Brüsszel, 2010.10.22.

COM(2010) 576 végleges

2010/0294 (NLE)

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

egyes fémtörmeléktípusoknak a 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti hulladék voltának megszűnését meghatározó kritériumok megállapításáról

INDOKOLÁS

A hulladékokról szóló 2008/98/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy egy adott hulladék megszűnik hulladék lenni, amennyiben hasznosítási műveleten esett át, és meghatározott jogi feltételekkel összhangban kidolgozandó konkrét kritériumoknak megfelel. Az irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerint ezeket a kritériumokat meghatározott anyagok esetében a Bizottság dolgozza ki, és fogadja el az irányelv 39. cikkének (2) bekezdésben előírt ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással.

A Bizottság ennek megfelelően rendelettervezetet terjesztett az irányelv 39. cikke alapján létrehozott bizottság elé. A tervezetről a bizottság a 2010. szeptember 16-i ülésén nem nyilvánított kedvező véleményt.

Ezért az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében előírt eljárásnak megfelelően a Bizottság a tanácsi rendelet elfogadására vonatkozó mellékelt tervezetet ezúton küldi meg a Tanácsnak, illetve továbbítja az Európai Parlamentnek.

2010/0294 (NLE)

Javaslat:

A TANÁCS RENDELETE

egyes fémtörmeléktípusoknak a 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti hulladék voltának megszűnését meghatározó kritériumok megállapításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,

mivel:

1. Számos hulladékáram értékelése arra utal, hogy a fémhulladék-újrafeldolgozási piacoknak javára válna, ha sajátos kritériumok szolgálnának annak meghatározására, hogy a hulladékból nyert fémtörmelék mikor nem számít már hulladéknak. Ezeknek a kritériumoknak magas szintű környezetvédelmet kell biztosítaniuk. Indokolt, hogy e kritériumok ne érintsék a fémtörmelék harmadik országok általi hulladékká minősítését.

2. Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy piac és igény van a vas-, acél- és alumíniumtörmeléknek acélművekben, öntödékben, alumíniumfinomító és olvasztó üzemekben fémek előállítása céljából történő felhasználása iránt. Ezért a vas-, acél- és alumíniumtörmeléknek kellő tisztaságúnak kell lennie, és eleget kell tennie a fémiparban követendő, a fémtörmelékre irányadó szabványoknak, illetve előírásoknak.

3. A vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék hulladék voltának megszűnését meghatározó kritériumoknak biztosítaniuk kell, hogy a hasznosítási műveletből származó vas-, acél- és alumíniumtörmelék eleget tegyen a fémipar műszaki elvárásainak, megfeleljen a termékekre irányadó meglévő jogi előírásoknak és szabványoknak, és összességében sem a környezetre, sem az emberi egészségre ne legyen kedvezőtlen hatással. Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladékra, a hulladékkezelési eljárásokra és módszerekre, valamint a hasznosítási műveletből származó fémtörmelékekre vonatkozó javasolt kritériumok alkalmasak e célkitűzések elérésére, mivel veszélyes tulajdonságoktól mentes és nemfémes összetevőkben kellően szegény vas-, acél- és alumíniumtörmelék előállításához vezetnek.

4. A kritériumok teljesülésének biztosítása érdekében helyénvaló rendelkezni a hulladéknak már nem minősülő fémtörmelékekre vonatkozó tájékoztatási kötelezettségről, valamint arról, hogy az érintett gazdasági szereplők megfelelő minőségbiztosítási rendszert kötelesek bevezetni.

5. A kritériumok felülvizsgálatra szorulhatnak, ha a vas-, az acél- és az alumíniumtörmeléket érintő piaci feltételek alakulásának nyomon követése alapján kedvezőtlen hatások jelentkeznek a vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék feldolgozásának piacain, különös tekintettel a fémtörmelék rendelkezésre állására és hozzáférhetőségére.

6. Annak érdekében, hogy a piaci szereplők alkalmazkodhassanak a fémtörmelék hulladék voltának megszűnését meghatározó kritériumokhoz, indokolt a rendelet alkalmazásának kezdetéig ésszerű időt hagyni.

7. Az ebben a rendeletben előírt intézkedésekről a 2008/98/EK irányelv 39. cikkének (1) bekezdése alapján létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt, ezért a Bizottság az intézkedésekről javaslatot terjesztett a Tanács elé, és ezt a javaslatát továbbította az Európai Parlamentnek,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet rögzíti azokat a kritériumokat, amelyek meghatározzák, hogy a vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék – beleértve az alumíniumötvözet-törmeléket is – mikor nem minősül már hulladéknak.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában a 2008/98/EK irányelvben foglalt fogalommeghatározások irányadók.

E rendelet alkalmazásában továbbá:

1. „vas- és acéltörmelék”: túlnyomórészt vasból és acélból álló fémtörmelék;

2. „alumíniumtörmelék”: túlnyomórészt alumíniumból és alumíniumötvözetből álló fémtörmelék;

3. „birtokos”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a fémtörmeléknek a birtokában van;

4. „gyártó”: az a birtokos, aki a hulladéknak már nem minősülő fémtörmeléket első ízben adja át másik birtokosnak;

5. „importáló”: minden olyan, az Európai Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely hulladéknak már nem minősülő fémtörmeléket hoz be az Európai Unió vámterületére;

6. „felkészült személyzet”: tapasztalatánál vagy képzettségénél fogva a fémtörmelék jellemzőinek ellenőrzésére és értékelésére képes személyzet;

7. „szemrevételezéses vizsgálat”: a fémtörmeléknek a szállítmány valamennyi részére kiterjedő vizsgálata emberi érzékszervek vagy nem speciális mérőműszerek segítségével;

8. „szállítmány”: azon fémtörmelékek összessége, amelyet egy adott gyártótól egy másik birtokoshoz kívánnak elszállítani, és amely egy vagy több szállítási egységben – például konténerben – található.

3. cikk

A vas- és acéltörmelékre irányadó kritériumok

A vas- és acéltörmelék abban az esetben nem minősül többé hulladéknak, ha a gyártótól egy másik birtokoshoz való átkerülésekor a következő feltételek mindegyike teljesül:

1. a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék megfelel az I. melléklet 2. pontjában szereplő kritériumoknak;

2. a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék az I. melléklet 3. pontjában szereplő kritériumoknak megfelelő kezelésen esett át;

3. a hasznosítási műveletből származó vas és acéltörmelék megfelel az I. melléklet 1. pontjában szereplő kritériumoknak;

4. a gyártó eleget tett az 5. és a 6. cikkben előírt követelményeknek.

4. cikk

Az alumíniumtörmelékre irányadó kritériumok

Az alumíniumtörmelék – beleértve az alumíniumötvözet-törmeléket is – abban az esetben nem minősül többé hulladéknak, ha a gyártótól egy másik birtokoshoz való átkerülésekor a következő feltételek mindegyike teljesül:

1. a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék megfelel a II. melléklet 2. pontjában szereplő kritériumoknak;

2. a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék a II. melléklet 3. pontjában szereplő kritériumoknak megfelelő kezelésen esett át;

3. a hasznosítási műveletből származó alumíniumtörmelék megfelel a II. melléklet 1. pontjában szereplő kritériumoknak;

4. a gyártó eleget tett az 5. és a 6. cikkben előírt követelményeknek.

5. cikk

Megfelelőségi nyilatkozat

8. A gyártó, illetőleg az importáló köteles minden fémtörmelék-szállítmányról megfelelőségi nyilatkozatot kibocsátani a III. mellékletben szereplő minta szerint.

9. A gyártó, illetőleg az importáló a megfelelőségi nyilatkozatot köteles eljuttatni a fémtörmelék-szállítmány következő birtokosához. A gyártó, illetőleg az importáló a megfelelőségi nyilatkozat kibocsátásától számítva legalább egy évig köteles megőrizni annak másolatát, és azt kérésre az illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja.

10. A megfelelőségi nyilatkozat elektronikus formában is kiállítható.

6. cikk

Minőségbiztosítás

11. A gyártó a 3. és a 4. cikkben említett kritériumok teljesülésének igazolására alkalmas minőségbiztosítási rendszert köteles bevezetni.

12. A minőségbiztosítási rendszernek dokumentált eljárásokat kell tartalmaznia az alábbi szempontok mindegyike vonatkozásában:

a) a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék átvételi ellenőrzése az I. és a II. melléklet 2. pontja szerint;

b) az I. és a II. melléklet 3.3. pontjában leírt kezelési folyamatok és módszerek ellenőrzése;

c) a hasznosítási műveletből származó fémtörmelék minőségének az I. és a II. melléklet 1. pontja szerinti ellenőrzése (beleértve a mintavételt és az elemzést is);

d) az I. és a II. melléklet 1.5. pontja szerinti sugárzás-ellenőrzés eredményessége;

e) a fémtörmelék minőségének megfelelőségével kapcsolatos visszajelzések a vevőktől;

f) az a)–d) pont szerinti ellenőrzés eredményeinek nyilvántartása;

g) a minőségbiztosítási rendszer felülvizsgálata és továbbfejlesztése;

h) a munkaerő képzése.

13. A minőségbiztosítási rendszernek ezenkívül elő kell írnia az I. és a II. mellékletben kritériumonként leírt sajátos ellenőrzési követelményeket.

14. Abban az esetben, ha az I. melléklet 3.3. pontjában, illetőleg a II. melléklet 3.3. pontjában említett kezelések bármelyikét egy korábbi birtokos hajtja végre, a gyártó köteles biztosítani, hogy a beszállító e rendelet követelményeinek megfelelő minőségbiztosítási rendszert alkalmazzon.

15. A rendszernek e cikk követelményeivel való összhangját egy, a 765/2008/EK rendeletben foglalt fogalommeghatározás szerinti és a rendelettel összhangban akkreditálást nyert megfelelőségértékelő szervezetnek vagy bármely más, az 1221/2009/EK rendelet 2. cikke 20. pontjának b) alpontja szerinti környezetvédelmi hitelesítőnek hitelesítenie kell. A hitelesítést háromévente kell elvégezni.

16. Az importálónak meg kell követelnie a beszállítóitól, hogy olyan, független külső hitelesítő szervezet által hitelesített minőségbiztosítási rendszert alkalmazzanak, amely megfelel az e cikk (1), (2) és (3) bekezdésében foglalt követelményeknek.

17. A gyártó köteles a minőségbiztosítási rendszerhez kérésre hozzáférést adni az illetékes hatóságoknak.

7. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2011. […] […]-tól/-(jé)től kell alkalmazni. [ Határozott dátumot kell beilleszteni; az átmeneti időszak a közzétételtől számított hat hónapig tart. ]

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

A vas- és acéltörmelékre irányadó kritériumok

Kritériumok | Önellenőrzési követelmények |

1. A hasznosítási műveletből származó fémtörmelék minősége |

1.1. A fémtörmeléket egy – az acélművekben vagy -öntödékben történő fémalapanyag- vagy fémcikk-előállításhoz való közvetlen felhasználásra vonatkozó – vevői specifikáció, ipari előírás vagy szabvány szerint osztályozni kell. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt osztályozza. |

1.2. A teljes idegenanyag-tartalom legfeljebb 2 tömegszázalék lehet. Idegen anyagnak tekintendők: (1) a nemvasfémek (kivéve a vasfémek ötvözőelemeit) és az olyan nemfémes anyagok, mint a föld, a por, a szigetelőanyagok és az üveg; (2) az olyan éghető nemfémes anyagok, mint a gumi, a műanyag, a textília, a fa és az egyéb vegyi vagy szerves anyagok; (3) a nagyobb (tégla méretű), nem áramvezető elemek, például a gumiabroncsok, a kibetonozott csövek, a fa, a beton; (4) az acél olvasztásából, hevítéséből, felületkezeléséből (beleértve a sorjátlanítást is), köszörüléséből, fűrészeléséből, hegesztéséből és lángvágásából származó maradványok, például a salak, a reve, a porleválasztók pora, az iszap. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. Megfelelő időközönként (legalább hat hónaponként) az idegen anyagból reprezentatív mintákat kell venni, és azokat – a vas- és acélrészecskéknek mágneses vagy kézi módszerrel (amelyik alkalmasabb), gondos szemmel követés mellett történő különválasztása után – súlyméréssel elemezni kell. A mintavételezéses ellenőrzés megfelelő gyakoriságát a következő tényezők figyelembevételével kell rögzíteni: 1) a mért értékek közötti eltérések várható alakulása (például korábbi mérések alapján); 2) a mért értékek közötti eltérésekhez társuló kockázat a hasznosítási műveletre és a további feldolgozás alapanyagául szolgáló hulladék minőségére nézve; 3) az ellenőrzési módszer pontossága; valamint 4) a mérési eredményeknek az idegenanyag-tartalom 2 tömegszázalékos felső korlátjához való közelsége. Az ellenőrzési gyakoriság meghatározásának folyamatát a minőségbiztosítási rendszer keretében dokumentálni kell, és ellenőrzés céljára rendelkezésre kell tartani. |

1.3. A fémtörmelék semmilyen formában nem tartalmazhat túlzott mennyiségű vas-oxidot, a szabadban normál légköri körülmények között tárolt, előkészített fémtörmelékre általában jellemző mennyiségektől eltekintve. | A felkészült személyzet szemrevételezéses vizsgálattal megállapítja az oxidok esetleges jelenlétét. |

1.4. A fémtörmelék nem tartalmazhat szemmel látható olajat, olajos emulziót, kenőanyagot vagy zsiradékot, kivéve olyan elhanyagolható mennyiségben, amely semmilyen csepegéshez nem vezet. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja, különös figyelmet fordítva azon részekre, ahol legvalószínűbb az olajcsepegés előfordulása. |

1.5. Radioaktivitás: a radioaktív fémtörmelékre irányadó nyomonkövetési és válaszintézkedési eljárások nemzeti és nemzetközi szabályai értelmében nem lehet szükség válaszintézkedésre. Ezt a követelményt a munkavállalók és a lakosság egészségének védelmére vonatkozó, az Euratom-Szerződés III. fejezete alapján elfogadott jogi aktusok és különösen a 96/29/Euratom tanácsi irányelv[2] sérelme nélkül kell alkalmazni. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt megvizsgálja a radioaktivitás szempontjából. Mindegyik fémtörmelék-szállítmányt a radioaktív fémtörmelékre irányadó nyomonkövetési és válaszintézkedési eljárások nemzeti és nemzetközi szabályaival összhangban kiállított igazolásnak kell kísérnie. Az igazolást tartalmazhatja a szállítmányt kísérő valamely más okmány is. |

1.6. A fémtörmelék nem rendelkezhet a 2008/98/EK irányelv III. mellékletében felsorolt veszélyes tulajdonságok egyikével sem. A fémtörmeléknek meg kell felelnie a 2000/532/EK bizottsági határozatban[3] rögzített koncentráció-határértékeknek, és nem haladhatja meg a 850/2004/EK rendelet[4] IV. mellékletében foglalt koncentráció-határértékeket. A vas- és acélötvözetek egyes elemeinek tulajdonságai e követelmény szempontjából nem relevánsak. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. Ha a szemrevételezéses vizsgálat alapján veszélyes tulajdonságok gyanúja merül fel, további megfelelő ellenőrzési intézkedéseket kell tenni, például adott esetben mintát kell venni és méréseket kell végezni. A személyzetet képzés útján fel kell világosítani a vas- és acéltörmelékek lehetséges veszélyes tulajdonságairól, valamint azon anyagi összetevőkről és jellemzőkről, amelyek alapján e veszélyes tulajdonságok felismerhetők. A veszélyes tulajdonságok felismerésének folyamatát a minőségbiztosítási rendszer keretében dokumentálni kell. |

1.7. A fémtörmelék nem tartalmazhat olyan, nyomás alatt lévő, zárt vagy nem eléggé megbontott tartályt, amely egy fémfeldolgozó üzem kohójában robbanást okozhat. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. |

2. A hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék |

2.1. Kizárólag olyan hulladék szolgálhat alapanyagul, amely hasznosítható vasat vagy acélt tartalmaz. 2.2. Veszélyes hulladék csak akkor szolgálhat alapanyagul, ha bizonyítottan alkalmazásra kerültek az e melléklet 3. pontjában leírt azon eljárások és módszerek, amelyek a hulladékot megfosztják minden veszélyes tulajdonságától. 2.3. A következő hulladékok nem szolgálhatnak alapanyagul: a) olajat, olajos emulziót vagy hasonló folyadékot tartalmazó reszelék, illetve forgács, valamint b) olyan hordók és tartályok – az elhasználódott járművek felszereléseinek kivételével –, amelyek olajat vagy festéket tartalmaznak vagy tartalmaztak. | Az ebben a pontban foglalt kritériumoknak nem megfelelő hulladék felismerésében jártas felkészült személyzet minden beérkező hulladékot (szemrevételezéssel) és kísérő dokumentációt átvételi ellenőrzésnek vet alá. |

3. Kezelési eljárások és módszerek |

3.1. A vas-, illetve acéltörmeléket előzetesen – a forrásnál vagy a begyűjtés során – szét kell válogatni és szétválogatva kell tárolni, vagy az alapanyagul szolgáló hulladékot előzetesen olyan kezelésnek kell alávetni, amely a vas- és a fémtörmeléket különválasztja a nemfémes összetevőktől és a nemvasfémektől. 3.2. Előzőleg el kell végezni minden olyan mechanikai kezelést (például darabolás, préselés, zúzás vagy őrlés, szétválogatás, elkülönítés, tisztítás, szennyeződésmentesítés, kiürítés), amely szükséges ahhoz, hogy a fémtörmeléket acélművekben és öntödékben a szándékolt végcélra közvetlenül fel lehessen használni. 3.3. A veszélyes összetevőket tartalmazó hulladékra a következő sajátos követelmények alkalmazandók: a) az elektromos vagy elektronikus berendezések hulladékaiból és az elhasználódott járművekből származó anyagokat előzőleg alá kell vetni a 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[5] 6. cikkében, illetőleg a 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[6] 6. cikkében előírt valamennyi kezelésnek; b) a kiselejtezett berendezésekben lévő fluorozott-klórozott szénhidrogéneket előzőleg egy, az illetékes hatóságok által jóváhagyott eljárással le kell választani; c) a kábeleket le kell csupaszítani vagy le kell vágni. Ha a kábelt szerves anyagból (műanyagból) készült szigetelés borítja, azt előzőleg el kell távolítani a rendelkezésre álló legmegfelelőbb módszerrel; d) a hordókat és a tartályokat előzőleg ki kell üríteni és tisztítani; e) az a) pontban nem említett hulladékban található veszélyes anyagokat előzőleg egy, az illetékes hatóságok által jóváhagyott eljárással hatékonyan el kell távolítani. |

II. MELLÉKLET

Az alumíniumtörmelékre irányadó kritériumok

Kritériumok | Önellenőrzési követelmények |

1. A fémtörmelék minősége |

1.1. A fémtörmeléket egy – a színítéssel vagy beolvasztással történő fémalapanyag- vagy fémcikk-előállításhoz való közvetlen felhasználásra vonatkozó – vevői specifikáció, ipari előírás vagy szabvány szerint osztályozni kell. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt osztályozza. |

1.2. Az teljes idegenanyag-tartalomnak legfeljebb 5 tömegszázaléknak, vagy a fémkihozatalnak legalább 90 százaléknak kell lennie. Idegen anyagnak tekintendők: (1) az alumíniumtól és alumíniumötvözetektől eltérő fémek; (2) az olyan nemfémes anyagok, mint a föld, a por, a szigetelőanyagok és az üveg; (3) az olyan éghető nemfémes anyagok, mint a gumi, a műanyag, a textília, a fa és az egyéb vegyi vagy szerves anyagok; (4) a nagyobb (tégla méretű), nem áramvezető elemek, például a gumiabroncsok, a kibetonozott csövek, a fa, a beton; (5) az alumínium, illetve az alumíniumötvözetek olvasztásából, hevítéséből, felületkezeléséből (beleértve a sorjátlanítást is), köszörüléséből, fűrészeléséből, hegesztéséből és lángvágásából származó maradványok, például a salak, az iszap, a fölzék, a porleválasztók pora, a köszörűpor, az iszap. | Az alumíniumtörmelék gyártója az idegenanyag-tartalom ellenőrzésével vagy a fémkihozatal meghatározásával meggyőződik arról, hogy a kritériumok teljesülnek. A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. Megfelelő időközönként (legalább hat hónaponként) az alumíniumtörmelékből osztályonként reprezentatív mintákat kell venni, és azokat elemezni kell a teljes idegenanyag-tartalom vagy a fémkihozatal mérése céljából. A reprezentatív mintákat az EN 13920 szabványban[7] leírt mintavételi eljárásokkal összhangban kell venni. A teljes idegenanyag-tartalmat az alumíniumrészeknek és -tárgyaknak az idegen anyagtól való – kézi válogatással vagy más szétválasztási módszerrel (például mágnes segítségével vagy anyagsűrűség alapján) történő – különválasztása után, a tömeg arányában kell mérni. A fémkihozatalt a következő eljárás szerint kell mérni: 1) a nedvességtartalom kivonása és mennyiségének mérése utáni tömeg (m1) meghatározása (az EN 13920-1:2002 szabvány 7.1. szakasza szerint); 2) a szabad vas kivonása és mennyiségének mérése (az EN 13920-1:2002 szabvány 7.2. szakasza szerint); 3) a fém olvasztás és megszilárdulás utáni tömegének (m2) meghatározása a fémkihozatal meghatározására szolgáló, az EN 13920-1:2002 szabvány 7.3. szakasza szerinti eljárással; 4) a fémkihozatal (m) kiszámítása az m [%] = (m2/m1) x 100 képlettel. A reprezentatív minták elemzésének megfelelő gyakoriságát a következő tényezők figyelembevételével kell rögzíteni: 1) a mért értékek közötti eltérések várható alakulása (például korábbi mérések alapján); 2) a mért értékek közötti eltérésekhez társuló kockázat a hasznosítási műveletre és a kezelési eljárások végrehajtására nézve; 3) az ellenőrzési módszer pontossága; valamint 4) a mérési eredményeknek a teljes idegenanyag-tartalom határértékéhez, illetőleg a fémkihozatal határértékéhez való közelsége. |

1.3. A fémtörmelék nem tartalmazhat PVC-t bevonatok, festékek, műanyagok formájában. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel ellenőrzi. |

1.4. A fémtörmelék nem tartalmazhat szemmel látható olajat, olajos emulziót, kenőanyagot vagy zsiradékot, kivéve olyan elhanyagolható mennyiségben, amely semmilyen csepegéshez nem vezet. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja, különös figyelmet fordítva azon részekre, ahol legvalószínűbb az olajcsepegés előfordulása. |

1.5. Radioaktivitás: a radioaktív fémhulladékra irányadó nyomonkövetési és válaszintézkedési eljárások nemzeti és nemzetközi szabályai értelmében nem lehet szükség válaszintézkedésre. Ezt a követelményt a munkavállalók és a lakosság egészségének védelmére vonatkozó, az Euratom-Szerződés III. fejezete alapján elfogadott jogi aktusok és különösen a 96/29/Euratom tanácsi irányelv[8] sérelme nélkül kell alkalmazni. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt megvizsgálja a radioaktivitás szempontjából. Mindegyik fémtörmelék-szállítmányt a radioaktív fémtörmelékre irányadó nyomonkövetési és válaszintézkedési eljárások nemzeti és nemzetközi szabályaival összhangban kiállított igazolásnak kell kísérnie. Az igazolást tartalmazhatja a szállítmányt kísérő valamely más okmány is. |

1.6. A fémtörmelék nem rendelkezhet a 2008/98/EK irányelv III. mellékletében felsorolt veszélyes tulajdonságok egyikével sem. A fémtörmeléknek meg kell felelnie a 2000/532/EK bizottsági határozatban[9] rögzített koncentráció-határértékeknek, és nem haladhatja meg a 850/2004/EK rendelet[10] IV. mellékletében foglalt koncentráció-határértékeket. A alumíniumötvözetek egyes elemeinek tulajdonságai e követelmény szempontjából nem relevánsak. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. Ha a szemrevételezéses vizsgálat alapján veszélyes tulajdonságok gyanúja merül fel, további megfelelő ellenőrzési intézkedéseket kell tenni, például adott esetben mintát kell venni és méréseket kell végezni. A személyzetet képzés útján fel kell világosítani az alumíniumtörmelék lehetséges veszélyes tulajdonságairól, valamint azon anyagi összetevőkről és jellemzőkről, amelyek alapján felismerhetők e veszélyes tulajdonságok. A veszélyes tulajdonságok felismerésének folyamatát a minőségbiztosítási rendszer keretében dokumentálni kell. |

1.7. A fémtörmelék nem tartalmazhat olyan, nyomás alatt lévő, zárt vagy nem eléggé megbontott tartályt, amely egy fémfeldolgozó üzem kohójában robbanást okozhat. | A felkészült személyzet mindegyik szállítmányt szemrevételezéssel megvizsgálja. |

2. A hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló fémhulladék |

2.1. Kizárólag olyan hulladék szolgálhat alapanyagul, amely hasznosítható alumíniumot vagy alumíniumötvözetet tartalmaz. 2.2. Veszélyes hulladék csak akkor szolgálhat alapanyagul, ha bizonyítottan alkalmazásra kerültek az e melléklet 3. pontjában leírt azon eljárások és módszerek, amelyek a hulladékot megfosztják minden veszélyes tulajdonságától. 2.3. A következő hulladékok nem szolgálhatnak alapanyagul: a) olajat, olajos emulziót vagy hasonló folyadékot tartalmazó reszelék, illetve forgács, valamint b) olyan hordók és tartályok – az elhasználódott járművek felszereléseinek kivételével –, amelyek olajat vagy festéket tartalmaznak vagy tartalmaztak. | Az ebben a pontban foglalt kritériumoknak nem megfelelő hulladék felismerésében jártas felkészült személyzet minden beérkező hulladékot (szemrevételezéssel) és kísérő dokumentációt átvételi ellenőrzésnek vet alá. |

3. Kezelési eljárások és módszerek |

3.1. Az alumíniumtörmeléket előzetesen – a forrásnál vagy a begyűjtés során – szét kell válogatni és szétválogatva kell tárolni, vagy az alapanyagul szolgáló hulladékot előzetesen olyan kezelésnek kell alávetni, amely az alumíniumtörmeléket különválasztja a nemfémes összetevőktől és az alumíniumtól eltérő fémektől. 3.2. Előzőleg el kell végezni minden olyan mechanikai kezelést (például darabolás, préselés, zúzás vagy őrlés, szétválogatás, elkülönítés, tisztítás, szennyeződésmentesítés, kiürítés), amely szükséges ahhoz, hogy a fémtörmeléket a szándékolt végcélra közvetlenül fel lehessen használni. 3.3. A veszélyes összetevőket tartalmazó hulladékra a következő sajátos követelmények alkalmazandók: a) az elektromos vagy elektronikus berendezések hulladékaiból és az elhasználódott járművekből származó anyagokat előzőleg alá kell vetni a 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[11] 6. cikkében, illetőleg a 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[12] 6. cikkében előírt valamennyi kezelésnek; b) a kiselejtezett berendezésekben lévő fluorozott-klórozott szénhidrogéneket előzőleg egy, az illetékes hatóságok által jóváhagyott eljárással le kell választani; c) A kábeleket le kell csupaszítani vagy le kell vágni. Ha a kábelt szerves anyagból (műanyagból) készült szigetelés borítja, azt előzőleg el kell távolítani a rendelkezésre álló legmegfelelőbb módszerrel; d) a hordókat és a tartályokat előzőleg ki kell üríteni és tisztítani; e) az a) pontban nem említett hulladékban található veszélyes anyagokat egy, az illetékes hatóságok által jóváhagyott eljárással hatékonyan el kell távolítani. |

III. melléklet

Nyilatkozat az 5. cikk (1) bekezdése szerint a hulladéknak nem minősülés kritériumainak teljesüléséről

1. | A fémtörmelék gyártója/importálója: Név: Cím Kapcsolattartó személy Telefon: Fax: E-mail: |

2. | a) a fémtörmelék kategóriájának valamely ipari előírás vagy szabvány szerinti megnevezése vagy kódja: b) adott esetben a vevői specifikáció főbb technikai követelményei, például összetétel, méret, típus és jellemzők: |

3. | A fémtörmelék-szállítmány megfelel a 2. pontban megjelölt előírásnak, illetve szabványnak. |

4. | A szállítmány mennyisége tonnában: |

5. | A radioaktivitás-vizsgálattal kapcsolatban a radioaktív fémtörmelékre irányadó nyomonkövetési és válaszintézkedési eljárások nemzeti és nemzetközi szabályaival összhangban megtörtént az igazolás kiállítása. |

6. | A fémtörmelékgyártó a(z) .../…/EU [A rendelet elfogadása után be kell illeszteni e rendelet számát] rendelet 6. cikkének megfelelő minőségbiztosítási rendszert alkalmaz, és azt akkreditált hitelesítő, illetőleg – hulladéknak nem minősülő fémtörmeléknek az Európai Unió vámterületére történő behozatala esetén – független hitelesítő hitelesítette. |

7. | A fémtörmelék-szállítmány megfelel a(z) .../…/EU [A rendelet elfogadása után be kell illeszteni e rendelet számát] rendelet 3. és 4. cikkének 1–3. pontjában foglalt kritériumoknak. |

8. | A fémtörmelékgyártó/-importáló nyilatkozata: Kijelentem, hogy a fenti adatok hiánytalanok, és legjobb tudásom szerint megfelelnek a valóságnak. Név: Dátum: Aláírás: |

[1] HL L 312., 2008.11.22., 3. o.

[2] HL L 159., 1996.6.29., 1. o.

[3] HL L 226., 2000.9.6., 3. o.

[4] HL L 158., 2004.4.30., 7. o.

[5] HL L 37., 2003.2.13., 24. o.

[6] HL L 269., 2000.10.21., 34. o.

[7] EN 13920-1:2002; Alumínium és alumíniumötvözetek. Hulladék. 1. rész: Általános követelmények, mintavétel és vizsgálatok; CEN, 2002.

[8] HL L 159., 1996.6.29., 1. o.

[9] HL L 226., 2000.9.6., 3. o.

[10] HL L 229., 2004.4.30., 1. o.

[11] HL L 37., 2003.2.13., 24. o.

[12] HL L 269., 2000.10.21., 34. o.