Az Eurojust hatásköre (a 2003/659/IB és 2009/426/IB határozattal módosított 2002/187/IB tanácsi határozat 3., 5., 6. és 7. cikke alapján)

Célok Az Eurojustról szóló tanácsi határozat 3. cikke A súlyos, különösen a szervezett bűnözés területén, a 4. cikkben említett, két vagy több tagállamot érintő büntetendő magatartással kapcsolatos nyomozással és büntetőeljárással összefüggésben az Eurojust céljai a következők: a) a tagállamokban a nyomozások és a büntetőeljárások összehangolásának ösztönzése és fokozása a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai között, figyelembe véve az egy tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától származó megkereséseket és a Szerződések keretében elfogadott rendelkezések értelmében illetékes bármely szerv által szolgáltatott információkat; b) a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti együttműködés fejlesztése, különösen a – többek között a kölcsönös elismerés elvét érvényesítő eszközökkel kapcsolatos – igazságügyi együttműködésre irányuló megkeresések és határozatok teljesítésének előmozdítása; c) a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak egyéb támogatása, a nyomozások és büntetőeljárások hatékonyabbá tétele céljából. Feladatok Az Eurojustról szóló tanácsi határozat 5. cikke 1. Céljainak megvalósításában az Eurojust a következő módokon tesz eleget feladatainak: a) a 6. cikk szerint egy vagy több érintett nemzeti tagja révén; vagy b) testületként, a 7. cikkel összhangban, ha: i. az Eurojust által vizsgált ügyek valamelyikében érintett egy vagy több nemzeti tag ezt kéri; vagy ii. az ügy olyan nyomozással vagy büntetőeljárásokkal jár, amelyeknek uniós szintű következményei vannak, vagy amelyek a közvetlenül érintett tagállamokon kívül más tagállamokat is érinthetnek; vagy iii. az eljárás az Eurojust céljaival összefüggő általános kérdést érint; vagy iv. a határozat egyébként így rendelkezik. 2. Az Eurojust feladatainak ellátása során jelzi, hogy a 6. cikknek megfelelően egy vagy több érintett nemzeti tagja révén, vagy a 7. cikk szerint testületként kíván eljárni. Az Eurojustról szóló tanácsi határozat 6. cikke (1) Az érintett nemzeti tagjai révén eljárva, az Eurojust: a) kellő indokolás mellett kérheti az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait, hogy: i. konkrét cselekmények tekintetében rendeljenek el nyomozást vagy büntetőeljárást; ii. fogadják el azt, hogy egyikük kedvezőbb helyzetben lehet az adott cselekményekkel kapcsolatban a nyomozás vagy a büntetőeljárás megindítása terén; iii. koordináljanak az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaival; iv. hozzanak létre közös nyomozócsoportot az együttműködés megfelelő eszközeivel összhangban; v. bocsássák rendelkezésére a feladatainak ellátásához szükséges információt; vi. tegyenek különleges nyomozati intézkedéseket; vii. tegyenek meg bármely, a nyomozás vagy a büntetőeljárás szempontjából indokolt egyéb intézkedést; b) gondoskodik arról, hogy az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztassák egymást a nyomozásról és a büntetőeljárásokról, amelyek a tudomására jutottak; c) a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak kérelmére segítséget nyújt a nyomozások és büntetőeljárások lehető legmegfelelőbb összehangolásához; d) segítséget nyújt a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok együttműködésének javításához; e) együttműködik és konzultál az Európai Igazságügyi Hálózattal, így igénybe veszi a Hálózat dokumentációs adatbázisát, és hozzájárul annak javításához; f) a 3. cikk (2) és (3) bekezdésében említett esetekben, a testület egyetértésével segíti a csak egyetlen tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát érintő nyomozást és büntetőeljárást. 2. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok haladéktalanul válaszoljanak az e cikk alapján hozzájuk intézett megkeresésekre. Az Eurojustról szóló tanácsi határozat 7. cikke 1. Testületként eljárva, az Eurojust: a) a 4. cikk (1) bekezdésében említett bűnözési formák és bűncselekmények vonatkozásában – megfelelő indoklással – az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaitól kérheti: i. konkrét cselekmények tekintetében rendeljenek el nyomozást vagy büntetőeljárást; ii. fogadják el azt, hogy egyikük kedvezőbb helyzetben lehet az adott cselekményekkel kapcsolatban a nyomozás vagy a büntetőeljárás megindítása terén; iii. koordináljanak az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságaival; iv. hozzanak létre közös nyomozócsoportot az együttműködés megfelelő eszközeivel összhangban; v. bocsássák rendelkezésére a feladatainak ellátásához szükséges információt; b) biztosítja, hogy az érintett tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztassák egymást a tudomására jutott olyan nyomozásról és büntetőeljárásokról, amelyeknek uniós szintű következményei vannak, vagy amelyek a közvetlenül érintetteken túl más tagállamokat is érinthetnek; c) a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak kérelmére segítséget nyújt a nyomozások és büntetőeljárások lehető legmegfelelőbb összehangolásához; d) elősegíti a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok együttműködésének javítását, különösen az Europol elemzései alapján; e) együttműködik és konzultál az Európai Igazságügyi Hálózattal, így igénybe veszi a Hálózat dokumentációs adatbázisát, és hozzájárul annak javításához; f) segítheti az Europolt, többek között az Europol elemzéseire támaszkodó vélemények kifejtésével; g) az a), c) és d) pontban említett esetekben logisztikai támogatást nyújthat. Ez a logisztikai támogatás jelenthet fordítást, tolmácsolást és koordinációs értekezletek szervezését. 2. Ha két vagy több nemzeti tag nem ért egyet abban, hogy egy, a nyomozással vagy a büntetőeljárással kapcsolatos joghatósági összeütközést a 6. cikk és különösen annak (1) bekezdése c) pontja alapján hogyan oldjanak meg, a testületet kell felkérni arra, hogy írásbeli, nem kötelező erejű véleményt adjon az esetről, feltéve, hogy az nem volt megoldható az érintett, hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok közötti kölcsönös megállapodás útján. A testület véleményét haladéktalanul el kell juttatni az érintett tagállamokhoz. Ez a bekezdés nem érinti az (1) bekezdés a) pontjának ii. alpontját. 3. Az Európai Unió által az igazságügyi együttműködésre vonatkozóan elfogadott bármely jogi eszköz rendelkezéseitől függetlenül bármely hatáskörrel rendelkező hatóság jelentést tehet az Eurojustnak az igazságügyi együttműködésre irányuló megkeresések és határozatok, ideértve a kölcsönös elismerés elvét érvényesítő eszközök végrehajtásával kapcsolatos, ismétlődő visszautasításokról és nehézségekről, valamint felkérheti a testületet, hogy írásbeli, nem kötelező erejű véleményt adjon az esetről, feltéve, hogy az nem volt megoldható az érintett, hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok közötti kölcsönös megállapodás vagy az érintett nemzeti tagok bevonása útján. A testület véleményét késedelem nélkül továbbítani kell az érintett tagállamoknak.