[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.11.9

COM(2010) 660 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2010-2011

{SEC(2010) 1326}{SEC(2010) 1327}{SEC(2010) 1328}{SEC(2010) 1329}{SEC(2010) 1330}{SEC(2010) 1331}{SEC(2010) 1332}{SEC(2010) 1334}{SEC(2010) 1335}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2010-2011

BEVEZETÉS

Az Unió előtt álló számos más kihívás ellenére az EU bővítési folyamata új lendületet kapott azóta, hogy a Bizottság elfogadta az elért haladásról szóló legutóbbi jelentéseit. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése biztosítja, hogy az EU folytathatja bővítési programját az európai integráció lendületének fenntartása mellett.

A Horvátországgal folytatott tárgyalások utolsó szakaszukba értek, ami nyilvánvalóvá teszi az összes többi bővítési ország számára, hogy a csatlakozás realitássá válhat, ha teljesítik az ehhez szükséges feltételeket. Szerbia tagsági kérelmet nyújtott be. A Bizottság ma teszi közzé véleményét Montenegró és Albánia tagsági kérelméről. Izlanddal júliusban megkezdődtek a csatlakozási tárgyalások. A Törökországgal folytatott tárgyalások folyamán új fejezeteket nyitottak meg, és az ország hozzákezdett az alkotmány alapos felülvizsgálatához, hogy közelebb kerüljön az európai normákhoz. Haladás történt a vízumliberalizáció terén a Nyugat-Balkán országaival. Jelentős áttörésekre került sor a Szlovénia és Horvátország között régóta elhúzódó kétoldalú nézeteltérések terén, a Szerbia és Koszovó[1] közötti párbeszéd pedig előkészítés alatt áll. Haladás történt a konfliktust követő megbékélési folyamatban, és maguk az országok is kezdenek nagyobb felelősséget vállalni a regionális együttműködéssel kapcsolatban.

Ennek ellenére továbbra is számos kihívás áll a bővítési folyamat előtt. Néhány bővítési országban visszaesett a reformok lendülete. Valamennyi országnak szem előtt kell tartania a felelősségteljes kormányzást, a jogállamiság javítását, a gazdasági reformok felgyorsítását, valamint az uniós vívmányok átvételéhez és végrehajtásához szükséges kapacitásaik javítását. A véleménynyilvánítás szabadságának fenntartása problémát jelent a legtöbb országban. Továbbra is számos összetett probléma vár még megoldásra, köztük Bosznia-Hercegovina kormányzása és a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság elnevezésének kérdése. Továbbra is vannak nyitott bilaterális kérdések, és a Koszovó státuszával kapcsolatos nézeteltérések a regionális együttműködés útjában álltak. Ami a ciprusi kérdést illeti, az átfogó megoldásról szóló tárgyalások tovább haladtak, de még nem sikerült lezárni őket.

Az EU bővítési folyamat melletti elkötelezettsége a tagállamok azon meggyőződését tükrözi, hogy ez a folyamat az Unió és a tagságért folyamodó országok kölcsönös érdeke. Ezt az egyértelmű üzenetet világosan kell bemutatni és elmagyarázni a közvélemény számára annak érdekében, hogy az emberek jobban megértsék és támogassák a bővítést. Az EU bővítési folyamata hozzájárul Európa stabilitásához, valamint polgárainak biztonságához és jólétéhez. A bővítési országokban egyedülálló módon ösztönzi a politikai és gazdasági reformot. Az EU és a bővítési országok kölcsönös érdeke, hogy a nehéz tárgyalási fejezetekről szóló tárgyalásokat már a folyamat elején megnyissák. E folyamat célja, hogy a bővítési országokat az európai normák szintjére hozza az uniós szerződések által érintett valamennyi területen, és ezáltal az EU-t is segítse saját céljai elérésében. E célkitűzések közé ma a következők tartoznak: a gazdasági válság és a kormányzás kérdésének kezelése, a foglalkoztatást célzó növekedés visszaállítása a 2020 reformmenetrend útján, az EU biztonságosabb hellyé tétele, valamint az EU nemzetközi tekintélyének növelése. A Bizottság 2011. évi munkaprogramja számos olyan kezdeményezést tartalmaz, amelyek ezeket a célokat tartják szem előtt.

A bővítési folyamat hiteles kell hogy maradjon az összes érintett szemében. A tagságért folyamodó országoknak és állampolgáraiknak egyértelmű csatlakozási perspektívát kell adni, amint teljesítik a feltételeket, és a folyamat során is látniuk kell annak kézzelfogható előnyeit. A tagállamokat és az EU közvéleményét biztosítani kell arról, hogy az új csatlakozási fordulókat szigorú feltételek mentén, jól előkészítjük. A bővítés sikerre viteléhez az összes érintett szilárd politikai elkötelezettségére van szükség. Továbbra is a 2006. decemberi Európai Tanács által elfogadott megújított bővítési konszenzus képezi a keretet e célkitűzések megvalósításához. Ez a szakpolitika a kötelezettségvállalások megerősítése, a tisztességes és szigorú feltételek alkalmazása és a közvéleménnyel folytatott hatékony kommunikáció elvein, valamint az EU új tagállamok befogadására vonatkozó képességén alapul.

A bővítési folyamat a tagságban kicsúcsosodó olyan mechanizmusokat és ösztönzőket kínál, amelyek az EU-val való együttműködésre ösztönzik a bővítési országokat a közös célkitűzések megvalósítása során. Mivel erősödik az EU-n belüli gazdasági kormányzás, intenzívebbé fog válni a bővítési országokkal folytatott gazdasági párbeszéd is, ami lehetővé teszi, hogy közösen koncentráljunk a válság leküzdésére és a munkahelyteremtésre. Az EU globális versenyképessége is javul, ha olyan országokkal lép szorosabb integrációra, amelyek számos területen komparatív előnyökkel rendelkeznek. Ez az egyik tartós előnye az ötödik bővítésnek is, melynek során az EU tagállamainak száma 15-ről 27-re nőtt 2004 és 2007 között. A „régi” és az „új” tagállamok közti kereskedelem mintegy 150 milliárd EUR-ról 450 milliárd EUR-ra nőtt a 2008-ig tartó évtizedben. A bővítési folyamat megadta a pénzügyi eszközöket az EU számára ahhoz, hogy szükség esetén a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel közösen beavatkozhasson a gazdasági stabilitás fenntartása érdekében válság idején. A kis- és középvállalkozások, amelyek a magánszektor munkahelyeinek kétharmadát adják az EU-ban, és az innováció legfontosabb ösztönzőinek számítanak, a kibővült belső piac előnyeit élvezhetik, és az előcsatlakozási támogatások fontos célpontját képezik.

A bővítési folyamat keretében megvalósuló szorosabb integráció segít az EU-nak abban, hogy számos, a gazdaság helyreállítása és a fenntartható növekedés szempontjából kulcsfontosságú területen megvalósíthassa célkitűzéseit, ide értve az energiaügyet, a közlekedést, a környezetvédelmet és az éghajlatváltozás hatásainak kezelésére irányuló erőfeszítéseket. A Nyugat-Balkán országait teljes mértékben tagállamok veszik körül. Törökország szárazföldi és tengeri szomszédja az Európai Uniónak. A transzeurópai közlekedési folyosók kialakítása, az energiaforrások diverzifikálása, az éghajlatváltozás hatásainak csillapítása és az alkalmazkodás, valamint a határokon átnyúló levegő- és vízszennyezés csökkentése mind olyan uniós célok, amelyek teljesítéséhez a bővítési országok teljes mértékű elkötelezettségére van szükség.

Számukra is előnyös, ha előrelépés történik ezeken a területeken; a csatlakozás perspektívája arra ösztönzi őket, hogy elsőbbséget adjanak az EU-val közös célkitűzéseknek. A támogatás gyakorlati eszközeit az előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) vissza nem térítendő támogatásai és az Európai Beruházási Bank és más nemzetközi pénzügyi szervezetek kölcsönei képezik, mely utóbbiak mobilizálását is segíti az IPA. Izland, a csatlakozási tárgyalásokat legutóbb megkezdő tagjelölt ország, a megújuló energiaforrások különböző formáinak területén világelső, és nagyon sokkal hozzájárulhat az EU innovációs erőfeszítéseihez ezen és a többi fejlett területen.

Az EU napirendjén nagyon fontos pozíciót tölt be Európa biztonságosabbá tétele a Stockholmi Programban meghatározottak szerint. A bővítési országoknak át kell venniük az uniós vívmányokat és bizonyítaniuk kell, hogy képesek teljes mértékben végrehajtani őket. Ez az oka annak, hogy a Bizottság megduplázta erőfeszítéseit a bővítési országoknak a szervezett bűnözés és a korrupció megelőzésében és kezelésében való támogatására, valamint bűnüldözési képességeik megerősítésére. Uniós ügyészek, bírók és más bűnüldözési, határigazgatási és migrációs szakértők segítik ma bővítési országbeli kollégáikat tapasztalataik átadásával és a haladás ellenőrzésével. A tagjelölt országnak a csatlakozási tárgyalások során az uniós tagsághoz való közeledési ütemét meghatározó referenciaértékek eléréséhez meggyőző eredményeket kell felmutatni a független és hatékony igazságszolgáltatási eljárások terén.

A Nyugat-Balkán vízumliberalizációs tapasztalatai megmutatták, hogy mennyi mindent lehet elérni a szigorú feltételeknek az olyan specifikus előnyökkel való kombinálásával, amelyek az uniós tagság irányába történő haladáshoz kapcsolódnak. Ezek a tapasztalatok rámutattak arra is, milyen fontosak az érintett kormányok arra irányuló folyamatos erőfeszítései, hogy biztosítsák a személyek szabadabb mozgásához kapcsolódó korlátozások és feltételek tiszteletben tartását.

A Lisszaboni Szerződés hatályba lépésével az EU megteremtette magának az eszközt ahhoz, hogy növelje súlyát a globális színtéren. Jó példa erre az EU által játszott szerep az ENSZ Közgyűlése Koszóvóról szóló határozatának elfogadásában. Mai világunkban, melyben a feltörekvő hatalmak egyre nagyobb szerepet játszanak, a bővítés nagyobb súlyt ad az EU-nak és erősíti hangját a nemzetközi fórumokon. Az ötödik bővítés új lendületet adott az EU keleti és déli szomszédaihoz fűződő kapcsolatainak, és új kezdeményezések lehetőségének feltérképezéséhez vezetett a Balti-tenger és a Fekete-tenger régióinak vonatkozásában. A Nyugat-Balkán országai és Törökország csatlakozási folyamata kapcsán az EU-nak még több érdeke és befolyása lesz a Földközi-tenger és a Fekete-tenger régióiban, valamint a Duna medencéjében. Amennyiben a csatlakozási folyamat mellett Törökország szerepe saját régiójában is erősödik, az mindkét fél súlyát növelheti a világpolitikában, nem utolsó sorban a Közel-Keleten és a Dél-Kaukázusban. Közös fellépéssel az EU és Törökország erősíthetik energiabiztonságukat, kezelhetik a regionális konfliktusokat és megelőzhetik, hogy etnikai vagy vallási különbségek mentén törésvonalak alakuljanak ki. Izland és az EU együtt fontos szerepet játszhatnak az Északi-sarkvidék energiával, környezetvédelemmel, tengeri ügyekkel ás biztonsággal kapcsolatos kérdéseiben. Az ilyen szinergiákban rejlő lehetőségek teljessége csak a hiteles bővítési stratégia melletti kölcsönös elkötelezettséggel valósulhat meg.

Az EU-nak a világban betöltött szerepének súlya jelentős mértékben függ attól is, hogy mennyire vonzó a szabályozási modellje. A belső piac vitalitása, valamint az EU normáinak és előírásainak a világ számos országa általi átvétele jelentősen ösztönzi a kereskedelmet, a beruházásokat és a növekedést. A Bizottság által benyújtott egységes piacról szóló jogszabály célja, hogy megszüntessen számos még meglévő szűk keresztmetszetet, és új növekedési potenciálokat szabadítson fel. A bővítési folyamat során a bővítési országok fokozatosan átveszik az uniós vívmányokat, így bővül az a térség, melyben az egységes normák alkalmazandók. Ez valószínűleg ösztönzi az új beruházásokat, az innovációt és a társadalmi kohéziót, és erősíti az EU szabályozási modelljének vonzerejét a szomszédos országokban és a szélesebb nemzetközi környezetben.

Az EU és a tagságért folyamodó országok szempontjából egyaránt sok múlik a bővítési folyamaton. A nyilvánosság fogadtatását a bővítéssel kapcsolatban azonban napi problémák befolyásolják, amelyek gyakran sürgetőbbnek tűnnek. Az idei jelentéscsomag, a kísérő következtetések és ajánlások megmutatják azonban, hogy a bővítési folyamat részben megoldást jelent polgárainkat foglalkoztató számos problémára, legyen szó akár a szervezett bűnözés és a korrupció megelőzéséről és leküzdéséről vagy a növekedés és a munkahelyteremtés előmozdításáról. Az EU intézményeinek és a tagállamoknak vállvetve együtt kell dolgozniuk azon, hogy az emberek jobban értsék és támogassák a bővítési folyamatot, és hogy bemutassák, hogyan járulhat hozzá a bővítés közös célkitűzéseink megvalósításához. A további bővítés sikerre vitelével az EU jobb helyzetben lesz ahhoz, hogy megoldjon számos más, előtte álló kihívást.

Fő KIHÍVÁSOK

A gazdasági válság leküzdése

A gazdasági válság az összes bővítés országot érintette. Hatása azonban az egyes országok gazdasági szerkezetétől függően eltérő volt. Albániát, Koszovót és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságot érintette a legkevésbé, mivel ezek az országok kevésbé függenek az exporttól, és hazai piacaik jól tartották magukat. Horvátország, Szerbia és Törökország sokkal jobban integrálódott a globális piacba, ezért őket súlyosan érintette a válság. Montenegró gazdaságát komoly csapás érte, mivel nagyon függ a külső finanszírozástól és kevés ágazatra támaszkodik. A válság Bosznia-Hercegovinára gyakorolt hatását a prociklikus fiskális politikák, valamint a támogatásoknak és szociális transzfereknek a költségvetésben képviselt magas aránya súlyosította.

2010-ben a talpra állás szerény jeleit tapasztalhattuk a Nyugat-Balkánon. A hazai kereslet még mindig gyenge, ami a szigorú hitelfeltételeket és a tartós munkanélküliséget tükrözi. Az erőteljes növekedési ütemmel párosuló helyreállítás jól halad Törökországban, ahol előnyt jelentett az évtized elején végrehajtott államháztartási konszolidáció és a bankszektor szerkezetátalakítása. Izland még mindig szenved a globális pénzügyi zavar és bankrendszere összeomlásának hatásaitól.

Számos országban továbbra is nyomás nehezedik a költségvetésre. A viszonylag alacsony átlagos államadósság ellenére a költségvetési expanzió a gazdasági fellendülés szakaszában Törökország kivételével növelte a bővítési országok globális pénzügyi válsággal szembeni sebezhetőségét és kitettségét. A Nyugat-Balkán legtöbb országának nem volt költségvetési mozgástere és kapacitása ahhoz, hogy a válságra adott válaszként a költségvetési ösztönzőket helyezze előtérbe közkiadásaiban. A költségvetés egyensúlyának visszaállítására is kiterjedő költségvetési megszorító intézkedéseket hajtottak végre a Nyugat-Balkánon. Ez azonban nem volt elegendő ahhoz, hogy megakadályozza a költségvetési hiány emelkedését. Izland, Szerbia, Koszovó és Bosznia-Hercegovina igénybe vették az IMF támogatását..

Az EU – a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel együtt – segített enyhíteni a válság hatásait. Az IPA támogatásait újraprogramozták, hogy az infrastrukturális és versenyképességi beruházásokat támogassa. Néhány ország számára költségvetés-támogatást és makroszintű pénzügyi támogatást tettek lehetővé. A nyugat-balkáni beruházási keret fontos szerepet játszik a finanszírozás mozgósításában nagy infrastrukturális projektek számára ( lásd lent a 3. szakaszt ).

A fenntartható növekedési ráták és valós konvergencia megvalósításához további strukturális reformokra és körültekintő költségvetési politikára lesz szükség. A növekedés hazai forrásait hatékonyabban ki kell meríteni annak érdekében, hogy javuljon a termelési kapacitás, a munkahelyteremtés és a versenyképesség. Most nagyobb mértékű hazai és külföldi zöldmezős beruházásokra van szükség, különös tekintettel az export-orientált tevékenységekre. Ez hozzá fog járulni az előállított termékmennyiség és a termelékenység növeléséhez, ami pedig magasabb foglalkoztatottságot és fenntarthatóbb kereskedelmi mérleget eredményez. Segíteni fog a térség sürgős szociális problémáinak megoldásában is.

A külföldi és hazai beruházások növelése érdekében a kormányoknak javítaniuk kell az üzleti környezetet. Ez azt jelenti, hogy javítani kell a közigazgatás hatékonyságát és az igazságszolgáltatás függetlenségét, le kell bontani a kereskedelem előtt álló informális akadályokat, és meg kell erősíteni a jogállamiságot. A beruházások vonzása szempontjából fontos a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) keretében működő regionális piac és az uniós vívmányok átvételének folytatása. A régió növekedési potenciálját tovább javítja majd a mezőgazdasági termékek és szolgáltatások kereskedelmének régión belül tervezett liberalizálása, valamint a közbeszerzési piacok megnyitása.

A szilárd és fenntartható államháztartás biztosítása elengedhetetlen a bővítési országok számára. Ez az uniós tagságra való felkészülésnek is kulcskérdése. A közelmúlt tapasztalatai megmutatták, mennyire függnek egymástól az európai gazdaságok, és mekkora destabilizáló potenciál rejlik még a kis gazdaságok nagy egyensúlytalanságaiban is.

A Bizottság továbbra is teljes mértékben ki fogja használni az előcsatlakozási eszközöket és a gazdasági felügyeletet a bővítési országok gazdasági és költségvetési teljesítményeinek nyomon követésére. Az EU rendszeres párbeszédet folytat a tagjelölt országokkal, és bevezeti őket az EU-n belüli gazdaságpolitikai koordináció és felügyelet rendszerébe. Hasonló eljárást alakítottak ki a potenciális tagjelölt országokkal is. A Bizottság és a bővítési országok között a társulási megállapodások keretében folyó gazdasági párbeszédet szintén felhasználják a gazdaságpolitikai felügyelet céljaira.

Olyan lépések vannak jelenleg folyamatban, amelyek az EU-n belüli gazdasági irányítást javítják. Amint teljes mértékben meghatározásra és formalizálásra kerül ez a megerősített koordináció a makrogazdasági, költségvetési és strukturális reformok terén, a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy miként lehetne annak bizonyos rendelkezéseit a bővítési országokra is kiterjeszteni.

A párbeszéden és a felügyeleten túl az EU aktívan támogatja a bővítési országok gazdasági helyreállításra, makrogazdasági stabilizációra és államháztartási konszolidációra irányuló törekvéseit. Jelentős IPA-támogatások célozzák az államháztartás-irányítás javítását, a statisztikai adatok minőségének javítását és a bankszektor felügyeletének erősítését.

A bővítési folyamat azzal járul hozzá az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez, hogy kiterjeszti az EU szabályozási keretének térségét és új kereskedelmi lehetőségeket teremt. A Bizottság üdvözli számos bővítési ország azon szándékát, hogy nemzeti reformprioritásaik tükrözzék az Európa 2020 stratégiát. A Bizottság lehetőséget fog teremteni a bővítési országokat arra, hogy társuljanak az uniós szintű, intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés céljának megvalósítására irányuló kezdeményezésekhez, amelyek magas foglalkoztatási szintet, termelékenységet és társadalmi kohéziót eredményeznek. Az oktatás terén a Bizottság fel fogja tárni a lehetőségeit annak, hogyan lehetne valamennyi bővítési országot felvenni az „oktatás és szakképzés 2020” keretbe, és bevonni őket a társaktól való tanulási tevékenységekbe[2].

A bővítési országok regionális csoportokban kezdeményezésekbe fogtak, melyek keretében közösen értékelhetik az előrelépést, és régióspecifikus célokat tűzhetnek ki. Az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag, amely a kkv-k üzleti környezetének javítására irányul, jól példázza az ilyen kezdeményezéseket. A Bizottság javasolni fogja a Regionális Együttműködési Tanács számára, hogy az Európa 2020 stratégia prioritásaival összhangban más területeken is alakítson ki kereteket a párbeszéd és a kölcsönös értékelések számára. Az IPA-támogatások programozásánál az Bizottság figyelembe fogja venni az Európa 2020 stratégia prioritásait.

Társadalmi befogadás

A gazdasági válság negatív hatást gyakorolt a szociális jólétre a bővítési országokban. Különösen a sérülékeny csoportokat, köztük a kisebbséget, a hátrányos helyzetű közösségeket és a fogyatékossággal élő személyeket érintette. A régió egészére jellemző a munkanélküliség magas szintje, különösen a fiatalok munkanélkülisége, az alacsony aktivitási ráta és a szegénység. A romák különösen sebezhető kisebbségnek számítanak; szegénység, az oktatáshoz, foglalkoztatáshoz, lakhatáshoz és szociális szolgáltatásokhoz, köztük az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférésnél diszkrimináció és szegregáció sújtja őket. Jelentős számú roma továbbra sem szerepel a népesség-nyilvántartásban és nem rendelkezik személyes okmányokkal. A közelmúlt háborúi következtében sokuk még mindig lakóhelyét elhagyni kényszerült személyként táborokban él.

A Bizottság elkötelezett amellett, hogy segítsen a bővítési országoknak javítani a sérülékeny csoportok helyzetén, ide értve a romák társadalmi és gazdasági befogadását is. A Bizottság jelentős IPA-támogatást nyújt a sérülékeny csoportoknak oktatás, valamint a szociális és foglalkoztatási szolgáltatások erősítése révén azzal a céllal, hogy integrálja a hátrányos helyzetű személyeket a munkaerőpiacba. Roma települések infrastruktúráinak javítását is finanszírozza. Ezt a támogatást meg fogja erősíteni az életfeltételeknek a leginkább érintett országokban való javítása céljából azáltal, hogy segít nekik átfogó megközelítést kidolgozni a társadalmi befogadás problémáira. Horvátország esetében már megkötötték a társadalmi befogadásról szóló együttes memorandumot, amely szakpolitikai keretet alakít ki ezen a területen. A bővítési országok végrehajtottak bizonyos intézkedéseket a fent felsorolt kihívások kezelésére, de még többre lenne szükség. A Bizottság arra bátorítja őket, hogy dolgozzanak a szegénység és a társadalmi kirekesztettség csökkentésén az Európa 2020 stratégia prioritásainak megfelelően, hogy jobban kihasználhatók legyenek a „Roma integráció évtizede” kínálta lehetőségek. A bővítési országoknak fontolóra kell venniük, hogy konkrét és ambiciózus célokat tűzzenek ki a hátrányos helyzetű közösségek, különösen a romák foglalkoztatásával, oktatásával és szegénységcsökkentésével kapcsolatban.

A jogállamiság és a közigazgatás megerősítése

A jogállamiság, különösen az igazságszolgáltatás, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem megerősítése nagyon komoly kihívás a bővítési folyamatban résztvevő legtöbb ország számára. A jogállamiság fenntartható javulásához vezető, kézzelfogható eredmények fontos elemnek számítanak az uniós csatlakozási folyamat következő szakaszába lépés szempontjából.

A 2006-ban elfogadott megújított bővítési konszenzus szerint a csatlakozási folyamat korai szakaszában kell kezelni a jogállamisággal kapcsolatos kérdéseket. A Bizottság elsőbbséget adott e kérdések kezelésének és az összes rendelkezésre álló eszköz felhasználásának. A teljesítménymérő referenciaértékek használata a csatlakozási tárgyalások során fontos katalizátora a reformoknak, és azt a világos üzenetet közvetíti, hogy a jogállamisággal kapcsolatos kérdéseket komolyan kezelni kell a csatlakozás előtt. A vízumliberalizációs folyamat megmutatta annak a megközelítésnek a hatékonyságát, amelyik konkrét, specifikus reformkövetelményeket támasztott, és ezzel lehetővé tette az országok számára, hogy jobban koncentrálhassanak az erőfeszítéseikre. Intenzívebbé váltak a kölcsönös értékelések és az egyéb olyan interakciók, amelyek közvetlen kapcsolatot teremtenek a tagállamok bírói, ügyészei és más bűnüldözési, határigazgatási és migrációs szakértői, valamint bővítési országbeli kollégáik között. A régión belüli, a tagállamokkal, valamint az Europollal, az Eurojusttal és a Frontexszel folytatott intenzívebb igazságügyi és rendőri együttműködés eszközként szolgál a transznacionális bűnözés kezelésére az előcsatlakozási időszakban.

E tapasztalatok fényében a Bizottság további lépéseket fog tenni annak érdekében, hogy javítsa munkáját és intenzívebbé tegye a tagjelölt és potenciális tagjelölt országokkal a jogállamiságról folytatott párbeszédét. A bővítési országoknak azon kell dolgozniuk, hogy konkrét, fenntartható eredményeket érjenek el, valamint meggyőző és hiteles teljesítményt nyújtsanak a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelemben, valamint az igazságszolgáltatási reform terén. Alapvető kérdés, hogy stabil jogszabályi keret alakuljon ki, és hogy azt végre is hajtsák. A kölcsönös értékelések és a teljesítménymérő referenciaértékek használatát ki fogják terjeszteni. A Bizottság véleménye Montenegró és Albánia tagsági kérelméről prioritásokat határoz meg a jogállamiság területén.

A Bizottság fokozott figyelemmel követi az előrehaladást, különösen a stabilizációs és társulási megállapodások illetve az ideiglenes megállapodások keretében működő közös szerveken és értékelő küldetéseken keresztül. E párbeszéd eredményeit az elért haladásról szóló jelentések tükrözik. Az IPA-támogatások jelentős hangsúlyt fektetnek a jogállamiságra. A TAIEX keretében évente több mint 100 jogállamisággal kapcsolatos képzési rendezvényre kerül sor a bővítési országokban.

A Nyugat-Balkán több országában pozitív fejlemények történtek a közelmúltban az igazságügyi együttműködés terén. Új kétoldalú egyezményeket kötöttek, konkrétan Szerbia és Albánia között a rendőri együttműködésről, a kölcsönös jogsegélyről, valamint a büntetőügyekben hozott ítéletek kölcsönös végrehajtásáról. Horvátország és Szerbia még ennél is tovább ment, és megállapodást írt alá állampolgáraik egymásnak történő kiadásáról büntetőeljárások lefolytatása vagy a szabadságvesztéssel járó büntetések végrehajtása céljából a szervezett bűnözéssel és korrupcióval kapcsolatos ügyekben. A Bizottság arra bátorítja a régió többi országát, hogy kövessék ezt a példát. Az igazságügyi együttműködés tovább javulna, ha az állampolgárok kiadatásának lehetőségét kiterjesztenék az összes súlyos bűncselekményre, köztük a háborús bűncselekmények eseteire is. A Regionális Együttműködési Tanács arra törekszik, hogy javítsa az együttműködést a rendőrség, az ügyészségi szolgálatok és a bírói kar között.

A professzionális és nem átpolitizált közszolgálat nagyon lényeges a jogállamiság és a kormányzás javítása szempontjából. A közigazgatás reformja prioritásnak számít a bővítési országokban, amelyek legtöbbje az államépítés valamelyik szakaszában tart. A fenntarthatóság érdekében a reformokat be kell ágyazni a meglévő állami struktúrákba, és figyelembe kell venni az adott szociális és kormányzási összefüggéseket. A Bizottság továbbra is támogatni fogja az államigazgatás reformját a bővítési országokban, a SIGMA[3]-val szoros együttműködésben.

A véleménynyilvánítás és a média szabadsága

A véleménynyilvánítás és a média szabadsága, melyek bármely demokratikus rendszer integráns részét képezik, továbbra is aggályokat vetnek fel a legtöbb bővítési országban. Törökországban a jogszabályi keret még mindig nem biztosítja megfelelően a véleménynyilvánítás szabadságát. A Nyugat-Balkán számos országában folytatódtak az újságírók ellen irányuló fenyegetések és fizikai támadások. Néhány országban a rágalmazás továbbra is bűncselekménynek számít, vagy aránytalanul magas bírsággal sújtják. Problémát jelent a politika befolyása számos országban a média függetlenségére, köztük a közszolgálati műsorszolgáltatókéra is. A szerkesztői függetlenséget indokolatlan politikai és gazdasági nyomásgyakorlás ássa alá. Ezeket a kérdéseket sürgősséggel kell kezelniük az országoknak.

A Bizottság szorosan figyelemmel fogja kísérni az előrehaladást ezen a területen. A fő fókusz olyan területekre irányul majd, mint például a jogszabályi keret és annak európai normákkal való összhangja, különös tekintettel a rágalmazásra; a hatóságok felelőssége abban, hogy megfelelően szankcionálják az újságírók elleni támadások valamennyi esetét; önszabályozó szervek létrehozása és ezek hozzájárulása a professzionalizmus növeléséhez; a közszolgálati műsorszolgáltatók szerepe a plurális demokráciákban; határon átnyúló hálózatok a régión átívelő jelentéstétel fokozása érdekében, hozzájárulva ezáltal a jobb kölcsönös megértéshez. A Bizottság 2011 tavaszán konferenciát szervez a véleménynyilvánítás és a média szabadságáról a bővítési országokban, ami lehetőséget teremt majd arra, hogy számba vegyük a e területen elért előrelépéseket. Adott esetben a konferencia nyomon követését IPA-támogatással segítik majd.

Megbékélés, regionális együttműködés és bilaterális kérdések a Nyugat-Balkánon

Az elmúlt évtizedben a Nyugat-Balkán jelentős előrelépéseket tett a stabilitás és a regionális együttműködés irányába. Ugyanakkor a régióban lezajlott konfliktus nyomán még számos kérdés áll nyitva, amelyek egyaránt befolyásolják az államok belső működését és egymás közötti kapcsolataikat. Az EU együttműködik a régióban a felekkel annak érdekében, hogy túlléphessenek a múlt eme örökségén.

A megbékélési folyamat kulcselem Koszovó stabilitása szempontjából, melynek új szakasza kezdődött a Nemzetközi Bíróság tanácsadó véleménye óta. Az ENSZ Közgyűlés határozatának elfogadását követően az EU készen áll arra, hogy közvetítsen a Pristina és Belgrád közötti párbeszéd folyamatában az együttműködés ösztönzése, az EU-ba vezető úton való előrelépés megvalósítása és az emberek életének javítása céljából. A megbékélés előrehaladása Bosznia-Hercegovina szempontjából is alapvető, nem utolsósorban az állam működése szempontjából. Az Ohridi Megállapodás teljes körű végrehajtása Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban, az etnikai kisebbségek tiszteletben tartása és védelme az egész régióban, a menekültek visszatérése és a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) való együttműködés, valamint a háborús bűncselekményekkel foglalkozó hazai perek megfelelő lefolytatása mind fontos a megbékélés érdekében.

A tartós megbékéléshez minden szinten erőfeszítésre van szükség – a kormányok, az igazságszolgáltatás és a civil társadalom szintjén egyaránt. Szükséges hozzá a szegénység és a társadalmi kirekesztés kezelése is. A közelmúltban számos pozitív jelet tapasztalhattunk. A szerb parlament nyilatkozatot fogadott el, melyben elítéli a Szrebrenyicában elkövetett bűncselekményeket és utal a Nemzetközi Bíróság Szerbiáról szóló ítéletére. NGO-k kezdeményezést hoztak létre egy olyan regionális bizottság felállítására, amely az igazságot keresi, és ahol el lehet mondani az igazságot. Ezt az úgynevezett RECOM kezdeményezést Horvátország és Szerbia elnöke, a montenegrói parlament és vallási közösségek támogatják. Szélesebb regionális támogatása hozzájárulna a megbékéléshez. Az Igmani kezdeményezés 2010. májusi szarajevói csúcstalálkozóján részt vett Szerbia, Bosznia-Hercegovina, Horvátország és Montenegró elnöke; több mint 140 NGO vesz részt a kezdeményezésben, melynek célja a helyi és regionális együttműködés ösztönzése és megkönnyítése. Ezeket a erőfeszítéseket a háborús bűncselekmények bíróság elé kerülésének kell kísérnie az ICTY-vel való teljes mértékű együttműködés mellett, valamint a háborús bűncselekményekkel kapcsolatos ügyek megfelelő és gyors feldolgozásának a hazai bíróságokon. Továbbra is alapvető az ICTY-vel való teljes mértékű együttműködés, különösen Szerbia ás Horvátország részéről.

Pozitív fejlemények történtek a menekültek visszatérésének terén, a szarajevói folyamat kezdeményezési alapján. A márciusban Belgrádban megtartott miniszteri konferencia újraindította az érintett kormányok közötti párbeszédet. A Bizottság kész arra, hogy e folyamathoz további uniós pénzügyi hozzájárulást vegyen fontolóra, valamint hogy donorkonferenciát rendezzen, amint az országok megállapodásra jutottak a még fennálló problémák megoldására irányuló konkrét fellépéseket illetően. Még mindig 14 631 (2010. augusztusi adat) személyt tartanak eltűntként számon a régióban lezajlott fegyveres konfliktusok óta, és nagyon lassan halad a még megoldatlan ügyek felderítése. Az érintett országoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket annak érdekében, hogy ésszerű határidőn belül megoldják a még nyitott ügyeket.

A regionális együttműködés hozzájárul a megbékéléshez, a jószomszédi kapcsolatokhoz, valamint a még nyitott bilaterális kérdések rendezéséhez szükséges légkör megteremtéséhez. A Nyugat-Balkánon a regionális együttműködés a gazdasági fejlődés szempontjából is kritikus, ahogy az olyan közös problémák kezeléséhez is, mint például a szervezett bűnözés, a határigazgatás, az éghajlatváltozás vagy a környezetszennyezés. A regionális együttműködés alapvető az EU-integrációs menetrendben történő előrehaladás szempontjából is olyan területeken, mint a polgárok biztonsága, az energiaügy vagy a közlekedés.

A régió előrelépést tett a regionális felelősségű struktúrák megerősítésében. A Regionális Együttműködési Tanács (RCC) kulcsszerepet játszott a regionális együttműködés irányításában és nyomon követésében. Az RCC ambiciózus stratégiát és munkaprogramot fogadott el 2011–2013-ra, amelyet most végre kell hajtani olyan eredményorientált tevékenységekre fókuszálva, amelyekhez az RCC valós értéket adhat hozzá. A Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) jelentősége alapvető a regionális szabadkereskedelmi térség megvalósítása szempontjából. A Energiaközösség regionális energiapiac kialakításán, valamint az EU energiapiacába való integráció előkészítésén dolgozik. Az európai közös légtér létrehozásáról szóló megállapodás szigorítja majd az előírásokat a biztonság, a védelem és a légiforgalmi szolgáltatás területén, és a légi utasok számára kedvezően fokozza majd a versenyfeltételeket.

A Bizottság jelentős pénzügyi támogatást nyújt a regionális együttműködéshez. 2011-ben az IPA-forrásokat arra is használják majd, hogy előmozdítsák a térség részvételét az olyan legfontosabb nemzetközi megállapodásokban, mint például a közlekedésügyi szerződés. A Regionális Közigazgatási Képzési Központ (ReSPA) működése teljes mértékben beindult, és jelenleg évente mintegy 2 500 napnyi képzést nyújt. 2010. júliusban megerősítették a jogi személyiségét megteremtő nemzetközi megállapodást. Danilovgradi (Montenegró) épületeinek hivatalos átadására várhatóan 2010. november 11-én kerül majd sor.

A Bizottság továbbra is támogatni fogja a kulturális örökségek helyreállítását a ljubljanai folyamat keretében. Az RCC kultúra és társadalom munkacsoportot fog létrehozni, amelyet uniós előcsatlakozási pénzügyi támogatást élvező állandó titkárság fog támogatni. Feladata a ljubljanai folyamat igazgatása lesz, az Európa Tanáccsal és a Bizottsággal együttműködésben.

A Bizottság véglegesítése alatt áll az a Duna stratégia, amely tagállamokat, bővítési országokat és a keleti partnerség országait fogja majd össze. A Duna-medencén uniós szomszédaikkal osztozó nyugat-balkáni országok bevonása és aktív részvétele elengedhetetlen a stratégia sikere érdekében. A stratégia lehetőséget kínál kölcsönösen előnyös beruházások megvalósításához a közlekedés, az energia és a környezetvédelem ágazata, valamint a társadalmi-gazdasági fejlődés területén.

A regionális együttműködést hátráltatták a Koszovóval kapcsolatos nézeteltérések. Ez a megoldatlan kérdés különösen a CEFTA működése, a páneurópai-mediterrán diagonális kumulációs rendszer kiterjesztése, valamint a közlekedési közösségről szóló megállapodás aláírása terén éreztette hatását. Néhányszor lehetetlennek bizonyult olyan találkozót tartani, amelyen a régió összes szereplője részt vett volna. A Bizottság erőteljesen arra bátorít minden érintett felet, hogy keressenek olyan gyakorlati és pragmatikus megoldásokat, amelyek biztosítják a regionális együttműködés inkluzivitását, a Koszovó státuszával kapcsolatos eltérő álláspontok sérelme nélkül.

Szlovénia és Horvátország választottbírósági szerződés írt alá és erősített meg a határokkal kapcsolatban, ami által megnyílik az út a végleges rendezés előtt. Ez a szerződés megmutatja, hogy a jó szomszédság szellemében hogyan lehet megoldani a bilaterális kérdéseket. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Koszovó lezárták közös határuk kijelölését. Ennek ellenére számos bilaterális kérdés – különösen a határok tekintetében – továbbra is megoldatlan, úgy, mint ahogy a Görögország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti elnevezési vita.

A nyitott bilaterális kérdéseket, köztük a határvitákat, a jó szomszédság szellemében kell megoldaniuk az érintett feleknek, az általános uniós érdeket szem előtt tartva. Ezek a közös érdekek az érintett felek politikai akaratának megújítását teszik szükségessé. A Bizottság azt várja az érintettektől, hogy tegyenek meg minden erőfeszítést a még nyitott határviták megoldása érdekében, a viták békés megoldásának elvével összhangban az ENSZ Alapokmánya szerint, szükség esetén a Nemzetközi Bíróság ítélete alapján. Nem szabad, hogy bilaterális kérdések hátráltassák a csatlakozási folyamatot. Az EU ugyanakkor kész arra, hogy hozzájáruljon a megoldás kereséséhez szükséges politikai légkör megteremtéséhez, és hogy támogassa a kapcsolódó kezdeményezéseket.

A BőVÍTÉSI POLITIKA SZOLGÁLATÁBAN ÁLLÓ ELőCSATLAKOZÁSI ESZKÖZÖK

Pénzügyi támogatás – stratégiai megközelítés

Az előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) keretében nyújtott pénzügyi támogatást úgy tervezték, hogy segítse a tagjelölt és potenciális tagjelölt országok csatlakozási feltételek teljesítésére, az uniós szakpolitikákhoz és normákhoz való igazodásra, valamint a társadalmi-gazdasági fejlődés ösztönzésére irányuló erőfeszítéseit. Az EU költségvetéséből finanszírozott ilyen jellegű támogatások egyértelműek hozzáadott értéket képviselnek. A bővítési országoknak nyújtott támogatás beruházás az EU jövőjébe; azáltal, hogy támogatja jövőbeli tagjait a csatlakozásra való megfelelő felkészülésben, maga az EU lesz jobb helyzetben ahhoz, hogy végrehajtsa stratégiai célkitűzéseit. Az IPA keretében 2007–2013 között 11,6 milliárd EUR áll rendelkezésre a bővítési országok csatlakozásra való felkészülésének támogatására. Ezen összeg indikatív bontását a 2011–2013-ra vonatkozó felülvizsgált indikatív pénzügyi keret tartalmazza.

Az IPA-t úgy alakították ki, hogy három évre szóló többéves indikatív tervezési dokumentumok (MIPD) révén lehetővé tegye a támogatások stratégiai tervezését. Ezek a dokumentumok a támogatások legfontosabb prioritásait határozzák meg az elkövetkező évekre, és az éves vagy többéves programozás alapját képezik. E dokumentumok alapjául a partnerségek és az elért haladásról szóló jelentések során azonosított szükségletek szolgálnak.

A Bizottság számos lépést tett e folyamat stratégiai jellegének erősítése érdekében, valamint erősíteni próbálta a csatlakozási vagy európai partnerségekben és az elért haladásról szóló jelentésekben rögzített prioritások és a támogatás programozása közötti kapcsolatot. Ennek eredményeképpen nagyobb hangsúlyt kaptak olyan kulcsfontosságú alapvető területek, mint a felelősségteljes kormányzás és a jogállamiság. E hangsúly jobb illusztrálása érdekében, valamint hogy a kedvezményezett országok felelősségvállalása erősödjön, a Bizottság egyre inkább ágazati alapú megközelítést fog alkalmazni az előcsatlakozási támogatások tervezése során.

A bővítési országokat ezért arra bátorítja, hogy dolgozzanak ki részletes stratégiai programokat azon ágazatok vonatkozásában, amelyeket lényegesként azonosítottak az EU-hoz való közeledés szempontjából. A csatlakozási prioritásokat teljes mértékben integrálni kell ezekbe az országok felelőssége alá tartozó programokba. A következő, 2011–2013-ra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentum fogja meghatározni az IPA-támogatások célkitűzéseit ezen ágazatokon belül.

A többéves indikatív tervezési dokumentumban még azok a folyamatosan bővülő területek fognak prioritásként szerepelni – különösen a tagjelölt országok esetében –, amelyek a regionális fejlesztéssel, a humánerőforrás-fejlesztéssel és a vidékfejlesztéssel kapcsolatosak. Azzal, hogy megtanulják az előcsatlakozási támogatások hatékony igazgatását a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvei szerint, a bővítési országok kormányai arra is felkészülnek, hogy jövőbeni tagállamokként hogyan kezeljék majd az uniós alapokat.

Néhány ország számára azonban még mindig kihívást jelent az IPA-programok hatékony végrehajtása. A kedvezményezett országoknak növelniük kell erőfeszítéseiket annak érdekében, hogy elegendő igazgatási kapacitás és szakértelem álljon rendelkezésre a fenntartható, eredményorientált projektek kialakításához és végrehajtásához a rendelkezésre álló előcsatlakozási alapok felvételének optimalizálása érdekében. A Bizottság támogatni fogja a kedvezményezetteket kapacitásaik fejlesztésében, és nyomon fogja követni az IPA pénzügyi ciklusát, hogy korai szakaszban azonosítsa a hiányosságokat.

A Bizottság is egyre gyakrabban több évre programozza majd a támogatásokat, hogy a tervezett intézkedések között jobban lehessen prioritásokat meghatározni, és az intézkedéseket jobban lehessen ütemezni, valamint hogy a kedvezményezett országok számára kiszámíthatóbbá váljanak a pénzügyi támogatások.

Az ágazati megközelítés könnyebbé teszi majd a donorok és a kedvezményezettek közötti együttműködést, kiküszöböli az párhuzamos erőfeszítéseket és nagyobb hatékonysághoz és eredményességhez vezet. Ez viszont lehetővé teszi majd valamennyi szereplő számára, hogy egyre inkább a várt eredményekre és közös erőfeszítéseink hatására koncentráljon.

A bővítési országokban a tagságra való felkészüléshez és az igazi konvergenciához szükséges beruházások nagyságrendje jelentős hozzájárulást követel meg a nemzeti költségvetésektől, támogatást a többi donortól, a nemzetközi pénzügyi szervezetektől, valamint a magánberuházók mozgósítását. A köz- és magánszféra partnersége különösen értékes az állami költségvetések vissza nem térítendő támogatásai és a magánbankoktól származó kölcsönök összekapcsolásában. A nyugat-balkáni beruházási keret (WBIF), a Dél-kelet Európa Európai Alap (EFSE) és a „Green for Growth Fund” alap jó példái annak, hogyan lehet korlátozott állami erőforrásokkal magas szintű tőkebeáramlást kiváltani.

A WBIF-et 2009 decemberében hozták létre a Bizottság és a partner nemzetközi pénzügyi szervezetek közös kezdeményezéseként. A keret alapvető eszköz ahhoz, hogy a beruházásokat a régió infrastruktúráiba irányítsa. Jelentős kölcsönöket kapcsol a nemzetközi pénzügyi szervezetektől az IPA vissza nem fizetendő támogatásaihoz. 137 millió EUR vissza nem fizetendő támogatás felett rendelkezik, ami becslések szerint összesen 6,6 milliárd EUR értékű beruházást vonzhat a térségbe. A WBIF arra koncentrál majd, hogy növelje a vízzel és szennyvízzel kapcsolatos projektek számát a régióban, ösztönözze az energiahatékonyság támogatását, felgyorsítsa a közlekedési főhálózatba irányuló beruházásokat, valamint támogassa a kkv-k fejlesztését és az olyan mechanizmusokét, amelyek a pénzügyi válság csillapodásával előmozdítják a gazdasági növekedést. A WBIF alá tartozó projektek számos országot érintenek a Nyugat-Balkánon, és erősítik a regionális együttműködést. A WBIF előnyben fogja részesíteni az olyan regionális fontosságú nagyberuházásokat, mint például a délkelet-európai regionális közlekedési főhálózat, amely a jövőbeni transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) régióbeli előfutárának tekinthető.

Az IPA keretében nyújtott pénzügyi támogatás célja, hogy biztosítsa a regionális stabilitást, növelje a régión belüli kereskedelmi áramlásokat, és támogassa a Nyugat-Balkán regionális együttműködési kezdeményezéseit és struktúráit, köztük a Regionális Együttműködési Tanácsot és a Regionális Közigazgatási Képzési Központot. A Regionális Együttműködési Tanácsnak fontos szerepe van annak nyomon követésében, hogy az IPA és a többi donor finanszírozása tükrözi-e a regionális együttműködés prioritásait.

Részvétel az EU programjaiban és ügynökségeiben

A bővítési országok uniós programokban és ügynökségekben való részvételének célja, hogy fokozza a tagállamokkal való együttműködést, és megismertesse a részt vevő országokkal a EU szakpolitikáit is munkamódszereit. A tagjelölt és potenciális tagjelölt országok keretmegállapodások alapján vehetnek részt az uniós programokban, és eseti alapon részt vehetnek az EU ügynökségeinek munkájában is. A részvétel részben finanszírozható az IPA pénzügyi támogatásaiból. Az országokat arra bátorítjuk, hogy olyan programokra és ügynökségekre koncentrálják részvételüket, ahol bevonásukkal a reformok szempontjából fontos ágazatok kapnak támogatást, és ahol a legnagyobb előnyökre tehetnek szert.

Információ és kommunikáció

A sikeres bővítési politikához a közvélemény szilárd támogatására van szükség. A tagállamoknak és a bővítési országoknak központi szerepe van az olyan információs és kommunikációs erőfeszítésekben, amelyek fenntarthatják ezt a támogatást. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy javítsa a bővítési folyamatról szóló objektív, felhasználóbarát formátumú információk áramlását a ma elérhető különböző kommunikációs médiumokon keresztül. Különösen fontos, hogy ezek az információk eljussanak a fiatalokhoz is, akiknek az élettapasztalata talán nem érezteti annak fontosságát, hogy megerősítsük Európa biztonságát és stabilitását. Az uniós, nemzeti, regionális és helyi szintű politikai vezetők feladata, hogy olyan módon használják ezeket az információkat, hogy a lehető legjobban megszólítsák velük saját polgáraikat.

Az ötödik bővítés tapasztalatai azt mutatják, hogy a kommunikációs hézagokat gyorsan félrevezető információk töltik ki. A hézagokat ingyenesen hozzáférhető és pontos információknak kell betölteniük. Ez alapvető ahhoz, hogy a közvélemény teljes mértékben megértse, mi forog kockán. 2010-ben az Unió olyan új kihívásokkal szembesül, amelyek a gazdasági válsághoz, a környezetvédelemhez, a munkahelyekhez, a polgárok biztonságához, az éghajlatváltozáshoz és a migrációhoz kapcsolódnak. Ezek a kérdések a tagállamokban és a bővítési országokban egyaránt foglalkoztatják a közvéleményt. A vezetők számára az jelenti a kihívást, hogy elmagyarázzák, a bővítési menetrend végrehajtása hogyan segítheti az EU-t ezen alapvető területekkel kapcsolatos célkitűzései megvalósításában, és hogyan gyorsíthatja fel a reformokat és javíthatja az életkörülményeket a bővítési országokban. A folyamat kézzelfogható és valós eredményei jelentik a legjobb reklámot a bővítés számára. Ezek között a Nyugat-Balkánnak biztosított vízumliberalizáció meggyőző példa lehet.

A civil társadalom fejlesztése

A civil társadalom tevékenységei alapvetően fontosak az érett demokrácia, az emberi jogok tiszteletben tartása és a jogállamiság szempontjából. Az ilyen tevékenységek növelik a politika elszámoltathatóságát, ösztönzik és teret adnak a társadalmi döntésekről folyó vitáknak, és erősítik a plurális társadalom iránti konszenzust. Mivel nyitottabb, részvételi és dinamikusabb demokrácia kialakulásához járul hozzá, az élénk és lüktető civil társadalom a toleranciát és a megbékélést is segíti. A civil társadalmi szervezetek bevonása az előcsatlakozási folyamatba a csatlakozáshoz kapcsolódó reformok minőségéhez és társadalmi támogatottságához is hozzátesz.

Elfogadási kultúra és a civil társadalom szerepének elismerése szükséges ahhoz, hogy a civil társadalmi szervezetek hatékony szakpolitikai párbeszédben vehessenek részt. Általános elvvé kell válnia a szakpolitikai kezdeményezésekről és a jogszabálytervezetekről folytatott nyilvános konzultációnak. A civil társadalom kormányzati támogatásokhoz való hozzáférését gyakran gátolja az, hogy nincs átláthatóság, és az elosztási feltételek nem megfelelően kidolgozottak.

A civil társadalmi eszköz segíti a civil társadalmi szervezeteket kapacitásaik és professzionalizmusuk erősítésében, lehetővé téve számukra, hogy hatékony párbeszédet folytassanak állami és magánszereplőkkel, és nyomon kövessék az olyan területek fejleményeit, mint például a jogállamiság és az alapvető jogok tiszteletben tartása. Az eszköz helyi szintű kezdeményezéseket, regionális hálózatépítést, és az EU-ba irányuló rövid távú látogatásokat finanszíroz.

A Bizottság felülvizsgálta az eszközt, hogy jobban elérhessen a helyi közösségeken alapuló szervezetekhez, a civil társadalmi szervezetek visszajelzéseit figyelembe véve. A Bizottság célzottabban foglalkozik majd az egyes országok szükségleteivel, és hosszabb távú finanszírozást biztosít majd a nem kormányzati szervezetek részére. Az erősebb, stabilabb alapokon álló szervezetek a kisebb szervezetek mentoraivá és segítőivé válhatnának.

A BőVÍTÉSI ORSZÁGOK ELőREHALADÁSA ÉS A 2010-2011-ES MENETREND

A Nyugat-Balkán EU-tagság felé vezetése

A 2010. június 2-i szarajevói EU–Nyugat-Balkán miniszteri találkozón az EU megismételte egyértelmű elkötelezettségét a Nyugat-Balkán európai perspektívája mellett. A Nyugat-Balkán országainak a jövője az Európai Unióban van.

Az elmúlt évben a Nyugat-Balkán közelebb került az EU-hoz, mivel a térség előrelépéseket tett – bár egyenetlen módon – a reformok végrehajtása, valamint a megállapított kritériumok és feltételek teljesítése terén. Horvátország előrehaladása igazolja, hogy a Nyugat-Balkán stabilizációs és társulási folyamata olyan szakpolitika, amely EU-csatlakozáshoz vezet. A Nyugat-Balkán többi országának EU-tagság irányába tett előrehaladása hasonlóképpen politikai és gazdasági reformjaik tempójától függ.

Jelentős haladás történt a vízumliberalizáció irányába. Az elmúlt év során az EU eltörölte a vízumkövetelményt Szerbia, Montenegró és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság számára, amint bizonyították, hogy megfelelő kapacitások állnak rendelkezésükre a teljesítménymérő referenciaértékek teljesítéséhez, amelyek olyan területekhez kapcsolódnak, mint az úti okmányok biztonsága, a határigazgatás, a migráció, a menekültügy, a közrend és közbiztonság, valamint az emberi jogok tiszteletben tartása. A vízumkövetelményt rövidesen eltörlik Bosznia-Hercegovina és Albánia vonatkozásában is, amint egyértelmű bizonyítékok mutatják majd, hogy e két ország megfelel a vonatkozó referenciaértékeknek. Fontos, hogy az érintett országok fokozzák polgáraik tájékoztatására irányuló erőfeszítéseiket a vízummentesség hatályáról és korlátairól. Koszovó jogszabályt fogadott el a visszafogadásról, és fokozta erőfeszítéseit a visszatelepült személyek integrálása érdekében, megnyitva ezzel az utat a vízumliberalizációról szóló párbeszéd előtt.

Horvátország

Horvátország tartós fejlődést mutatott a tagsági kritériumok teljesítésében a csatlakozási tárgyalások 2005. októberi megkezdése óta. Horvátország teljesíti a koppenhágai politikai kritériumokat. A gazdasági kritériumokat illetően Horvátország működő piacgazdaság. Várhatóan képes lesz arra, hogy megbirkózzon az Unión belüli verseny okozta nyomással és piaci erőkkel, feltéve, hogy elszántan végrehajtja a strukturális hiányosságok csökkentésére irányuló átfogó reformprogramot.

Az uniós vívmányokkal kapcsolatos kritériumok tekintetében Horvátország jól haladt a csatlakozási tárgyalások során. 33 fejezetet nyitottak meg, és 25-öt ideiglenesen lezártak. Horvátország jól haladt a pénzügyi vonatkozású tárgyalási fejezetek lezárásához szükséges feltételek teljesítésében ( mezőgazdaság és vidékfejlesztés; regionális politika és a strukturális eszközök koordinációja; pénzügyi és költségvetési rendelkezések ). Horvátországnak fenn kell tartania erőfeszítéseit az EU támogatások igazgatásához és ellenőrzéséhez szükséges adminisztratív struktúrák teljes mértékű kialakításához.

Horvátországnak teljesítenie kell a még hátralevő, a fejezetek lezárásához szükséges mutatókat az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok területén, különös tekintettel az igazságszolgáltatás függetlenségével és hatékonyságával, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel, a kisebbségek tiszteletben tartásával és védelmével – ide értve a menekültek visszatérését is, a háborús bűncselekmények bűnvádi eljárásaival, valamint az ICTY-vel való teljes mértékű együttműködéssel, többek közt az ICTY dokumentumokhoz való hozzáférésének megoldásával kapcsolatban szükséges eredmények elérésére. A versenypolitika tekintetében Horvátországnak szerkezetátalakítási terveket kell elfogadnia a hajógyártás vonatkozásban, az uniós vívmányoknak megfelelően. Horvátországtól továbbra is elvárt, hogy aktív szerepet játsszon a nyugat-balkáni regionális együttműködésben, és támogassa a régió többi országát az EU-tagság felé vezető úton.

Szem előtt tartva Horvátországnak a teljesítménymérő referenciaértékek teljesítése és a csatlakozási tárgyalások során vállalt kötelezettségeinek végrehajtása terén elért eredményeit, Horvátország jó úton van az uniós vívmányokkal kapcsolatos kritériumok teljesítése felé. Ezt jól mutatják azok a nyomon követési táblázatok is, amelyeket a Bizottság az ideiglenesen lezárt fejezetekről készít.

A Bizottság a csatlakozásig továbbra is nyomon követi a kötelezettségvállalások végrehajtását, felhasználva minden rendelkezésre álló eszközt, köztük a kölcsönös felülvizsgálatokat és a stabilizációs és társulási megállapodás struktúráit. A Bizottság rendszeres időközönként nyomonkövetési jelentéseket készít.

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság

Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság továbbra is elegendő mértékben teljesíti a politikai kritériumokat. A 2009. évi jelentős reformokat követően további előrelépés történt – bár változó ütemben – a parlament, a rendőrség, az igazságszolgáltatás, a közigazgatás reformja terén, valamint a kisebbségi jogok tiszteletben tartása és védelme tekintetében. Az országnak további előrelépést kell tennie a politikai szereplők közötti párbeszéddel, az igazságszolgáltatási és közigazgatási reformmal, a korrupció elleni küzdelemmel, a véleménynyilvánítás szabadságával, valamint az üzleti környezet javításával kapcsolatban. A jogszabályok végrehajtása alapvető fontosságú.

Az ország továbbra is teljesítette a stabilizációs és társulási megállapodásból (STM) fakadó kötelezettségeket. A Bizottság javasolta a társulás STM szerinti második szakaszába való áttérést.

A Tanács még nem foglalt állást a Bizottság 2009. októberi ajánlásával kapcsolatban a csatlakozási tárgyalások megkezdéséről.

Az ország nevének kérdése tekintetében a Görögországgal folytatott vita továbbra sem megoldott. A két ország párbeszédet folytat az ENSZ égisze alatt a kérdés megoldása érdekében, és számos kétoldalú kapcsolatfelvételre sor került, többek közt miniszterelnöki szinten is, de ez a lendület eddig nem vezetett konkrét eredményekhez. Kerülni kell az olyan fellépéseket és nyilatkozatokat, amelyek visszás hatással lehetnek a jószomszédi kapcsolatokra. Nagyon fontos a jószomszédi kapcsolatok fenntartása, ideértve azt is, hogy az elnevezés kérdését illetően – az ENSZ égisze alatt – egyeztetett és kölcsönösen elfogadott megoldást kell találni.

Montenegró

E stratégiai dokumentummal párhuzamosan a Bizottság véleményt fogadott el Montenegró európai uniós tagság iránti kérelméről. A vélemény következtetéseit és ajánlásait e közlemény melléklete tartalmazza.

Albánia

E stratégiai dokumentummal párhuzamosan a Bizottság véleményt fogadott el Albánia európai uniós tagság iránti kérelméről. A vélemény következtetéseit és ajánlásait e közlemény melléklete tartalmazza.

Bosznia-Hercegovina

Bosznia-Hercegovina korlátozott haladást ért el a kulcsfontosságú reformok teljesítése terén. A 2010. októberi választások általában a nemzetközi normák betartásával zajlottak. Nem oldották fel a Bosznia-Hercegovina alkotmánya és az emberi jogok európai egyezménye közötti összeférhetetlenségeket, az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélete ellenére sem. Az emberi jogok európai egyezményében foglaltak szerinti demokratikus elvek, valamint a megkülönböztetésmentes, egyenlő bánásmódhoz való jog tiszteletben tartása az ideiglenes megállapodás lényeges elemeit képezik.

Az EU-integráció felé vezető további előrehaladás szempontjából kulcsfontosságú, hogy a vezetők közösen osztott jövőképet alakítsanak ki az ország által követendő általános irányvonalat és a legfontosabb EU-val kapcsolatos reformokat illetően. Az országnak fokoznia kell erőfeszítéseit az ideiglenes megállapodás rendelkezéseinek végrehajtásával kapcsolatos kielégítő eredmények felmutatása érdekében.

Bosznia-Hercegovinának sürgősen meg kell tennie a kezdeti lépéseket alkotmányának az emberi jogok európai egyezményéhez igazítása, valamint intézményei hatékonyságának és működésének javítása érdekében. Az ország képes kell hogy legyen arra, hogy elfogadja, végrehajtsa és érvényesítse az uniós jogszabályokat és szabályozást. A nemzetközi kötelezettségek tekintetében elengedhetetlen, hogy haladás történjen a Bosznia-Hercegovinai Főképviselő Hivatalának (OHR) bezárására vonatkozó célkitűzések és feltételek teljesítése érdekében. Az EU fokozott jelenlétével fogja támogatni Bosznia-Hercegovinát az uniós menetrend célkitűzéseinek teljesítésében.

Szerbia

Szerbia 2009 decemberében nyújtotta be EU-tagság iránt kérelmét, és megújított elkötelezettséget tanúsított a koppenhágai kritériumok teljesítése iránt. 2010 októberében a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy nyújtsa be véleményét e kérelemről. 2010. februárban hatályba lépett az ideiglenes megállapodás, és 2010 júniusában a tagállamok megállapodtak arról, hogy megerősítés céljából benyújtják parlamentjeiknek a Stabilizációs és Társulási Megállapodást.

Szerbia folytatta politikai reformmenetrendjének végrehajtását. A szervezett bűnözés elleni küzdelem terén sikerült eredményeket elérni. További erőfeszítésekre van szükség az igazságszolgáltatási és közigazgatási reformok, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén. Szerbia további eredményeket ért el az ideiglenes megállapodás végrehajtásában, és jól halad afelé, hogy teljesítse az STM követelményeit. Szerbia fontos lépéseket tett a megbékélés érdekében a régióban, különösen Horvátországgal és Bosznia-Hercegovinával. Szerbia továbbra is aktívan együttműködött a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel. Azonban az ICTY által körözött két személy még mindig szökésben van. A törvényszékkel való teljes mértékű együttműködés továbbra is az EU-tagság alapvető feltétele, ahogy ezt a Tanács 2010. október 25-i következtetései is rögzítették.

Szerbiának konstruktívabb hozzáállást kell tanúsítania Koszovó regionális kereskedelemben és együttműködésben való részvételével kapcsolatban. El kellene ismernie Koszovó vámbélyegzőjét, amelyet az UNMIK már kétszer is az ENSZ BT 1244 határozatával összeegyeztethetőnek nyilvánított. Erősíteni kell az EULEX jogállamiság-misszióval Észak-Koszovó tekintetében folytatott együttműködést. Az ENSZ Közgyűlés határozatát követően az EU készen áll arra, hogy közvetítsen a Belgrád és Pristina közötti párbeszéd folyamatában az együttműködés ösztönzése, az EU-ba vezető úton való előrelépés megvalósítása és az emberek életének javítása érdekében.

Koszovó

Koszovóban a helyi választásokat 2009 végén valamennyi közösség részvételével rendben lebonyolították. A választói részvétel nagyon alacsony volt Észak-Koszovóban. A decentralizáció folyamata jelentősen előrehaladt. Javult az együttműködés az EULEX-szel. A kormány kapacitásai javultak Koszovó európai menetrendjének és reformpolitikájának végrehajtásához. Ugyanakkor jelentős kihívások állnak még a közigazgatási reform és az igazságszolgáltatást is magában foglaló jogállamiság előtt. Többet kellene tenni a korrupció, a szervezett bűnözés és a pénzmosás elleni fellépés érdekében. A közösségek közti párbeszéd és megbékélés, valamint a kisebbségek védelme és integrációja, különös tekintettel a koszovói szerbekre, még mindig aggályos területeknek számítanak. A hatóságoknak konstruktív megközelítést kell alkalmazniuk Koszovó regionális együttműködési fórumokon való részvételét illetően annak érdekében, hogy Koszovó lépést tarthasson a regionális fejleményekkel.

2009 decemberében a Tanács üdvözölte a Bizottság „Koszovó - Az európai perspektíva beteljesülése” című közleményét[4]. A Tanács felkérte a Bizottságot, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket Koszovó EU felé haladásának támogatásához, a régió európai perspektívájával összhangban, és hogy tegyen jelentést az e tekintetben elért előrehaladásról. A Tanács hangsúlyozta a kereskedelemmel és a vízumokkal kapcsolatos intézkedések fontosságát, a tagállamok Koszovó státuszát illető álláspontjainak sérelme nélkül.

Februárban a Bizottság javaslatot tett arra, hogy hosszabbítsák meg a Koszovóra vonatkozó autonóm kereskedelmi intézkedéseket. Júliusban a Bizottság szakértőket küldött Koszovóba, hogy értékeljék az EU-val esetlegesen kötendő kereskedelmi egyezményhez kapcsolódó előírások teljesítésére vonatkozó felkészültséget. Erőfeszítésekre lesz szükség a termékekre vonatkozó technikai előírásokat, a származásellenőrzést, a szellemi tulajdonjogokat, a versenyszabályokat és a közbeszerzést illetően. A Bizottság fokozni fogja a Koszovó támogatására irányuló erőfeszítéseit az azonosított hiányosságok kezelése érdekében. Amint Koszovó teljesíti a vonatkozó követelményeket, a Bizottság kereskedelmi megállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelveket fog javasolni.

A Bizottság támogatni fogja Koszovó részvételét a vonatkozó uniós programokban. A koszovói hatóságokkal együtt a Bizottság januárban megindította a stabilizációs és társulási folyamatról szóló párbeszédet Koszovóval. Lebonyolították a találkozók egy teljes körét.

A Bizottság támogatja Koszovó részvételét az IPA határon átnyúló együttműködési programjaiban Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal és Albániával. 2011-től a támogatás a Montenegróval közös programokra is kiterjed majd.

A Bizottság tovább folytatja azokat a kezdeményezéseket, amelyeket Koszovóról szóló közleményében vázolt fel, a Tanács következtetéseivel összhangban.

A Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások továbbvitele

Törökország folytatta a politikai reformok folyamatát. Törökország módosította alkotmányát: kulcsfontosságú reformokat vezetett be politikai és jogrendszerébe, amelyek számos prioritást élvező kérdést orvosolnak az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok terén. A reformok korlátozzák a katonai törvényszékek hatáskörét; átalakítják az alkotmánybíróság szerkezetét; szélesítik a bírák és államügyészek legfelsőbb tanácsának összetételét, amely így jobban tükrözi a bírói kar egészét; szélesítik a szakszervezeti jogokat az állami szektorban; megteremtik az alapot a nők és gyermekek jogainak védelmére irányuló különleges intézkedések elfogadásához; garantálják a személyes adatok védelmét; valamint biztosítják az ombudsmanhoz fordulás jogát, jogalapot teremtve ezzel az ombudsman intézményének létrehozásához.

Az alkotmánymódosítás fontos lépés a helyes irányba. Ugyanakkor az összes politikai pártot és a civil társadalmat is bevonó, teljes mértékű elkötelezettségükkel folytatott széles nyilvános konzultációra van szükség az alkotmányreform támogatottságának megerősítéséhez. Most alapvetően fontos, hogy kapcsolódó jogszabályok biztosítsák e reformok megfelelő végrehajtását. Az új civil alkotmány szilárd alapot teremtene a demokrácia további erősítéséhez Törökországban, összhangban az európai normákkal és az uniós csatlakozási kritériumokkal.

Az alapvető jogokat illetően erősíteni kell a véleménynyilvánítás és a média szabadságát Törökországban, a jogszabályok és a gyakorlat szintjén egyaránt. Számos hiányosság tapasztalható még a vallásszabadság gyakorlása terén. Haladásra van még szükség a nők jogai, a nemek közötti egyenlőség, valamint a szakszervezeti jogok teljes mértékű biztosítása terén. A kurd kérdés kezelésére hivatott „demokratikus nyitás” csupán korlátozott eredményekhez vezetett. A biztonsági helyzet romlott az ország délkeleti részén, a PKK/Kongra-Gel terrorista szervezet merényleteinek kiújulásával. Némi előrelépés történt a korrupcióellenes küzdelmet illetően.

A csatlakozási tárgyalások haladtak, bár meglehetősen lassan. Olyan intenzív szakaszba értek, amelyben a megállapított feltételek teljesítése érdekében Törökországnak fokoznia kell erőfeszítéseit. A teljesítménymérő referenciaértékek és a tárgyalási keretben rögzített követelmények végrehajtása terén való haladással Törökország képes lesz gyorsítani a tárgyalások ütemét. A következő hónapokban Törökországnak kiemelt prioritásként kell kezelnie a versenypolitika , a közbeszerzések , valamint a szociálpolitika és foglalkoztatás fejezeteket.

Törökország külpolitikája aktívabbá vált tágabb szomszédságában. Ez érték az Európai Unió számára, amennyiben e külpolitikát Törökország csatlakozási folyamatát kiegészítve és az EU-val egyeztetve fejlesztik. Törökország számos javaslatot tett az EU és Törökország közötti szorosabb külpolitikai együttműködésre. Jelentős előrelépés történt a Törökországgal kötendő visszafogadási megállapodásról szóló tárgyalások során.

Törökország továbbra is nyilvánosan kifejezésre juttatta, hogy támogatja a ciprusi görög és ciprusi török közösségek vezetői között az ENSZ égisze alatt folyó tárgyalásokat, amelyek a ciprusi kérdés átfogó megoldására irányulnak. Ugyanakkor nem történt előrelépés a Ciprusi Köztársasággal való bilaterális kapcsolatok rendezése terén. Törökország nem hajtotta végre teljes körűen a társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvét, és nem hárította el az áruk szabad mozgását nehezítő összes akadályt, ideértve az országot Ciprussal összekötő közvetlen szállítási útvonalakra vonatkozó megszorításokat is. Törökországnak sürgősen teljesítenie kell a kiegészítő jegyzőkönyv maradéktalan és megkülönböztetésmentes módon való végrehajtására vonatkozó kötelezettségét, és lépéseket kell tennie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kétoldalú kapcsolatai rendezésére. Az EU továbbra is nyomon követi és felülvizsgálja a 2005. szeptember 21-i nyilatkozatban felölelt kérdések tekintetében elért eredményeket, a Tanács 2006. decemberi és 2009. decemberi következtetéseivel összhangban. Előrelépés hiányában a Bizottság azt javasolja, hogy az EU tartsa fenn 2006. évi intézkedéseit, amelyek folyamatos hatást gyakorolnak majd a tárgyalások általános haladására.

Törökországnak fokoznia kell a nyitott bilaterális kérdések megoldására irányuló erőfeszítéseit, ide értve a szomszédokkal fennálló határvitákat is. Újabb ösztönzést kap a Görögországhoz fűződő kapcsolatok javítása. Görögország jelentős számú hivatalos panaszt tett azzal kapcsolatban, hogy Törökország továbbra is megsérti légterét, ideértve a görög szigetek feletti átrepüléseket is. Görögország parti tengere területének megsértése miatt is panaszt tett. Az Örményországhoz fűződő kapcsolatok normalizálására hivatott, 2009-ben aláírt jegyzőkönyveket nem erősítették meg.

A csatlakozási folyamat megindítása Izlanddal.

Elindult Izland csatlakozási folyamata. A Bizottság 2010. februári véleményének ajánlásait, valamint a júniusi Európai Tanács határozatát követően 2010 júliusában megkezdődtek a csatlakozási tárgyalások, és megkezdés előtt áll az uniós vívmányok Izlanddal történő átvilágítása. Izland már jogosult IPA-támogatásokra, melyeket az ország uniós tagságra való teljes mértékű felkészülésének támogatásához lehet igénybe venni.

Izland jól haladt az összeférhetetlenséggel és a politikai pártok finanszírozásával kapcsolatos jogszabályi keret további javítása terén. Módosították a bírák kinevezésére vonatkozó szabályokat azzal a céllal, hogy tovább erősítsék a bírói kar függetlenségét. Megtették a gazdasági stabilizáció fontos lépéseit. Haladás történt az államháztartás konszolidációja és a pénzügyi rendszer helyreállítása terén. Az IMF program jól halad. Ugyanakkor továbbra is vannak gazdasági bizonytalanságok és kihívások. Izlandnak teljesítenie kell fennálló kötelezettségeit, köztük az EFTA Felügyeleti Hatóság által az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás keretében meghatározottakat. Jelentős erőfeszítésekre van szükség annak biztosítására, hogy az izlandi polgárokat megfelelően tájékoztassák arról, hogy mivel jár az EU-tagság.

Következtetések és ajánlások

A fenti elemzés figyelembevételével a Bizottság az alábbi következtetéseket és ajánlásokat fogalmazza meg:

1. A bővítés erősíti a békét és a stabilitást Európában. Az EU stratégiai érdeke , hogy előre vigye a bővítési folyamatot a megállapított elvek és feltételek, valamint a 2006. decemberi Európai Tanács által jóváhagyott megújított bővítési konszenzus alapján. Az összes érintett szilárd politikai elkötelezettségére van szükség a bővítés sikerre viteléhez. A bővítési folyamat hiteles kell hogy maradjon az összes érintett szemében. A tagságért folyamodó országoknak jól fel kell készülniük a szigorú feltételek alapján, és egyértelmű és kézzelfogható európai perspektívát kell kapniuk, amint teljesítik ezeket a feltételeket.

2. A bővítési folyamat segít az EU-nak abban, hogy jobban megvalósíthassa szakpolitikai célkitűzéseit számos olyan területen, amely kulcsfontosságú a gazdasági fellendülés és a fenntartható növekedés szempontjából. Ide tartozik a szabályozások közelítése és a belső piac, az energiaügy, a közlekedés, a környezetvédelem és az éghajlatváltozás korlátozására irányuló erőfeszítések, valamint az EU biztonságosabb hellyé tétele.

3. A Bizottság tovább erősíti a bővítési országok makrogazdasági politikáinak nyomon követését, figyelembe véve az EU gazdasági kormányzásának új fejleményeit is. A Bizottság azt várja a bővítési országoktól, hogy hajtsák végre az EU-val kapcsolatos reformokat és javítsák az üzleti környezetet, hogy ezzel is segítsék a gazdasági válság leküzdését és a fenntartható növekedés megvalósítását. A Bizottság lehetőséget fog teremteni a bővítési országoknak arra, hogy társuljanak az uniós szintű, az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítására irányuló kezdeményezésekhez. Felkéri a bővítési országokat, hogy vegyék fel a 2020-as célkitűzéseket nemzeti politikai prioritásaik közé, hogy alakítsanak regionális szakpolitikai csoportosulásokat e reformok eredményei rendszeres felülvizsgálatának céljával, és adott esetben határozzanak meg régióspecifikus célkitűzéseket.

4. A Bizottság bátorítja a bővítési országokat arra, hogy dolgozzanak a sérülékeny csoportok helyzetének javításán, ide értve a romák társadalmi és gazdasági befogadását is. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy támogassa ezeket az erőfeszítéseket.

5. A Bizottság továbbra is prioritásnak tekinti az igazságszolgáltatás és a közigazgatás reformját, a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelmet, valamint a bővítési országokkal a jogállamiságról folytatott párbeszéd még intenzívebbé tételét. A legtöbb bővítési országnak jelentős haladást kell tennie a jogállamiság megszilárdítása érdekében, és különösen fontos, hogy hiteles eredményeket tudjanak felmutatni a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén.

6. A legtöbb bővítési országban továbbra is aggályos a véleménynyilvánítás és a média szabadsága , és az azonosított problémákat prioritásként kell kezelni. E területen nagyon fontos a haladás, amit a Bizottság szoros figyelemmel követ majd. A Bizottság továbbra is támogatni fogja a civil társadalmi szervezeteket, és teljes mértékben ki fogja használni a civil társadalmi eszközében rejlő lehetőségeket.

7. A regionális együttműködés alapvető eleme a stabilizációs és társulási folyamatnak. A Nyugat-Balkán fontos előrelépést tett a regionális együttműködésben, amelyet nem szabad aláásnia a Koszovóval kapcsolatos nézetkülönbségeknek. A Regionális Együttműködési Tanácsnak eredményorientált stratégiája végrehajtására kell koncentrálnia.

8. Jelentős haladás történt a vízumliberalizáció irányába. Feloldották Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró és Szerbia állampolgárainak vízumkötelezettségét. A vízumkövetelményt rövidesen eltörlik Bosznia-Hercegovina és Albánia számára is, amint ezek az országok egyértelműen bizonyítani tudják, hogy megfeleltek a teljesítménymérő referenciaértékeknek. További erőfeszítésekre van szükség az érintett országok részéről állampolgáraiknak a vízummentesség hatályáról és korlátairól történő tájékoztatása, a vízummentes rendszer végrehajtásának szigorú nyomon követése, és szükség esetén megfelelő korrekciós intézkedések megtétele érdekében.

9. A bilaterális kérdéseket a jó szomszédság szellemében kell megoldaniuk az érintett feleknek, az általános uniós érdeket szem előtt tartva. Nem szabad, hogy ezek a csatlakozási folyamatot hátráltassák. Az EU készen áll arra, hogy ösztönözze a megoldások keresését és támogassa a kapcsolódó kezdeményezéseket. Elérkezett a régió számára az idő arra, hogy túllépjen a múlt konfliktusainak örökségén, és a megbékélés közelmúltban tapasztalható pozitív fejleményeire építsen. A jószomszédi kapcsolatok továbbra is kulcsfontosságúak.

10. A Bizottság emlékeztet arra, hogy azokat a tárgyalási fejezeteket, amelyeknek befejezték technikai előkészítését, meg kell nyitni vagy ideiglenesen le kell zárni az érintett uniós vívmányok alapján, a tárgyalási keretekkel és a Tanács által megállapított intézkedésekkel összhangban. Az EU érdeke, hogy a tárgyalások korai szakaszában megnyissa a nehéz fejezeteket, köztük az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló fejezetet, amihez meggyőző és hiteles eredményeket kell felmutatni, és ami emiatt valószínűleg a legutoljára lezárt fejezetek egyike lesz.

11. Az előcsatlakozási támogatások a bővítési stratégia integráns részét képezik, és a partnerségekben és elért haladásról szóló jelentésekben meghatározott prioritások végrehajtásának elősegítésére tervezték őket. A kedvezményezett országoknak erősíteniük kell az uniós támogatások hatékony felhasználására irányuló kapacitásaikat.

12. A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy dolgozzanak együtt az EU intézményeivel annak érdekében, hogy az emberek jobban értsék és támogassák a bővítési folyamatot, és hogy bemutassák, hogyan járulhat hozzá a bővítés közös célkitűzéseink megvalósításához. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy javítsa a bővítési folyamatról szóló objektív, felhasználóbarát formátumú információk áramlását a ma elérhető különböző kommunikációs médiumokon keresztül.

13. Horvátország jól haladt a tagsági kritériumok teljesítése felé, és a csatlakozási tárgyalások végső szakaszukba értek. A volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel való teljes körű együttműködés továbbra is előfeltétele annak, hogy Horvátország előreléphessen a csatlakozási folyamatban, a tárgyalási keretnek megfelelően. A Bizottság véleménye szerint le kell zárni a tárgyalásokat, amint Horvátország teljesíti a lezáráshoz szükséges, még hátralévő teljesítménymérő referenciaértékeket, különös tekintettel az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok terén, ide értve a korrupció elleni küzdelmet is. Ez szükségtelenné teszi, hogy a csatlakozást követően a Bizottságnak fontolóra kelljen vennie az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus alkalmazását. A Bizottság szoros figyelemmel fogja követni Horvátország előrelépését az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok területén, és 2011 első negyedévében helyzetfelmérést készít.

14. Törökország tovább vitte politikai reformfolyamatát, különösen az alkotmányreform által. További eredményekre van szükség az alapvető jogokat, a „demokratikus nyitást” és az összes érintettnek a reformfolyamatba való bevonását illetően. Különösen a véleménynyilvánítás szabadságának gyakorlati biztosítása jelent kihívást. A csatlakozási tárgyalások haladtak, bár meglehetősen lassan. A teljesítménymérő referenciaértékek és a tárgyalási keretben rögzített követelmények végrehajtása terén való haladással Törökország képes lesz gyorsítani a tárgyalások ütemét. Törökországnak most sürgősen teljesítenie kell a társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének maradéktalan és megkülönböztetésmentes módon való végrehajtására vonatkozó kötelezettségét, és lépéseket kell tennie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kétoldalú kapcsolatai rendezésére. Az EU továbbra is nyomon követi és felülvizsgálja a 2005. szeptember 21-i nyilatkozatban felölelt kérdések tekintetében elért eredményeket, a Tanács 2006. decemberi és 2009. decemberi következtetéseivel összhangban. Előrelépés hiányában a Bizottság azt javasolja, hogy az EU tartsa fenn 2006. évi intézkedéseit, amelyek folyamatos hatást gyakorolnak majd a tárgyalások általános haladására.

15. Ciprus kérdését illetően a ciprusi görög és ciprusi török közösségek vezetői folytatják a tárgyalásokat az átfogó rendezésről az ENSZ égisze alatt. A Bizottság támogatja igyekezeteiket, és technikai tanácsokat nyújt az uniós hatáskörbe tartozó kérdésekben. A Bizottság felkéri mindkét vezetőt arra, hogy igyekezzenek előmozdítani a rendezésről folytatott párbeszéd mielőbbi sikeres lezárását, valamint ismételten kéri Törökországot, hogy a gyakorlatban is járuljon hozzá a ciprusi kérdés átfogó rendezéséhez.

16. Elindult Izland csatlakozási folyamata. A Bizottság 2010. februári véleményének ajánlásait, valamint a júniusi Európai Tanács határozatát követően 2010 júliusában megkezdődtek a csatlakozási tárgyalások, és megkezdés előtt áll az uniós vívmányok Izlanddal történő átvilágítása. Izlandnak teljesítenie kell fennálló kötelezettségeit, mint például az EFTA Felügyeleti Hatóság által az EGT-megállapodás keretében meghatározottakat. Jelentős erőfeszítésekre van szükség annak biztosítására, hogy az izlandi polgárokat megfelelően tájékoztassák arról, hogy mivel jár az EU-tagság.

17. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság továbbra is elegendő mértékben teljesíti a politikai kritériumokat. További haladás történt a reformok kulcsfontosságú területein, bár nem egyenletes tempóban. Különösen az igazságszolgáltatás és a közigazgatás reformjának területén van szükség erőfeszítésekre. A Bizottság megismétli ajánlását , mely szerint meg kellene kezdeni az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalásokat Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal. Nagyon fontos a jószomszédi kapcsolatok fenntartása, ideértve azt is, hogy az elnevezés kérdését illetően – az ENSZ égisze alatt – egyeztetett és kölcsönösen elfogadott megoldást kell találni.

18. Ma elfogadott véleményében a Bizottság az ajánlja , hogy kezdjék meg Montenegróval és Albániával a csatlakozási tárgyalásokat, amint ezek az országok megfelelő szinten teljesítik az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott tagsági kritériumokat. Montenegrónak és Albániának különösen az egyes véleményekben meghatározott kulcsfontosságú prioritásokat kell megvalósítania. A Bizottság ajánlja a Tanácsnak, hogy adja meg Montenegró számára a tagjelölt ország státuszát. Albániát arra sürgeti, hogy az eddig elért eredményekre építve tegyen további erőfeszítéseket. A 2011. évi bővítési csomag keretében a Bizottság által a két országról készítendő, az elért haladásról szóló jelentések különösen a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges kulcsfontosságú prioritások végrehajtására összpontosítanak majd.

19. Szerbia 2009 decemberében csatlakozási kérelmet nyújtott be az EU-hoz, és 2010 októberében a Tanács vélemény benyújtására kérte fel a Bizottságot. Szerbia folytatta politikai reformmenetrendjének megvalósítását, valamint további eredményeket ért el az ideiglenes megállapodás végrehajtásában. Szerbia jól halad afelé, hogy teljesítse az STM követelményeit. Szerbia jelentős lépéseket tett a megbékélés érdekében a régióban. További erőfeszítésekre van szükség az igazságszolgáltatási és közigazgatási reformok, valamint a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén. Szerbia továbbra is együttműködött a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel. Az ICTY által körözött két személy azonban még mindig szökésben van. A törvényszékkel való teljes mértékű együttműködés továbbra is az EU-tagság alapvető feltétele, ahogy ezt a Tanács 2010. október 25-i következtetései is rögzítették. Szerbiának konstruktívabb hozzáállást kell tanúsítania Koszovó regionális kereskedelemben és együttműködésben való részvételével kapcsolatban. Erősíteni kell az EULEX jogállamiság-misszióval Észak-Koszovó tekintetében folytatott együttműködést.

20. Az ENSZ Közgyűlés határozatát követően az EU közvetíteni fog a Belgrád és Pristina közötti párbeszéd folyamatában az együttműködés ösztönzése, az EU-ba vezető úton való előrelépés megvalósítása és az emberek életének javítása érdekében.

21. A koszovói decentralizációs folyamat jelentős haladást ért el, és javult az EULEX-szel folytatott együttműködés. Javultak a kormány kapacitásai Koszovó európai menetrendjének és reformpolitikájának végrehajtásához. Azonban jelentős kihívások vannak még a jogállamiság területén, ide értve a közigazgatás és az igazságszolgáltatás reformját, valamint a korrupció, a szervezett bűnözés és a pénzmosás elleni fellépést is. A közösségek közti párbeszéd és megbékélés, valamint a kisebbségek védelme és integrációja, különös tekintettel a koszovói szerbekre, még mindig aggályos területeknek számítanak. A hatóságoknak konstruktív megközelítést kell alkalmazniuk Koszovó regionális együttműködési fórumokon való részvételét illetően annak érdekében, hogy Koszovó lépést tarthasson a regionális fejleményekkel.A Bizottság továbbviszi a 2009. októberi, Koszovóról szóló közleményében vázolt kezdeményezéseket, a 2009. decemberi tanácsi következtetésekkel összhangban. A Bizottság üdvözli a Koszovó által a közelmúltban tett előrelépést a visszafogadásról szóló jogszabályok elfogadása terén, valamint a visszatérők újbóli integrálásáról szóló cselekvési terv összeállításában, amelyhez forrásokat is elkülönítettek. E cselekvési terv folyamatos végrehajtásának függvényében a Bizottság elkötelezett amellett, hogy rövidesen párbeszédet indítson a vízumliberalizációról . A Bizottság támogatja Koszovót abban, hogy teljesítse az EU-val esetlegesen kötendő kereskedelmi megállapodáshoz szükséges feltételeket. Amint Koszovó teljesíti a vonatkozó követelményeket, a Bizottság kereskedelmi megállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelveket fog javasolni . A Bizottság javasolni fogja, hogy Koszovó részt vehessen az olyan uniós programokban , mint például az Európa a polgárokért és a Kultúra. E célból a Bizottság keretmegállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelveket fog javasolni .

22. Bosznia-Hercegovinának olyan kormányt kell alakítania, amely elkötelezett az ország uniós jövője mellett, és fel kell gyorsítania a vonatkozó reformokat. Bosznia-Hercegovinának sürgősen meg kell tennie a kezdeti lépéseket alkotmányának az emberi jogok európai egyezményéhez igazítása, valamint intézményei működésének javítása érdekében. Az ország képes kell hogy legyen arra, hogy elfogadja, végrehajtsa és érvényesítse az uniós jogszabályokat és szabályozást. A nemzetközi kötelezettségek tekintetében továbbra is elengedhetetlen, hogy haladás történjen a Bosznia-Hercegovinai Főképviselő Hivatalának (OHR) bezárására vonatkozó célkitűzések és feltételek teljesítése érdekében. Az EU fokozott uniós jelenléttel fogja támogatni Bosznia-Hercegovinát az uniós menetrend célkitűzéseinek teljesítésében.

23. Összességében a 2010. évi, az elért haladásról szóló jelentés azt mutatja, hogy az EU bővítésének tempója nagyrészt attól függ, hogy a tagságért folyamodó országok mennyiben tudják bizonyítani, hogy képesek teljesíteni a tagsággal járó kötelezettségeket. Ehhez tartós reformokra van szükség, valamint hiteles és meggyőző jogalkotási és intézményi kiigazításokra. Amint az érintett országok teljesítik a meghatározott előírásokat, köztük a demokráciával, jogállamisággal és alapvető jogokkal és szabadságokkal kapcsolatosakat, az EU elkötelezett amellett, hogy együtt dolgozzon velük a folyamat következő szintjére lépés érdekében.

1. MELLÉKLET

A Bizottság Montenegró és Albánia európai uniós tagság iránti kérelméről szóló véleményének következtetései és ajánlásai

Montenegró

Montenegró előrelépést tett a demokráciát garantáló intézmények stabilitásához, a jogállamisághoz, az emberi jogokhoz, valamint a kisebbségek tiszteletben tartásához és védelméhez kapcsolódó, az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott kritériumok, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeinek teljesítése terén. Ennek ellenére további erőfeszítésekre van szükség.

A gazdasági kritériumok tekintetében Montenegró bizonyos fokú makrogazdasági stabilitást ért el. Ugyanakkor annak érdekében, hogy az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott működő piacgazdasággá váljon, Montenegrónak kezelnie kell a belső és a külső egyensúlytalanságokat, valamint a különösen a pénzügyi ágazatban és a munkaerőpiacon jelentkező gyengeségeket, és meg kell erősítenie a jogállamiságot. Annak érdekében, hogy középtávon helyt tudjon állni az Unión belüli versenynyomással és a piaci erőkkel szemben, Montenegrónak meg kell erősítenie fizikai infrastruktúráját és humántőkéjét, és folytatnia kell a strukturális reformok végrehajtását.

A Montenegró által a stabilizációs és társulási megállapodás szerinti kötelezettségek végrehajtása terén elért eredmények általában pozitívak.

Montenegró az uniós vívmányok legtöbb területén középtávon képes lenne a tagsággal járó kötelezettségek vállalására, feltéve, hogy a harmonizáció folyamata folytatódik, és hogy további jelentős és tartós erőfeszítéseket tesz a jogszabályok végrehajtásának és betartatásának biztosítása érdekében. Különös figyelmet kell fordítania az áruk szabad mozgására, a szellemi tulajdonjogra, a mezőgazdaságra és a vidékfejlesztésre, az élelmiszer-biztonságra, az állat- és növény-egészségügyi politikára, a halászatra, a statisztikára, a szociálpolitikára és a foglalkoztatásra, a regionális politikára és a strukturális eszközök koordinációjára, az igazságszolgáltatásra és az alapvető jogokra, a jogérvényesülésre, a szabadságra és a biztonságra, valamint a pénzügyi ellenőrzésre. A környezetvédelemhez kapcsolódó uniós vívmányok területén csak hosszú távon érhető el megfelelés, ami jelentős beruházásokat tenne szükségessé; az erre a területre irányuló erőfeszítéseket fel kellene gyorsítani.

Montenegró csatlakozása korlátozott általános hatást gyakorolna az Európai Unió politikáira, és nem érintené az Unió saját fejlődésének fenntartására és elmélyítésére irányuló képességét.

A Bizottság úgy véli, hogy az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalásokat akkor kell megkezdeni Montenegróval, amint az ország elérte a tagsági kritériumoknak, különösen pedig a jogállamiságot biztosító intézmények stabilitását megkövetelő koppenhágai politikai kritériumoknak való megfelelés szükséges szintjét. E tekintetben Montenegrónak különösen a következő kulcsfontosságú prioritásokat kell teljesítenie:

- A választásokra vonatkozó jogi szabályozásnak az EBESZ-Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala és a Velencei Bizottság ajánlásainak megfelelő módosítása; a parlament jogalkotói és ellenőrzési szerepének megerősítése.

- A közigazgatási reform legfontosabb intézkedéseinek megvalósítása, ideértve az általános közigazgatási eljárásról szóló törvény és a köztisztviselőkről és az állami alkalmazottakról szóló törvény módosítását, az emberi erőforrást kezelő hatóság és az állami számvevőszék megerősítését, melynek célja a közigazgatási szakértelem fokozása és a közigazgatás depolitizálása, valamint a kinevezések és az előléptetések során átlátható, érdemeken alapuló megközelítés fokozott alkalmazása.

- A jogállamiság megerősítése, különösen a következők révén: a bírósági és ügyészi tanácsok tagjainak és az államügyészek politikai szempontoktól mentes, érdemeken alapuló kinevezése, valamint a bírók és az ügyészek függetlenségének, önállóságának, hatékonyságának és elszámoltathatóságának megerősítése.

- A korrupcióellenes jogszabályi keret javítása és a kormány korrupcióellenes stratégiájának és cselekvési tervének végrehajtása; szilárd eredmények felmutatása a korrupciós ügyekben folytatott megelőző jellegű nyomozások, a büntetőeljárások és az ítéletek terén valamennyi szinten.

- A szervezett bűnözés elleni küzdelem erősítése, melynek alapja a veszélyértékelés és a megelőző jellegű nyomozás, a regionális és az uniós partnerekkel folytatott fokozott együttműködés, a bűnüldözési operatív információ hatékony feldolgozása, a büntetés-végrehajtási kapacitások fejlesztése és a koordináció. Ezen a területen szilárd eredményeket kell felmutatni.

- A médiaszabadság fokozása, nevezetesen az Emberi Jogok Európai Bíróságának rágalmazási ügyekben alkalmazott ítélkezési gyakorlatához való közeledés, valamint a civil társadalommal folytatott együttműködés erősítése révén.

- A megkülönböztetést tiltó jogi és politikai keret európai és nemzetközi normákkal összhangban történő végrehajtása; a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek – különösen a romák, az askálik és az egyiptomiak – jogi státuszának garantálása és jogaik tiszteletben tartása. Ez ki fog terjedni a Konik tábor bezárására vonatkozó fenntartható stratégia elfogadására és végrehajtására.

Montenegrót arra ösztönözzük, hogy folytassa a regionális együttműködésben és a szomszédos országokkal kialakított kapcsolatainak megerősítésében betöltött eddigi konstruktív szerepvállalását. A függőben levő kétoldalú kérdéseket meg kell oldani. Folytatni kell a stabilizációs és társulási megállapodás zökkenőmentes végrehajtását; e tekintetben megfelelő figyelmet kell fordítani az olyan területeken feltárt hiányosságokra, mint az állami támogatások és a tranzitforgalom. Az országot emellett fokozottan ösztönözzük arra, hogy folytassa igazgatási kapacitásainak fejlesztését valamennyi területen. Erőfeszítésekre van szükség különösen az államigazgatás hatékonyságának és pártatlanságának tekintetében az olyan érzékeny területeken, mint a környezetvédelem. Megfelelően ki kell vizsgálni az újságírók és a nem kormányzati szervek aktivistái elleni erőszak és megfélemlítés eseteit. Meg kell oldani a családon belüli erőszak, a bántalmazás és az előírásoknak nem megfelelő börtönviszonyok jelentette problémákat.

Az eddigi haladást tekintve a Bizottság ajánlja a Tanácsnak, hogy Montenegrónak adja meg a tagjelölt státuszt.

A Bizottság figyelemmel fogja kísérni a stabilizációs és társulási megállapodás intézményi keretén belül szükséges reformok területén történő előrelépést, és az előcsatlakozási támogatási eszköz révén folytatni fogja az erőfeszítések támogatását. A Bizottság jelentést fog bemutatni Montenegró előrehaladásáról a 2011. évi bővítési csomagban. Ez a jelentés különösen a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges kulcsfontosságú prioritások végrehajtására összpontosít majd.

Albánia

Albánia előrelépést tett a demokráciát garantáló intézmények stabilitásához, a jogállamisághoz, az emberi jogokhoz, valamint a kisebbségek tiszteletben tartásához és védelméhez kapcsolódó, az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott kritériumok, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételeinek teljesítése terén. Ennek ellenére további jelentős erőfeszítésekre van szükség.

A gazdasági kritériumok tekintetében Albánia bizonyos fokú makrogazdasági stabilitást ért el. Ahhoz azonban, hogy Albánia az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács által meghatározott működő piacgazdasággá váljon, még jobban meg kell erősítenie a gazdaság irányítását, javítania kell a munkaerőpiac működésén, biztosítania kell a tulajdonjogok elismerését és meg kell erősítenie a jogállamiságot. Annak érdekében, hogy középtávon helyt tudjon állni az Unión belüli versenynyomással és a piaci erőkkel szemben, Albániának meg kell erősítenie fizikai infrastruktúráját és humántőkéjét, és további strukturális reformokat kell végrehajtania.

Az Albánia által a stabilizációs és társulási megállapodás szerinti kötelezettségek végrehajtása terén elért eredmények általában pozitívak.

Albánia az uniós vívmányok legtöbb területén középtávon képes lenne a tagsággal járó kötelezettségek vállalására, feltéve, hogy a jogszabályok közelítése folytatódik, és hogy további jelentős és tartós erőfeszítéseket tesz a jogszabályok végrehajtásának és betartatásának biztosítása érdekében. Különös figyelmet kell fordítani az áruk szabad mozgására, a szellemi tulajdonjogokra, az információs társadalomra és a médiára, a mezőgazdaságra és a vidékfejlesztésre, az élelmiszer-biztonságra, az állat- és növény-egészségügyi politikára, a halászatra, a közlekedéspolitikára, a szociálpolitikára és a foglalkoztatásra, a regionális politikára és a strukturális eszközök koordinációjára, az igazságszolgáltatásra és az alapvető jogokra, a jogérvényesülésre, a szabadságra és a biztonságra, valamint a pénzügyi ellenőrzésre. A környezetvédelemhez kapcsolódó uniós vívmányok területén csak hosszú távon érhető el megfelelés, ami jelentős beruházásokat tenne szükségessé; az erre a területre irányuló erőfeszítéseket fel kellene gyorsítani.

Albánia csatlakozása korlátozott általános hatást gyakorolna az Európai Unió politikáira, és nem érintené az Unió saját fejlődésének fenntartására és elmélyítésére irányuló képességét.

A Bizottság úgy véli, hogy az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalásokat akkor kell megkezdeni Albániával, amint az ország elérte a tagsági kritériumoknak, különösen pedig a demokráciát biztosító intézmények stabilitását és a jogállamiságot megkövetelő koppenhágai politikai kritériumoknak való megfelelés szükséges szintjét. E tekintetben Albániának különösen a következő kulcsfontosságú prioritásokat kell teljesítenie:

- A parlament megfelelő működésének biztosítása az összes politikai párt közötti konstruktív és tartós politikai párbeszédre építve.

- A függőben lévő, megerősített parlamenti többséget igénylő törvényjavaslatok elfogadása.

- Ombudsman kinevezése, valamint megfelelő, az alkotmánybírósági és a legfelsőbb bírósági kinevezésekhez szükséges meghallgatási és szavazási eljárások biztosítása a parlamentben.

- A választásra vonatkozó jogi szabályozás módosítása az EBESZ-Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala ajánlásainak megfelelően.

- A választások európai és nemzetközi normáknak megfelelő lebonyolításának biztosítása.

- A közigazgatási reform legfontosabb intézkedéseinek megvalósítása, ideértve a közszolgálati törvény módosítását és a közigazgatási részleg megerősítését, melynek célja a közigazgatási szakértelem fokozása és a közigazgatás depolitizálása, valamint a kinevezések és az előléptetések esetében átlátható, érdemeken alapuló megközelítés fokozott alkalmazása.

- A jogállamiság megerősítése az igazságszolgáltatásra irányuló reformstratégia elfogadásával és végrehajtásával, biztosítva az igazságszolgáltatási intézmények függetlenségét, hatékonyságát és elszámoltathatóságát.

- A kormány korrupcióellenes stratégiájának és cselekvési tervének hatékony végrehajtása és a különösen a bírók, a miniszterek és a parlamenti képviselők elleni nyomozások előtti akadályok felszámolása. Szilárd eredmények felmutatása a korrupciós ügyekben folytatott megelőző jellegű nyomozások, a büntetőeljárások és az ítéletek terén valamennyi szinten.

- A szervezett bűnözés elleni küzdelem erősítése, melynek alapja a veszélyértékelés és a megelőző jellegű nyomozás, a regionális és az uniós partnerekkel folytatott fokozott együttműködés és a büntetés-végrehajtási szervek közötti szorosabb koordináció. Ezen a területen szilárd eredményeket kell felmutatni.

- Az érintettekkel való széleskörű konzultációt követően és az Emberi Jogok Európai Bírósága ítélkezési gyakorlatának figyelembe vételével a tulajdonjogokra vonatkozó nemzeti stratégia és cselekvési terv elkészítése, elfogadása és végrehajtása; ennek ki kell terjednie a visszaszolgáltatásra, a kompenzációra és a jogszabályi elismerésre.

- Konkrét lépések az emberi jogok megerősítése – különösen a nőket, a gyermekeket és a romákat illetően – és a megkülönböztetést tiltó politikák hatékony végrehajtása érdekében.

- További intézkedések megtétele a fogvatartott személyekkel való bánásmód javítására a rendőrőrsökön, az előzetes letartóztatáskor és a börtönökben. A rossz bánásmód esetei igazságügyi nyomon követésének megerősítése, és az ombudsman erre a területre irányuló ajánlásai alkalmazásának javítása.

Albániát arra ösztönözzük, hogy folytassa a regionális együttműködésben és a szomszédos országokkal kialakított kapcsolatainak megerősítésében betöltött eddigi konstruktív szerepvállalását. Folytatni kell a stabilizációs és társulási megállapodás zökkenőmentes végrehajtását; e tekintetben megfelelő figyelmet kell fordítani az abban vállalt kötelezettségekre vonatkozó határidők betartására. Az országot emellett fokozottan ösztönözzük arra, hogy folytassa igazgatási kapacitásainak megerősítését valamennyi területen. Fejleszteni kell a civil társadalommal folytatott együttműködést. Albániának megfelelő erőforrásokat kell elkülönítenie az emberi jogokkal foglalkozó intézményei hatékony működésének biztosításához és fokoznia kell a kisebbségvédelem területére irányuló erőfeszítéseit. Szükséges megerősíteni a médiaszabadságot és -függetlenséget, és kezelni kell az elterjedt politikai befolyásgyakorlást.

A Bizottság figyelemmel fogja kísérni a stabilizációs és társulási megállapodás intézményi keretén belül szükséges reformok területén történő előrelépést, és az előcsatlakozási támogatási eszköz révén folytatni fogja az erőfeszítések támogatását. A Bizottság Albánia előrehaladásáról szóló jelentést fog bemutatni a 2011. évi bővítési csomagban. Ez a jelentés különösen a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges kulcsfontosságú prioritások végrehajtására összpontosít majd.

2. MELLÉKLET

A Bosznia-Hercegovina, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Szerbia, Koszovó, Törökország, valamint Izland előrehaladásáról szóló jelentések következtetései

Horvátország

Horvátország továbbra is eleget tesz a politikai kritériumoknak . Számos területen előrelépés történt, többek közt a jogállamiság terén is. Ugyanakkor tovább kell folytatni és intenzívebbé kell tenni az erőfeszítéseket, különösen az igazságszolgáltatási és közigazgatási reform, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a kisebbségek tiszteletben tartása és védelme, valamint a menekültek visszatérése terén.

Tovább erősödött a demokrácia és a jogállamiság . Továbbra is hatékonyan működött mind a kormány , mind a parlament . A parlamentnek a jogalkotási folyamat ellenőrzésére vonatkozó hatáskörét azonban javítani kell. Folytatódott az igazságszolgáltatás reformja, de még jelentős kihívásokkal kell szembenézni, különösen az igazságszolgáltatás hatékonyságával, függetlenségével és elszámoltathatóságával kapcsolatban.

Kismértékű haladás történt a közigazgatási reform területén. Hatályba lépett az általános közigazgatási eljárásról szóló törvény, és elfogadták a közszolgálatra vonatkozó humánerőforrás-fejlesztési stratégiát és cselekvési tervet. A közigazgatás azonban továbbra is hiányosságokkal küzd, ideértve az összetett közigazgatási eljárásokat, a közigazgatás átpolitizáltságát és a gyenge emberi erőforrás menedzsmentet. Kézzelfogható eredmények elérése érdekében erősebb politikai kötelezettségvállalásra és jobb koordinációra van szükség a különböző érintettek között központi, regionális és helyi szinten egyaránt.

Folytatódott az igazságszolgáltatás reformja . Csökkent a bíróságok ügyhátraléka, és az alkotmány módosításainak köszönhetően erősödött a bírói kar függetlensége. A reformfolyamat legfontosabb elvárt eredményei még váratnak magukra. Továbbra is vannak még kihívások, különösen az átlátható kinevezési kritériumok alkalmazása terén a bírók és az ügyészek esetében, valamint az ügyhátralék további csökkentését, az eljárások hosszát és a határozatok végrehajtását illetően. Némi előrelépés történt a háborús bűncselekmények kezelése terén, ide értve az 1990-es évek megkérdőjelezhető ítéleteinek felülvizsgálatát is. A büntetlenség azonban továbbra is probléma, különös tekintettel a szerb etnikumú személyek ellen elkövetett bűncselekményekre, melyek közül sokat nem vizsgáltak ki megfelelően.

Jól haladt a korrupcióellenes küzdelem . Javult a korrupcióellenes erőfeszítések általános koordinációja. Továbbra is aktívan tevékenykedett a korrupció és szervezett bűnözés elleni küzdelemmel foglalkozó iroda, és néhány fontos ügyben vádemelést tett. Nőtt a bírósági ítéletek száma. Az alkotmányba foglalták az állami szervek információihoz való hozzáférés jogát. A korrupció ugyanakkor továbbra is számos területen jelen van. A nemrégiben megerősített jogi és igazgatási struktúráknak még a gyakorlatban is bizonyítaniuk kell, különösen a bíróságok azon képességének, hogy megbirkózzanak az egyre nagyobb számú és egyre összetettebb ügyekkel. Eredményeket kell még felmutatni a hatékony nyomozás, eljárás és bírói ítéletek terén, különösen a magas szinten elkövetett korrupció eseteiben. Kevés előrelépés történt az összeférhetetlenségek megelőzése terén. Az információhoz való hozzáférésre vonatkozó jogszabályok alkalmazásával kapcsolatban kismértékű haladás történt. Hiányosságok vannak még a politik