HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 15.12.2005 
COM(2005) 648 végleges 
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEM ÉNYE A TANÁCSNAK 
a Tanácsnak az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 251. cikkének a Szerz ődés 65. 
cikke alapján tartási kötelezettség tá rgyában hozott intézkedésekre való 
alkalmazandóvá tételére való felkérésér ől 
 
HU 2   HU A BIZOTTSÁG KÖZLEM ÉNYE A TANÁCSNAK 
a Tanácsnak az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 251. cikkének a Szerz ődés 65. 
cikke alapján tartási kötelezettség tá rgyában hozott intézkedésekre való 
alkalmazandóvá tételére való felkérésér ől 
1. J OGI ÉS INTÉZMÉNYI HÁTTÉR  
1.1. A tartási kötelezettségekre alkalmazandó közösségi jog 
A tartási kötelezettségek a polgári és keresk edelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a 
határozatok elismerésér ől és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi 
rendelet1 (a továbbiakban: Brüsszel I rendelet) hatályának szerve s részét képezik. E rendelet 
elsősorban joghatósági szabályokat tartalmaz, ezek közül az egyik különös szabályt a tartással 
kapcsolatos ügyekben az 5. cikk (2) bekezdése tartalmazza. Szabályokat tartalmaz továbbá a 
határozatok elismerésére és végrehajtására, me lyek többek között a tagállamokban a tartással 
kapcsolatos ügyekben hozott határo zatokra is kiterjednek. Másfel ől meg kell jegyezni, hogy a 
Brüsszel I rendelet 57. cikkének (2 ) bekezdése kifejezetten említi a „közigazgatási hatóság 
előtt kötött vagy általa hite lesített, tartási kötelezettsé ggel kapcsolatos megállapodást” , 
melyet közokiratnak kell tekinteni. 
A tartási kötelezettségekre kiterjed a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai 
végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21-i 805/2004/EK európai parlamenti 
és tanácsi rendelet2 (a továbbiakban: EVO-re ndelet) hatálya is. E jogi eszköz biztosítja az 
európai végrehajtható okiratkén t hitelesített határozatok szabad mozgását valamennyi 
tagállam között. A tartással kapcsolatos ügyekb en hozott határozatokra az említett rendelet is 
kiterjed, mely egyebekben a Brüsszel I rendelethez hasonlóan kifejezetten megemlíti a közigazgatási hatóságok el őtt kötött vagy általuk hitele sített megállapodást a tartási 
kötelezettségekr ől, melyet közokiratnak kell tekinten i (4. cikk 3. pontjának b) alpontja). 
Ezzel szemben a házassági ügyekben és a szül ői felelősségre vonatkozó eljárásokban a 
joghatóságról, valamint a határozatok elismerésér ől és végrehajtásáról, illetve az 
1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezésér ől szóló, 2003. november 27-i 
2201/2003/EK tanácsi rendelet
3 (a továbbiakban: új Brüsszel  II rendelet) hatálya alól ki 
vannak zárva a tartási kötelezetts égek. E kizárás kifejezetten köve tkezik az említett rendelet 1. 
cikke (3) bekezdésének e) pontjából, valamint (11) preambulumbekezdéséb ől. 
1.2. A tartási kötelezettségekre vonatkozó  közösségi jog reformjának terve 
1.2.1. A Tanácshoz benyújtott rendele tjavaslat rövid bemutatása 
Az Európai Tanács 1999. október 15-i és 16-i tamperei, valamint 2004. november 4-i és 5-i 
brüsszeli ülésén elfogadott köve tkeztetései értelmében a Bizottság a kölcsönös elismerés 
                                                 
1 HL L 12., 2001.1.16. 
2 HL L 143., 2004.4.30. 
3 HL L 338., 2003.12.23. 
 
HU 3   HU programjának végrehajtása keretében benyújtott a Tanácshoz egy rendeletjavaslatot, melynek 
célja, hogy megszüntesse azon akadályokat, mely ek ma még az Európai Unióban a tartási 
követelések behajtásának útjában állnak. E jöv őbeli rendelet törekvése, hogy a tartásra 
jogosultak jogos elvárásainak megfelel ő jogi környezetet alakítson ki. Lehet ővé kell tenni 
számukra, hogy könnyen, gyorsan és általában tér ítésmentesen olyan végrehajtási okiratot 
kaphassanak, mely az európai igazs ágügyi térségben szabadon moz oghat, és a tartásdíjfizetés 
rendszeres teljesítését eredményezi.  
Ezen új jogi környezet olyan fellépést követel,  mely nem csupán a jelenlegi mechanizmusok 
szépítéseire szorítkozik majd; sor kerül intézkedések meghozatalára a polgári ügyekben 
folytatott igazságügyi együttm űködés valamennyi vonatkozó területén: nemzetközi 
joghatóság, alkalmazandó jog, a határozatok elismerése és végrehajtása, együttm űködés, 
valamint az eljárások megfelel ő lefolytatását akadályozó tényez ők kiküszöbölése, ideértve a 
kötelezettek helyzetére vonatkozó információkhoz való jobb hozzáférést, függetlenül attól, 
hogy az Európai Unión belül hol tartózkodna k. Ezen átfogó válaszokat, amennyiben 
lehetséges, egyetlen közösségi rendeletbe foglalják majd. 
E kezdeményezést széles kör ű vita és hosszú konzultációs eljárás el őzte meg: összehasonlító 
jogi tanulmány finanszírozása (2003), zö ld könyv kidolgozása és nyomon követése (2004), 
több szakért ői találkozó szervezése (2003–2005), valamint hatástanulmány készítése küls ő 
szerződéses megbízott közrem űködésével egy szolgálatközi irányító csoport felügyelete 
mellett, mely 2005-ben négy alkalommal ült össze. 
1.2.2. A rendeletjavaslat jogalapja 
A tartással kapcsolatos ügyekben a joghatósá gról, az alkalmazandó jogról, a határozatok 
elismerésér ől és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttm űködésről szóló 
tanácsi rendeletjavaslatot a Bizottsá g az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 61. cikkének 
c) pontja, valamint 67. cikkének (2 ) bekezdése alapján terjeszti el ő. 
Olyan javaslatról van tehát szó, amely a Szerz ődés 65. cikkében meghatározott, polgári 
ügyekben folytatott igazságügyi együttm űködésre vonatkozik, és amely a Szerz ődés 67. cikke 
(5) bekezdésének második francia bekezdése értelmében „családjogi vonatkozású”.  Emiatt 
kikerül az együttdöntési eljárás ha tálya alól, és a Tanácsnak az Európai Parlamenttel folytatott 
konzultációt követ ően egyhangúlag kell elfogadnia. 
2. P ROBLEMATIKA  
A Nizzai Szerz ődéssel módosított Szerz ődés 67. cikke (5) bekezdésének második francia 
bekezdése cezúrát jelent a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttm űködés területén, 
mivel a 65. cikkben említett intézkedéseket a 251. cikk együttdöntési eljárás alá vonja, 
„kivéve azokat, amelyek családjogi vonatkozásúak”.   
2003. február 1-jét ől, a Nizzai Szerz ődés hatálybalépésének id őpontjától így két szabályozás 
van hatályban: az együttdöntés, amely ett ől kezdve a közös jogi eljá rás, valamint az Európai 
Parlament egyszer ű tanácsadó véleményéne k beszerzését követ ően a Tanács általi egyhangú 
elfogadás, mely eltér ő szabályozást jelent azon „rendelkezések”  esetén, amelyek „családjogi 
vonatkozásúak”.   
 
HU 4   HU Ez a felosztás általában nehézség nélkül megtehet ő. Senki sem vitatja például, hogy a 
Szerződés értelmében a házassági jogi ügyek és a szül ői felelősség a családjoghoz tartozik. 
Amikor az új Brüsszel I rendelettel kapcsolatb an felmerült a végrehajthatóvá nyilvánítási 
eljárás eltörlésének ké rdése a láthatási joggal kapcsolatos határozatok esetén, minden további 
nélkül abból indultak ki, hogy e szabályozás érinteni fogja a nemzeti jogrendszerek 
működését családjogi ügyekben. A Nizzai Szerz ődés hatálybalépésének ellenére az 
egyhangúság szabályának fenntartása lehet ővé teszi a tagállamok számára annak biztosítását, 
hogy egyetértésük nélkül egyetlen közösségi jogi szabályt se le hessen elfogadni azon 
kérdésekben, melyek érinthetik a családon be lüli személyi viszonyokat, különösen különválás 
után: felügyeleti jog, láthat ási jog, a gyermek jogellenes elvitelének következményei stb. 
Így tehát amennyiben a szoros értelemben vett családjogi viszonyo król van szó, és a 
közösségi jogalkotó magát a csal ád szervezetét érinti, érthet őbbé válik az egyhangúság 
szabályának fenntartása . Senki sem kételkedik ugyanis a bban, hogy a felügyeleti jogra vagy a 
láthatási jogra vonatkozó határozat elismerése vagy el nem ismerése közvetlenül érinti a 
gyermekek és szül ők közötti személyes kapcsolatot, és  így kihat a családon belüli viszonyok 
egyensúlyára, mely területet er őteljesen jellemzik a tagállamok eltér ő jogi és kulturális 
hagyományai.  
Ezzel szemben vannak olyan területek, melyek a családon belüli viszonyok egyensúlyát 
kevésbé befolyásolják, és amelyek esetén a Szerz ődés 67. cikke (5) bekezdése második 
francia bekezdésének alkalmazása különösen ki nem elégít ő eredményhez vezet. Ez 
vonatkozik például a tartási követelések behajtására. 
Ezen összefüggésben figyelembe kell venni a tartási kötelezettség koncepciójának kett ős 
természetét – e kötelezettség családjogi eredet ű, ugyanakkor végrehajtása, ahogyan minden 
más követelésé is, pénzügyi jelleg ű.  
Ahogyan korábban említésre került, a közösségi  jogalkotó ez idáig mindig megvizsgálta, hogy 
a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttm űködés területén elfogadott közös jogi 
szabályokat ki lehet-e terjeszt eni a tartási kötelezettségekre, mint bármely más követelésre. 
Éppen ezért a Brüsszel I rendelet – az 19 68. szeptember 27-i Brüsszeli Egyezmény 
szerkezetét követve – kizárja ha tálya alól a családjogot, azo nban a tartási kötelezettségeket 
megtartja alkalmazási körében. Ezzel szemben az új  Brüsszel II rendelet hatálya kiterjed a 
családjog lényeges részére (házasság felbontása, szül ői felelősség), azonban kizárja a tartási 
kötelezettségeket. Végül az EVO-rendelet magába n foglalja a tartási követeléseket, és az 
együttdöntési eljárásban fogadták el. 
A Bizottságnak a tartási kötel ezettségekre vonatkozó új ja vaslata természetesen más 
összefüggésben merül fel. A Brüsszel I rend elettel és az EVO-rendelettel ellentétben 
kizárólag a tartási kötelezettségekre vonatkozik, és különös szabályokat ír el ő azokra, míg a 
tartási kötelezettségek az említett két jogi eszközben a polgári jogi követelésekre vonatkozó közös szabályok alkalmazási körének csak járu lékos részét képezik. A rendeletjavaslat 
egyetlen célkit űzéseként egyedül a tartási kötelezetts égek határozzák meg annak jogi 
természetét.  
A tartási kötelezettségek csal ádi jellege magában foglalja , hogy a kifejezetten a tartási 
kötelezettségekre vonatkozó közösségi jogszabály a Szerz ődés 67. cikke (5) bekezdésének 
második francia bekezdése értelmében család jogi vonatkozású, és így kikerül a polgári 
 
HU 5   HU ügyekben folytatott igazságügyi együttm űködés általános rendelkezései alól, melyekre az 
együttdöntési eljárás vonatkozik. 
E következtetés jogilag ugyan helyes, azonban nem kielégít ő. A tartási kötelezettségek ugyan 
családjogi vonatkozásúak, a cs aládjognak azonban egy nagyon sajáto s részét jelentik. Amikor 
egy bírósági határoza t vagy azzal egyenérték ű irat elismeri és meger ősíti fennállását, a tartási 
kötelezettség követeléssé válik, és olyan jogi sz abályozás vonatkozik rá, mely alig tér el az 
általános vagyonjogi rendelkezésekt ől. Ez magyarázza egyébként  azt, hogy a Brüsszel I 
rendelet hatálya kiterjed a tartási kötelezettségekre. 
Amíg a közösségi jog arra korlátozódik, hogy megkönnyítse a tartássa l kapcsolatos ügyben 
hozott határozat meghozatalát, és biztosítsa annak szabad mozgását és végrehajtását az egész 
Európai Unióban, addig a jogosult számára csak  az igazságszolgáltatá shoz való jogot és 
követelésének tényleges érvényesítését kell bi ztosítani. Ebben az összefüggésben a közösség 
lényegében vagyonjogi igényeket szabályoz. A tartási követelés ugyan sajátos jelleg ű, 
azonban valójában egy követelés, egy pénzö sszeg behajtása könnyen azonosítható és minden 
más pénzügyi jelleg ű határozat esetén alkalmazható eszközökkel: harmonizált nemzetközi 
joghatósági szabályok alkalmazása, az egész Eur ópai Unióban elismert végrehajtható okirat 
kiállítása, munkabérb ől vagy bankszámláról való letiltás eszközlése, a tagállamok hatékony 
együttműködésének kialakítása a bevezetett jogi mechanizmusok m űködésének 
megkönnyítésére. 
3. T ERVEZETT MEGOLDÁS  
A Szerződés 67. cikke (2) bekezdésének második fr ancia bekezdése szerint a Tanács az 
Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követ ően egyhangúlag határozhat arról, hogy a 
Szerződés harmadik részének IV. címe alá tartoz ó valamennyi területre vagy egyes területekre 
a 251. cikkben említett eljárást  alkalmazzák. Jogilag lehet őség van tehát arra, hogy tartással 
kapcsolatos ügyekben az egyhangúságró l áttérjenek az együttdöntésre.  
A Tanács ez irányú határozata, mely áttérést  jelentene az egyhangúság ról az együttdöntésre, 
kettős előnnyel járna. El őször is megfelelne a tartási kötel ezettségek sajátos jellegének. Ugyan 
senki sem tagadhatja a tartás és a családi vi szonyok közötti szoros kapcsolatot, azonban a 
tartási követelés behajtása nem érinti közvetle nül e viszonyok lényegét. A láthatási jogra 
vonatkozó határozattól eltér ően a tartással kapcsolatos ügyben  hozott határozat végrehajtása 
semmiben sem módosítja a család tagok közötti személyi viszonyok jellegét és alakulását. Az 
egyhangúság szabályát, melynek célja mindenekel őtt az, hogy figyelembe vegyék a 
tagállamokban létez ő családi szervezeti formákat, tartá ssal kapcsolatos ügyekben tehát semmi 
sem indokolja. 
Ezen áttérés másodszor a tart ási kötelezettségekre vonatkoz ó különös szabályok esetén 
lehetővé tenné az Európai Parlament ugyanazon jogosítványaival együtt ugyanazon 
jogalkotási eljárás alkalmazását, mint az olyan közös szabályozást bevezet ő jogi aktusok 
esetén (pl. az EVO-re ndelet), melyek a tart ási követelések behajtására ugyanúgy kiterjednek, 
mint bármely más követelésére.  
Így tehát mind a tartási kötelezettségek jelleg e, mind a Bizottság által e területen ez idáig 
bevezetett jogi szabályozás miatt jogilag megfelel őnek és politikailag kívánatosnak t űnik a 
Szerződés 251. cikke szerinti együttdöntési eljárá s alkalmazása a tartás i kötelezettségekre. 
 
HU 6   HU 4. K ÖVETKEZTETÉS  
Figyelemmel a fenti fejtegetésekre, a Bizo ttság az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 
67. cikke (2) bekezdésének második francia be kezdésével összhangban felkéri a Tanácsot, 
hogy határozzon arról, hogy a 65. cikk értelmében tartási kötelezettség tárgyában hozott 
intézkedésekre a Szerz ődés 251. cikkében említett eljárást alkalmazzák. 
 
HU 7   HU MELLÉKLET  
A TANÁCS HATÁROZATA 
a Tanácsnak az Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 251. cikkének a Szerz ődés 65. 
cikke alapján tartási kötelezettség tá rgyában hozott intézkedésekre való 
alkalmazandóvá tételére való felkérésér ől 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA 
tekintettel az Európai Kö zösséget létrehozó szerz ődésre és különösen annak 67. cikke (2) 
bekezdésének második francia bekezdésére, 
tekintettel az Európai Parlament véleményére, mivel: (1) Az Amszterdami Szerz ődés hatálybalépése óta az Európai Közösség hatáskörrel 
rendelkezik arra, hogy a pol gári ügyekben folytatott igazságügyi együttm űködés területén az 
Európai Közösséget létrehozó szerz ődés 65. cikke szerinti intézkedéseket meghozza; 
(2) A Nizzai Szerz ődéssel módosított Szerz ődés 67. cikke (5) bekezdésének második francia 
bekezdésével összhangban a Tanács a Szerz ődés 65. cikke szerinti intézkedéseket – a 
családjogi vonatkozású rendelk ezések kivételével – a Szerz ődés 251. cikkében említett 
eljárásnak megfelel ően fogadja el; 
(3) A Szerz ődés 67. cikke (2) bekezdésének második fr ancia bekezdése szerint a Tanács az 
Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követ ően egyhangúlag határoz arról, hogy a 
harmadik rész IV. címe alá tartozó valamennyi területre vagy egyes területekre a 251. cikkben 
említett eljárást alkalmazzák, valamint a Bíró ság hatáskörével kapcsolatos rendelkezések 
kiigazításáról; 
(4) A Nizzai Szerz ődés hatálybalépése óta az igazságügyi együttm űködésre két különböz ő 
szabályozás vonatkozik: az együttdöntés, amely ett ől kezdve a közös jogi eljárás, valamint az 
Európai Parlament tanácsadó véleményének beszerzését követ ően a Tanács általi egyhangú 
elfogadás, mely eltér ő szabályozást jelent családjogi vonatkozású rendelkezések esetén; 
(5) A családjogi vonatkozású rendelkezéseket más rendelkezésekt ől való elhatárolás olykor 
nehéznek bizonyulhat; ez vonatkozik a tartási kötelezettségek területé re, mely kötelezettség 
kettős természet ű: családjogi jelleg ű, mivel a tartási kötelezettség  általában családi viszonyból 
ered, ugyanakkor pénzügyi jelleg ű is annyiban, hogy a kötelezet tség pénzbeli követelést 
jelent; 
(6) A Tanács e sajátosságot már figyelembe vette a polgári és kereskedelmi ügyekben a 
joghatóságról, valamint a határozatok elismerésér ől és végrehajtásáról szóló, 2000. december 
22-i 44/2001/EK rendelet elfogadásakor, melynek ha tálya kiterjed a tartási kötelezettségekre, 
a családjogra azonban nem; 
(7) Ugyanígy a Nizzai Szerz ődés hatálybalépése után a nem vitatott követelésekre vonatkozó 
európai végrehajtható okirat lé trehozásáról szóló, 2004. április  21-i 805/2004/EK rendeletet a 
 
HU 8   HU Szerződés 250. cikke szerinti eljárásnak megfelel ően fogadták el, mely rendeletet a tartási 
kötelezettségekre is  alkalmazni kell; 
(8) A tartási kötelezettségek sa játosságára figyelemmel határo zni kell arról, hogy a tartási 
kötelezettségek ett ől kezdve a 251. cikkben említett eljá rás hatálya alá tartoznak; 
(9) Dánia, az Európai Unióról szóló szerz ődéshez és az Európai Közösséget létrehozó 
szerződéshez csatolt, Dánia helyzetér ől szóló jegyz őkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, e 
határozat elfogadásában nem ve sz részt, ezért az nem kötelez ő, illetve nem alkalmazható rá; 
(10) Az Egyesült Királyság és Írország, az Európai Unióról szóló szerz ődéshez és az Európai 
Közösséget létrehozó szerz ődéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetér ől 
szóló jegyz őkönyv 3. cikkével összhangban, értesítésben fejezte ki részvételi szándékát e 
határozat elfogadásában és alkalmazásában, 
A KÖVETKEZ ŐKÉPPEN HATÁROZOTT: 
1. cikk 
2006. június 1-jét ől a Tanács a Szerz ődés 251. cikkében említett eljárásnak megfelel ően 
határoz a Szerz ődés 65. cikke alapján tart ási kötelezettség tárgyában hozott intézkedések 
elfogadásakor. 
2. cikk 
A Szerződés 251. cikkét alkalmazni kell az Európai Parlament azon véleményeire, melyeket a 
Tanács 2006. június 1-je el őtt kapott azon intézkedésekre vonatkozó javaslatokkal 
kapcsolatban, melyeket a Tanács e határozattal összhangban a Szerz ődés 251. cikkében 
említett eljárásnak megfelel ően fogad el. 
Kelt Brüsszelben, (…)-án/-én. 
 a Tanács részér ől