18.

A szöveg a 24. cikk után a következő VIa. fejezettel egészül ki: „VIa. FEJEZET NEMZETI SZABÁLYOZÓ HATÓSÁGOK 24a. cikk A szabályozó hatóságok kijelölése és függetlensége (1) Minden tagállam kijelöl egy-egy nemzeti szabályozó hatóságot. (2) A tagállamok szavatolják a nemzeti szabályozó hatóság függetlenségét, és biztosítják, hogy a hatóság részrehajlás nélkül és átlátható módon gyakorolja hatáskörét. E célból a tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv és egyéb vonatkozó jogszabályok által ráruházott szabályozói feladatok végrehajtása során a nemzeti szabályozó hatóság jogilag elkülönüljön és funkcionálisan független legyen bármely más köz- vagy magánszektorbeli jogalanytól, valamint személyzete és az igazgatásáért felelős személyek a szabályozói feladatok végrehajtása során minden piaci érdektől függetlenül tevékenykedjenek, és ne kérjenek vagy fogadjanak el közvetlen utasítást semmilyen kormánytól vagy egyéb köz- vagy magánszektorbeli jogalanytól. (3) A nemzeti szabályozó hatóság függetlenségének védelme érdekében a tagállamok különösen ügyelnek arra, hogy: a) a nemzeti szabályozó hatóság jogi személyiséggel, pénzügyi önállósággal, továbbá megfelelő emberi és pénzügyi erőforrásokkal rendelkezzen feladatai végrehajtásához; b) a nemzeti szabályozó hatóság igazgatótanácsa tagjainak kinevezése legalább ötéves, de hét évet meg nem haladó, meg nem hosszabbítható határozott időtartamra szóljon , továbbá hogy az első hivatali idő esetében a tagok felének hivatali ideje két és fél év. A tagok csak akkor menthetők fel hivatalukból, ha már nem teljesítik az e cikkben meghatározott feltételeket, vagy ha a nemzeti jog szerint súlyos kötelességszegést követnek el; c) a nemzeti szabályozó hatóság költségvetési igényeit az energiapiaci műveletekből származó közvetlen bevételekből fedezik. 24b. cikk A nemzeti szabályozó hatóság szakpolitikai célkitűzései Az ezen irányelvben meghatározott szabályozói feladatok végrehajtásában a nemzeti szabályozó hatóság minden indokolt lépést megtesz a következő célkitűzések megvalósítására: a) versenyképes, átlátható, biztonságos és környezetileg fenntartható belső gázpiac elősegítése a Közösségen belül, szoros együttműködésben a Bizottsággal, az Ügynökséggel, és más tagállamok nemzeti szabályozó hatóságaival, valamint a Közösség valamennyi fogyasztójára és ellátójára kiterjedő tényleges piacnyitás, biztosítva, hogy ebből a felhasználóknak maximális előnye származzon a választék, az árak és a minőség tekintetében és gondoskodva arról, hogy az energiaellátási hálózatok – figyelembe véve a hosszú távú célokat – hatékonyan és megbízhatóan működjenek; b) versenyképes és megfelelően működő▐ piacok kialakítása a Közösségen belül, az a) pontban említett célkitűzés megvalósítása céljából; c) a tagállamok közötti földgáz-kereskedelemre vonatkozó bármilyen korlátozás feloldása, beleértve a megfelelő, határokon átnyúló szállítási kapacitásoknak a kereslet kielégítése és a nemzeti piacok integrációjának fokozása érdekében történő fejlesztését, a földgáznak a Közösségben való akadálytalan áramlása megkönnyítése céljából; d) fogyasztóorientált, biztonságos, megbízható és hatékony hálózati rendszerek fejlesztésének lehető legköltséghatékonyabb módon történő biztosítása, a rendszer megfelelőségének előmozdítása, biztosítva az energiahatékonyságot, valamint a nagy, ill. kis léptékű megújuló energiaforrások (például biogáz) és a megosztott energiatermelés integrációját a szállítási és az elosztási hálózatokban egyaránt; e) a hálózathoz való hozzáférés megkönnyítése, különösen az olyan nehézségek elhárítása, amelyek megakadályozzák az új piaci szereplők és a megújuló energiák hozzáférését; f) annak biztosítása, hogy a hálózatüzemeltetők megfelelő – mind rövid, mind hosszú távú – ösztönzőket kapjanak a hálózati teljesítmény hatékonyságának növelésére és a piaci integráció elősegítésére; g) a fogyasztók számára nyújtott előnyök biztosítása a saját nemzeti piac hatékony működése révén, a fogyasztóvédelem biztosítása és a versenyhivatalokkal együttműködve a tényleges verseny elősegítése ; h) hozzájárulás a földgáz magas szintű közszolgáltatásához, a védelemre szoruló fogyasztók védelméhez, és az A. mellékletben meghatározott fogyasztóvédelmi intézkedések eredményességének elősegítése; i) a szükséges adatcserével kapcsolatos eljárások összehangolása. 24c. cikk A nemzeti szabályozó hatóság feladatai és hatáskörei (1) A nemzeti szabályozó hatóság a következő feladatokat végzi, amikor csak lehetséges közvetlenül egyeztetve a többi releváns közösségi vagy nemzeti hatósággal, szállítási rendszerüzemeltetővel és más piaci érdekelttel azok saját külön hatásköreinek megsértése nékül: a) biztosítja, hogy a szállítási, az elosztási rendszerüzemeltetők, továbbá adott esetben a rendszertulajdonosok, valamint a földgázipari vállalkozások teljesítsék az e rendelet és más közösségi jogszabályok szerinti kötelezettségeiket, beleértve a határokon átnyúló ügyekkel kapcsolatosakat is; b) a határokon átnyúló ügyekben együttműködnek az érintett tagállamok nemzeti szabályozó hatóságával vagy szabályozó hatóságaival és az Ügynökséggel , beleértve annak biztosítását, hogy elégséges rendszerösszekötő kapacitás legyen a szállítási infrastruktúrák között, hogy megfeleljenek egy hatékony és átfogó piaci felmérésnek, valamint az ellátás biztonsági kritériumainak anélkül, hogy hátrányos megkülönböztetést alkalmaznának a szállító vállalatokkal szemben a különböző tagállamokban; c) betartja és végrehajtja a Bizottság és az Ügynökség minden releváns, kötelező érvényű határozatát ; d) éves jelentést készít a Bizottság, a tagállamok érintett hatóságai, és az Ügynökség részére saját tevékenységéről és feladatainak végrehajtásáról. Ez a jelentés az e cikkben felsorolt minden egyes feladat tekintetében beszámol a megtett lépésekről és az eredményekről; e) ellenőrzi az ezen irányelv szerinti és más vonatkozó közösségi jogszabályokban foglalt szétválasztási követelmények teljesítését és biztosítja, hogy a szállítási, az elosztási, a tárolási, valamint az LNG- és ellátási tevékenységek között ne legyen keresztfinanszírozás, valamint azt, hogy az elosztási és szállítási tarifákat jóval az előtt az időszak előtt meghatározzák, hogy alkalmazásukra sor kerül ; f) felülvizsgálja a szállítási rendszerüzemeltetők beruházási terveit, és értékeli azokat az éves jelentésben, az 1775/2005/EK rendelet 2c. cikkében említett tíz évre szóló, az egész Közösségre kiterjedő hálózati fejlesztési tervnek való megfelelés tekintetében; a szállítási rendszerüzemeltetők beruházási terveinek biztosítaniuk kell, hogy a személyzet szaktudása és száma megfeleljen a szolgáltatási kötelezettségeknek; a beruházási tervek betartásának elmulasztása az Ügynökség által kiadott iránymutatásokkal összhangban a szállítási rendszerüzemeltetőkre rótt arányos szankciókat von maga után; g) jóváhagyja a szállítási rendszerüzemeltetők éves beruházási terveit; h) felügyeli a hálózat biztonságának és megbízhatóságának való megfelelést , kidolgozza vagy jóváhagyja a szolgáltatás és az ellátás minőségére vonatkozó szabványokat és követelményeket , továbbá felülvizsgálja a teljesítményeket a szolgáltatás és ellátás minősége szempontjából, valamint a hálózat biztonságára és megbízhatóságára vonatkozó szabályokat; i) felügyeli az átláthatóság szintjét, biztosítja, hogy a hálózatüzemeltetők megfeleljenek az átláthatósági követelményeknek; j) a nemzeti versenyhivatalokkal együttműködve nagy- és kiskereskedelmi szinten figyelemmel kíséri a piacnyitást és a versenyt – beleértve a földgáztőzsdét, a lakossági árakat, a szolgáltatóváltás díjait, a kikapcsolási díjakat és a meghatározott formátumú lakossági panaszokat –, valamint a verseny bármely torzulását vagy korlátozását, beleértve a vonatkozó tájékoztatás nyújtását, adott esetben pedig felhívja az érintett illetékes versenyhatóságok figyelmét a vonatkozó ügyekre; k) figyelemmel kíséri a korlátozó jellegű szerződéses gyakorlatok előfordulását, beleértve a kizárólagossági rendelkezéseket, amelyek akadályozhatják vagy korlátozhatják, hogy a nem lakossági fogyasztók egyidejűleg több szolgáltatóval is szerződést kössenek; adott esetben a nemzeti szabályozó hatóságok tájékoztatják a nemzeti versenyhivatalokat az ilyen gyakorlatokról; l) a Szerződés előírásaival teljes összhangban, támogatva az energiafogyasztók és -szolgáltatók közötti hosszú távú megállapodásokat, amelyek hozzájárulnak az energiatermelés és -elosztás javításához, és ugyanakkor lehetővé teszik a fogyasztók számára, hogy részesüljenek a létrejövő előnyökből, feltéve hogy az ilyen megállapodások hozzá tudnak járulni a beruházások optimális szintű megvalósulásához az energetikai ágazatban; m) figyelemmel kíséri, hogy a szállítási és elosztó vállalkozásoknak mennyi időbe telik az összeköttetések kialakítása és kijavítása , és az Ügynökség által kiadott iránymutatásokkal összhangban szankciókat vet ki, ha a meghatározott időszakokat megfelelő indok nélkül túllépik ; n) figyelemmel kíséri ▐ a tároláshoz, a vezetékkészlethez és az egyéb kiegészítő szolgáltatásokhoz való hozzáférés 19. cikk szerinti feltételeit; o) az egyéb nemzeti szabályozó hatóságok hatáskörének sérelme nélkül, biztosítja a földgázellátásnak mint közszolgáltatásnak a magas színvonalát, a védelemre szoruló fogyasztók védelmét, és az A. mellékletben meghatározott fogyasztóvédelmi intézkedések eredményességét és végrehajtását ; p) legalább évente ajánlásokat tesz közzé az ellátási tarifák 3. cikknek való megfelelőségéről; ezekben az ajánlásokban megfelelő figyelmet fordít a szabályozott áraknak (nagykereskedelmi és végfelhasználói árak) a piaci működésre gyakorolt hatására; q) biztosítja a fogyasztók fogyasztási adataihoz , köztük az árakra és valamennyi piaci résztvevő kapcsolódó költségeire vonatkozó adatokhoz való hozzáférést, az ezen fogyasztási adatokra vonatkozó , könnyen érthető, harmonizált formátum alkalmazását, a tényleges fogyasztást tükröző megfelelő előrefizetést és az A. melléklet h) pontja alatti adatokhoz való azonnali hozzáférést valamennyi fogyasztó számára; r) az 1775/2005/EK rendelet 8b. cikkével összhangban felügyeli a szállításirendszer-üzemeltetők, elosztórendszer-üzemeltetők, ellátók és fogyasztók, valamint egyéb piaci szereplők szerepével és felelősségével kapcsolatos szabályok végrehajtását; s) meghatározza vagy jóváhagyja a hálózati hozzáférési díjakat, és közzéteszi a díjak meghatározásához alkalmazott módszertant; t) biztosítja, hogy a nagykereskedelmi árak ingadozása átlátható legyen; u) felügyeli azoknak a követelményeknek a helyes alkalmazását, amelyek annak eldöntésére szolgálnak, hogy egy földgáztároló a 19. cikk (3) vagy (4) bekezdése alá tartozik-e. ║ (2) A tagállamok biztosítják, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok az (1) ║ bekezdésben említett feladatok gyors és hatékony végrehajtását lehetővé tevő hatáskörrel rendelkezzenek E célból a nemzeti szabályozó hatóságok többek között a következő hatáskörökkel rendelkeznek: a) kibocsáthatnak gázipari vállalkozásokat kötelező határozatokat; b) a nemzeti versenyhivatalokkal együttműködve ellenőrizhetik a gázpiacok működését, továbbá dönthetnek a tényleges verseny elősegítéséhez és a piac megfelelő működéséhez szükséges és arányos intézkedésekről, köztük gázkapacitás-felszabadítási programokról; c) feladataik teljesítéséhez bármilyen szükséges tájékoztatást megkérhetnek a földgázipari vállalkozásoktól; d) eredményes, célszerű és elrettentő szankciókat szabhatnak ki azokra a földgázipari vállalkozásokra, amelyek nem teljesítik az ezen irányelv szerinti kötelezettségeiket vagy a nemzeti szabályozó hatóság vagy az Ügynökség határozatát, illetve javasolhatják egy hatáskörrel rendelkező szervnek, hogy ilyen szankciókat vessen ki ; továbbá a szállítási rendszerüzemeltetőre, illetve a vertikálisan integrált vállalkozásra a szállítási rendszerüzemeltető éves forgalmának legfeljebb 10 %-áig az adott esettől függően pénzbüntetést szabhatnak ki vagy pénzbüntetés kiszabását javasolhatják az ezen irányelv szerinti vonatkozó kötelezettségek teljesítésének elmulasztása miatt; e) megfelelő ellenőrzési joggal és utasítási hatáskörrel rendelkeznek a (8) és a (9) bekezdés szerinti vitarendezés céljából; f) jóváhagyják a 26. cikkben említett biztonsági intézkedéseket. (3) Az (1) és (2) bekezdés alapján ráruházott feladatok és hatáskörök mellett, ha a IVa. fejezetben foglaltakkal összhangban szállítási rendszerüzemeltetőt jelöltek ki, a nemzeti szabályozó hatóságot többek között az alábbi feladatokkal és hatáskörökkel ruházzák fel: a) a vertikálisan integrált vállalkozást előnyben részesítő megkülönböztető magatartásért a (2) bekezdés d) pontban foglaltaknak megfelelően szankciókat, beleértve a pénzbüntetéseket, szab ki; b) felügyeli a szállítási rendszerüzemeltető és a vertikálisan integrált vállalkozás közötti kommunikációt annak érdekében, hogy biztosítsa a szállítási rendszerüzemeltetőt terhelő kötelezettségek teljesítését; c) vitarendező hatóságként jár el a vertikálisan integrált vállalkozás és a szállítási rendszerüzemeltető között a (8) bekezdés értelmében benyújtott panasz ügyében; d) felügyeli a vertikálisan integrált vállalkozás és a szállítási rendszerüzemeltető közötti kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatokat, beleértve a kölcsönöket is. e) ellenőrzi, hogy valamennyi kereskedelmi és pénzügyi megállapodás megfelel-e a piaci feltételeknek; f) 12g. cikk (4) bekezdése értelmében a megfelelésért felelős tisztviselőtől érkező értesítés esetén indokolást kér a vertikálisan integrált vállalkozástól. Az indokolás különösen bizonyítékot is tartalmaz arra vonatkozóan, hogy a vertikálisan integrált vállalkozás javára nem került sor megkülönböztető magatartásra; g) ellenőrzéseket végez a vertikálisan integrált vállalkozás és a szállítási rendszerüzemeltető telephelyein; h) a szállítási rendszerüzemeltetőtől bármilyen információt bekér és a szállítási rendszerüzemeltető alkalmazottaival közvetlenül felveszi a kapcsolatot; ha továbbra is kétségei lennének, ugyanezen jogok vonatkoznak a vertikálisan integrált vállalkozásra és annak leányvállalataira is; i) elvégez minden szükséges vizsgálatot a szállítási rendszerüzemeltetőknél, és ha továbbra is kétségei lennének, a vertikálisan integrált vállalkozásnál és annak leányvállalatainál is; alkalmazni kell a Szerződés (24) 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet 20. cikkének szabályait; j) eredményes, célszerű és elrettentő szankciókat szab ki azokra a szállítási rendszerüzemeltetőkre és/vagy vertikálisan integrált vállalkozásokra, amelyek nem teljesítik az ezen cikk szerinti kötelezettségeiket vagy a nemzeti szabályozó hatóság határozatait; Ez a hatáskör a következő jogokat foglalja magában: i. a szállítási rendszerüzemeltető vagy a vertikálisan integrált vállalkozás forgalmával arányos eredményes, célszerű és visszatartó erejű bírságok kiszabása; ii. a megkülönböztető magatartás jóvátételére vonatkozó utasítások adása; iii. a szállítási rendszerüzemeltető engedélyének legalább részleges visszavonása az e cikkben meghatározott szétválasztási rendelkezések ismételt megszegése esetén. (4) A nemzeti szabályozó hatóságok felelősek a következő feltételeknek azok hatálybalépése előtt történő megállapításáért vagy jóváhagyásáért: a) a nemzeti hálózatokhoz való csatlakozás és a hálózati hozzáférés feltételei, beleértve a szállítási és elosztási tarifákat is, továbbá a rájuk vonatkozó számítási módszereket vagy alternatívaként az átviteli és elosztási tarifák megállapításának vagy jóváhagyásának módszereit és figyelemmel kísérését , valamint az LNG-létesítményekhez való hozzáférés feltételeit és tarifáit, beleértve a rájuk vonatkozó számítási módszereket vagy alternatívaként az LNG-létesítményekhez való hozzáférés tarifái megállapításának és jóváhagyásának módszereit és figyelemmel kísérését. A tarifák tükrözik a ténylegesen felmerült költségeket, amennyiben az ilyen költségek megfelelnek egy hatékony üzemeltető költségeinek, és átláthatók. A tarifákat úgy kell meghatározni, hogy a hálózatok és LNG-létesítmények működőképességének biztosításához szükséges beruházásokat el lehessen végezni. E tarifák nem különböztetik meg hátrányosan az új piaci belépőket ; b) a kiegyenlítő szolgáltatások nyújtásának feltételei , amelyeknek a lehető legnagyobb mértékben költségalapúnak és bevételsemlegesnek kell lenniük, ugyanakkor megfelelően ösztönözniük kell a rendszerhasználókat, hogy kiegyensúlyozzák az általuk betáplált és vételezett mennyiséget; elfogulatlannak és megkülönböztetésmentesnek kell lenniük, és objektív kritériumokon kell alapulniuk; c) a határokon átnyúló infrastruktúrákhoz való hozzáférés, beleértve a kapacitáselosztást és a szűk keresztmetszetek kezelését. Jogosultak arra, hogy megköveteljék a szállítási rendszerüzemeltetőktől, hogy ezeket a feltételeket módosítsák. (5) A tarifákra vonatkozó feltételek vagy számítási módszerek és a kiegyenlítő szolgáltatások meghatározásakor vagy jóváhagyásakor a nemzeti szabályozó hatóságok biztosítják, hogy a hálózatüzemeltetők rövid és hosszú távon is ösztönözve legyenek a hatékonyság javítására, a piaci integráció elősegítésére, az ellátásbiztonság biztosítására, valamint a kapcsolódó kutatási tevékenységek támogatására. (6) A nemzeti szabályozó hatóságok figyelemmel kísérik a nemzeti földgázszállító-hálózatokon belüli szűk keresztmetszetek kezelését. A szállítási rendszerüzemeltetők jóváhagyásra benyújtják a szűk keresztmetszetek kezelésére, köztük a kapacitáselosztásra vonatkozó eljárásaikat a nemzeti szabályozó hatóságokhoz. A nemzeti szabályozó hatóságok kérhetik az eljárások módosítását még jóváhagyásuk előtt. (7) A nemzeti szabályozó hatóságok jogosultak szükség esetén megkövetelni a szállítási és az elosztási rendszerüzemeltetőktől, továbbá az LNG-létesítmények rendszerüzemeltetőitől az e cikkben említett feltételek és tarifák megváltoztatását annak érdekében, hogy azok arányosak és megkülönböztetéstől mentesen alkalmazhatóak legyenek. (8) Bármely, egy szállítási, tárolási vagy elosztási rendszerüzemeltetővel, vagy LNG-létesítmények rendszerüzemeltetőjével szemben panasszal élő fél panaszait a nemzeti szabályozó hatósághoz nyújthatja be, amely az ügyben vitarendező hatóságként eljárva a panasz beérkezését követő két hónapon belül döntést hoz. Ha a nemzeti szabályozó hatóságnak további információkra van szüksége, ez az időtartam két hónappal meghosszabbítható. Ez az időtartam a panaszos beleegyezésével az említett határidőkön túl is meghosszabbítható. A nemzeti szabályozó hatóság döntése kötelező érvényű mindaddig, amíg azt jogorvoslat alapján meg nem változtatják. (9) Bármely érintett fél, aki vagy amely jogosult panaszt emelni az e cikk szerinti, módszerekre vonatkozó döntéssel szemben, vagy ahol a nemzeti szabályozó hatóságnak a javasolt tarifákra és módszerekre vonatkozóan konzultációs kötelezettsége van, a döntés vagy a döntéstervezet közzétételét követő két hónapon belül vagy, ha a tagállam úgy rendelkezik, rövidebb időn belül – a döntés felülvizsgálatát kérheti. A kérelemnek nincs halasztó hatálya. (10) A tagállamok megfelelő és hatékony ▐ ellenőrzési és átláthatóságot biztosító mechanizmusokat hoznak létre azért, hogy elkerülhető legyen bármilyen piaci erőfölénnyel való – különösen a fogyasztók sérelmére történő – visszaélés és ellenséges felvásárlásra irányuló magatartás. Ezeknél a mechanizmusoknál figyelembe veszik a Szerződés és különösen annak 82. cikke rendelkezéseit. (11) A nemzeti szabályozó hatóságok független panaszvizsgálati szolgálatokat és alternatív jogorvoslati rendszereket hoznak létre, mint például a független energia ombudsmant vagy egy fogyasztói testületet. Ezek a szolgálatok vagy rendszerek felelősek a panaszok hatékony kezeléséért, és meg kell felelniük a legjobb gyakorlat szerinti kritériumoknak. A nemzeti szabályozó hatóságok szabályokat és iránymutatásokat határoznak arról, hogyan bírálják el a termelők és a hálózat üzemeltetők a panaszokat. (12) A tagállamok gondoskodnak a megfelelő intézkedések meghozataláról – beleértve a nemzeti jog szerint alkalmazandó közigazgatási intézkedéseket és büntetőjogi eljárásokat – azok ellen a felelős természetes vagy jogi személyek ellen, akik vagy amelyek ennek az irányelvnek a bizalmas információk kezelésére vonatkozó rendelkezéseit megsértik. (13). A (8) és (9) bekezdésben említett panaszok nem sérthetik a jogorvoslatra vonatkozó közösségi vagy nemzeti joggyakorlatot. (14) A nemzeti szabályozó hatóságok határozatait részletesen indokolni kell és a nyilvánosság számára hozzáférhetővé kell tenni a jogi ellenőrzés lehetővé tétele érdekében. (15) A tagállamok gondoskodnak egy olyan nemzeti szintű mechanizmus létrehozásáról, amely révén a nemzeti szabályozó hatóság határozata által érintett fél jogorvoslattal fordulhat egy nemzeti bírósághoz vagy a felektől és minden kormányzástól független más nemzeti hatósághoz . ▐ 24d. cikk A határokon átnyúló ügyek szabályozása (1) A nemzeti szabályozó hatóságok szorosan együttműködnek és tanácskoznak egymással, továbbá az ezen irányelv szerinti feladataik teljesítéséhez szükséges valamennyi információval ellátják egymást és az Ügynökséget. Az információcsere tárgyát képező adat tekintetében az adatot átvevő hatóság ugyanolyan szintű titoktartást biztosít, mint amilyet az adatot továbbító hatóság biztosít. (2) Az érintett nemzeti szabályozó hatóságoknak – annak biztosítására, hogy az integrációt megfelelő szabályozó struktúrák tükrözzék ott, ahol regionális gázpiacok alakulnak ki – szorosan együttműködve az Ügynökséggel és annak iránymutatása mellett gondoskodniuk kell arról, hogy regionális piacaikkal kapcsolatban legalább az alábbi szabályozó feladatok elvégzésére sor kerüljön: a) ▐ legalább regionális szinten történő együttműködés olyan működési megállapodások létrehozása érdekében, amelyek biztosítják a hálózat optimális kezelését, közös gáztőzsdék kialakítását és a határkeresztező kapacitások allokációját, valamint biztosítják a régión belüli és a régiók közötti tényleges verseny kialakulásához és az ellátás biztonságának fokozásához szükséges rendszerösszekötő kapacitás megfelelő szintjét, többek között új összekapcsolások révén. b) a szállítási rendszerüzemeltetőkre és egyéb piaci szereplőkre vonatkozó valamennyi műszaki és piaci szabályzat legalább az adott regionális szinten történő összehangolása; c) a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó szabályok összehangolása; d) olyan szabályok elfogadása, amelyek biztosítják, hogy az adott regionális pool piacokat működtető gáztőzsde vagy gáztőzsdék tulajdonosai és/vagy vezetői teljes mértékben függetlenek a termelési eszközök tulajdonosaitól és/vagy vezetőitől. A nemzeti szabályozó hatóságoknak jogukban áll egymással megállapodásokat kötni a szabályozási együttműködés elősegítése céljából, és az első albekezdésben említett tevékenységeket adott esetben más, érintett nemzeti hatóságokkal folytatott közvetlen egyeztetés útján végzik el azok saját hatáskörének megsértése nélkül. (3) Az Ügynökség meghatározza a legalább két tagállamot összekötő infrastruktúra szabályait: a) az illetékes nemzeti szabályozó hatóságok közös kérésére, vagy b) amennyiben az illetékes nemzeti szabályozó hatóságok attól az időponttól számított hat hónapon belül nem tudtak megállapodni a szabályozásról, amikor a kérdés vizsgálatát már valamennyi szabályozó hatóság megkezdte. ▐ 24e. cikk Megfelelés az iránymutatásoknak (1) A Bizottság vagy bármely nemzeti szabályozó hatóság is az Ügynökség véleményét kérheti abban az ügyben, hogy egy nemzeti szabályozó hatóság határozata megfelel-e az ebben az irányelvben vagy az 1775/2005/EK rendeletben említett iránymutatásoknak. (2) Az Ügynökség két hónapon belül megküldi véleményét a Bizottságnak, vagy az azt kérő nemzeti szabályozó hatóságnak ║, továbbá a szóban forgó határozatot hozó nemzeti szabályozó hatóságnak. (3) Amennyiben a vitatott határozatot hozó nemzeti szabályozó hatóság a kézhezvételtől számított négy hónapon belül nem teljesíti az Ügynökség véleményében foglaltakat, az Ügynökség ennek megfelelően tájékoztatja a Bizottságot. (4) Bármely nemzeti szabályozó hatóság tájékoztathatja a Bizottságot, amennyiben úgy véli, hogy egy nemzeti szabályozó hatóság határozata nem felel meg az ebben az irányelvben vagy az 1775/2005/EK rendeletben említett iránymutatásoknak, az említett határozat dátumától számított két hónapon belül. (5) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy komoly kételyek merülnek fel azt illetően, hogy a nemzeti szabályozó hatóság határozata megfelel-e az ebben az irányelvben vagy az 1775/2005/EK rendeletben említett iránymutatásoknak, úgy vagy két hónappal az után, hogy tájékoztatták arról, hogy a nemzeti szabályozó hatóság a (3) bekezdés szerint nem felelt meg az Ügynökség véleményében foglaltaknak, illetve hogy határozata a (4) bekezdés szerint nem felelt meg az iránymutatásoknak, vagy pedig a határozat dátumától számított három hónapon belül saját kezdeményezésére, eljárást indíthat. Ebben az esetben felkéri a nemzeti szabályozó hatóságot és a nemzeti szabályozó hatóság előtt folyó eljárás feleit, hogy nyújtsák be észrevételeiket. (6) Amennyiben a Bizottság eljárást indít, az erre vonatkozó döntés keltétől számított ║ négy hónapon belül végleges határozatot hoz, amelyben: a) nem emel kifogást a nemzeti szabályozó hatóság határozatával ellen;vagy b) a nemzeti szabályozó hatóságot határozatának módosítására vagy visszavonására kötelezi, ha úgy ítéli meg, hogy nem teljesülnek az iránymutatások. (7) Amennyiben a Bizottság nem indít eljárást vagy a (5), illetve (6) bekezdésben meghatározott határidőn belül nem hoz végleges határozatot, úgy kell tekinteni, hogy nem emelt kifogást a nemzeti szabályozó hatóság határozata ellen. (8) A nemzeti szabályozó hatóság négy héten belül végrehajtja a Bizottságnak a határozat módosítására vagy visszavonására vonatkozó határozatát, és erről tájékoztatja a Bizottságot. (9) A Bizottság iránymutatásokat fogad el, amelyek meghatározzák az e cikk alkalmazásában követendő eljárások részleteit. Az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek – annak kiegészítésével történő – módosítására irányuló ezen intézkedést a 30. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell meghozni. 24f. cikk Nyilvántartás (1) A tagállamok előírják az ellátó vállalkozások részére, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára , feladataik elvégzését lehetővé teendő , legalább öt évig nyilván kell tartaniuk a nagykereskedelmi ügyfelekkel és a szállítási, illetve tárolási rendszerüzemeltetőkkel és az LNG-létesítmények rendszerüzemeltetőjével kötött, gázellátási szerződésekkel és gázderivatívákkal kapcsolatos ügyletek fontos adatait. (2) Az adatok közé tartozhatnak az adott ügyletre vonatkozó jellemzők, például az időtartam, a szállítási és rendezési szabályok, a mennyiség, a végrehajtás napja és ideje, valamint az ügyleti árak és az érintett nagykereskedelmi ügyfél azonosítására szolgáló eszközök, továbbá a rendezetlen gázellátási szerződések és gázderivatívák bizonyos részletei. (3) A nemzeti szabályozó hatóság dönthet úgy, hogy ezen információk egyes elemeit hozzáférhetővé teszi a piaci szereplők számára, feltéve hogy konkrét piaci szereplőre vagy konkrét ügyletre vonatkozó üzleti szempontból érzékeny információt nem közölnek. E bekezdés nem alkalmazandó a 2004/39/EK irányelv hatálya alá tartozó pénzügyi eszközökkel kapcsolatos információkra. ▐ (4) E cikk rendelkezései a 2004/39/EK irányelv hatály alá tartozó jogalanyok számára nem teremtenek újabb, az (1) bekezdésben említett hatóságokkal szembeni kötelezettségeket. (5) Ha az (1) bekezdésben említett hatóságoknak hozzáférésre van szükségük a 2004/39/EK irányelv hatály alá tartozó jogalanyok által vezetett nyilvántartáshoz, az említett irányelv szerinti felelős hatóságok ellátják őket a kért adatokkal.