1.BEVEZETÉS

A másodlagos nyersanyagok stabil integrált piaca a jól működő körforgásos gazdaság sarokköve. Ahhoz, hogy a hulladékot erőforrásként kezelhessük, meg kell könnyíteni a hulladék körforgását, hogy az a fenntarthatóbb és reziliensebb termelést, újragyártást és újrafelhasználást előmozdítva biztosíthassa az értékes anyagáramlást. Ez hozzá fog járulni a klímarendeletben és az EU „Irány az 55%!” intézkedéscsomagját előterjesztő jogalkotási javaslatokban meghatározott uniós éghajlat-politikai célkitűzések teljesítéséhez, amelyek célja, hogy 2030-ra az 1990-es szinthez képest 55 %-kal csökkenjen az üvegházhatású gázok (ÜHG) kibocsátása.

Az uniós iparban felhasznált anyagok alig 12 %-a származik újrafeldolgozásból. Jóllehet az EU-ban az elmúlt évtizedben folyamatosan nőtt a hasznosításra szánt hulladékszállítmányok száma, Unió-szerte továbbra is túl kevés az olyan hulladékanyag, amelyet újrahasználatra készítenek elő, illetve amelyből újrahasznosítás révén új termékeket állítanak elő. Mindez jelentős veszteséget jelent az EU körforgásos gazdaságra való átállása szempontjából. Az EU évente hozzávetőlegesen 33 millió tonna hulladékot exportál. Ez a teljes globális hulladékkereskedelem mintegy 16 %-át teszi ki, így az EU az egyik legszámottevőbb hulladékexportőr a világon. Emellett az EU 16 millió tonna hulladékot importál, míg az EU-n belüli hulladékkereskedelem 70 millió tonnát tesz ki. Az EU számos hulladékáram – különösen a vas- és nemvasfém-, a papír-, a műanyag-, a textil- és az üveghulladék – esetében nagymértékben támaszkodik exportra.

Az EU hulladékexportja 2004 óta 75 %-kal nőtt, és e kivitel közel fele nem OECD-országokba irányul. E tendencia számos célországban növeli a hulladék nem megfelelő kezeléséből adódó szennyezést. Az EU-ból exportált nagy mennyiségű hulladék nyílt szemétlerakókba kerül vagy egyszerűen csak elégetik a szabad levegőn, ami szennyezi a vizet és a levegőt, károsítja a közegészséget és jelentős mennyiségű üvegházhatású gázt bocsát ki. Ez különösen súlyos problémákat vet fel a fejlődő és a feltörekvő országokban, amelyek már most is jelentős kihívásokkal néznek szembe a saját maguk által termelt hulladék kezelése terén, és a jövőben várhatóan ezek az országok tapasztalják majd a legnagyobb növekedést a hulladékkeletkezés terén. Hasonlóképpen, a külföldre exportált műanyaghulladék óceánba történő szivárgása a tengerszennyezés egyik fő forrásává vált. Egyre több ország vezet be korlátozásokat vagy tilalmakat a hulladékimportra vonatkozóan, nevezetesen Kína, amely korábban az EU-ból származó műanyag- és papírhulladék legnagyobb importőre volt, csakúgy mint az Unióból származó hulladék jelentős importőreinek számító délkelet-ázsiai országok.

Az illegális hulladékkereskedelem a környezeti bűnözés egyik legsúlyosabb formája, és olyan terület, ahol a szervezett bűnözői hálózatok aktívak mind az EU-n belüli, mind az EU-n kívüli hulladékszállítás tekintetében. Az összehangolt bűnüldözési kampányok azt mutatják, hogy a hulladékszállítmányok 15–30 %-a lehet illegális, ami évente 9,5 milliárd eurót generál az illegális hulladék uniós piacán. A környezeti károk mellett az illegális hulladékkereskedelem biztonsági kihívásokat is felvet, különösen olyan helyzetekben, amikor az ilyen szállítmányokban érintett bűnözői csoportok nemzetközi hálózatot alkotnak. Ezért rendkívül fontos, hogy az uniós és a tagállami bűnüldöző hatóságok kiemelt prioritásként kezeljék az illegális hulladékkereskedelem elleni küzdelmet, szorosabbra fűzzék az illetékes hatóságok közötti együttműködést, és biztosítsák, hogy a hulladékágazatban elkövetett bűncselekmények elleni szankciók valóban visszatartó erejűek legyenek.

Ezek a fejlemények rávilágítottak arra, hogy igen sebezhető az az üzleti modell, amelynek keretében az Unióban keletkező egyes hulladékáramok kezelésére rendszerint az export szolgál. Alapvető fontosságú, hogy az EU nagyobb felelősséget vállaljon saját hulladékáért, biztosítsa a magas szintű környezetvédelmet, valamint érvényre juttassa „a szennyező fizet” elvet.

A hulladékszállításra vonatkozó uniós szakpolitika és jogszabályok korszerűsítése, valamint a digitális megoldásokra való áttérés ösztönözni fogja, hogy az EU-ban több hulladékszállítmányon végezzenek újrahasználatra való előkészítést, illetve újrafeldolgozást, és egyúttal előmozdítja azt is, hogy kevesebb hulladék keletkezzen. Mindez javítani fogja az EU ipari ökoszisztémáinak ellátásbiztonságát, csökkenti az elsődleges nyersanyagoktól – köztük a kritikus fontosságú nyersanyagoktól – való függőségüket, ösztönzi teljes körű integrációjukat a körforgásos modellekbe, és csökkenti szénlábnyomukat is. E tekintetben jó példa az acélipar, amelyet a Bizottság új európai iparstratégiája a körforgásos és klímasemleges európai gazdaságra való átállás szempontjából az energiaigényes iparágak egyik prioritásaként határoz meg. A nagyobb mértékű hulladékfelhasználás kulcsfontosságú az acélágazat dekarbonizációjához, mivel egy tonna acélhulladék felhasználása a vasérchez képest mintegy 1,5 tonna üvegházhatású gáz (ÜHG) kibocsátását takarítja meg. A hulladék alumínium- vagy rézgyártáshoz való felhasználása szintén kevesebb ÜHG-kibocsátással, szennyezéssel és energiafelhasználással jár.

Az európai zöld megállapodás, a körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési terv és a levegőre, a vízre és a talajra vonatkozó szennyezőanyag-mentességi cselekvési terv nyomán az Európai Bizottság feladata, hogy javaslatot tegyen az uniós hulladékszállítás új megközelítésére. A polgárok emellett kifejezetten felszólították az EU-t, hogy keressen megoldást a hulladék jelentette problémákra, és mozdítsa elő az újrafeldolgozást – ezt a kérést egyértelműen kifejezésre juttatták az Európa jövőjéről szóló konferencia keretében. Ez a közlemény, amely a hulladékszállításra vonatkozó új szabályokra irányuló bizottsági javaslatot kíséri, meghatározza az EU kiemelt fellépéseit, amelyek a következőket hivatottak biztosítani:

·az újrahasználatra való előkészítésre és az újrafeldolgozásra szánt hulladékok Unión belüli szállításának megkönnyítése;

·annak biztosítása, hogy az Unió ne exportálja hulladékkal kapcsolatos kihívásait harmadik országokba; valamint

·az illegális hulladékszállítás hatékonyabb kezelése.

2.A HULLADÉKSZÁLLÍTÁSRA VONATKOZÓ ÚJ UNIÓS SZABÁLYOK: POZITÍV VÁLTOZÁSOK ELŐIDÉZÉSE AZ EU-BAN ÉS AZON KÍVÜL

2.1. Az uniós belső piacban rejlő lehetőségek kiaknázása

Az EU átfogó jogszabályokkal és ambiciózus menetrenddel rendelkezik a hulladékkeletkezés csökkentése és a hulladék erőforrássá alakítása céljából. A hulladékszállításra vonatkozó uniós szabályok Bizottság által javasolt felülvizsgálatának vezérelve az erős és reziliens körforgásos gazdaság kiépítése azon szükségtelen akadályok és terhek csökkentése révén, amelyek jelenleg akadályozzák az újrafelhasználható termékek és a másodlagos nyersanyagok zökkenőmentes körforgását az EU-ban. A Bizottság az alábbiak révén javasolja megkönnyíteni az EU belső piacán zajló hulladékszállítást:

·A hulladékszállítási szabályok szorosabb összehangolása a hulladékhierarchiával. A Bizottság azt javasolja, hogy sokkal szigorúbb szabályokat állapítsanak meg azokra a hulladékszállítmányokra, amelyeket egy más tagállamban történő lerakásra vagy elégetésre szánnak. Javasolja továbbá a hulladékszállításra vonatkozó szabályok és a tagállamok által az uniós jog szerinti megelőzési és hulladékgazdálkodási célok elérése érdekében kidolgozott hulladékgazdálkodási tervek közötti kapcsolatok megerősítését. Mindez várhatóan ösztönözi majd az újrahasználatra való előkészítésre és az újrafeldolgozásra szánt hulladékszállítmányokat, és az érintett ágazatokban hozzájárul a növekedéshez, a munkahelyteremtéshez és az innovációhoz.

·Áttérés a hulladékok uniós tagállamok közötti szállításához szükséges információk és dokumentumok kiadására és cseréjére szolgáló digitális megoldásokra. A hulladékszállításban részt vevő valamennyi köz- és magánszereplő online eszközök segítségével tud majd információkat benyújtani és azokhoz hozzáférni. Ez felgyorsítja a dokumentumok cseréjét, és felváltja a jelenlegi, többnyire elavult papíralapú eljárásokat, emellett lehetővé teszi a határokon átnyúló hulladékáramok jobb nyomon követését és ellenőrzését is.

·A hulladékszállításra vonatkozó gyorsított eljárás javítása. A javaslat értelmében harmonizált feltételeket állapítanak meg annak érdekében, hogy megkönnyítsék az illetékes hatóságok előzetes hozzájárulásához kötött, hasznosító létesítményekbe irányuló szállításokat, és biztosítsák, hogy ezeket valamennyi tagállam kölcsönösen elismerje. Ez felgyorsítja a magas színvonalú előírásoknak megfelelően működő hulladékhasznosító létesítményekbe irányuló szállításokat.