A bioenergia továbbra is a megújuló energia fő forrása az EU-ban – 2020-ban 58,1 %-os részesedéssel. Ezt követi a szélenergia 14,3 %-kal, a hidroelektromosság 12,4 %-kal, a napenergia 6,9 %-kal, a környezeti hő 5,5 %-kal és a geotermikus energia 2,9 %-kal.

A Bizottság jelentése öt fejezetből áll. A bevezetést követően a 2. fejezet átfogó, uniós szintű értékelést nyújt a megújuló energia alkalmazása terén elért előrehaladásról. A 3. fejezet a Covid19-világjárvány hatásainak fényében vizsgálja a korábbi megállapításokat. A 4. fejezet részletesebb elemzést ad meg az egyes tagállamokban tett megállapításokról, beleértve a bevált gyakorlatok példáit is. A következtetéseket az 5. fejezet tartalmazza.

A megújuló energia kulcsfontosságú eleme az éghajlat- és a környezetvédelmi kihívások elleni uniós küzdelemnek, amint azt az energiaunió helyzetéről szóló, 2022. október 18-án közzétett jelentés is kiemeli. Az európai zöld megállapodás keretében az Európai Bizottság új stratégiát javasolt az uniós gazdaság és társadalom átalakítására és fenntarthatóbb pályára állítására. A nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak az 1990-es szinthez képest 2030-ig legalább 55 %-kal történő csökkentésére és arra irányuló fokozott törekvés, hogy 2050-re Európa az első klímasemleges kontinenssé váljon, csak egy integrált energiarendszerrel érhető el, amely nagyrészt megújuló energiaforrásokon alapul. Ennélfogva a Bizottság 2021 júliusában javaslatot tett a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról szóló (EU) 2018/2001 irányelv (RED II) módosítására, valamint a megújuló energia teljes bruttó energiafogyasztáson belüli részarányának 2030-ig legalább 40 %-ra történő növelésére a RED II irányelvben meghatározott legalább 32 %-os célkitűzéshez képest.

Összességében a megújuló energiák fogyasztása a RES-T ágazatban az elmúlt évtizedben folyamatosan nőtt. A biodízel- és bioetanol-fogyasztás 2014 és 2016 között stagnált, azonban azóta folyamatosan növekszik. Mivel a biodízel és a bioetanol nagymértékben járul hozzá a RES-T ágazathoz, e bioüzemanyagok fejlesztése 2016 óta összességében a biotüzelőanyag-fogyasztás növekedéséhez vezetett. A legszélesebb körben használt tüzelőanyag a teljes időszakban a biodízel volt, amely 2020-ban a legnagyobb mértékben (13 164 ktoe-vel) járult hozzá a RES-T ágazat energiafogyasztásához. Az elmúlt 10 évben jelentősen nőtt a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia használata a közlekedésben. Különösen nagy növekedés volt tapasztalható a közúti közlekedési ágazatban (a fogyasztás a 2011. évi 10 ktoe-ről 2020-ra 112 ktoe-re nőtt). A többi közlekedési módhoz, különösen a vasúti közlekedéshez képest azonban a villamos energia még mindig csekély mértékben járul hozzá a közúti közlekedéshez. Az élelmiszer- és takarmánynövény-alapú bioüzemanyagok fogyasztása továbbra is nagy részét (2020-ban 10 808 ktoe-t, azaz a közlekedési célú energiafogyasztás 4,5 %-át) teszi ki a közlekedésben felhasznált megújuló energiának, ezzel szemben a fejlett bioüzemanyagok fogyasztása alacsonyabbnak bizonyult, de az elmúlt években jelentősen nőtt (2020-ban 1 224 ktoe).

A fotovoltaikus napenergia-ágazatban is jelentős költségcsökkenés figyelhető meg. 2010 és 2020 között a közüzemi méretű naperőművekhez kapcsolódó LCOE globális súlyozott átlaga 85 %-kal, 0,381 USD/kWh-ról 0,057 USD/kWh-ra csökkent. Egyszersmind a gyártás folyamatos bővülésen és optimalizáláson ment át, és összességében nőtt a modulok hatékonysága.

Konkrétabban, a szárazföldi szélenergia ágazatban a méretgazdaságosság, a nagyobb verseny és az ipar érettsége miatt az elmúlt évtizedben csökkentek a teljes telepítési, üzemeltetési és karbantartási költségek, valamint a villamos energia előállítási költsége (Levelized Costs of Electricity – LCOE). 2010 és 2020 között az LCOE globális súlyozott átlaga 54 %-kal, 0,089 USD/kWh-ról 0,041 USD/kWh-ra csökkent. Emellett az elmúlt években jelentősen fejlődött a szárazföldi szélerőmű-technológia. Bizonyos tényezők – például a nagyobb kerékagymagasság, a nagyobb rotorátmérők, valamint a nagyobb, megbízhatóbb turbinák – mind hozzájárultak a kapacitás növeléséhez.

3.A Covid19-világjárvány hatásai

A megújuló energia 22,1 %-os részarányát Unió-szerte a Covid19-világjárvány miatti alacsonyabb teljes energiafogyasztás is befolyásolta. Súlyos hatást gyakorolt a tagállamok energiaigényének szintjére, figyelembe véve más tényezőket is, például az időjárás véletlen ingadozásait és az energiahatékonysági politikák végrehajtását, amelyek egy adott évben a teljes bruttó végső fogyasztás csökkenésében is szerepet játszhattak. Az EU egészét tekintve a végsőenergia-fogyasztás 8 %-kal csökkent 2019-hez képest. A csökkenés tagállamonként eltérő volt: Luxemburgban (−13,7 %) és Spanyolországban (−12,3 %) volt a legmagasabb a fogyasztás visszaesése, míg Svédországban (−2,4 %) és Romániában (−1,4 %) csak enyhe csökkenés volt tapasztalható.

A kínálati oldalon általánosságban elmondható, hogy a megújuló energiaforrások termelése kevésbé érintett, mint más energiaforrásoké. A napenergiával, szélenergiával és tiszta hidroelektromossággal működő erőművek működhetnek, mivel villamosenergia-termelési képességük az időjárástól, nem pedig a kereslettől függ. Hasonlóképpen, a szállítható megújuló energiaforrásokból, például a biomasszából származó villamosenergia-termelés látszólag alig érintett, mivel a működést nagyrészt a megújuló energiaforrások támogatása irányítja (amelyet általában nem érint a Covid19-világjárvány). A közlekedésben használt bioüzemanyagok vagy a fűtési célra használt biomassza esetében azonban az alacsonyabb kereslettel járó válságnak látható hatásai voltak.

Ezek a tényezők azt eredményezték, hogy a megújulóenergia-termelés nagyobb részaránya felé sikerült elmozdulni az energiamixben, ami csak részben tulajdonítható a tényleges új beépített teljesítőképességnek. Összességében megállapítható, hogy az alacsonyabb energiafogyasztás megkönnyíti a tagállamok számára a célok elérését.

4.A tagállamok által elért előrehaladás részletes értékelése

4.1.A megújuló energia összesített részarányai tagállamonként

A megújuló energia részaránya 2020-ban tagállamonként igen eltérő volt, ami tükrözi az egyes tagállamok számára a RED I irányelvben meghatározott eltérő kiindulási helyzetet és nemzeti célokat. 2020-ban a svédek érték el a legmagasabb megújulóenergia-arányt (60,1 %), őket követi Finnország (43,8 %) és Lettország (42,1 %). A megújuló energia részaránya Máltán és Luxemburgban volt a legalacsonyabb (10,7 %, ill. 11,7 %). A megújuló energiaforrások alacsony összesített aránya ellenére Málta és Luxemburg 2019 és 2020 között 2,5, illetve 4,7 százalékponttal növelte a megújuló energia részarányát (a statisztikai átruházásokat is ideértve).

A nemzeti bevezetést és az aktuálisan bejelentett statisztikai átruházásokat is figyelembe véve, Franciaország kivételével valamennyi tagállam elérte vagy meg is haladta a RED I szerint 2020-ra kitűzött kötelező érvényű megújulóenergia-célértéket. Egyes tagállamok messze túllépték célkitűzéseiket; Svédország 11,1, Bulgária 7,3, Finnország pedig 5,8 százalékponttal haladta meg a célértéket.

6. ábra: A megújuló energiaforrások összesített aránya statisztikai átruházásokkal és azok nélkül, a megújuló energiaforrások 2020-as célértékeinek tükrében. Forrás: Eurostat SHARES; RED I irányelv

4.2.Az egyes ágazatokban elért előrehaladás: villamos energia, fűtés és hűtés, közlekedés

A megújuló energiaforrásokból előállított energia ágazatában (RES-E ágazat) 2020-ban Ausztriában volt a legmagasabb a megújuló energia részaránya (78,8 %), az osztrákokat Svédország (74,5 %) és Dánia (65,3 %) követte. 2020-ban az összes tagállam közül Máltán (9,5 %), Magyarországon (11,9 %) és Cipruson (12,4 %) volt a legalacsonyabb a megújuló energiaforrásokból előállított energia aránya.

7. ábra: A megújuló energiaforrásokból előállított energia részaránya tagállamonként 2020-ban. Forrás: Eurostat SHARES