[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 11.6.2008

COM(2008) 206 végleges

2005/0240 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján

a Tanácsnak a tengeri közlekedési ágazatban bekövetkező balesetek kivizsgálására irányadó alapelvek megállapításáról, valamint az 1999/35/EK és a 2002/59/EK irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására tekintettel kialakított közös álláspontjáról

2005/0240 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján

a Tanácsnak a tengeri közlekedési ágazatban bekövetkező balesetek kivizsgálására irányadó alapelvek megállapításáról, valamint az 1999/35/EK és a 2002/59/EK irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadására tekintettel kialakított közös álláspontjáról

1. ELŐZMÉNYEK

A javaslat továbbítása az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak (COM(2005) 590 végleges – 2005/0240 (COD)): | 2006. február 13. |

A Régiók Bizottsága véleménye: | 2006. június 15. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: | 2006. szeptember 13. |

Az Európai Parlament véleménye (első olvasat): | 2007. április 25. |

A közös álláspont elfogadása: | 06.06.2008 |

2. A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

Abból kiindulva, hogy a jövőbeni balesetek megelőzéséhez ismerni kell a tengeri katasztrófák okait, és az IMO e tekintetben irányadó szabályai nem elégségesek, a javaslat kötelezővé teszi a legnagyobb tengeri balesetek összehangolt szabályok szerint történő, módszeres és magas színvonalú utólagos kivizsgálását.

3. MEGJEGYZÉSEK A KÖZÖS ÁLLÁSPONTHOZ

Azokon a szövegezésbeli módosításokon túlmenően, amelyek csupán pontosabbá és egyértelműbbé teszik a szöveget, de annak érdemét nem érintik (ez történt az 1., 3., 6., 10., 11., 12., 14., 16. és 19. cikk esetében), a közös álláspont és az eredeti javaslat között a következő különbségek érdemelnek figyelmet:

- A 2. cikkben 24 méterről 15 méterre csökkent az a határ, amely alatt a halászhajók nem tartoznak az irányelv hatálya alá.

- A 4. cikkben új megfogalmazásban szerepelnek a kivizsgálás függetlenségével kapcsolatos azon rendelkezések, amelyek – a független kivizsgálás alapelvének sérelme nélkül – a bíróságok hatáskörének sérthetetlenségét garantálják.

- Az 5. cikkben a közös álláspont – összhangban az IMO által a tengeri baleseteket követően elvégzendő kivizsgálások tárgyában nemsokára elfogadandó új szabályzattal – a súlyos tengeri balesetek esetében nem, csupán a nagyon súlyos balesetek esetében írja elő a kötelező módszeres kivizsgálást.

Minden egyéb tengeri baleset esetén előzetes vizsgálatot kell végezni annak megállapítására, hogy érdemes-e elvégezni a kivizsgálást; a hajóról érkező vészjelzések esetében ugyanakkor ilyen előzetes vizsgálatot sem kell végezni, tekintettel arra, hogy ilyen vészjelzések meglehetősen nagy számban fordulnak elő, így ez a kötelezettség túlzott terhet róna a nemzeti hatóságokra, miközben nem járulna hozzá jelentős mértékben a tengeri közlekedés biztonságának javulásához.

A Tanács ezen túlmenően leszűkítette a (4) bekezdésben előírt vizsgálati módszertan tárgykörét a kivizsgálás során követendő kötelező alapelvek meghatározására, és a rendelkezést kiegészítette azzal, hogy a Bizottság és a tagállamok iránymutatásokat kötelesek kidolgozni a módszertanban foglalt alapelvek gyakorlati érvényesítésére.

- A 7. cikkben a Tanács pontosította azoknak a tagállamoknak a jogait, amelyek ténylegesen érintett állam minőségükben vesznek részt a kivizsgálásban.

- A 8. cikk (1) bekezdésében egyrészről új megfogalmazásban szerepelnek a kivizsgálást végző szerv függetlenségét garantáló rendelkezések, ez azonban nem csorbítja e szervek függetlenségét. Másrészről a közös álláspont könnyített rendelkezéseket tartalmaz azokra a tagállamokra nézve, amelyek nem rendelkeznek sem tengerparttal, sem tengerjáró hajókkal, feljogosítva ezeket a tagállamokat arra, hogy a kivizsgálásokban való részvétel céljára csupán helyi kapcsolattartási pontot jelöljenek ki.

- A közös álláspont más megfogalmazásban tartalmazza a 9. cikket, éspedig azért, hogy – anélkül, hogy a kérdéses rendelkezésekben nyújtott garanciák csorbát szenvednének – a szabályozás bizonyos tagállamok tekintetében jobban igazodjon a hatóságok közötti hatáskörmegoszláshoz.

- A 14. cikk (1) bekezdése lehetővé teszi, hogy a kivizsgálást végző szerv a kivizsgálásról csupán egyszerűsített jelentést készítsen azokban az esetekben, ha nem nagyon súlyos balesetről van szó, és a kivizsgálás következtetései nem járulnak hozzá a jövőbeni balesetek megelőzéséhez.

4. A BIZOTTSÁG RÉSZLETES MEGJEGYZÉSEI

4.1. A Bizottság által elfogadott, a közös álláspontban teljes egészében vagy részben szereplő módosítások

Az 5. módosítással a Bizottság egyetértett, mert azt hangsúlyozta, hogy a javaslatban előírt kivizsgálások sem a felelősség meghatározását, sem a vétkesség megállapítását nem célozzák. A Bizottság álláspontja szerint ugyanakkor ezt a rendelkezést másképpen célszerű megfogalmazni, úgy, hogy érvényesüljön a javaslat eredeti alapelve, és a kivizsgálást végző szerv ne tagadhassa meg az okok teljes körű feltárását arra hivatkozva, hogy ebből a felelősség kérdésére nézve is következtetéseket lehetne levonni. A Tanács által elfogadott új megfogalmazásnak pontosan ez a lényege.

4.2. A Bizottság által elfogadott, a közös álláspontban nem szereplő módosítások

A 3. és a 22. módosítást, amelyek az IMO jogi bizottsága által 2006. április 27-én a tengerészekkel szembeni méltányos bánásmódról elfogadott iránymutatások figyelembevételét célozzák, a Bizottság csak a balesetet követő kivizsgálásokra vonatkozó rész tekintetében tudja elfogadni.

A 9. módosítás a harmadik országokkal való együttműködés keretében a kivizsgálás során tett tanúvallomások bizalmas kezelésének megerősítését célozza. Ilyen védelem biztosítása indokolt lehet, de csak akkor, ha nem jelent nagyobb korlátozást, mint amelyet ezek a tanúvallomások a megtételük szerinti országban élveznek, ahol a javaslat 9. cikke értelmében a bíróság az adott körülmények figyelembevételével elrendelheti titkosságuk feloldását.

A kivizsgálás megkezdésének időpontját pontosító 12. módosítás és a kivizsgálást végző szerv bíróságoktól való függetlenségét biztosító 15. módosítás a Bizottság álláspontja szerint az eredeti javaslat hasznos kiigazítását jelentené.

4.3. A Bizottság által elvetett, a közös álláspontban sem szereplő módosítások

Az 1. és a 14. módosítás hangsúlyt helyezne a kivizsgálást végző szervek erőforrásaira, de megszüntetné állandó jellegüket, és gyengítené a függetlenségüket és részrehajlástól mentes működésüket garantáló rendelkezéseket.

A 2. és a 19. módosításnak az a célja, hogy az újabb balesetek megelőzése érdekében a baleseti jelentések ajánlásai beépüljenek a komitológiai eljárással elfogadandó közös módszertanba. Ez a módszertan azonban nem alkalmas arra, hogy ilyen ajánlások szerepeljenek benne.

A 7. és a 20. módosítás a Bizottság által megfogalmazandó ajánlások kidolgozási eljárását pontosítaná, és ezzel kapcsolatban közreműködői feladatot ruházna az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségre (EMSA). Az ügynökség hatáskörének bővítésére azonban csak az ügynökséget létrehozó rendelet módosításával van lehetőség.

A 13. módosítás felesleges és nehezen kivitelezhető mechanizmust vezetne be azoknak a konfliktushelyzeteknek a feloldására, amelyek annak folytán állnak elő, hogy a tagállamok nem tudnak megállapodni a kivizsgálást vezető tagállam kijelölésében.

A 16. módosítás eltörölné azt a lehetőséget, hogy a tagállami bíróságok bizonyos, a tanúk kihallgatásával kapcsolatban a kivizsgálás során összegyűjtött, elvben szigorúan bizalmas adatokhoz hozzájussanak. A módosítás ezzel nem vesz tudomást azokról a jogosítványokról, amelyeket a bíróságok bizonyos tagállamokban élveznek.

A 18. módosítás túlságosan nagy terhet róna a Bizottságra azzal, hogy háromévenkénti, a Parlament felé teljesítendő jelentéstételi kötelezettséget írna elő számára az irányelv végrehajtásának alakulásával kapcsolatban.

5. KÖVETKEZTETÉSEK

Az egyhangúlag elfogadott közös álláspont nem tartalmaz olyan új elemet az eredeti javaslathoz képest, amelyet a Bizottság ne tartana elfogadhatónak.

Miközben sajnálkozását fejezi ki a tengerparttal és tengerjáró hajókkal nem rendelkező tagállamok vonatkozásában a 8. cikk (1) bekezdésébe beillesztett könnyített rendelkezésekkel kapcsolatban, a Bizottság hangsúlyozza, hogy ezeknek a helyi kapcsolattartó pontoknak, amelyeket a szóban forgó tagállamok kijelölnek, függetlennek kell lenniük.

A Bizottság elismeri, hogy a közös álláspont az eredeti javaslatot sem fő célkitűzéseiben, sem vezérelvében nem módosítja, ezért azt támogathatónak tartja.