Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye Foglalkoztatási lehetőségek a gazdaságilag inaktív személyek számára

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2019/C 228/02)

Előadó: José CUSTÓDIO LEIRIÃO (Pt-III)

Közgyűlési határozat: 2018.2.15. Jogalap: az eljárási szabályzat 29. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2019.2.13. Elfogadás a plenáris ülésen: 2019.3.20. Plenáris ülés száma: 542 . A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 99/20/6

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az EGSZB megjegyzi, hogy még mindig van egy számottevő népességcsoport, amely nem dolgozik és nem jelenik meg a munkanélküliségre vonatkozó statisztikákban, ám jelentős foglalkoztathatósági és értékteremtési potenciállal rendelkezik. Felkéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy politikai napirendjükön kiemelt helyen kezeljék egy olyan stratégia kérdését, amelynek célja, hogy foglalkozzon a gazdaságilag inaktív helyzetben levő személyek nagy számával kapcsolatos problémával.

1.2 Mivel a gazdasági fellendülés Európában egyre gyorsulóban van, az EGSZB fontosnak tartja, hogy az Európai Bizottság és a tagállamok is arra koncentrálják fellépéseiket, hogy reaktivációs politikákat és más, olyan politikákat alakítsanak ki, amelyek foglalkoztatási lehetőségeket teremtenek mindenki, de elsősorban a munkaerőpiacról leginkább kiszorult, ám dolgozni kívánó és arra képes csoportok számára .

1.3 mérje fel az elért eredményeket , és szükség esetén fogadjon el egy új, átfogó stratégiát, amelyet a tagállamoknak címzett, a gazdaságilag inaktív személyek egyes alcsoportjaira vonatkozó cselekvési tervek és célkitűzések kísérnek . Ennek a stratégiának fokozott szociális innovációt és az eredmények elérésére irányuló politikákra vonatkozó konkrét részleteket kell magában foglalnia, valamint nagyobb ambíciókat kell mutatnia e népességcsoport azon tagjainak munkaerőpiaci beilleszkedése tekintetében, akik dolgozni szeretnének. Tekintettel arra, hogy 2008-ban közzétételre került egy a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásáról szóló ajánlás ( 1 ) , illetve az elaprózott megközelítés elkerülése érdekében az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Bizottság, és szükség esetén fogadjon el. Ennek a stratégiának fokozott szociális innovációt és az eredmények elérésére irányuló politikákra vonatkozó konkrét részleteket kell magában foglalnia, valamint nagyobb ambíciókat kell mutatnia e népességcsoport azon tagjainak munkaerőpiaci beilleszkedése tekintetében, akik dolgozni szeretnének.

1.4 Az EGSZB azt ajánlja az Európai Bizottságnak, hogy ösztönözze a tagállamokat aktív munkaerőpiaci politikájuk hatékonyabbá tételére , valamint annak biztosítására, hogy az állami munkaügyi hivatalok képesek legyenek célzottabb támogatást nyújtani a munkaerőpiacon részt venni kívánók számára, szem előtt tartva képességeiket és ambícióikat.

1.5 Annak biztosítása érdekében, hogy a szakpolitikák tényeken alapuljanak, az EGSZB azt is ajánlja a tagállamok számára, hogy gyűjtsék és elemezzék az erre a népességcsoportra vonatkozó információkat , beleértve az alcsoportok különböző jellemzőit, az ilyen személyek munkavégzéssel kapcsolatos motivációit, illetve az általuk végezni kívánt munka típusát és képességeiket, hogy a kínálat és a kereslet könnyebben lépjen kölcsönhatásba egymással, és segítse a gazdaságilag inaktív népesség minden egyes dolgozni kívánó alcsoportja törekvéseinek megvalósítását.

1.6 A „ fogyatékkal élők ” alcsoport társadalmi és foglalkoztatási helyzete kapcsán tapasztalható volt ugyan némi javulás 2011 és 2016 között, a hátrányok azonban nem szűntek meg, és továbbra is jelentős a szakadék a foglalkoztatás és az életminőség terén. Az EGSZB szerint összehangolt erőfeszítésekre van szükség , különösen a felsőoktatáshoz való hozzáférés terén, illetve speciális egészségügyi szolgáltatási feltételeket kell biztosítani a foglalkoztatási lehetőségek előmozdítása érdekében az alacsony képzettségű fogyatékkal élők számára . Az EGSZB sürgeti továbbá az uniós tagállamokat, hogy hozzanak létre egy foglalkoztatási kvótarendszert a fogyatékkal élők számára, amely a közintézményekben/állami vállalatokban, illetve magánszektorbeli vállalkozásokban alkalmazandó a foglalkoztatottak számától és az értékesítési forgalomtól függően.

1.7 Tekintettel az inaktív népesség nagyfokú heterogenitására és az előttük álló akadályok sokféleségére, a munkaerőpiacra történő (újbóli) integrálásuk olyan kihívással járó feladatot jelent, amelyet minden tagállamnak fel kell vállalnia. Az EGSZB létfontosságúnak tartja, hogy a politikai döntéshozók minden tagállamban alaposan ismerjék és megértsék ezeket az akadályokat és az egyes alcsoportok sajátosságait, szem előtt tartva a nemek közötti egyenlőség kérdését is az állami politikák és/vagy más kezdeményezések kialakításakor, hogy valóban sikeresen megoldják ezeket a kihívásokat (például az állami óvodák számának növelése révén, ami alapfeltétel ahhoz, hogy az ebbe az alcsoportba tartozók válláról levegyék a gondozási kötelezettségek terhét, hogy azok elfoglalhassák helyüket a munkaerőpiacon).

1.8 Az EGSZB továbbá létfontosságúnak tartja, hogy a tagállamok javítsák a helyi munkaügyi hivatalaik, a helyi önkormányzatok és a társadalombiztosítási szolgálat közötti kapcsolatokat, hogy nagyobb eséllyel érjék el sikeresen ezt a népességi csoportot, ösztönözzék annak tagjait a munkaerőpiacon való részvételre, és ezt tegyék vonzóvá számukra .

1.9 Az EGSZB azt ajánlja, hogy a tagállamok szükség esetén a helyi közszolgálat (önkormányzatok) keretében hozzanak létre olyan sajátos tevékenységeket , amelyek révén fejleszthetőek és naprakésszé tehetőek a gazdaságilag inaktív és más, a munkaerőpiacról kiszorult népesség képességei és készségei , hogy képességeik szem előtt tartásával belépést nyerjenek a munkaerőpiacra.

1.10 Tekintettel arra, hogy a gazdaságilag inaktív népességen belül sokan képesek lennének normálisan beilleszkedni a munkaerőpiacra, az EGSZB arra buzdítja az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy hozzanak létre sajátos és pozitív ösztönzőket a vállalkozások számára az ilyen gazdaságilag inaktív személyek foglalkoztatása érdekében . Ez olyan jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések bevezetésével lenne elérhető, amelyek biztosítják, hogy az Európai Szociális Alap teljes mértékben fedezze az érintettek képzését, lehetővé téve a vállalkozások számára a foglalkoztatásukat. Ugyanakkor az is alapvető fontosságú, hogy az Európai Unió ösztönözze a tagállamokat vonzó munkakörülmények, tisztességes bérek és olyan szociális biztonsági rendszerek kialakításának előmozdítására , amelyek ösztönzik az inaktív népességet a munkaerőpiacon való részvételre, valamint a jólét és a gazdasági, társadalmi és környezeti jóllét megteremtésére.

1.11 Az Európai Unió iránti bizalom és az ahhoz való tartozás érzése attól is függ, hogy az uniós intézmények mennyire képesek eredményesen előmozdítani valamennyi polgár befogadását és jóllétét, miközben tiszteletben tartják sokféleségüket.

1.12 Az EGSZB annak biztosítására kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy az Ipar 4.0 politikák és az új technológiák fejlesztése során tartsák szem előtt a munka világában végbemenő változásokat, és törekedjenek arra, hogy mind a munkavállalók, mind pedig a vállalatok javát szolgálják.

1.13 Az EGSZB javasolja a heti munkaidő csökkentését , kezdve a közszolgálatokkal, hogy ezáltal több munkalehetőség jöjjön létre.

2. Bevezetés

2.1 A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) fogalommeghatározása szerint gazdaságilag inaktívak azok, akik nem dolgoznak, nem keresnek munkát és/vagy munkára nem alkalmasak. E vélemény célja, hogy felhívja az Európai Bizottság és a tagállamok figyelmét ennek a háttérbe szorult, kirekesztett és a politikai döntéshozók által az aktív munkaerőpiaci politikák meghatározásakor elfeledett népességcsoportnak a sajátos szükségleteire, amely pedig tevékenysége révén részt szeretne venni a társadalomban és munkájával hozzá kíván járulni a jólét, valamint a gazdasági, társadalmi és környezeti jóllét megteremtéséhez.

2.2 Történnek erőfeszítések például államok, vállalkozások, munkaadói szervezetek, szakszervezetek és oktatási és képzési intézmények részéről olyan partnerségek létrehozása érdekében, amelyek célja egy inkluzív munkaerőpiac kialakítása és a készségszintek olyan kiigazítása, hogy azok lépést tartsanak a technológiai változással. Ezek az erőfeszítések azonban még nem érték el kitűzött céljaikat, amint azt a kereslet és a kínálat közötti összhangnak a munkaerőpiacon jelentős egyensúlyhiányt okozó hiánya miatt továbbra is betöltetlen több ezer álláshely mutatja. Ez az egyensúlyhiány negatívan hat a termelékenységre, a versenyképességre és a növekedési potenciálra. Ugyanakkor a foglalkoztatást gátló akadályok jöttek létre , amelyek miatt több ezer polgár kiszorult a munkaerőpiacról. Ez többek között tartós munkanélküliséget eredményezett a fiatalok körében, és minden korosztályban nagy számban vannak olyanok, akik gyenge szálakkal kapcsolódnak a munkaerőpiachoz. Ezáltal számottevő mértékben bővült a gazdaságilag inaktív népesség csoportja, amelybe a NEET kategória képviselői is beletartoznak.

2.3 Az EU-ban a 15 és 64 év közötti felnőttek több mint egynegyede inaktívnak minősül ( 2 ) . Ők nem jelennek meg a hivatalos foglalkoztatási statisztikákban, és sok esetben gazdaságilag és társadalmi szempontból is a perifériára szorulnak, így pedig nem rendelkeznek forrásokkal és lehetőségekkel ahhoz, hogy teljes mértékben részt vegyenek a társadalomban. Eközben pedig túlnyomó többségük szívesen vállalna munkát ( 3 )

3. Általános megjegyzések

3.1 európai foglalkoztatási stratégiát , amelynek végrehajtása az EU-tagállamok és az uniós intézmények közötti szoros szakpolitikai koordinációt elősegítő éves folyamat, az európai szemeszter keretében történik A foglalkoztatási szint növelése és a több és jobb munkahely létrehozása továbbra is az Unió kiemelt célkitűzése. Az összes tagállam támogatja az, amelynek végrehajtása az EU-tagállamok és az uniós intézmények közötti szoros szakpolitikai koordinációt elősegítő éves folyamat, az európai szemeszter keretében történik ( 4 ) . A politikai döntéshozók teljesen indokolt módon azokra a polgárokra koncentráltak, akik a pénzügyi válság következtében elvesztették munkahelyüket, és világos utakat próbáltak találni a munkahelyteremtéshez. Az Európai Bizottság különös figyelmet szentelt a fiatalokra irányuló kezdeményezéseknek; említhető például az „ifjúsági garancia” (2013) ( 5 ) , az „ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés” (2015) ( 6 ) és „az EU új, a 2019–2027 közötti időszakra szóló ifjúsági stratégiája” (2018) ( 7 ) . Egy további komoly kezdeményezés ahhoz vezetett, hogy a Tanács 2016. február 15-én ajánlást tett közzé a tartósan munkanélküli személyek munkaerőpiaci integrációjáról ( 8 ) . Az EGSZB támogatja és üdvözli a fenti kezdeményezéseket, amelyek összhangban vannak a szociális jogok európai pillérével.

3.2 az inaktív népességet alig tanulmányozzák és vizsgálják . Az egyik első európai bizottsági dokumentum, amely kifejezetten elismeri az ilyen helyzetben lévőket, a 2008/867/EK ajánlás a tagállamoknak a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről. Ez különféle típusú stratégiákra tett javaslatot ennek a népességnek a megcélzásához, munkaerőpiaci integrációjuk megkönnyítése érdekében. 2017. áprilisban az Európai Bizottság közzétett egy európai bizottsági szolgálati munkadokumentumot egy új, átfogó stratégiát, amelyet a tagállamoknak címzett, a gazdaságilag inaktív személyek egyes alcsoportjaira vonatkozó cselekvési tervek és célkitűzések kísérnek . Miközben a munkaerő-kereslet és -kínálat, valamint a foglalkoztatott és az ideiglenesen munkanélküli népesség gyakran képezi vizsgálat tárgyát és különféle aktív munkaerőpiaci megfontolások és stratégiák célcsoportját,. Az egyik első európai bizottsági dokumentum, amely kifejezetten elismeri az ilyen helyzetben lévőket, a 2008/867/EK ajánlás a tagállamoknakelősegítéséről. Ez különféle típusú stratégiákra tett javaslatot ennek a népességnek a megcélzásához, munkaerőpiaci integrációjuk megkönnyítése érdekében. 2017. áprilisban az Európai Bizottság közzétett egy európai bizottsági szolgálati munkadokumentumot ( 9 ) , amely elvégezte a tagállamok nemzeti szintű aktív befogadásra vonatkozó integrált megközelítései megvalósításának értékelését. A dokumentum arra a következtetésre jutott, hogy az ajánlások végrehajtása eltérő mértékű volt a tagállamokban, a nemzeti stratégiák nagyon jelentős mértékben különböztek, a végrehajtás eredményei pedig igencsak szegényesek voltak. 2008 óta nem tudunk újabb európai bizottsági kezdeményezésről, amely ezt a sajátos népességi csoportot célozta volna. Az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Bizottság tegyen közzé

3.3 Az inaktív népesség jellemzői

3.3.1 Az inaktívak csoportja számottevő méretű, ami azt jelenti, hogy az uniós tagállamok többségében a népesség egy jelentős része nem dolgozik és nem szerepel a munkanélküliségre vonatkozó statisztikákban sem, viszont foglalkoztathatósági potenciállal rendelkezik. Bár az EU-ban az aktív munkaerőpiaci politikák elsősorban az ideiglenesen munkanélkülivé váltakat helyezik a középpontba, az EGSZB úgy véli, hogy további erőfeszítéseket kell tenni olyan foglalkoztatáspolitikák kialakítása érdekében, amelyek kifejezetten ezt a népességcsoportot célozzák .

3.3.2 ötből négyen állítják, hogy heti legalább néhány órát szeretnének dolgozni és körülbelül a felük vállalna 32 vagy több órát is ennek a munkavállalási kedvnek arra kellene sarkallnia a politikai döntéshozókat, hogy olyan szakpolitikákat és ösztönzőket alakítsanak ki, amelyek hatékonyan figyelembe veszik az egyes alcsoportok jellemzőit . Az inaktív népesség nem homogén. Az Eurofound ( 10 ) például az alábbi négy fő alcsoportot vizsgálta: magukat tanulónak vallók (például fiatalok), háztartásbeliek, nyugdíjasok és fogyatékosok. Ezeknek a társadalom peremére szorult alcsoportoknak a jellemzői és az őket akadályozó – az egészséggel, az egyéni életúttal, a képzettségi és végzettségi szinttel, a mentorálás igényével és a szakmai gyakorlattal kapcsolatos – korlátok között jelentős eltérések mutatkoznak. A tapasztalat hiánya így a fiatalok és a háztartásbeliek leggyakoribb problémája, amely kevésbé jellemző a fogyatékkal élőkre és a munkaképes korú nyugdíjasokra. Másrészről a fogyatékkal élők és a nyugdíjasok gyakran számolnak be egészségügyi problémákról, illetve gyakran szenvednek a társadalmi kirekesztettség magas fokától (amely a tartósan munkanélküli emberekéhez hasonló). Az inaktív emberek gyakran több akadállyal is szembesülnek a munkavállalás terén. A legtöbb inaktív ember szívesen vállalna munkát valamilyen módon: ( 11 ) . Ez a mutató arra enged következtetni, hogy a „gazdaságilag inaktív” személyek inkább méltányos és megfelelő típusú munkát keresnek, mint néhány (kevés) heti óraszámban végezhetőt, bár azt is jelezheti, hogy esetleg nehéz pénzügyi helyzetben vannak. Az EGSZB úgy véli, hogy

3.3.3 Tisztázni kell azt is, hogy milyen helyzetben vannak azok az inaktív személyek, akik élnek a mobilitáshoz való jogukkal. Az Európai Bizottság adatai (2014) szerint az európai népességen belül az Unión belüli mobilitási jogával élő 14,3 millió fő közül közel 3,7 millió gazdaságilag inaktív. A gazdaságilag inaktív polgárok megközelítőleg 80%-át illetik meg ugyanolyan jogok (letelepedés) és egyéb juttatások, mint azokat a gazdaságilag aktív családtagjaikat, akikkel a fogadó tagállamban élnek, és ők is ugyanolyan bánásmódra jogosultak, mint a helyi munkavállalók családtagjai. A fennmaradó 20% kapcsán azonban nem egyértelmű és átlátható, hogy mennyiben jogosultak egyes meghatározott szociális juttatások igénylésére a fogadó tagállamban. Az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy mielőbb vizsgálja meg ezt a hiányosságot a szociális támogatások terén, és alkosson hiánypótló jogszabályt.

4. Háttér

4.1 Az Eurofound „Reaktiválás: Munkavállalási lehetőségek a gazdaságilag inaktív népesség számára” című jelentése ( 12 ) megjelöl néhányat az inaktív népesség négy vizsgált alcsoportja (a magát tanulónak valló személyek – például fiatalok –, háztartásbeliek, munkaképes korú nyugdíjasok és fogyatékkal élők) előtt álló legfontosabb akadályok közül. A munkatapasztalat hiánya a fiatalok és a háztartásbeliek leggyakoribb problémája, amely kevésbé jellemző a fogyatékkal élőkre és a munkaképes korú nyugdíjasokra, akik gyakran inkább egészségügyi problémákról számolnak be. A „fogyatékkal élő emberek” alcsoport körülbelül fele szenved a társadalmi kirekesztettség magas fokától. Ez számos tagállamban jellemző, ahol a gazdaságilag inaktívak többféle akadállyal szembesülnek a munkaerőpiacon, a helyzet következménye pedig az, hogy az aktív foglalkoztatáspolitikák végrehajtása nagyobb kihívásokat jelent és bonyolultabb.

4.2 Másrészről nem biztos, hogy a gazdaságilag inaktívak nyilván vannak tartva a helyi munkaügyi hivataloknál, ami nagyban megnehezíti ezek számára azt, hogy megtalálják az ilyen személyeket és munkalehetőségeket kínáljanak nekik. Az EGSZB támogat minden olyan kezdeményezést, amely arra ösztönzi ezeket a személyeket, hogy jelentkezzenek a helyi munkaügyi hivataloknál. Javasolja, hogy hozzanak létre egy olyan külön közszolgálati struktúrát, amely az inaktív személyek és a helyi munkaügyi hivataloknál való regisztrációjuk nyomon követésének koordinálásáért és elősegítéséért felelős, és amely olyan intézkedéseket és vonzó programokat javasolna, amelyek megfelelnek ezen személyek sajátos szükségleteinek. Nyilvánvaló, hogy a helyi munkaügyi hivatalok előtt álló kihívások igen összetettek még a munkaerőpiacok bonyolultsága miatt is, ahol a foglalkoztatási lehetőségek még ritkák azok számára, akik régóta nincsenek jelen a munkaerőpiacon. Ez a helyzet számottevő munkát és stresszt jelent a helyi munkaügyi hivatalok dolgozói számára.

4.3 A tagállami politikai döntéshozóknak is el kell ismerniük, hogy a helyi munkaügyi hivatalok kihívásokkal szembesülnek annak során, hogy megpróbálják elérni a gazdaságilag inaktív személyeket, kezeljék összetett szükségleteiket és megértsék, milyen sokféle módon kiszolgáltatottak. Stratégiára és hozzá kapcsolódó cselekvési tervekre van szükség minden alcsoport számára ahhoz, hogy eredményesen és sikeresen munkát találhasson mindenki, aki keres és szeretne dolgozni, valamint hozzájárulni a társadalmi értékteremtéshez, illetve a társadalmi és környezeti jólléthez.

4.4 A megoldandó alapvető kihívások között említhető például: a háztartási feladatokat ellátók (elsősorban nők) munkaerőpiaci elhelyezkedését megkönnyítő, a kiskorúak és az eltartottak ellátását célzó támogató közszolgáltatások hiánya; a) a gazdaságilag inaktív személyek számára biztosítani kell a továbbképzési és átképzési projektekben való részvétel lehetőségét a munkanélküliségi ellátásra való jogosultságuk fenntartása mellett; b) célzott és hatékony eszközökkel kell megkönnyíteni, támogatni és elősegíteni a sajátos foglalkoztatási struktúrákat és támogatásokat igénylő fogyatékossággal élők integrációját; c) kiemelt figyelmet kell ezenkívül fordítani más kiszolgáltatott csoportokra is, mint amilyenek a migránsok és a ROMA programhoz kapcsolódó személyek; d) nyilvánvaló, hogy sokan a legkülönfélébb okok miatt elveszítik motivációjukat és többé nem regisztráltatják magukat a munkaügyi hivataloknál. Emiatt az említett szolgálatoknak fel kell venniük a kapcsolatot ezekkel a személyekkel és újra fel kell éleszteniük annak a lehetőségét, hogy munkát találjanak; e) világos, hogy az állami munkaügyi hivatalok szintjén több és jobb erőfeszítésekre van szükség a tagállamok részéről, ám ez egyértelműen olyan feladat, amihez számos helyi munkaügyi hivatal nem rendelkezik elegendő kapacitással. Ezért megfelelő képességekkel rendelkező tisztviselőkre van szükség annak érdekében, hogy sikeresen munkát találjon mindenki, aki keres és dolgozni szeretne; f) bizonyos, hogy az Európai Unió szintjén találhatunk az egyes tagállamokban bevált gyakorlatokat e nehézségek megoldására, amiket az egész EU-ban alkalmazni kellene; g) az EU-ban egyre sürgetőbb a fizetések szintjének megélhetést biztosító növelése is.

4.5 Az EGSZB egy valóban inkluzívabb munkaerőpiac létrehozását ajánlja. A munkaerőpiacok is átalakulóban vannak; a strukturális munkaerőpiaci reformok nagyfokú változatosságot és új munkavégzési formákat eredményeztek. Az atipikus munkavállalók rosszabb minőségű állásokban dolgoznak, és jobban ki vannak téve a munkavállalói szegénység kockázatának ( 13 ) . 2017-ben az EU-ban a munkavállalók 13,7%-a önfoglalkoztató ( 14 ) , 11,3%-a ideiglenesen foglalkoztatott ( 15 ) , 18,7%-a pedig részmunkaidőben foglalkoztatott volt ( 16 ) . Az Európai Unió által megfelelő támogatási programokkal segített tagállamoknak fokozniuk kell az oktatásba irányuló beruházásaikat. Ezeknek a beruházásoknak magas színvonalúaknak kell lenniük és multiplikátorhatással kell járniuk a gazdaságban, megerősítve a tudományos, mérnöki, műszaki és matematikai oktatást a szociális jogok pillére által újonnan bevezetett alapvető európai értékek és jogok alapján. A gazdaságilag inaktív népességet be kell vonni, támogatni és védelmezni kell, összhangban az egyes alcsoportok sajátos szükségleteivel, hogy sikeresen kezeljék és elfogadják ezeket a változásokat.

4.6 A gazdaságilag inaktív népesség foglalkoztatása előtt álló akadályok

4.6.1 A munkaképes korú (15 és 64 év közötti), ám a munkaerőpiaccal semmilyen, vagy csak gyenge kapcsolatban levő lakosság számos akadállyal szembesül a foglalkoztatás terén, amelyek hátráltatják őket abban, hogy teljes mértékben részt vegyenek szakmai tevékenységekben. Ezeknek az akadályoknak a pontos és elmélyült megértése előfeltétel ahhoz, hogy megfelelő – azaz jól célzott és a különféle célcsoportok körülményeihez jól illeszkedő – intervenciós politikákat fogalmazzanak meg és hajtsanak végre a munkaerőpiacon. Az alábbiakban rámutatunk néhány, a foglalkoztatás előtt álló akadályok meghatározása során jelentkező kihívásra. Pontos és helyénvaló információkra és elemzésekre van szükség ahhoz, hogy megértsük ezeket az akadályokat. Ez azonban jelenleg gyakorlatilag lehetetlen, éspedig az alábbiak miatt: a) a jelenlegi, a munkaerőpiaccal kapcsolatos összesített mutatók kevés releváns információt tartalmaznak, amelyek nem kapcsolódnak egyértelműen a gazdaságilag inaktív népességhez és a megoldandó problémákhoz, valamint nagyrészt az egyénen, nem pedig a családi háttéren alapulnak; b) a fő hangsúly kizárólag a regisztrált munkanélküliekre helyeződik; c) nagyon kevés információ áll rendelkezésre az egészségi problémák, a családtagok ellátásával kapcsolatos feladatok, illetve a motivációk kapcsán.

4.6.2 A leggyakoribb típusú akadályok: a) friss munkatapasztalat hiánya; b) alacsony szintű képzettség és készségek; c) nagyon korlátozott vagy hiányzó munkatapasztalat; d) egészségügyi korlátozottság; e) családtag ellátásával kapcsolatos feladatok; f) kevés munkalehetőség; g) az adott személy még soha nem volt munkavállaló; h) koron, nemen, fogyatékosságon stb. alapuló hátrányos megkülönböztetés, valamint egyes vállalatok humánerőforrás-politikája.

4.6.3 Eszközöket kell elfogadni annak érdekében, hogy fokozódjon azok láthatósága és motivációja, akik keresnek munkát, és könnyebben érjenek el sikereket ezen a téren. Ilyen eszköz például: a) a pályaorientációs tanácsadás; b) egy az álláshirdetéseknek és munkalehetőségeknek szentelt internetes portál; c) tanácsadás és iránymutatás közvetlenül az érdekeltek számára; d) a mobilitást támogató intézkedések; e) szakképzési programok; f) esetleges támogatások a munkaadók számára.

4.7 A tagállamok gyakorta igyekeznek az egyéni körülményeket és a munkaerőpiaci nehézségeket erőteljes statisztikai eszközökkel magyarázni, amelyek adminisztratív információk felhasználásával írják le az egyes munkakeresők profilját. Ezek az eszközök hasznosak ahhoz, hogy a foglalkoztatási programokat a munkaügyi központokban nyilvántartott személyekre szabják és nekik kínálják. Az említett eszközök megbíznak az adminisztratív információ minőségében, ami ugyan jár némi előnnyel, azonban hajlamos csupán a népesség egy alcsoportjának, például a nyilvántartott munkanélkülieknek a leírására szorítkozni. Ennek következtében az ilyen információk alapján profilt alkotó kifinomult eszközök jellemzően nem használhatóak arra, hogy jobban leírják az azok foglalkoztatása előtt álló akadályokat, akik semmilyen, vagy csupán gyenge kapcsolatban vannak a munkaerőpiaccal.

4.8 A foglalkoztatás előtt álló akadályok megértése nemcsak a különféle intézmények által nyújtott szolgáltatások összehangolása miatt fontos, hanem annak azonosításához is alapvető, hogy mely csoportok élvezhetik a foglalkoztatási programok előnyeit, illetve milyen lehetőségeket tartogatnak ezek a csoportok, amelyeket általában nem tekintenek a munkakínálat és az ilyen szolgáltatásokat nyújtó intézmények „ügyfeleinek”. Emiatt az EGSZB sürgeti, hogy az Európai Bizottság (akár az OECD-vel együttműködve, akár anélkül) alkosson olyan statisztikai modelleket , amelyek szem előtt tartják a gazdaságilag inaktív népesség sajátosságait, hogy az az aktív munkaerőpiaci politikák célcsoportjává válhasson.

5. Közös európai stratégia a technológiai változásokhoz való alkalmazkodásra és az inkluzívabb, az összes európai polgárt – köztük a gazdaságilag inaktívakat is – magában foglaló társadalom megerősítésére

5.1 minden intézkedést – és nem csupán a képzéssel és a készségekkel kapcsolatosakat – arra kell fókuszálniuk, hogy jobban integrálják a munkaerőpiacra a gazdaságilag inaktívak minden alcsoportját Az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak– és nem csupán a képzéssel és a készségekkel kapcsolatosakat – arra kell fókuszálniuk, hogy jobban integrálják a munkaerőpiacra a gazdaságilag inaktívak minden alcsoportját ( 17 ) . Ilyen eszköz például: a) elegendő magas színvonalú állami szociális ellátó szolgáltatás kialakítása a támogatásra szorulók (különösen a gyermekek és idősek) kiszolgálása érdekében, hogy levegyék a terhet azoknak a személyeknek (elsősorban nőknek) a válláról, akik dolgozni kívánnak, hogy azt gond nélkül megtehessék, miközben jelenleg a családi kötelezettségek miatt erre nincsen lehetőségük (18); b) a gazdaságilag inaktív népesség újraaktiválását célzó közpolitikák eredményes nyomon követése és hatásaik értékelése, például az alábbi területeken: 1. konkrét adatok gyűjtése (az akadályok feltárása és az érvényben levő politikákkal való összevetésük), 2. végrehajtás (a végrehajtással kapcsolatos kihívások kezelése, az érdekeltek közötti koordináció és együttműködés megkönnyítése), 3. nyomonkövetési és értékelési politika (a rövid és hosszú távú hatások felmérése, az eredmények elemzése a foglalkoztatási valószínűségen túlmenően és a foglalkoztatás minőségére vonatkozó aspektusokat is vizsgálva, annak meghatározása, hogy mi működik jól és ez kinek az előnyeit szolgálja); c) az inkluzív növekedés és a jóllét fokozása a munkaerőpiac alábbi dimenzióinak fejlesztése révén: több és jobb munkahely, inkluzivitás, ellenálló képesség és rugalmasság; d) az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak a 3E-vel jellemezhető politikai elveket kell alkalmazniuk, amelyek: 1. előmozdítanak egy olyan környezetet, amelyben nagy számban jelenhetnek meg színvonalas munkahelyek, 2. elkerülik a kirekesztődést a munkaerőpiacon és védik az egyéneket a munkaerőpiaci kockázatokkal szemben, 3. előre felkészülnek a munkaerőpiacon a jövőben esetlegesen felmerülő kockázatokra és lehetőségekre; e) az adott településen élő gazdaságilag inaktív népesség képzettségének megfelelő települési munkahelyek létrehozása, azaz a gazdaságilag inaktív személyek képességeivel összhangban történő munkahelyteremtés, és teljesítményük javítása megfelelő képzések révén; f) a (szociális partnerek közötti) szociális párbeszéd megerősítéséhez ideális környezet létrehozása minden megfelelő szinten, a szociális partnerek és a kollektív tárgyalások autonómiájának, valamint a más érintett civil társadalmi szervezetekkel való párbeszédnek (19) a tiszteletben tartásával.

5.2 A stratégia kedvezményezettjei nem lehetnek kizárólag azok, akiknek már van munkahelyük; kiemelt figyelmet kell fordítani a NEET-fiatalokra és minden más, gazdaságilag inaktív helyzetben levő személyre is, hiszen hozzájuk kettős veszély kapcsolódik: egyrészt társadalmi problémát jelentenek, másrészt pedig súlyosbítják a képzett munkaerő hiányát, ugyanis mivel nem dolgoznak, nincs lehetőségük gyakorlati tapasztalat megszerzésére és mivel nem is tanulnak, nincs lehetőségük arra sem, hogy megfelelőbb képesítéseket szerezzenek. Ezáltal pedig fennáll annak a veszélye, hogy teljesen elszakadnak a munkaerőpiactól. Ellentmondásos helyzet, hogy nem feltétlenül mindig a legképzettebb nemzedékek azok, akik a legjobban megfelelnek az adott kor munkaerőpiaca által állított igényeknek. Az Európai Unió és a tagállamok nem hagyhatják figyelmen kívül minden idők legmagasabban képzett nemzedékét.

5.3 nehezen találnak képzett munkaerőt , ami hátráltatja a potenciális növekedést és az új ipari beruházásokat, ennek következtében pedig az európai vállalatok versenyképessége tovább csökken, és egyre inkább lemaradnak A munkáltatók megerősítik, hogy, ami hátráltatja a potenciális növekedést és az új ipari beruházásokat, ennek következtében pedig az európai vállalatok versenyképessége tovább csökken, és egyre inkább lemaradnak ( 20 ) : a napjaink igényeit kielégítő képzett munkaerő hiánya ahhoz vezethet, hogy a jövőben megszűnik a kereslet a képzett fiatal munkavállalók iránt.

5.4 Hidat kell építeni az oktatás/képzés és készségfejlesztés strukturális szakadék . Ez a következőket foglalja magában: kell építeni az oktatás/képzés és készségfejlesztés ( 21 ) , valamint a munkaerőpiac valós jelenlegi és jövőbeli igényei között, hogy megszűnjön a napjainkban ezek között tapasztalható. Ez a következőket foglalja magában: a) átruházható képzések előnyben részesítése; b) az oktatási és képzési intézmények, a munkaadók és a szakszervezetek közötti kapcsolatok javítása; c) a fiatalok és más, munkanélküliség által érintett csoportok figyelmének felhívása az előttük álló foglalkoztatási lehetőségekre és az azok által állított követelményekre; d) partnerségek ösztönzése az oktatási és képzési intézmények, a munkaadók, az állami szektor, a szakszervezetek, illetve maguk a NEET-személyek és más gazdaságilag inaktív csoportok (köztük a migránsok (22)) között; e) egyedi cselekvési program kialakítása a gazdaságilag inaktívak minden egyes alcsoportja számára, ezek végrehajtásának nyomon követése és értékelése, az esetleges hibák kiigazítása; f) a heti munkaidő csökkentése – kezdve a közszolgálatokkal – és mindenki számára elérhető foglalkoztatási lehetőségek létrehozása.

5.5 A negyedik ipari forradalom és a digitalizáció talán az utolsó lehetőség az Európai Unió számára ahhoz, hogy beruházások, illetve megfelelő stratégiák és cselekvési tervek segítségével felzárkózzon fő versenytársaihoz, és megvalósítsa a (2000. évi) lisszaboni stratégia által célként kitűzött tudásalapú gazdaságot és teljes foglalkoztatást. Enélkül hanyatlás következik be mind a társadalom és az európai termelő infrastruktúra több szintjén, mind pedig az olyan alapvető értékek terén, amelyeket bizonyára mindannyian fenn szeretnénk tartani.

5.6 Az említett cél elérése érdekében kompromisszumra van szükség: olyan együttműködésre, amelyben részt vesz az EU összes intézménye, a tagállamok, a nemzeti és helyi szintű kormányzatok, a szakszervezetek és a munkaadói és vállalkozói szövetségek, valamint más civil társadalmi szervezetek, egyenként felvállalva a rájuk háruló felelősséget és erőfeszítéseiket arra irányítva, hogy minden polgár lehetőséget kapjon arra, hogy munkát végezzen és részt vegyen a jólét, valamint a gazdasági, társadalmi és környezeti jóllét megteremtésében. Összefoglalásként az EGSZB arra ösztönzi az intézményeket (legyenek európai vagy nemzeti szintűek, államiak, kormányzatiak, településiek vagy a magánszféra intézményei), hogy inkluzív közpolitikákat hajtsanak végre az elmúlt húsz évben jellemző restriktív szakpolitikák helyett, amelyek több millió gazdaságilag inaktív személy kirekesztődéséhez vezettek, hozzájárultak a civil társadalom európai intézményektől való elidegenedéséhez és veszélybe sodorták Európa jövőjét.

Kelt Brüsszelben, 2019. március 20-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) A Bizottság 2008/867/EK ajánlása (2008. október 3.) a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről (HL L 307., 2008.11.18., 11. o.).

(2) Az Eurostat 2019. januári adatai szerint 2018 harmadik negyedévében a 28 EU-tagállam 15 és 64 év közötti népességének 26%-a volt inaktív.

(3) Eurofound (2017), Reaktiválás: Munkavállalási lehetőségek a gazdaságilag inaktív népesség számára, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxemburg.

(4) Lásd az Európai Bizottság az európai foglalkoztatási stratégiának szentelt honlapját.

(5) HL C 271., 2013.9.19., 101. o.

(6) HL C 268., 2015.8.14., 40. o.

(7) COM(2018) 269 final, Vélemény az EU következő ifjúsági stratégiájáról, HL C 62., 2019.2.15., 142. o.

(8) HL C 67., 2016.2.20., 1. o.

(9) Bizottsági szolgálati munkadokumentum a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről szóló 2008-as európai bizottsági ajánlások végrehajtásáról (SWD(2017) 257 final).

(10) Eurofound (2017), Reaktiválás: Munkavállalási lehetőségek a gazdaságilag inaktív népesség számára, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxemburg.

(11) Eurofound (2017), Reaktiválás: Munkavállalási lehetőségek a gazdaságilag inaktív népesség számára, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxemburg.

(12) Eurofound (2017), Reaktiválás: Munkavállalási lehetőségek a gazdaságilag inaktív népesség számára, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxemburg.

(13) A Bizottság és a Tanács közös foglalkoztatási jelentésének tervezete, amely a következőt kíséri: a Bizottság közleménye a 2019. évi éves növekedési jelentésről (COM(2018) 761 final).

(14) 15–64 év közötti korosztály; az adat forrása az Európai Bizottság és a Tanács közös foglalkoztatási jelentésének tervezete, COM(2018) 761 final.

(15) 20–64 év közötti korosztály; az adat forrása az Eurostat, 2019. február.

(16) 20–64 év közötti korosztály; az adat forrása az Eurostat, 2019. február.

(17) HL C 237., 2018.7.6., 1. o., HL C 125., 2017.4.21., 10. o.

(18) HL C 129., 2018.4.11., 44. o., illetve vélemény „Nemek közötti egyenlőség az európai munkaerőpiacokon” címmel (HL C 110., 2019.3.22., 26. o.).

(19) SOC/577 jelű vélemény „A szociális párbeszéd szerepe a digitális gazdaságbeli innováció előmozdításában” címmel (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), valamint HL C 125., 2017.4.21., 10. o.

(20) Tanulmány: „Skills Mismatches – An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses” [A strukturális munkaerőhiány mint az uniós vállalkozások versenyképességének egyik akadálya].

(21) HL C 125., 2017.4.21., 10. o., SOC/588 jelű vélemény „Oktatási csomag” címmel (HL C 62., 2019.2.15., 136. o.), HL C 81., 2018.3.2., 167. o., HL C 440., 2018.12.6., 37. o., HL C 173., 2017.5.31., 45. o., HL C 173., 2017.5.31., 1. o.

(22) SOC/574 jelű tájékoztató jelentés „A bevándorlás és az integráció elmaradásának költségei” címmel, valamint HL C 264., 2016.7.20., 19. o.