[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2.6.2005

COM(2005) 234 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Globális együttműködés felé az információs társadalomban: Az Európai Unió hozzájárulása az Információs Társadalom Világ-csúcstalálkozó (WSIS) második szakaszához

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Globális együttműködés felé az információs társadalomban: Az Európai Unió hozzájárulása az Információs Társadalom Világ-csúcstalálkozó (WSIS) második szakaszához (EGT vonatkozású szöveg)

1. BEVEZETÉS

Az előkészítő bizottság második ülése (PrepCom-2) eredményeképpen a második WSIS csúcstalálkozóhoz (Tunisz, 2005. november 16-18.) vezető folyamat kulcsfontosságú szakaszhoz érkezett. Az első szakaszból származó két megoldatlan kérdésre – az internet igazgatására és a pénzügyi mechanizmusokra – vonatkozó végkövetkeztetéseket bemutató végleges dokumentumok kapcsán megegyezéshez kell vezetnie, és fel kell vázolnia, hogy a WSIS végrehajtása és nyomon követése milyen formában történjen meg.

A WSIS-folyamattal párhuzamosan maga az Európai Unió (EU) is fontos összeköttetésben áll az információs társadalommal kapcsolatos szakpolitikákkal. A Bizottság nemrég kulcsfontosságú kezdeményezést indított a lisszaboni menetrend, valamint a jelentősebb növekedés, a több munkahely és a nagyobb integráció előmozdítására. Ebben az összefüggésben az információs és kommunikációs technológiákra (ICT-kre), a tartalomra és a kutatásra és fejlesztésre (K+F) vonatkozó politikák fontos szerepet játszanak. Ezért a Bizottság bemutatja az i2010 nevű új kezdeményezést, hogy feltárja az információs és kommunikációs technológiákban rejlő gazdasági lehetőségeket az európai növekedés elősegítésére. Továbbá a Bizottság a napokban terjesztett elő két jelentős javaslatot az ICT-k terén Európa pozíciójának megerősítésére: a hetedik K+F keretprogramot (FP7) és a versenyképességi és innovációs programot (CIP). [1] Ezen túlmenően az EU felülvizsgálta a milleniumi fejlesztési célokhoz vezető folyamathoz történő hozzájárulását.[2] Végül az EU meghatározza álláspontját a folyamatban lévő WTO-tárgyalásokra és a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) 2006-os meghatalmazotti konferenciájára vonatkozóan.

Az EU-nak hasznosítania kell az ebből eredő lendületet és a WSIS-folyamatot tagállamain belül és partnerországaival az információs társadalom megerősítésének támogatása érdekében, különösen a felemelkedő és fejlődő régiókban.

Ez a közlemény szolgál a 2005. júniusában a Távközlési Tanácson folytatandó tárgyalások alapjául, és így létrehozza a közös EU-álláspontokat az előkészítő bizottság harmadik ülésére (PrepCom-3, 2005. szeptember 19-30.) és magára a tuniszi csúcstalálkozóra.

2. EU-PRIORITÁSOK A TUNISZI TALÁLKOZÓRA

Az EU célja az információs társadalom előmozdítása mindenki számára tiszteletben tartva az emberi jogokat, a szólásszabadságot, valamint a kulturális és nyelvi sokszínűséget, ahogyan az a csúcstalálkozó első szakaszában elfogadott elvi nyilatkozatban szerepel.[3] Ezt a víziót viszi át az EU a WSIS második szakaszába, hogy megerősítse azokat a szilárd alapokat, amelyeket a globális információs társadalom megteremtése érdekében fektettek le. Ezért nem ajánlatos újra vitát nyitni a Genfben már megoldott kérdésekről.

Az EU úgy véli, hogy a tuniszi szakasz fő célkitűzése az elvek gyakorlatba ültetése és valamennyi érintett széleskörű mozgósítása a végrehajtás irányába, korlátozott számú prioritásra összpontosítva megfogható eredmények elérése érdekében. Ez a megközelítés megerősítést nyert a legutóbbi Távközlési Tanácson született végkövetkeztetések által.[4]

E végkövetkeztetésekkel összhangban az EU a második WSIS-szakaszhoz történő hozzájárulását az e közlemény következő szakaszában meghatározott prioritásokra és EU-szakpolitikákból merített tapasztalatokra alapozza. A Bizottság ezért helyesnek tartja az első WSIS-szakasz óta tapasztalt pozitív fejlemények áttekintését és további intézkedések elősegítését olyan területeken, ahol előrehaladás történt. Emiatt az EU olyan harmadik országokkal is együttműködik, amelyek esetében léteznek a nemzetközi szervekben – pl. a WSIS-ben – betöltött koordináló pozíciókra vonatkozó rendelkezések (pl. Oroszország, Ukrajna).

2.1. A genfi vívmányok megőrzése

A PrepCom-2 során felmerült a jóváhagyott elvekről szóló vita újraindításának kockázata. Az EU nem támogatja az ilyen jellegű fejleményeket. Azonban ha a vitát újra megnyitnák, az EU-nak hangsúlyoznia kell, hogy mekkora jelentőséget tulajdonít az emberi jogok információs társadalomban betöltött kulcsszerepének. Ez a szerep a nemzetközi közösség által elfogadott, a szólásszabadságra és az információ befogadásának a szabadságára vonatkozó eszközök széles köréből ered, beleértve az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatát, valamint a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezményét. Az új média megjelenése nem lehet ürügy e jogok maximális tiszteletben tartásának aláaknázására. E pontok létrehozásakor az EU meríthet az Európa Tanács jelenlegi tevékenységeiből[5] is, illetve azokból a rendelkezésekből, amelyeket ő maga fogadott el az emberi jogok területén, beleértve az alapjogi chartát is.

A tunéziai második csúcstalálkozó helyszínére vonatkozóan az EU megjegyzi, hogy számos területen még mindig az emberi jogok tiszteletének hiánya tapasztalható, különösen a szólásszabadság és az egyesülési szabadság tekintetében. Ezek a szabadságok alapvetőek a demokratikus folyamatban, és valószínűleg elősegítik a gazdasági és szociális fejlődést. A WSIS házigazdájaként Tunéziának lehetősége nyílik arra, hogy a genfi elvi nyilatkozat és cselekvési terv alkalmazásával jó példát mutasson. Az EU nagy jelentősséget tulajdonít a nem kormányzati szervezetek – beleértve a fejlődő országok szervezeteit is – teljes részvételének a WSIS-ben.[6]

A tuniszi záródokumentumokat illetően az EU fontolóra veheti egyes olyan kérdések megemlítését, amelyekben előrehaladás történt, illetve az előrehaladás tovább fokozható. Az első WSIS-szakasz óta a megfelelő környezet létrehozásának következtében kézzelfogható eredmények mutatkoznak a felemelkedő gazdaságokban. Az EU úgy véli, hogy ezt az erőfeszítést az információs társadalom fejlesztésére irányuló átfogó stratégiákkal párosulva a hozzáférés fejlesztésének – beleértve a kreatív tartalom és alkalmazások fejlesztését – támogatásával fokozni kell. Prioritást élvez a polgárok integrációja és jobb életminősége, beleértve a demokráciára, a felelősségteljes kormányzásra és vészhelyzet esetén fokozott védelemre (korai figyelmeztető rendszer katasztrófaelhárításra) irányuló ICT-ket. Végül hangsúlyozni kell az aktív innovációs politikák szerepét az ICT-k támogatásában.

2.2. Az információs társadalomra irányuló átfogó stratégiák elfogadásának előmozdítása

Az EU friss lendületet ad a mindenkinek szánt információs társadalom számára. Ennek egyértelműen tükröződnie kell a politikai döntésekben és az információs társadalomra irányuló, nemzeti és regionális szintű átfogó stratégiák elfogadásában valamennyi ENSZ tagállamban. Ezeket a stratégiákat nyílt folyamat során kell kidolgozni, és minden érintett felet be kell vonni. Az EU nagy tapasztalatot tud átadni a stratégiák és szabályozási kérdések terén.

Az információs társadalom fejlesztésére irányuló stratégiák: A nemsokára útjára induló i2010 kezdeményezés értelmében az EU-nak hasznosítania kell a következő két fejleményből adódó lendületet: egyrészt az ICT-k a tömeges alkalmazás időszakába lépnek be, másrészt a számítástechnikai iparok és a fogyasztói elektronika összeolvadásával a technológiai fejlődés új hulláma jelenik meg. Az i2010-nek három célkitűzésre kell összpontosítania: egységes európai információs tér felépítésére; az innováció és az ICT-kbe történő befektetés elősegítésére; és integráció, jobb közszolgáltatások és magasabb életszínvonal biztosítására. A kezdeményezés a teljesítményértékelés, a legjobb gyakorlat egymással való megosztása és az érintettek bevonásával történő politikai koordináció köré épített végrehajtási mechanizmusra támaszkodik.

Szabályozási környezet: Az európai elektronikus kommunikáció szabályozási kerete 2002-ben lépett életbe. A következetes és hatékony végrehajtás mellett egyben versenyhelyzetet teremtett. Szükség esetén új technológiai fejlesztéseket lehet figyelembe venni a 2006-ra tervezett felülvizsgálatban. Az EU-n kívül a keretet a tagjelölt országok hajtják végre, és egyben számos harmadik országnak jelent hivatkozási alapot.

Az EU az i2010-ből származó tapasztalatából és az egyes országokkal vagy országcsoportokkal – főleg a latin-amerikai és karibi országokkal és a mediterrán csoporttal –folytatott rendszeres külső párbeszéd során létrejött elektronikus kommunikáció szabályozási keretéből merít.

2.3. A dinamizmus megragadása és a K+F hatása

Az európai K+F keretprogramok az 1980-as évek óta támogatják az ICT-projekteket. A jelenlegi hatodik program (2002–2006) értelmében 3,6 milliárd eurót különítettek el az ICT-kre az „Információs társadalom technológiái (IST)” prioritás jogcímén. Mivel a K+F területén a nemzetközi együttműködés szintén fontos prioritás az európai kutatásban, összesen 315 millió eurót irányoztak elő a nemzetközi együttműködés támogatására.

A Bizottság nemrégen fogadta el az FP7-re (2007–2013) irányuló javaslatát.[7] Az ICT-kre eső nagy hangsúlyt tovább kell erősíteni azzal a célkitűzéssel, hogy Európa számára lehetővé váljon az ICT-k jövőbeli fejlesztéseinek elsajátítása és alakítása a társadalmi és a polgári igények kielégítésének elősegítése érdekében. Ebből a célból évente 1,8 milliárd eurót kell elkülöníteni az ICT-kre. Az új IST-prioritásnak az ICT-kre irányuló technológiára és új perspektívákra (pl. az élettudományokkal való kapcsolat), a multidiszciplináris integrációra, valamint a jövőbeli és feltörekvő technológiákra kell összpontosítania.

Végül a javaslat a K+F projektekben a nemzetközi együttműködés megerősítésére törekszik a következő témakörökön keresztül: a) valamennyi tevékenység megnyitása a harmadik országokból érkező kutatók számára és b) egyes országokra vagy országcsoportokra irányuló (pl. iparilag fejlett országok, feltörekvő és fejlődő országok, tagjelölt országok), célirányos koordinációs intézkedések.

Ez a törekvés horizontális intézkedésekkel kell, hogy együttjárjon a nemzetközi együttműködés az FP más részein történő támogatására, különösen a „Kapacitások” és az „Emberek” elemeken belül. Ez új lehetőségeket nyit meg a nemzetközi együttműködés terén.

2.4. Fejlődő e-alkalmazások és tartalmak

A WSIS-folyamat kezdete óta az EU a néhány, prioritást élvező alkalmazásra történő összpontosítást támogatta, figyelembe véve a polgárok számára biztosított értéküket és alkalmazásuk során a hatóságok közvetlen bevonását: e-oktatás, e-kormányzás, e-egészségügy és keret az e-business számára. Ezek voltak az e Europe 2005 cselekvési terv prioritásai a vonatkozó szakpolitikai célkitűzésekkel, és a K+F FP keretén belül finanszírozott projektekben, illetve az EU és a harmadik országok között az ICT-k területén belüli nemzetközi együttműködésben tükröződtek.

Az euro-mediterrán partnerség (EuroMED) értelmében regionális kísérleti projektek vannak folyamatban az egészségügy, az innováció és oktatás, az e-kereskedelem, valamint az idegenforgalom és kultúra területén. Két hálózat épült ki: az EUMEDIS az európai és a mediterrán kutatóközpontok közötti kapcsolat létrehozásának finanszírozására, és az EUMEDCONNECT a mediterrán egyetemek és kutatóközpontok közötti kapcsolatépítés megkönnyítésére.

A latin-amerikai országokra vonatkozó EU-program, az @LIS (Alliance for the Information Society) 19 ICT-alkalmazást támogat négy prioritási ágazatban: helyi e-kormányzás, e-oktatás és kulturális sokszínűség, e-közegészségügy és e-integráció. Az @LIS-program lértehozott három hálózatot is, azaz a szabályozók, a kutatók és az érintettek hálózatát. Továbbá támogatja a nyílt és nemzetközi szabványokat is.

Az ázsiai országokat illetően az EU létrehozta az Asi@ICT-programot . Hat területet fed le: a mezőgazdaságot, az oktatást, az e-kormányzást, a környezetvédelmet, az egészségügyet és a közlekedést. Arra törekszik, hogy széleskörű és tartós technológiai és gazdasági kapcsolatokat alakítson ki Ázsia és Európa között. Továbbá kétoldalú megállapodások jöttek létre Kínával és Indiával. 2003-ban „EU-Kína információs társadalom hetet” szerveztek, amelyet egy szélesebb körű EU-Kína információs társadalom párbeszéd követett.

A fejlesztés szolgálatában álló információs társadalomra irányuló AKCS-EU közös álláspont aláírása után az Európai Bizottság növelte pénzügyi hozzájárulását az ICT-vonatkozású projektekre a fejlesztési támogatás terén. Az Európai Fejlesztési Alapból hozzávetőlegesen 110 millió eurót szánnak tevékenységek széles skálájára a Kelet- és Dél-Afrika közös piacán az e-kereskedelmi projekttől kezdődően egészen egy kontinentális programig a fenntartható fejlődés érdekében a környezetvédelem afrikai felügyeletének (AMESD) biztosítására.

Továbbá 2003 és 2008 között a Beruházási Konstrukció , az Európai Beruházási Bank (EBB) által kezelt 2,2 milliárd eurós alap a magánszféra fejlesztésére, pénzügyi forrásokat biztosít, kockázati tőkét is beleértve, hogy előmozdítsa a növekedést a magánszférában, és elősegítse a hazai és külföldi tőke e célból történő mozgósítását. Az EBB saját forrásaiból ezt az összeget 1,7 milliárd euróval egészíti ki.

Továbbá a 100 millió eurós EU-AKCS Pro€Invest partnerségi program elősegíti a befektetést és a technológia, beleértve az ICT-ket is, a kulcsfontosságú ágazatokban működő kis- és középvállalkozásokba áramlik. Ezt a programot a Cotonou-i Megállapodás keretén belül a Vállalkozásfejlesztési Központ működteti, amely az AKCS-államok csoportjának és az EU intézménye.

2.5. Az ICT-kben rejlő lehetőségek kihasználása a fejlesztés érdekében

A milleniumi fejlesztési célok (MFC) részeként az EU fejlesztési politikájának általános célkitűzése a szegénység lehető legnagyobb mértékű megfékezése. Ez a magyarázata annak, hogy az EU nagy jelentőséget tulajdonít a digitális megosztottság áthidalásának és az ICT-kben rejlő lehetőségek kihasználásának mint fejlesztéspolitikai eszköznek.

Afrika szub-szaharai országainak helyzete különleges figyelmet igényel. Az infrastrukturális fejlesztésben jelentkező késedelem (gerinchálózatok és helyi hurkok) azzal a kockázattal jár, hogy az afrikai kontinens teljes régiói elszigetelődnek. A piaci erők önmagukban nem elegendőek olyan növekedési folyamat elindítására, amely fenntartható és az egész területre kiterjed. Ezért a magánszféra bevonására lehet szükség. Afrikai partnereivel – különösen az Új Partnerség Afrika Fejlesztéséért (NEPAD)[8] – valamint a fejlesztési bankokkal és a magánszférával együttműködve az EU továbbra is támogatja az afrikai kontinensen az infrastruktúra kiépítésére irányuló kezdeményezést. Ezenkívül a képzés terén tett erőfeszítések szintén elengedhetetlenek ahhoz, hogy a dolgozók és a szélesebb körű népesség elsajátítsák a szükséges ICT-szakismereteket. Mindezt a magánszférával és az ICT-iparral együttműködve lehetne véghezvinni.

Másfelől az ICT-kre és a fejlesztésre való összpontosítás közben az ICT-k tartalmi oldalát gyakran elhanyagolták. A fejlődő országokban a tartalomipar létrehozása és megerősítése azonban fontos előnyöket jelent: szociális téren , hiszen a társadalom számára tartalmat kínál olyan szereplők által, akik szoros kapcsolatban állnak vele, ismerik igényeiket, elvárásaikat és szükségleteiket; kulturális téren , hiszen elősegíti a helyi kutúrák életben tartását, és lehetővé teszi azok bemutatását az egész világnak, ezáltal megőrizve és gazdagítva a kulturális sokszínűséget; gazdaságilag , hiszen helyi szinten új munkahelyeket teremt, saját fenntartható forrásokon alapul, és export esetén bevételi forrást jelent.

3. AZ EU ÁLLÁSPONTJA A MEGOLDÁSRA VÁRÓ KÉRDÉSEKRőL

A legfontosabb megvitatott kérdések a WSIS második szakaszában a genfi csúcstalálkozó után két megoldatlan kérdés: pénzügyi mechanizmusok a digitális megosztottság áthidalására és az internet igazgatása.

3.1. Pénzügyi mechanizmusok

A fejlődő országok digitális megosztottságára irányuló pénzügyi mechanizmusok kérdése volt az egyik legellentmondásosabb kérdés a WSIS első szakaszában. Mivel nem született egyetértés, a pénzügyi mechanizmusokkal foglalkozó munkacsoport (TFFM) felállítása mellett döntöttek, amelynek megbízása a következőre szól: „a pénzügyi mechanizmusok helytállóságának alapos felülvizsgálata a fejlesztésre irányuló ICT-k adta kihívások megoldása szempontjából”.

Ugyanakkor Wade szenegáli elnök támogatta az önkéntes Digitális Szolidaritási Alap (DSF) létrehozását. Kezdeményezését örömmel fogadták az afrikai és a szélesebb értelemben vett fejlődő országok. A Digitális Szolidaritási Alapot 2005. március 14-én Genfben hozták létre. Genfben a svájci törvények hatálya alá tartozó alapítványként jött létre, és számos helyi/regionális közösség (Genf, Lyon, a baszk kormány) támogatását élvezi.[9]

A TFFM jelentésében szereplő megállapítások alapján az EU Tanácsa február 17-én elfogadta a pénzügyi mechanizmusokról szóló végkövetkeztetéseket[10], amelyek szerint „egy új ENSZ-alap nem lenne hatékony eszköz a digitális megosztottság megszüntetésére” és „holisztikusabb megközelítésre volt szükség az emberi, pénzügyi és technológiai források mozgósításához”. Az EU önkéntes Digitális Szolidaritási Alapra vonatkozó álláspontját négy alapvető kritérium határozza meg: az Alap genfi székhelyű, önkéntes jellegű, kiegészíti a már meglévő mechanizmusokat, és a „több érintett” megközelítést alkalmazza.

A PrepCom-2 elfogadta a TFFM-jelentésben szereplő végkövetkeztetések jóváhagyott szövegét, amelyek összhangban állnak az EU álláspontjával.[11] Amennyiben a tárgyalásokat később újra megnyitnák, az EU el kell, hogy magyarázza álláspontját partnereinek, és különös hangsúlyt kell, hogy fektessen a TFFM-jelentés végkövetkeztetéseire: egy alap nem lehet az egyetlen válasz a pénzügyi igényekre; épp ellenkezőleg, a már meglévő mechanizmusok használata iránti egyértelmű elkötelezettség vezet konkrét, kézzelfogható eredményekhez.

Továbbá a februári Tanács végkövetkeztetéseivel összhangban az EU tájékoztatja partnereit a lehetséges intézkedésekről, projektekről és programokról. Ebből a célból a Bizottság és a tagállamok közzé kívánnak tenni egy kiadványt arról, hogy a fejlődő országok hogyan tudják jobban beintegrálni az ICT-ket fejlesztési politikájukba.

3.2. Az internet igazgatása

A genfi cselekvési tervvel összhangban az ENSZ-főtitkár felállította az internet igazgatásával foglalkozó munkacsoportot (WGIG) a következő megbízással: a) az internet igazgatásának használható meghatározásának kidolgozása; b) a vonatkozó közrendi kérdések felismerése; c) a kormányok, meglévő kormányközi és nemzetközi szervezetek, egyéb fórumok, valamint a magánszféra és a civil társadalom egyes szerepei és felelősségi körei egységes értelmezésének kialakítása; és d) e tevékenység eredményeiről jelentés készítése a WSIS második szakaszában történő bemutatásra.

Egy előző közleményben leírtak szerint[12] a Bizottság jelenleg a tagállamok főigazgatóinak munkáját hasznosítja, akik a Bizottság elnöklete alatt rendszeresen üléseznek. 2004. március 17-i első ülésük óta eddig nyolc alkalommal üléseztek.

A főigazgatók csoportja által felismert prioritások között az internet alapvető forrásainak, úgy mint a doménnév-rendszer, IP-címek és a gyökérkiszolgáló rendszer kezelése nemzetközivé tételének kérdése a jelenleg megvitatás alatt álló egyik legfontosabb kérdésnek tűnik.

Az EU úgy véli, hogy új együttműködési modellre van szükség ahhoz, hogy tartalmat nyerjenek a WSIS elvi nyilatkozatában szereplő rendelkezések az internet igazgatásában szereplő valamennyi érintett kulcsszerepére vonatkozóan, beleértve a kormányokat, a magánszférát, a civil társadalmat és a nemzetközi szervezeteket is. A már meglévő internet-igazgatási mechanizmusokat szilárdabb demokratikus, átlátható és többoldalú alapokra kell helyezni, nagyobb hangsúlyt fektetve valamennyi kormány közrendi érdekeire.

Ennek az új modellnek a következő elveken kell alapulnia:

(1) Nem kell a már meglévő mechanizmusokat vagy intézményeket helyettesítenie, hanem az internet igazgatásának már meglévő szerkezetére kell épülnie, külön hangúlyt fektetve az e folyamatban érintett valamennyi szereplő – kormányok, a magánszféra, civil társadalom és nemzetközi szervezetek – közötti kiegészítő szerepre;

(2) Az új, köz- és magánszféra közötti együttműködési modell hozzá kell, hogy járuljon az internet fenntartható stabilitásához és jelentős szerepéhez azáltal, hogy az internet igazgatásának kulcsfontosságú szempontjaival kapcsolatos közrendi kérdéseket helyesen közelíti meg.

Az EU úgy véli, hogy a kormányok különleges küldetéssel és felelősséggel rendelkeznek polgáraik iránt, valamint ezen új együttműködési modellben játszott szerepüknek elsősorban a közrend fő kérdéseire kell összpontosítania, és ki kell zárnia a napi szintű műveletekben való bármilyen részvételt.

Továbbá az EU-nak meg kell erősítenie elkötelezettségét az internet architekturális elvei iránt, beleértve az interoperabilitási, a nyíltsági és a teljeskörűségi elvet.

A WGIG EU-tagjainak közös megközelítését a megbízással kapcsolatos kérdésekre vonatkozóan az internet igazgatásáról szóló iránymutatások biztosítják, amelyeket a COREPER 2004. október 13-án fogadott el.[13] Felvázolják az EU szemszögéből megvizsgálandó fő kérdéseket, és szükség esetén felkérik a Tanácsot koordináció biztosítására.

4. AZ ELőTTÜNK ÁLLÓ ÚT

Elsőként egy olyan lehetséges mechanizmus került szóba, amely biztosítaná a genfi cselekvési terv megfelelő végrehajtását, majd a csúcstalálkozó politikai nyomon követését vitatták meg. A végrehajtási mechanizmus a technikai nyomon követést a folyamatban lévő tevékenységek ellenőrzése szempontjából közelíti meg, míg a csúcstalálkozó politikai nyomon követése az ENSZ-rendszeren belül egy esetleges utólagos WSIS-folyamatot érint.

4.1. A végrehajtási mechanizmus

A nagyobb ENSZ-ügynökségek aktívan részt vettek a WSIS-folyamatban, és ez a jövőben is így lesz. A Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) mint támogató ügynökség foglalkozik majd az elektronikus kommunikációs hálózatokkal, valamint a hozzáférés és összeköttetés fejlesztésével foglalkozó legtöbb kérdéssel. A többi ügynökség saját hatáskörének megfelelően dolgoz ki kezdeményezéseket (lásd 2. melléklet). Továbbá a telekommunikáció és a kapcsolódó ágazatok liberalizálására vonatkozó WTO-hivatkozások és a Világbank tevékenységei hatékonynak bizonyultak az ICT-k szélesebbkörű felhasználásának elősegítésében, így közvetlenül kapcsolódnak a WSIS munkájához.

A cselekvési terv fő címzettjeiként a kormányok, a magánszféra és a civil társadalom intézkedéseket fognak kidolgozni. A cselekvési terv és a Tuniszban elfogadandó végleges dokumentumok hivatkozási alapként szolgálnak, de a kérdés az, hogy a különböző kezdeményezéseket hogyan koordinálják és hogyan erősítsék a köztük lévő szinergiát.

Az EU egyértelművé tette, hogy egy ilyen mechanizmusnak egyszerűnek és hatékonynak kell lennie, és az ENSZ-rendszer meglévő keretén belüli decentralizált tevékenységeken kell alapulnia. A nyílt koordinációs módszeren[14] keresztül kell működnie, elő kell segítenie a kezdeményezések közötti szinergiát annak biztosítása érdekében, hogy az ICT-kben rejlő lehetőségek maximálisan ki legyenek használva.

4.2. Összegzés

Ezt a feladatot a WSIS ügyvezető igazgatói titkársága kezdeményezte annak érdekében, hogy számba vegye azokat a cselekvési tervvel kapcsolatos tevékenységeket, amelyeket a különböző érintettek hajtottak végre. Az EU egy olyan dokumentummal járult hozzá az összegzéshez, amely felvázolja az EU-szinten folyamatban lévő tevékenységek széles skáláját és a tagállamok által végrehajtott tevékenységeket. Az EU-hozzájárulás megtalálható az ITU/WSIS adatbázisban, ahonnan le is tölthető.[15]

Az összegzés az első lépés a végrehajtási folyamatban, amelyet tovább kell vinni a tuniszi csúcstalálkozó után is a WSIS-titkárság kívánságának megfelelően. Előfordulhat azonban, hogy az adatbáziok és a kapcsolódó kiadványok szerkezetének javítására van szükség. Ezenkívül az érintettek politikájára való hivatkozásként ezen adatbázis esetleges hatásának részletes elemzését tartalmaznia kell az összegzésről szóló zárójelentésnek.

4.3. A WSIS nyomon követése

A végrehajtási mechanizmuson kívül a következő PrepCom foglalkozik a WSIS genfi és tuniszi csúcstalálkozójának nyomon követésével. A korábbi EU-álláspontokkal összhangban a Bizottság nem támogatja az automatikus nyomon követő csúcstalálkozó öt vagy tíz évente történő összehívásának ötletét, hanem inkább egy szükség szerint megrendezendő, ad hoc összegzést részesítene előnyben, beleértve az internet igazgatását is. Úgy gondolja, hogy a digitális megosztottság kérdésének szorosan kapcsolódnia kell a milleniumi fejlesztési célokhoz. Ezt a dimenziót ezért be kell integrálni a milleniumi fejlesztési célok szélesebb értelemben vett folyamatába.

Az EU gondosan felülvizsgálja az ENSZ-főtitkár által erre vonatkozóan hozott döntéseket, és adott esetben koordinálja saját álláspontját.

5. VÉGKÖVETKEZTETÉSEK

Az előző szakaszhoz hasonlóan az EU egységesen szólal fel, és az előkészítő folyamat, illetve a WSIS-ülés során befolyásolni tudja a vita menetét. A jelenlegi kihívás az, hogy meggyőzzük partnereinket arról, hogy az információs társadalom nem egy merev fogalom, és fel kell készülnünk a tudásalapú társadalom irányába vezető további fejlődésre. Ebből kifolyólag a prioritás a már jóváhagyott elvek gyakorlatba ültetése annak érdekében, hogy a polgárok élvezhessék az ICT-kből származó előnyöket, és felkészüljenek a gazdasági, technológiai és szociális változásokból, valamint az emberi kreativitásból származó jövőbeli kihívásokra.

1. MELLÉKLET Az Információs Társadalom Világ-csúcstalálkozó (WSIS) második üléséhez vezető főbb események

2005. április 18-20. | Az internet igazgatásával foglalkozó munkacsoport (WGIG) harmadik ülése Genfben. |

2005. május | Az ülésközi tevékenységek várható kezdete (az Elnök Barátainak csoportja, tárgyalások a WSIS végrehajtási mechanizmusokról) Genfben. |

2005. június 14-17. | Az internet igazgatásával foglalkozó munkacsoport (WGIG) utolsó ülése Genfben. |

2005. július 1. | A WGIG-jelentés várható megjelenése. |

2005. július 18. | A WGIG-jelentés nyilvános bemutatása. |

2005. augusztus 15. | A WGIG-jelentésre vonatkozóan az érintettek részéről megjegyzések tételének határideje. |

2005. szeptember 19-30. | PrepCom-3 Genfben. |

2005. november 16-18. | Az Információs Társadalom Világ-csúcstalálkozó (WSIS) második szakasza Tuniszban. |

2. MELLÉKLET A WSIS-folyamatban részt vevő ENSZ-szervek és lehetséges szerepük a WSIS végrehajtásában

ENSZ-szerv / ügynökség | Teljes név | Lehetséges hatáskör[16] |

UN SG | ENSZ-főtitkár | Globális hatáskör az Információs Társadalom Világ-csúcstalálkozóra (WSIS) vonatkozóan. |

UN GA | ENSZ közgyűlés | Az ENSZ közgyűlés 56/183. határozata (2001. december 21.) jóváhagyta a WSIS megrendezését. |

UNDESA | Az ENSZ Gazdasági és Szociális ügyi osztálya | Általános koordináció; e-kormányzás. |

ITU | ICT-infrastruktúra; intézményfejlesztés; bizalom és biztonság; nemzetközi és regionális együttműködés. |

UNESCO | Az ENSZ Oktatási, Tudományos és Kulturális Szervezete | Hozzáférés az információhoz és a tudáshoz; intézményfejlesztés; e-tudomány; kulturális és nyelvi sokszínűség; média; az információs társadalom etikai dimenziója. |

WGIG | Az internet igazgatásával foglalkozó munkacsoportot | Az ENSZ-főtitkár által létrehozott ad-hoc csoport az internet igazgatása egységes értelmezésének kialakítása céljából. |

TFFM | A pénzügyi mechanizmusokkal foglalkozó munkacsoport | Az ENSZ-főtitkár által létrehozott ad-hoc csoport az ICT-kre irányuló pénzügyi mechanizmusok felülvizsgálata céljából. |

UNDP | ENSZ fejlesztési program | Millenniumi Fejlesztési Célok; nemzetközi és regionális együttműködés. |

UN ICT TF | UN ICT munkacsoport NB: Megbízása 2005 végén lejár. Már folynak a tárgyalások létrejöjjön egy globális szövetség létrehozásáról az ICT-re és a fejlesztésre vonatkozóan a munkacsoport munkájának nyomon követésére. | Millenniumi Fejlesztési Célok; nemzetközi és regionális együttműködés. |

FAO | Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet | e-mezőgazdaság |

ILO | Nemzetközi Munkaügyi Szervezet | e-foglalkoztatás |

WHO | Egészségügyi Világszervezet | e-egészségügy; e-környezetvédelem |

WIPO | A Szellemi Tulajdon Világszervezete | bizalom és biztonság |

WMO | Meteorológiai Világszervezet | katasztrófaelhárítás |

UNCTAD | Az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciája | fejlesztési koordináció |

UNITAR | Az ENSZ Képzési és Kutatási Intézete | együttműködés a helyi hatóságokkal |

UNEP | Az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programja | e-környezetvédelem |

[1] Az i2010-re és az FP7-re vonatkozóan lásd az infrát . A CIP ICT-politika-specifikus programja 800 millió eurót javasolt a 2007 és 2013 közötti időszakra az ICT-k átvételének és alkalmazásának ösztönzésére (vö. 2005. április 7-i IP/05/391 sajtóközlemény).

[2] A milleniumi fejlesztési célok felé vezető előrehaladás felgyorsítása: az Európai Unió hozzájárulása, COM(2005) 132 végleges; A milleniumi fejlesztési célok felé vezető előrehaladás felgyorsítása: a fejlesztés finanszírozása és a támogatás hatékonysága, COM(2005) 133 végleges; Politikai koherencia a fejlesztés érdekében: A milleniumi fejlesztési célok felé vezető előrehaladás felgyorsítása, COM(2005) 134 végleges; mind 2005. április 12-én jelent meg.

[3] www.itu.int/wsis/index.html.

[4] 2004. december 9-i Távközlési Tanács;www.eu2004.nl/default.asp?CMS_TCP=tcpAsset& id=B44C0E30C17A46DA81E62332EA6C2B7AX1X51359X3 16. o.

[5] Az információs társadalom szakértőinek ad-hoc bizottsága (CAHSI) www.coe.int/t/e/integrated_projects/democracy/02_Activities/00_CAHSI/ .

[6] Vö. az EU zárónyilatkozatát a 2005. január 31-i 5. EU-Tunézia Társulási Tanács alkalmával.

[7] Az Európai Közösség kutatásra, technológiai fejlesztésre és demonstrációs tevékenységekre irányuló hetedik keretprogramjáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatjavaslat (2007–2013), COM(2005) 119 végleges, 2005. április 6.

[8] Stratégiai keret Afrika megújulásáért, amelyet 2001 júliusában az Afrikai Egység Szervezetének 37. csúcstalálkozóján indítottak útjára, lásd www.nepad.org.

[9] Lásd www.dsf-fsn.org/eu/15c-en.htm.

[10] www.eu2005.lu/en/actualites/conseil/2005/02/17ecofin/17ecofin.pdf, 19. o.

[11] Lásd www.itu.int/wsis/preparatory2/pc2/index.html.

[12] Globális együttműködés felé az információs társadalomban: a WSIS genfi csúcstalálkozójának nyomon követése, COM(2004) 111 végleges, 2004. február 17.

[13] 13085/04 TELECOM 148. dokumentum.

[14] Ezt a mechanizmust az EU-n belül 2000 márciusában a Lisszaboni Európai Tanács alkalmával mutatták be a legjobb gyakorlat terjesztésének és egy előre meghatározott stratégiai cél érdekében a konvergencia elérésének eszközeként. Lásd a lisszaboni végkövetkeztetéseket: ue.eu.int/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/00100-r1.en0.htm.

[15] www.itu.int/wsis/stocktaking/index.html.

[16] A lista tájékoztató jellegű, és nem vetít előre semmiféle EU-álláspontot a WSIS végrehajtási mechanizmus szerkezetéről.