[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.11.2006

COM(2006) 660 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A 2000–2005 közötti időszakra kiterjedő előrehaladási jelentés a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó irányelvek (nagysebességű vasutak esetében a 96/48/EK, hagyományos vasutak esetében a 2001/16/EK irányelv) alkalmazásáról{SEC(2006) 1418}

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. Az irányelv értelmében végzett tevékenységek 3

2.1. A bizottság 3

2.2. A közös képviseleti testület és az Európai Vasúti Ügynökség 4

2.3. Az átjárhatósági műszaki előírások (ÁME-k) 4

2.4. Költség-haszon elemzés 4

2.5. Párbeszéd az érdekelt felekkel 4

2.6. A 2004/50/EK módosító irányelv 5

2.7. A biztonságra vonatkozó 2004/49/EK irányelv és az Európai Vasúti Ügynökség 5

3. Az irányelvek átültetése 5

3.1. A nagysebességű vasutakra vonatkozó 96/48/EK irányelv 5

3.2. A hagyományos vasutakra vonatkozó 2001/16/EK irányelv 5

4. A kölcsönös átjárhatóság térnyerése 6

4.1. A transzeurópai hálózatok 6

4.2. A transzeurópai vasúthálózat átjárhatósága 6

4.3. Infrastruktúra- és járműnyilvántartás 7

4.4. Az ÁME-k alkalmazása alóli mentesség 7

4.5. ERTMS 7

4.6. A bejelentett testületek és tevékenységeik 8

4.7. Szabványosítás 8

5. Következtetések és ajánlások 8

Melléklet: bizottsági szolgálati munkadokumentum, amely hat, e jelentés tartalmához kapcsolódó mellékletet tartalmaz.

1. BEVEZETÉS

E jelentés jogalapjául a 96/48/EK irányelv 24. cikke szolgál, amely szerint:

„A Bizottság kétévente tesz jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a nagy sebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának megvalósítása terén elért eredményekről.”

Hasonló rendelkezést tartalmaz a 2001/16/EK irányelv 28. cikke is:

„A Bizottság kétévente, és először 2005. április 20-án jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer átjárhatósága terén elért eredményekről.”

A Bizottság ezzel a jelentéssel mindkét kötelezettségét teljesíteni kívánja. A jelentés leírást ad a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó irányelvek jelenlegi helyzetéről, azok tagállami átültetéséről, a bennük foglalt rendelkezések teljesítéséért eddig megtett intézkedésekről, az átjárhatóságban elért haladásról és a 2005 óta tevékenykedő Európai Vasúti Ügynökséggel kialakítandó kapcsolatról. A jelentés késedelmes benyújtása annak tudható be, hogy mindezen elemeket hiánytalanul és koherens módon összegyűjteni és elemezni időigényes feladat.

2. AZ IRÁNYELV ÉRTELMÉBEN VÉGZETT TEVÉKENYSÉGEK

A nagysebességű vasutakra vonatkozó 96/48/EK irányelv 1996-ban lépett hatályba, és 1999 áprilisára kellett átültetni a nemzeti jogba.

A hagyományos vasutakra vonatkozó 2001/16/EK irányelv 2001-ben lépett hatályba, és 2003 áprilisára kellett átültetni a nemzeti jogba.

A 3. és a 4. melléklet az említett irányelvek tagállami átültetésének állásáról számol be.

A transzeurópai vasúthálózat kiterjedését a transzeurópai közlekedési hálózat fejlesztésére vonatkozó közösségi iránymutatásokról szóló 1692/96/EK európai parlamenti és tanácsi határozat állapítja meg, amelyet 2004-ben a 884/2004/EK határozattal módosítottak.

2.1. A bizottság

A tagállamok képviselőiből álló bizottságot a 96/48/EK irányelv 21. cikkével hozták létre. A bizottság 1997 októberében elfogadott eljárási szabályait 2002 áprilisában olyan értelemben módosították és egészítették ki, hogy a bizottság tevékenységi köre kiterjedjen a 2001/16/EK irányelvből eredő feladatokra is.

Ugyanez a bizottság jár el a közösségi vasutak biztonságára vonatkozó 2004/49/EK irányelv 27. cikke értelmében. A vasútbiztonságot magában foglaló kiterjesztett bizottsági hatáskörnek köszönhetően jobban integrálódnak a biztonsági és az átjárhatósági követelmények. Ezáltal hosszú távon egyesülhet az átjárhatóságra és a biztonságra vonatkozó szabályok gyűjteménye, aminek az egész vasúti rendszer hasznát fogja látni.

2.2. A közös képviseleti testület és az Európai Vasúti Ügynökség

1996 végén a Vasutak Kölcsönös Átjárhatóságának Európai Szövetségét (AEIF) jelölték ki a 96/48/EK irányelv szerinti közös képviseleti testület feladatainak ellátására. Az Európai Vasúti Ügynökség veszi át az AEIF szerepét, és 2006 óta ő készíti el az ÁME-tervezeteket. 2006 februárjában az Ügynökséget első megbízatás gyanánt felkérték, hogy készítse el a hagyományos vasútra vonatkozó irányelv szerinti ÁME-k harmadik csomagjának tervezetét.

2.3. Az átjárhatósági műszaki előírások (ÁME-k)

Ahogy e jelentés 2. mellékletében szerepel, a nagysebességű vasútra vonatkozó 96/48/EK irányelv értelmében öt ÁME-t állítottak össze, amelyek 2002 májusában léptek hatályba. Az ÁME-ket jelenleg vizsgálják felül; a felülvizsgált szövegek végleges tervezetét várhatóan 2006 közepén terjesztik szavazásra a bizottság elé, és azt a Bizottság előreláthatólag 2006 végén fogja elfogadni.

A hagyományos vasútra vonatkozó 2001/16/EK irányelv szerinti ÁME-k első, kiemelt csoportját, amelyet a Bizottság 2005/2006-ban fogadott el, a jelentés 2. melléklete részletezi. Fontosságban második helyen az AEIF által előkészített azon ÁME-javaslatok állnak, amelyek a vasúti alagutak biztonságára és a mozgáskorlátozottak hozzáférésére vonatkoznak. Az első tervezetek elkészültek és mostanában vizsgálják felül őket.

Az első és második helyen kiemelt ÁME-k kidolgozása során több olyan követelmény is megfogalmazódott – például a zajjal, a forgalom lebonyolításával és irányításával, a vasúti alagutak biztonságával és a mozgáskorlátozottakkal kapcsolatban –, amely független a vonalon megengedett sebességtől, tehát egyformán érvényes a hagyományos és a nagysebességű vasutakra. A jövőben érdemes lehet felvetni bizonyos, a vasúti sebességtől független ÁME-k összevonását, hogy ezáltal csökkenjen a szabályozáshoz kapcsolódó iratok terjedelme, és hogy a vasúti rendszerekre „teljes rendszerként” lehessen tekinteni, ami alkalmat adhat az általános költségek csökkentésére és a haszon növelésére..

2.4. Költség-haszon elemzés

A 2001/16/EK és a 96/48/EK irányelv 6. cikkének (4) bekezdésével összhangban minden ÁME mögött költség-haszon elemzésnek kell állnia. A tagállamoknak a tőlük kért adatok kiadásával hozzá kell járulniuk e tevékenységhez. Ez a hozzájárulás elengedhetetlen, mivel a vasúti rendszer szerkezetéről és működéséről szóló információk csak országos szinten állnak rendelkezésre, ezekre pedig szükség van ahhoz, hogy teljes biztonsággal és pontossággal meg lehessen határozni egy ÁME összes hatását.

2.5. Párbeszéd az érdekelt felekkel

A kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó mindkét irányelv 6. cikkének (8) bekezdése értelmében az ÁME-k kidolgozása során konzultálni kell a szociális partnerekkel. Ez meg is történt a hagyományos vasútra vonatkozó összes ÁME esetében, valamint a nagysebességű vasútra vonatkozó ÁME-k felülvizsgálatakor. Mindez a 98/500/EK bizottsági határozattal összhangban létrehozott szociálispárbeszéd-bizottság keretében valósult meg. Az AEIF és a szociális partnerek közötti párbeszéd megszervezésében észlelt kezdeti nehézségek ellenére a tapasztalat azt mutatja, hogy a folyamat kedvezően alakul, és hogy hasznos észrevételek fogalmazódnak meg, amelyek emelik az ÁME-k minőségét.

Az ÁME-k tervezetei ugyanígy figyelembe veszik a felhasználók véleményét is, az AEIF által szervezett konzultációk révén, mindkét irányelv 6. cikkének (7) bekezdésével összhangban.

2.6. A 2004/50/EK módosító irányelv

2000. májusi állásfoglalásukban az Európai Parlament és a Tanács felkérték a Bizottságot, hogy tegyen a 96/48/EK irányelvnek a 2001/16/EK irányelvhez való hozzáigazítására irányuló módosító javaslatot.

Ennek megfelelően 2004 áprilisában a második vasúti csomag részeként elfogadták a 96/48/EK és a 2001/16/EK irányelvet módosító 2004/50/EK irányelvet. A tagállamoknak 2006. május 1-jére kellett nemzeti jogukba átültetniük az irányelvet. Az irányelv főbb rendelkezéseit a 2. melléklet részletezi.

Az említett rendelkezések alkalmazása sikeres volt az elfogadott, valamint a fejlesztés, illetőleg felülvizsgálat alatt álló ÁME-k tekintetében.

2.7. A biztonságra vonatkozó 2004/49/EK irányelv és az Európai Vasúti Ügynökség

A biztonságra vonatkozó irányelv a biztonság harmonizált európai szemléletére vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz, valamint létrehozza a biztonság szabályozásáért felelős nemzeti hatóságokat és a baleseti vizsgálati szerveket.

Az Ügynökség a 881/2004/EK rendelettel jött létre; ezután ő felel az ÁME-k kidolgozásáért, az átjárhatóság figyelemmel kíséréséért, valamint a 2004/49/EK irányelvben meghatározott biztonsági intézkedések kialakításáért. Az Ügynökség e téren végzett tevékenységei fokozatosan szorosabb kapcsolatot fognak kiépíteni a biztonság és az ÁME-k között.

3. AZ IRÁNYELVEK ÁTÜLTETÉSE

3.1. A nagysebességű vasutakra vonatkozó 96/48/EK irányelv

Szlovákia kivételével az összes tagállam, amelynek van vasúti rendszere, átültette a 96/48/EK irányelvet és az átültetésről bejelentést tett. A Bizottság jogsértési eljárást indított Szlovákia ellen. Noha Ciprusnak és Máltának nincs vasúti rendszere, a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó irányelveket – az Európai Bíróság joggyakorlata[1] szerint – nekik is át kell ültetniük. A Bizottság jelenleg vizsgálja felül a helyzetet és adott esetben azt is mérlegelni fogja, hogy kezdeményezzen-e jogsértési eljárásokat.

3.2. A hagyományos vasutakra vonatkozó 2001/16/EK irányelv

A hagyományos vasutakra vonatkozó 2001/16/EK irányelv hatálybalépésével a kölcsönösen átjárható vasúthálózat a 1692/96/EK bizottsági határozatban meghatározott kiterjedésűre bővül.

Az összes tagállam, amelynek van vasúti rendszere, átültette a 2001/16/EK irányelvet.

A 3. és a 4. melléklet felsorolja a két irányelvhez kapcsolódó nemzeti végrehajtó intézkedéseket.

4. A KÖLCSÖNÖS ÁTJÁRHATÓSÁG TÉRNYERÉSE

4.1. A transzeurópai hálózatok

A transzeurópai közlekedési hálózat kulcsfontosságú célkitűzése a kölcsönös átjárhatóság, így a kiemelt vasúti projekteknek összhangban kell állniuk a nagysebességű és a hagyományos vasutakra vonatkozó irányelvvel. A tagállamok csak úgy folyamodhatnak e projektek közösségi finanszírozásáért, ha megerősítést adnak a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó irányelvekkel való összhangról, vagy egyértelművé teszik, hogy a 96/48/EK, illetőleg a 2001/16/EK irányelv 7. cikke szerinti vonatkozó feltételek alapján eltérésre kaptak lehetőséget.

4.2. A transzeurópai vasúthálózat átjárhatósága

A tagállamok eleget tesznek a nagysebességre vonatkozó ÁME-k alapvető paramétereinek, kivéve az ellenőrző-irányító rendszerek tekintetében. Ezért, bár az infrastruktúra jellemzőit tekintve nem volna akadálya az átjárhatóságra felkészített vonatok közlekedésének, ennek mégis gátat szab, hogy várat magára a gördülőállomány országos szintű ellenőrző-irányító rendszerrel való felszerelése.

A nagysebességű vonatok átjárhatóságra való alkalmasságának azonban más akadálya is van, például a nyomtáv, a vontatási feszültség és az engedélyezett tengelyterhelés. Az ÁME ezt „egyedi esetként” kezeli. Az ilyen rendszereknek az ÁME-kkel való összhang érdekében történő módosításáról az adott tagállam dönt, tekintetbe véve az átjárhatóságra épülő vasútforgalom ebből származó hasznát és a hazai rendszer fenntartásának költségeit.

A (vasúti) nyomtáv Írország, Finnország, Portugália, Spanyolország, Észtország, Lettország és Litvánia kivételével az összes tagállamban szabványos, azaz 1435 mm. Megoldható a különböző nyomtávú vonalak közötti vonatközlekedés, de ezek a megoldások költségesek és bizonyos esetekben jelentősen kihatnak a határátlépési időre.

Az I. kategóriás (azaz legalább 250 km/h-s sebességre alkalmas) nagysebességű vonalak kiépítése ezekben a tagállamokban a következőképpen alakult:

Nagysebességű vonalak hossza 1996. január 1-jén 2409 km

Nagysebességű vonalak hosszának növekedése 1996 és 2002 között 1281 km

Nagysebességű vonalak teljes hossza 2002-ben 3690 km

Kiderült továbbá, hogy 2002-ben 8417 km volt az épülőfélben lévő vagy tervezett nagysebességű vasutak hossza, de ezúttal beleszámítva a II.[2] és III. kategóriás[3] vonalakat is.

2002 óta változott a helyzet, mivel felülvizsgálták a transzeurópai hálózatok kiterjedését, a tagállamok átminősítették a nagysebességű vonalakat, és hatályba léptek a nagysebességre vonatkozó ÁME-k; a helyzet tehát további részletes vizsgálatra szorul.

Mivel a hagyományos vasutakra vonatkozó ÁME-k még nem léptek mind hatályba, elég korai meghatározni a hagyományos vasúthálózatra tett hatásukat, a későbbiekben azonban részletes tanulmányra lesz szükség. Megjegyezzük, hogy az átjárhatóság előrehaladottságáról szóló jelentés kétévenkénti elkészítése az Ügynökség feladata.

4.3. Infrastruktúra- és járműnyilvántartás

Az átjárhatóságra vonatkozó irányelvek előírják, hogy a tagállamok évente közzétegyék és frissítsék infrastruktúra- és járműnyilvántartásukat. A szóban forgó országos nyilvántartások pontos képet fognak adni az átjárhatóság tagállamonkénti alakulásáról, és azokat az Ügynökség számára is hozzáférhetővé teszik.

2003 januárjában szerkezeti mintát vezettek be e nyilvántartásoknál, a bennük feltüntetendő adatokat pedig a hagyományos vasutakra vonatkozó ÁME-k első kiemelt csoportja, illetőleg a nagysebességű vasutakra vonatkozó ÁME-k felülvizsgált változata fogja meghatározni. Az Ügynökség által közelebbről megvizsgálandó kérdésként felmerült az összes nyilvántartás összekapcsolása és együttes hasznosítása.

4.4. Az ÁME-k alkalmazása alóli mentesség

Az átjárhatóságra vonatkozó irányelvek módot adnak az ÁME-k alkalmazása alóli mentességre, a 2004/50/EK irányelvvel módosított 96/48/EK, illetve 2001/16/EK irányelv 7. cikke értelmében. A tagállamoknak a kívánt eltérésről bejelentést kell tenniük a Bizottságnál és a bizottságnál, a Bizottság pedig meghatározott esetekben eltérési határozatot hoz. 2005-ben a bizottság iránymutatásokat állapított meg a 7. cikk értelmezését és az eltérésekre alkalmazandó eljárásokat illetően.

Több eset is volt, hogy az eltérést engedélyezték ezeket a 6. melléklet sorolja fel. A Bizottság a bizottság segítségével rendszeresen felül fogja vizsgálni az eltéréseket, az Ügynökség pedig figyelemmel fogja kísérni a hálózat átjárhatóságának alakulását.

4.5. ERTMS

2003 márciusa óta minden nagysebességű vonalat fel kell szerelni ERTMS-sel, a hagyományos vasutakra vonatkozó ÁME-k 2006. szeptemberi hatálybalépésétől pedig ugyanez a kiemelt projektek keretében újonnan létesített összes hagyományos vonalra is áll.

2005 márciusában a Bizottság egyetértési nyilatkozatban állapodott meg a vasúti iparághoz tartozó főbb érdekelt felekkel, hogy a tagállamokat támogatni fogják az ERTMS gyors kiépítésében. A rendszer azonban lassan terjedne el, ha csak a jogszabály szerinti mértékben és esetekben épülne ki, bár kevesebb költséggel is járna. Következésképpen hosszú évek alatt jöhetne csak létre valóságos, összefüggő rendszer, másfelől pedig az elsőként beruházó társaságoknak és hálózatoknak hosszabb ideig kellene állniuk a kétféle felszereltség (az ERTMS és a hazai rendszer) költségeit.

Ennek ellensúlyozására és az első beruházó ösztönzésére a Bizottság javaslatot tett ezen átjárható rendszer kiépítési költségeinek 50 %-os finanszírozására. A rendszer kiépülésének gyors megindulásához szükség van erre az erős, ám rövid időszakra összpontosuló ösztönzésre.

4.6. A bejelentett testületek és tevékenységeik

A bejelentett testületek feladata felmérni, hogy az alrendszerek mennyiben felelnek meg az ÁME-knek. A 96/48/EK, illetőleg a 2001/16/EK irányelv 20. cikkének (2) bekezdésével összhangban a tagállamok feladata kijelölni ezeket a testületeket.

A bejelentett testületeknek létezik egy koordinációs csoportja is, amely a Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóság vezetésével 2000 decemberében tartotta első ülését. A rendszeresen összehívott üléseken a munka és a koordinálás közös módszereiről születnek megállapodások.

A 96/48/EK irányelv szerinti bejelentett testületek száma jelenleg 27. A 2001/16/EK irányelv esetében 15 bejelentett szervezet létezik.

A nagysebességű vasutak esetében, noha az összes bejelentett testület teljesíti a 96/48/EK irányelv mellékletében meghatározott minimális kritériumokat, a bejelentett testületté válás további, tagállami szintű kritériumai és eljárásai igen eltérőek. Erre a kérdésre vissza kell térni a bizottság keretében, különösen mivel a hagyományos vasutakra vonatkozó ÁME-k közzététele után a bejelentett testületek koordinációs csoportjának az eddiginél több lesz a feladata és a résztvevője.

A 2004/50/EK irányelv a korábbinál szigorúbb kritériumokat szab a bejelentett testületeknek, megkövetelve tőlük, hogy függetlenek legyenek a forgalomba helyezés engedélyezéséért felelős tagállami hatóságoktól.

4.7. Szabványosítás

1997 és 2005 között 47 harmonizált szabványt tettek közzé a 96/48/EK irányelvvel összefüggésben. Noha eddig még nem tettek közzé szabványt a 2001/16/EK irányelvvel összefüggésben, több szabvány is kidolgozás alatt áll és várhatóan 2007-ben a nyilvánosság elé kerül.

5. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

A nagysebességű vasutak átjárhatóságára vonatkozó irányelv mostanra végleges alakot öltött, és (Szlovákia kivételével) mindenhol végrehajtják; széles körű tapasztalat gyűlt össze az ÁME-k alkalmazása, teljesülésük felmérése és a nagysebességű vasúthálózat fejlődése terén. Szlovákia ügyét a Bizottság a Bíróság elé terjesztette.

A hagyományos vasutak átjárhatóságára vonatkozó irányelv bővíti az átjárható vasúthálózat kiterjedését; az irányelvet végrehajtják a Közösségben, az ÁME-k első csoportja várhatóan 2006 közepén lép hatályba.

Az ÁME-k hátterében álló költség-haszon elemzés döntő jelentőségű, mivel ennek révén ismerhetjük meg az ÁME-k összes kihatását. A tagállamokat arra kell ösztönözni, hogy az ÁME-k fejlesztési folyamatának már a kezdeti szakaszában közreműködjenek az Ügynökséggel.

A jövőben érdemes lehet felvetni bizonyos ÁME-k összevonását, hogy ezáltal csökkenjen a szabályozáshoz kapcsolódó iratok terjedelme, és hogy a vasúti rendszerekre „teljes rendszerként” lehessen tekinteni, ami alkalmat adhat az általános költségek csökkentésére és a haszon növelésére. Az egyszerűsítéssel és a jobb szabályozással összefüggésben felmerült az átjárhatóságra vonatkozó két irányelv egyesítése is.

Az ÁME-ktől való engedélyezett eltérések figyelemmel kísérése a bizottság fontos feladatai közé tartozik, mivel az eltérések hatálya és száma közvetlenül befolyásolja a kölcsönös átjárhatóság fejlődését.

A kölcsönös átjárhatóság előrehaladottságáról ezután az Európai Vasúti Ügynökség tesz jelentést, figyelembe véve a tagállamok jármű- és infrastruktúra-nyilvántartásaiban található információkat; az első jelentésre 2007-ben kerül sor.

[1] C-372/00 sz. Bizottság kontra Írország ügy (EBHT 2001., I-10303 o.)

[2] 200 km/h körüli sebességhez kialakított, e célból korszerűsített nagysebességű vonalak

[3] nagysebességű közlekedés céljából korszerűsített vonal, amely területi, domborzati vagy várostervezési kényszerből eredő sajátos jellemzőkkel rendelkezik, és amelyen a sebességet egyedileg kell megválasztani