Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról /* COM/2012/0631 final - 2012/0298 (APP) */





INDOKOLÁS 1. BEVEZETÉS A Bizottság 2011. szeptember 28-án elfogadta a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről és a 2008/7/EK irányelv[1] módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatot[2]. A javasolt tanácsi irányelv alapja az EUMSZ 113. cikke volt, mivel a Bizottság által javasolt rendelkezések a pénzügyi eszközökkel folytatott tranzakciók belső piaca megfelelő működésének biztosítása, valamint a versenytorzulás elkerülése érdekében a szükséges mértékben harmonizálnák a pénzügyi tranzakciók adóztatásával kapcsolatos jogszabályokat. Ez a jogalap a Tanács egyhangú döntését írja elő a különleges jogalkotási eljárásnak megfelelően, az Európai Parlamenttel és a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően. A javaslat célja: – a pénzügyi tranzakciók közvetett adóztatására vonatkozó jogszabályok harmonizációja, ami a pénzügyi eszközökkel folytatott tranzakciók belső piaca megfelelő működésének biztosításához, valamint az Európai Unión belül a pénzügyi eszközök, szereplők és piacok közötti verseny torzulásának elkerüléséhez szükséges, és ugyanakkor – annak biztosítása, hogy a pénzügyi intézmények tisztességes és jelentős mértékben járuljanak hozzá a közelmúltbeli válság költségeinek fedezéséhez, valamint adózási szempontból más ágazatokéval egyenlő versenyfeltételek megteremtése[3], és – a jövőbeli válságok elkerülésére irányuló szabályozási intézkedéseket kiegészítő, megfelelő visszatartó rendelkezések kidolgozása olyan tranzakciókra vonatkozóan, amelyek nem fokozzák a pénzügyi piacok hatékonyságát. Néhány tagállamban már a pénzügyi és gazdasági válság kezdete előtt léteztek bizonyos pénzügyi tranzakciókra vonatkozó adók, míg több más tagállam arról döntött vagy kifejezte azon szándékát, hogy vagy bevezet egy ilyen adót, vagy kiszélesíti meglévő tranzakciós adója alkalmazási körét és/vagy megemeli az adómértéket, így biztosítva, hogy a pénzügyi intézmények tisztességes és jelentős mértékben járuljanak hozzá a közelmúltbéli válság költségeinek fedezéséhez és az államháztartások konszolidálásához. Ebben az összefüggésben (főként a pénzügyi szolgáltatások területén) a belső piac hatékony működése a tagállamok közötti, valamint a termékek és szereplők közötti verseny torzulásának elkerülésére irányuló fellépést tesz szükségessé. E pozitív hatások érdekében, valamint adósemlegességi megfontolásokból széles hatályú harmonizációra van szükség, amely kiterjed az igen mobil termékekre is, mint a derivatívák, mobil szereplők és piacok. A Bizottság ezért 2011-ben előterjesztette az említett, a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről szóló irányelvjavaslatot. A javaslat meghatározta az említett célkitűzések elérésére irányuló, széles alappal rendelkező uniós pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének alapvető elemeit. A rendszert úgy alakították ki, hogy minimálisra csökkenjen az áttelepülés kockázata. Az Európai Parlament 2012. május 23-án[4], a Gazdasági és Szociális Bizottság pedig 2012. március 29-én[5] nyilvánított kedvező véleményt. Ezenfelül a Régiók Bizottsága is kedvező véleményt fogadott el 2012. február 15-én[6]. A javaslatról és változatairól kiterjedt viták folytak a Tanács ülésein, amelyek a lengyel elnökség[7] alatt kezdődtek, és a dán elnökség alatt gyorsított ütemben folytatódtak, de a tagállamok közötti alapvető és áthidalhatatlan véleménykülönbségek miatt nem érték el a szükséges egyhangú támogatást. A Tanács 2012. június 22-i és július 10-i ülésén bebizonyosodott, hogy jelentős véleménykülönbségek állnak fenn a tekintetben, hogy szükség van-e uniós szinten a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerére, és hogy a pénzügyi tranzakciókra kivetett összehangolt adó elve belátható időn belül nem kap egyhangú támogatást a Tanácson belül. A fentiekből következik, hogy a Bizottság eredeti javaslata alapján a Tanácsban megvitatott pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el. Ezen körülmények között tizenegy tagállam (Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia) hivatalos kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz 2012. szeptember 28. és október 23. között beérkezett levelekben, amelyekben jelezték, hogy maguk között megerősített együttműködést kívánnak létrehozni a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása terén, valamint kérték, hogy a Bizottság nyújtson be a Tanácshoz erre irányuló javaslatot. Meghatározták, hogy a hatókör és a célkitűzések alapja a Bizottság 2011. szeptemberi, a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről szóló tanácsi irányelvjavaslata legyen. Felhívták a figyelmet arra is, hogy el kell kerülni a kitérő intézkedéseket, torzulásokat és a más joghatóságba való áttelepüléseket. Ez a pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat a Bizottság válasza a megerősített együttműködés iránti kérelmekre. 2. A MEGERŐSÍTETT EGYÜTTMŰKÖDÉS JOGALAPJA A megerősített együttműködést az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 20. cikke, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 326–334. cikke szabályozza. A pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról szóló tanácsi határozatra irányuló ezen bizottsági javaslat az EUMSZ 329. cikkének (1) bekezdésén alapul. 3. A MEGERŐSÍTETT EGYÜTTMŰKÖDÉS VÉGREHAJTÁSA ÉRDEKÉBEN TERVEZETT INTÉZKEDÉSEK Ez a tanácsi határozatra irányuló javaslat a pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásra vonatkozik. A megerősített együttműködést végrehajtó konkrét intézkedésekre – azaz lényegében a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről szóló irányelvre – vonatkozó javaslat benyújtására megfelelő időben sor kerül. A javaslat a hatókör és a célkitűzések tekintetében nagyrészt az eredeti bizottsági javaslatra épül majd. 4. A MEGERŐSÍTETT EGYÜTTMŰKÖDÉS JOGI FELTÉTELEINEK VIZSGÁLATA 4.1. A Szerződés alkalmazási körébe tartozó terület Az EUMSZ 329. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy megerősített együttműködést „a Szerződések alkalmazási körébe tartozó területek valamelyikén” lehet létrehozni. Ez a követelmény teljesül. Először is, a bizottsági javaslatban és a Tanácsban folytatott vitákban felvázolt pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere a Szerződések alkalmazási körébe tartozik, az EUMSZ 113. cikke értelmében a harmonizált közvetett adók egy példájaként. Ezen előírás szerint a Tanács elfogadhat olyan rendelkezéseket, amelyek – mint az így javasolt és megvitatott közös rendszer – a belső piac működésének biztosításához és a verseny torzulásának elkerüléséhez szükségesek. Másodszor, egy olyan, a pénzügyi tranzakciós adót érintő közös rendszer, mint a szóban forgó, kellően tág ahhoz, hogy a Szerződések alkalmazási körébe tartozó „területnek” minősüljön, amelyen megerősített együttműködést lehet létrehozni. Az alapvető keret harmonizálná az adó szerkezetét és megszabná a minimális adómértékeket. A keret adóztatási jogokat osztana el a tagállamok között a kettős adóztatás és a kettős nem adóztatás elkerülésére, az adófizetési kötelezettség keletkezésének harmonizálására és az adófizetésre kötelezettek meghatározására figyelemmel. Végül több olyan elemet is tartalmazna, amelyek célja annak biztosítása, hogy az adót ténylegesen beszedjék minden tagállamban. Az EUSZ 20. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy megerősített együttműködést csak „az Unió nem kizárólagos hatáskörébe tartozó területeken” lehet létrehozni. Az EUMSZ 113. cikke által biztosított hatáskör a belső piac létrehozását és megfelelő működését érinti, amely megosztott, azaz nem kizárólagos hatáskör (az EUMSZ 3. cikke és 4. cikkének (2) bekezdése). 4.2. A felhatalmazást adó határozat mint végső lehetőség, és legalább kilenc tagállam részvétele Az EUSZ 20. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy megerősített együttműködésre felhatalmazást adó határozatot a Tanács végső lehetőségként akkor fogadhat el, ha megállapította, hogy az együttműködés célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el, és ha abban legalább kilenc tagállam részt vesz. Néhány tagállam már 2011. november 8-án, a Gazdasági és Pénzügyi Tanács első ezzel foglalkozó ülésén kijelentette, hogy ellenzi a pénzügyi tranzakciós adó uniós szintű közös rendszerének bármely formáját, kivéve, ha globális szinten bevezetnek egy hasonló jellegű pénzügyi tranzakciós adót. Ebben a szakaszban az egyik tagállam javasolta a javaslatról szóló szavazást, hogy a jövőben ne vesztegessék az időt az európai szinten harmonizált pénzügyi tranzakciós adóról folytatott vitára. A Tanács közvetett adókkal foglalkozó adóügyi munkacsoportjának – először a lengyel, majd a dán elnökség alatt tartott – hét ülése során, amelyeken előterjesztették, megvizsgálták és megvitatták a bizottsági javaslaton alapuló pénzügyi tranzakciós adó kialakításának számos alternatív elemét is, megerősítést nyert, hogy a bizottsági javaslat mentén, vagy annak bármely változata szerint létrehozott pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének egyhangú támogatása nem érhető el minden tagállamra kiterjedően. A Tanács 2012. június 22-i ülésén azok a tagállamok, amelyek már korábban a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere ellen foglaltak állást, megerősítették álláspontjukat. Ezen körülmények között több más tagállam hangot adott azon szándékának, hogy az EUSZ 20. cikke és az EUMSZ 329. cikke alapján kérelmezni fogják a megerősített együttműködés létrehozására való felhatalmazást. A (bármilyen típusú) pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerét ellenzők közül néhányan kijelentették, hogy nem ellenzik e területen a megerősített együttműködés eljárását, amennyiben minden feltétel teljesül. Az elhangzott véleményeket figyelembe véve a (dán) Elnökség ugyanezen az ülésen arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottság által javasolt pénzügyi tranzakciós adó támogatása nem egyhangú. Az Elnökség azt is megjegyezte, hogy jelentős számú delegáció támogatja a megerősített együttműködés lehetőségét. Az Európai Tanács a maga részéről 2012. június 28-i ülésén kijelentette: „Amint azt a Tanács 2012. június 22-én megállapította, a pénzügyi tranzakciós adóra vonatkozó javaslat elfogadására belátható időn belül nem fog sor kerülni. Több tagállamnak is szándékában áll, hogy az e területen folytatandó megerősített együttműködés iránti kérelmet terjeszt elő annak érdekében, hogy az 2012 decemberig elfogadásra kerüljön.” A Tanács 2012. július 10-i ülésén a (ciprusi) Elnökség emlékeztetett a 2012. június 22-i tanácsi ülésen folytatott vitára és az Európai Tanács fent említett következtetéseire. Kiemelte a dán elnökség alatt a megvitatott, a pénzügyi tranzakciós adóra vonatkozó javaslat egyhangú támogatásának hiányát. Következtetései szerint jelentős véleménykülönbségek állnak fenn a tekintetben, hogy szükség van-e uniós szinten a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozására, és hogy a pénzügyi tranzakciókra kivetett összehangolt adó elve belátható időn belül nem kap egyhangú támogatást a Tanácson belül. Végül megjegyezte, hogy jelentős számú tagállam támogatja a megerősített együttműködés lehetőségét, amely korlátozott számú tagállam számára lehetővé tenné, hogy először maguk között járjanak el. A fentiekből következik, hogy a Bizottság által javasolt és a Tanácsban megvitatott pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének célkitűzései az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhetők el. Ezért a Szerződés keretei között ebben a témában a végső lehetőség az EUSZ 20. cikke és az EUMSZ 329. cikke alapján a megerősített együttműködés eljárása. Ezen körülmények között tizenegy tagállam (Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia) hivatalos kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben kifejezték, hogy egymás között megerősített együttműködést kívánnak létrehozni a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása terén, és kérték, hogy a Bizottság nyújtson be erre irányuló javaslatot a Tanácshoz. 4.3. Az Unió célkitűzéseinek elősegítése, érdekeinek védelme és integrációs folyamatának erősítése A belső piac létrehozása az Unió egyik alapvető célkitűzése, ahogyan azt az EUSZ 3. cikkének (3) bekezdése meghatározza. Ezt a célkitűzést támogatná a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere, mivel a tőkepiacokra jelenleg lényeges nemzetközi dimenzió jellemző, és e területen a jelentős adózásbeli eltérések jelentős versenytorzulást vonnának maguk után és az érintett termékek valódi belső piaca létrejöttének az útjában állnának. A közvetett adók különböző formáit érintő jogszabályok harmonizálása az EUMSZ 113. cikke alapján „a belső piac létrehozásához, működéséhez és a verseny torzulásának elkerüléséhez” szükséges. A pénzügyi tranzakciós adó különféle – jelenleg alkalmazott vagy számos tagállamban belátható időn belül várhatóan alkalmazott – nemzeti formáinak párhuzamos létezése a piac széttöredezéséhez vezet. Ez pedig az adózási arbitrázs, a kereskedelem termékeket és földrajzi területeket egyaránt érintő eltérülése, a gazdasági szereplőknek a kis gazdasági értékű műveletek általi adóelkerülésre való ösztönzése, valamint az ilyen helyzetre jellemző összetettség miatt általuk viselt többletköltségek révén a verseny torzulásához vezet. Ez a helyzet már most kialakulóban van, és harmonizáció nélkül tovább fokozódik. Ellentétes a megfelelően működő belső piacra irányuló uniós célkitűzéssel, nem is beszélve az adóbevételekre jelentett negatív hatásairól. Ez különösen fontos a pénzügyi ágazatban, ahol az adóalapok természetüknél fogva igen mobilak, és a döntések gyakran az (adókat is tartalmazó) tranzakciós költségek mértékétől függenek, továbbá nagyon magas a költségek vezérelte áttelepülés kockázata. Az EUMSZ 113. cikkén alapuló eredeti bizottsági javaslat célja a fent kifejtett problémák kezelése volt. A valódi belső piac létrehozására és működésének javítására irányuló célkiűzés természeténél fogva ugyanúgy fennáll a kért megerősített együttműködés hatókörén belül, azaz kisebb számú tagállam között is. A megerősített együttműködés kezdetén a belső piacot érintő közvetlen előnyök szükségszerűen csak az együttműködés földrajzi határain belül jelentkeznek, mivel nem minden tagállam vesz benne részt. Mindazonáltal mivel az ilyen együttműködés „valamennyi tagállam számára bármikor nyitva áll” (az EUSZ 20. cikke (1) bekezdése második albekezdésének második mondata), földrajzi kiterjedése ennek megfelelően bővülni fog, ha és amikor más tagállamok csatlakoznak hozzá. Emellett a belső piac előnyeiből az összetettség miatti költségek csökkentése tekintetében azon tagállamok intézményei is részesülnek, amelyek nem vettek részt a kezdetektől. A megerősített együttműködés hatókörébe tartozó pénzügyi tranzakciók egyetlen közös rendszer, és nem különböző nemzeti szabályok özöne alá tartoznak majd. Összegezve, a kérelmezett megerősített együttműködés támogatja az Unió céljait, védi az érdekeit, valamint erősíti integrációs folyamatát. 4.4. A Szerződéseknek és az uniós jognak való megfelelés Az EUMSZ 326. cikkének (1) bekezdése értelmében a megerősített együttműködésnek meg kell felelnie a Szerződéseknek és az uniós jognak. Ezért a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerét létrehozó megerősített együttműködésnek tiszteletben kell tartania az e területen meglévő vívmányokat. Jelenleg egyetlen uniós jogi aktus létezik a pénzügyi tranzakciókra vonatkozóan, a 2008/7/EK tanácsi irányelv[8]. Ezen irányelv 5. cikkének (2) bekezdése alapján semmilyen közvetett adó nem vethető ki bizonyos értékpapírok kibocsátására (ezen értékpapírok elsődleges piaci tranzakciói). Másrészről, ezen kizárástól függetlenül az irányelv 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a uniós tagállamok adót számíthatnak fel az értékpapírok átruházására (másodlagos piaci tranzakciók). Ebből az következik, hogy bár az értékpapír-átruházás megadóztatható, a 2008/7/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésében foglalt pénzügyi eszközök első tulajdonos általi kibocsátására vagy megszerzésére nem vethető ki adó[9]. A pénzügyi tranzakciós adó területén megerősített együttműködést végrehajtó lehetséges tanácsi irányelvnek tiszteletben kell tartania a 2008/7/EK tanácsi irányelv rendelkezéseit a két irányelv közötti potenciális ellentét elkerülése érdekében. 4.5. A belső piac, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohézió hátrányos befolyásolásának elkerülése, a kereskedelem előtti akadályok vagy megkülönböztetés, valamint a verseny torzításának elkerülése 4.5.1. A megerősített együttműködés nem befolyásolhatja hátrányosan a belső piacot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Az EUMSZ 326. cikkének második bekezdése előírja, hogy a megerősített együttműködés nem befolyásolhatja hátrányosan a belső piacot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. A megerősített együttműködés a jelenlegi összefüggésben nem ellentétes azzal a követelménnyel, hogy az ilyen együttműködés nem befolyásolhatja hátrányosan a belső piacot. A tagállamok egy csoportjának területén (a pénzügyi tranzakciós adó területi hatálya) a pénzügyi tranzakciós adó harmonizálása hozzájárul a belső piac jobb működéséhez, jóllehet ezek az előnyök nem terjednek ki azonnal és teljes mértékben mind a 27 tagállamra[10]. A belső piac széttöredezésének és a versenytorzulásnak a kockázata elsősorban a pénzügyi tranzakciós adó megerősített együttműködés alá tartozó területi hatályán csökken és/vagy kerülhető el. Az együttműködés nélküli helyzethez viszonyítva a belső piac működése a 27 tagállam szintjén inkább javul, mintsem hátrányt szenved. Ezenfelül a pénzügyi tranzakciós adó területi hatályán kívüli pénzügyi szereplők is élvezhetik az összes részt vevő tagállam által alkalmazandó harmonizált rendszerrel járó egyszerűsítés előnyeit, szemben azzal a helyzettel, amelyben a pénzügyi tranzakciós adó eltérő, nem harmonizált rendszerei léteznek. Hasonló okokból a kívánt megerősített együttműködés nem befolyásolná hátrányosan a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót. Semmi nem utal arra, hogy a pénzügyi tranzakciós adót harmonizáló rendelkezések elfogadására irányuló megerősített együttműködés észrevehető különbségekhez vezetne a részt vevő és a részt nem vevő tagállamok gazdasági vagy társadalmi fejlődésében. Emellett semmilyen módon nem befolyásolná károsan az Európai Unió gazdaságilag szegényebb vagy földrajzilag távolabbi régióinak gazdasági vagy társadalmi fejlődését. E tekintetben azt is megjegyezhetjük, hogy a megerősített együttműködést kérvényező tagállamok között is jelentős különbségek mutatkoznak mind gazdasági teljesítményük, mind az Unión belüli földrajzi elhelyezkedésük tekintetében. 4.5.2. A megerősített együttműködés nem jelenthet megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzíthatja a tagállamok közötti versenyt. Az EUMSZ 326. cikkének második bekezdése előírja, hogy a megerősített együttműködés nem jelenthet megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzíthatja a tagállamok közötti versenyt. A Bizottság úgy véli, hogy ez a követelmény a következő okok miatt teljesül: Bármely, a megerősített együttműködés keretében működtetett harmonizált pénzügyi tranzakciós adóra vonatkozó rendszer feltételei következetesen alkalmazandók minden érintett pénzügyi intézményre és tranzakcióra, az említett objektív kritériumokkal és a földrajzi összekötő tényezőkkel összhangban. Emellett az egyrészről a harmonizált pénzügyi tranzakciós adó részt vevő tagállamokban alkalmazandó jogi rendszerének, másrészről a részt nem vevő tagállamok nemzeti jogi rendszereinek egymás melletti létezése önmagában nem tekinthető akadálynak, megkülönböztetésnek vagy a verseny torzításának. Megerősített együttműködés hiányában még nagyobb számú jogi rendszer létezne párhuzamosan. Ebből a nézőpontból a tervezett megerősített együttműködés inkább csökkenti a versenytorzulás esélyét, főként az adóztatás elmaradása vagy a kettős adóztatás okozta torzulás tekintetében. 4.6. A részt nem vevő tagállamok jogainak, hatásköreinek és kötelezettségeinek tiszteletben tartása Az EUMSZ 327. cikke előírja, hogy a megerősített együttműködéseknek tiszteletben kell tartaniuk azon tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit, amelyek nem vesznek részt az együttműködésben. A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének területén folytatott megerősített együttműködés megfelel ennek a követelménynek is. Egy ilyen rendszer semmilyen módon nem befolyásolja a részt nem vevő tagállamok azon lehetőségét, hogy nem harmonizált nemzeti szabályok alapján tartsanak fenn vagy vezessenek be pénzügyi tranzakciós adót, feltéve, hogy teljesítik az egyébként is alkalmazandó uniós jogi kötelezettségeket. Ezenfelül a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere csak a megfelelő kapcsoló elvek alapján ad adóztatási jogokat a részt vevő tagállamoknak. 5. Összefoglaló következtetések A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Szerződésben a megerősített együttműködésre vonatkozóan meghatározott minden jogi feltétel teljesül, feltéve, hogy a szóban forgó megerősített együttműködést végrehajtó jogi aktus teljes mértékben tiszteletben tartja a 2008/7/EK tanácsi irányelv vonatkozó rendelkezéseit. A Bizottság továbbá úgy véli, hogy helyénvaló és időszerű a megerősített együttműködés engedélyezése. A közelmúltbeli gazdasági és pénzügyi válságnak komoly hatása volt az EU gazdaságaira és államháztartásaira. A pénzügyi szektor vezető szerepet játszott a gazdasági válság kialakulásában, ugyanakkor ennek árát jórészt az államok és az európai polgárok fizették meg. A pénzügyi ágazat az elmúlt két évtizedben magas nyereségre tett szert, ami részben a banki szabályozással és a héamentességgel társuló, a kormányok által biztosított (implicit vagy explicit) biztonsági háló eredménye. Ezen körülmények között néhány tagállam a pénzügyi szektor megadóztatásának egyéb formáit kezdte alkalmazni, míg más tagállamokban már létezett a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó egyedi adórendszer. A jelenlegi helyzet a következő nemkívánatos hatásokhoz vezet: - a pénzügyi szolgáltatások belső piacán az adóügyi kezelés széttöredezése – tekintve a nem koordinált nemzeti adóügyi intézkedések növekvő számát – az Európai Unióban a pénzügyi eszközök, szereplők és piacok közötti verseny torzulásának, valamint a kettős adóztatás és a kettős nem adóztatás ebből következő lehetőségével; - a pénzügyi intézmények nem járulnak hozzá tisztességes és jelentős mértékben a közelmúltbeli válság költségeinek fedezéséhez, valamint nem biztosítottak az adózási szempontból más ágazatokéval egyenlő versenyfeltételek; - az adóügyi politika nem járul hozzá a pénzügyi piacok hatékonyságát nem fokozó tranzakciókra vonatkozó visszatartó rendelkezések kialakításához, sem a jövőbeli válságok elkerülésére irányuló szabályozási intézkedések kiegészítéséhez, viszont a gazdaság nem pénzügyi ágazataiból a pénzügyi ágazathoz tereli a hasznot, és így a jólétet nem fokozó tevékenységekbe való túlzott befektetést ösztönöz. A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének elegendő számú tagállamban történő végrehajtása a megerősített együttműködés hatókörébe tartozó pénzügyi tranzakciókkal kapcsolatosan azonnali, kézzelfogható előnyöket hozna a fent említett mindhárom pontban. E pontokkal összefüggésben javulna a részt vevő tagállamok helyzete az áttelepülési kockázat, az adóbevételek, a pénzügyi piac hatékonysága és a kettős adóztatás, illetve a kettős nem adóztatás elkerülése tekintetében. Más tagállamok e területet érintő joga és szakpolitikája nem sérül, viszont ezen más tagállamok gazdasági szereplői szintén élvezhetik a belső piac kisebb mértékű széttöredezettségének (lásd feljebb) előnyét. Az eredeti bizottsági javaslatnak megfelelő rendszer révén lehetővé válna a kitérő intézkedések, torzulások és más joghatóságba való áttelepülések kezelése. 2012/0298 (APP) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a pénzügyi tranzakciós adó területén létrehozandó megerősített együttműködésre való felhatalmazásról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 329. cikke (1) bekezdésére, tekintettel a Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia által benyújtott kérelemre, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[11], mivel: (1) Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 3. cikkének (3) bekezdése értelmében az Unió belső piacot hoz létre. (2) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 113. cikke alapján a Tanács rendelkezéseket fogad el a forgalmi adókra, a jövedéki adókra és a közvetett adók egyéb formáira vonatkozó jogszabályok olyan mértékű harmonizálására, amennyire az ilyen harmonizáció a belső piac létrehozásához, működéséhez, és a verseny torzulásának elkerüléséhez szükséges. (3) A Bizottság 2011-ben megállapította, hogy minden szinten vita folyik a pénzügyi ágazat további adóztatásáról. Ez a vita abból a kívánalomból ered, hogy a pénzügyi ágazat járuljon hozzá a válság költségeinek fedezéséhez, továbbá hogy az ágazat adóztatása a jövőben a többi ágazathoz viszonyítva tisztességesen történjen, a pénzügyi intézményeket visszatartsák a túlzottan kockázatos tevékenységektől, kiegészítsék a jövőbeli válságok elkerülését célzó szabályozási intézkedéseket, valamint hogy kiegészítő bevételt teremtsenek az általános költségvetések vagy adott politikai célok számára. (4) Mindezek fényében a Bizottság a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszeréről és a 2008/7/EK irányelv módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslatot fogadott el[12]. E javaslat fő célja a belső piac megfelelő működésének biztosítása és a verseny torzulásának elkerülése volt. (5) A Tanács 2012. június 22-i ülésén megállapította, hogy a Bizottság által javasolt pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere nem kap egyhangú támogatást. Az Európai Tanács 2012. június 29-én arra a következtetésre jutott, hogy a Tanács belátható időn belül nem fog megfelelő irányelvet elfogadni. A Tanács 2012. július 10-i ülése felhívta a figyelmet arra, hogy jelentős véleménykülönbségek állnak fenn a tekintetben, hogy szükség van-e uniós szinten a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozására, és megerősítette, hogy a pénzügyi tranzakciókra kivetett összehangolt adó elve belátható időn belül nem kap egyhangú támogatást a Tanácson belül. (6) Ezen körülmények között tizenegy tagállam, nevezetesen Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz 2012. szeptember 28. és október 23. között beérkezett levelekben, amelyekben jelezték, hogy a pénzügyi tranzakciós adó terén megerősített együttműködést kívánnak létrehozni maguk között. Ezek a tagállamok azt kérték, hogy a megerősített együttműködés hatóköre és célkitűzései a Bizottság 2011. szeptember 28-án előterjesztett irányelvjavaslatán alapuljanak. Felhívták a figyelmet arra is, hogy el kell kerülni a kitérő intézkedéseket, torzulásokat és a más joghatóságba való áttelepüléseket. (7) A megerősített együttműködés szolgáltatja a részt vevő tagállamokban a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozásához szükséges jogi keretet, és biztosítja, hogy az adó alapvető elemei harmonizáltak legyenek. Ezért a lehetőségekhez mérten kerülni kell az adózási arbitrázs ösztönzőit, és a pénzügyi piacok közötti allokációs torzulásokat, valamint a kettős adóztatás és az adózás elmaradásának lehetőségeit, csakúgy mint a kitérő intézkedéseket. (8) Az EUSZ 20 cikkében, valamint az EUMSZ 326. és 329. cikkében előírt feltételek teljesülnek. (9) A 2012. június 29-i tanácsi ülésen jegyzőkönyvbe került, 2012. július 10-én pedig megerősítést nyert, hogy a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének elfogadására irányuló célkitűzés az Unió egésze által ésszerű határidőn belül nem érhető el. Következésképpen teljesül az EUSZ 20. cikkének (2) bekezdésében előírt követelmény, miszerint megerősített együttműködést csak végső lehetőségként lehet létrehozni. (10) Az érintett terület, amelyen a megerősített együttműködés zajlana, az Unión belül a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása, amely az EUMSZ 113. cikkének, és így a Szerződéseknek az alkalmazási körébe tartozó terület. (11) A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása területén folytatott megerősített együttműködés célja a belső piac megfelelő működésének biztosítása. Ezen együttműködés szintjén megszűnik a különböző nemzeti rendszerek párhuzamos létezése, így elkerülhető a piac indokolatlan széttöredezése, és az ebből adódó olyan problémák, mint a versenytorzulás, vagy a kereskedelem termékeket, szereplőket és földrajzi területeket egyaránt érintő eltérülése, valamint a gazdasági szereplőknek a kis gazdasági értékű műveletek általi adóelkerülésre való ösztönzése. Ezek a kérdések különösen fontosak az érintett területen, amelyre az igen mobil adóalapok jellemzőek. Ily módon a megerősített együttműködés az EUSZ 20. cikkének (1) bekezdése értelmében előmozdítja az Unió célkitűzéseit, védi az Unió érdekeit, és erősíti az integráció folyamatát. (12) A pénzügyi tranzakciós adó közös harmonizált rendszerének létrehozása nem tartozik az Uniónak az EUMSZ 3. cikkének (1) bekezdésében felsorolt kizárólagos hatáskörei közé. Mivel az EUMSZ 113. cikke szerint a belső piac működését szolgálja, az EUMSZ 4. cikke értelmében az Unió megosztott hatásköreihez, azaz az Unió nem kizárólagos hatáskörébe tartozik. (13) Az érintett területen folytatott megerősített együttműködés az EUMSZ 326. cikke (1) bekezdésének megfelelően összeegyeztethető a Szerződésekkel és az Unió jogával. Az EUMSZ 326. cikkének (2) bekezdésével összhangban nem befolyásolja hátrányosan a belső piacot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót, nem jelent megkülönböztetést vagy akadályt a tagállamok közötti kereskedelemben, és nem torzítja közöttük a versenyt. (14) A területen folytatott megerősített együttműködés az EUMSZ 327. cikkének megfelelően tiszteletben tartja a részt nem vevő tagállamok hatásköreit, jogait és kötelezettségeit. Egy ilyen rendszer nem befolyásolja a részt nem vevő tagállamok azon lehetőségét, hogy nem harmonizált nemzeti szabályok alapján tartsanak fenn vagy vezessenek be pénzügyi tranzakciós adót. A pénzügyi tranzakciós adó közös rendszere csak a megfelelő kapcsoló elvek alapján ad adóztatási jogokat a részt vevő tagállamoknak. (15) Az EUMSZ 328. cikke értelmében az e határozatban foglalt részvételi feltételeknek való megfelelés esetén az említett területen létrejövő megerősített együttműködés bármikor nyitva áll mindazon tagállamok számára, amelyek meg kívánnak felelni az ennek keretében már elfogadott jogi aktusoknak, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Belgium, Németország, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria, Portugália, Szlovénia és Szlovákia felhatalmazást kap arra, hogy a Szerződések vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazásával a pénzügyi tranzakciós adó közös rendszerének létrehozása területén megerősített együttműködést hozzon létre. 2. cikk Ez a határozat elfogadása napján lép hatályba. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] A Tanács 2008/7/EK irányelve (2008. február 12.) a tőkeemelést terhelő közvetett adókról. [2] COM(2011) 594. [3] A pénzügyi intézmények 2008‑2012 folyamán közvetlenül vagy közvetve nagymértékben részesültek az európai adófizetők által (elő-)finanszírozott mentő- és garanciaműveletekből. Ezek a műveletek a teljes gazdasági és pénzügyi rendszer stabilitásával kapcsolatos bizonytalanság elterjedése miatt a gazdasági tevékenységben jelentkező visszaeséssel együtt az európai államháztartási egyenlegek romlását váltották ki. Emellett jelenleg a legtöbb pénzügyi és biztosítási szolgáltatás héamentes. [4] P7_TA-(2012)0217. [5] ECO/321 – CESE 818/2012 (HL C 181., 2012.6.21., 55. o.). [6] CDR 332/2011 (HL C 113., 2012.4.18., 7. o.). [7] A pénzügyi tranzakciós adó először a Gazdasági és Pénzügyi Tanács 2011. november 8-i ülésén szerepelt a napirenden, majd ezt követően három ülésen 2012 márciusában, júniusában és júliusában. 2011. decembertől 2012. júniusig a Tanács közvetett adókkal foglalkozó adóügyi munkacsoportjának hét ülése foglalkozott ezzel a témával. [8] A Tanács 2008/7/EK irányelve a tőkeemelést terhelő közvetett adókról (HL L 46., 2008.2.21., 11. o.). [9] Lásd a Bíróság által a C-569/07. sz. ügyben 2009. október 1-jén hozott ítélet 32–35. pontját, amely a C-415/02. sz. ügyre hivatkozik (HL C 282., 2009.11.21., 6. o.). [10] Lásd a fenti 4.3. szakaszt. [11] HL C […], […], […] o. [12] COM (2011) 594 végleges, 2011. szeptember 28.