1. Bevezetés

A nemrég közzétett, „Befektetés az európai ifjúságba” című bizottsági közlemény kiemeli a tanulási célú mobilitásnak a foglalkoztathatóságra és az aktív polgári szerepvállalásra gyakorolt pozitív hatását. Ha valaki egy másik országban folytat tanulmányokat és vesz részt képzésben, egyedülálló tapasztalatokra tesz szert, és új távlatok nyílnak meg előtte. A mobilitási tapasztalat során szerzett készségeket – ilyenek például a problémamegoldás, az alkalmazkodóképesség, a tolerancia és a magabiztosság – a munkáltatók nagyra értékelik, és a mai társadalomban nélkülözhetetlenek.

A Bizottság szakpolitikáival és programjaival ösztönzi a fiatalok tanulási célú mobilitását, többek között egy célzott referenciaértékkel és az Erasmus+ programból nyújtott támogatással.

A tanulási célú mobilitás referenciaértékéről szóló 2011. évi következtetéseiben (2011/C372/08) a Tanács felkéri a Bizottságot, hogy: „2015 végéig tegyen jelentést a Tanácsnak azzal a céllal, hogy felülvizsgálják és szükség esetén módosítsák a tanulási célú mobilitás európai referenciaértékét”.

Következtetéseiben a Tanács számos egyéb intézkedés megvalósítására is felkérte a Bizottságot és a tagállamokat, különösen a hallgatói, ifjúsági és tanári mobilitással kapcsolatos mutatók tekintetében, ezekkel kapcsolatban azonban nem áll fenn beszámolási kötelezettség a Tanács felé. Ezeket az intézkedéseket külön bizottsági dokumentumok részletezik.

A 2011. évi tanácsi következtetések hátterét az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszere (Oktatás és képzés 2020) adja, amelyben a Tanács felkéri a Bizottságot, hogy „nyújtson be 2010 végéig egy, az e területtel kapcsolatos referenciaértékre vonatkozó javaslatot, amely elsődlegesen az országok között a felsőoktatás terén megvalósuló fizikai mobilitásra összpontosít”. A tanácsi következtetések előzménye pedig a foglalkoztathatóságot célzó oktatásra vonatkozó és a tanulási célú mobilitás referenciaértékeinek kidolgozásáról szóló, 2011. május 24-i bizottsági szolgálati munkadokumentum (10697/11) volt.

Ez a jelentés a mobilitási referenciaértékek terén elért eredményekre vonatkozó, a Tanács felé fennálló jelentéstételi kötelezettségnek tesz eleget, a munka 2020-ig történő folytatását szem előtt tartva.

A tanulási célú mobilitással kapcsolatos referenciaérték két mutatóból áll, melyeket a 2011. évi következtetések melléklete határoz meg:

– „2020-ra az újonnan végzett diplomásoknak EU-átlagban legalább 20 %-a rendelkezzen valamilyen külföldön szerzett, felsőoktatáshoz kapcsolódó tanulmányi vagy képzési tapasztalattal (a szakmai gyakorlatokat is ideértve), amelynek során legalább 15 ECTS-kreditet szerez, illetve amely legalább három hónapig tart.”

– „2020-ra az első szakképesítés megszerzését szolgáló képzésben végzett 18–34 éveseknek az EU-ra kivetítve átlagosan legalább 6 %-a rendelkezzen valamilyen külföldön szerzett, legalább kéthetes(3) vagy ennél rövidebb és az Europassban rögzített, az első szakképesítés megszerzését szolgáló képzéshez kapcsolódó tanulmányi vagy gyakorlati képzési tapasztalattal (ideértve a munkahelyi gyakorlatot is). (3) = 10 munkanap”

A referenciaérték fókuszában a kifelé irányuló mobilitás áll, azaz, hogy az egyének milyen arányban utaznak külföldre, hogy tanulmányi tapasztalatot és képesítéseket szerezzenek. Az EU-n belül ez a célkitűzés az emberek belső piacon belüli szabad mozgásának és szabad munkavégzésének uniós alapelveihez kapcsolódik.

Az uniós referenciaérték azon végzett diákok számát méri, akik a tanulmányaik során részt vettek mobilitási programban, és sikeresen megszerezték a képesítésüket. Nem vonatkozik konkrét földrajzi területre, de a 2011. évi következtetések kiemelik, hogy: „a tanulási célú mobilitás fizikai mobilitást jelent, és az egész világon megvalósuló mobilitást figyelembe kell venni”. A szakmai alapképzési mobilitási referenciaérték-mutató mérését a gyakorlatban korlátozza a tanácsi következtetésekben említett eszköz (egy megadott tág korcsoportra vonatkozó háztartási felmérés), ugyanakkor a felsőoktatási referenciaérték-mutató forrása nincs meghatározva.

2015 decemberében sor került az első megbeszélésre a Bizottság vonatkozó tanácsadó szervével (az oktatási mutatókkal és referenciaértékekkel foglalkozó állandó csoport, [SGIB]), majd 2016 januárjában és februárjában a Bizottság e jelentés egy tervezetéről is egyeztetett a csoporttal. E megbeszélések eredményeire e jelentés is hivatkozik a megfelelő helyeken. Ezek az eredmények a további munka szakmai megvalósíthatóságával kapcsolatos bizottsági értékelésben is tükröződnek.

A jelentés témája a 2011 óta végzett munka és a rendelkezésre álló adatok, amelyek alapján következtetéseket von le a felsőoktatási, illetve a szakmai alapképzési mobilitás referenciaérték-mutatójával kapcsolatban (2. és 3. rész). A jelentés továbbá kitér a Bizottság által javasolt további munkára is (4. rész).

2. A felsőoktatási mobilitási referenciaérték-mutató

2.1. A 2011 óta végzett munka