A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2014–2015 /* COM/2014/0700 final */





Az alapok kiteljesítése a szavahihetőség érdekében I. A bővítési menetrend – Eredmények és kihívások Az elmúlt öt évben a Bizottság megerősítette a bővítési politika szavahihetőségét, és fokozta annak átalakító erejét azáltal, hogy nagyobb hangsúlyt fektetett arra, hogy az alapvető reformokkal már a bővítési folyamat elején foglalkozzanak. A Bizottság különös hangsúlyt helyezett a jogállamiság, a gazdasági kormányzás és a közigazgatási reform három pillérére. A bővítési stratégiáról szóló 2012-es közleményében[1] a Bizottság új megközelítést vezetett be a jogállamiságra vonatkozóan. 2013-as közleményében[2] a Bizottság – az európai szemeszter tapasztalataira építve – meghatározta a gazdasági kormányzás megerősítésének keretét. Idén a Bizottság új ötleteket vázol fel a bővítési országokban végbemenő közigazgatási reform támogatására. E három pillér kapcsolódik egymáshoz, és az e területeken elért előrehaladás kulcsfontosságú lesz annak meghatározásához, hogy ezen országok mikorra lesznek teljesen felkészülve az uniós csatlakozásra. Az EU bővítési politikája hozzájárul az európai béke, biztonság és jólét kölcsönös előnyeihez. Erősíti az EU politikai és gazdasági erejét, és erőteljes átalakító hatást gyakorol az érintett országokra. Jól előkészített csatlakozási folyamat biztosítja, hogy a bővítés ne menjen az Unió hatékonyságának rovására. Tíz új tagállam 2004-es csatlakozásának idén májusban ünnepelt tízéves évfordulója emlékeztet az elért eredményekre. Az EU bővítésével párhuzamosan bővülnek vállalkozásaink, pénzügyi befektetőink, fogyasztóink, turistáink, egyetemi hallgatóink és ingatlantulajdonosaink lehetőségei is. A bővítés az Unió újonnan csatlakozó és korábbi tagállamainak egyaránt kedvezett. Nőtt a kereskedelem és a befektetés. Az uniós környezetvédelmi, fogyasztóvédelmi és egyéb standardok szélesebb körű alkalmazásával javult a polgárok életminősége. A nyugat-balkáni országok számára kulcsfontosságú stabilizációs tényezőt jelent az uniós tagság uniós tagállamok által nyújtott egyértelmű perspektívája, ami támogatja az előrelépést a szükséges feltételek – ideértve a stabilizációs és társulási folyamat feltételeit is – teljesítése felé. A jószomszédi kapcsolatok és az inkluzív regionális együttműködés kulcsfontosságúak. Az elmúlt évben haladás történt e tekintetben, de még van néhány lezáratlan kérdés. E nemrégiben még konfliktus által szabdalt régió történelmét tekintve kulcsfontosságú, hogy a bővítési országok folyamatos erőfeszítéseket tegyenek az egymás között, illetve a tagállamokkal fennálló bilaterális kérdések – ideértve adott esetben az ENSZ égisze alatt történő – rendezése és a múlt örökségének maguk mögött hagyása érdekében. A csatlakozási folyamat szigorú, de igazságos feltételrendszerre, meghatározott kritériumokra és a saját érdem elvére épül. Ez nagyon fontos a bővítési politika szavahihetősége szempontjából: egyrészt ahhoz, hogy a bővítési országok ösztönzést kapjanak a kiterjedt reformok végrehajtásához, másrészt az uniós polgárok támogatásának elnyeréséhez. A tagállamoknak és az uniós intézményeknek a maguk részéről megalapozott vitát kell folytatniuk a bővítési politika politikai, gazdasági és társadalmi hatásairól. *** A jelenlegi bővítési menetrend a nyugat-balkáni országokat, Törökországot és Izlandot öleli fel. A nyugat-balkáni térség több országa is jelentős évet tudhat maga mögött. Montenegró további lépéseket tett a csatlakozási tárgyalások terén. Tizenkét fejezetet nyitottak meg. Megkezdődött a jogállamiságot érintő reformok végrehajtása. Most kézzel fogható eredményekre van szükség, amelyek kulcsfontosságúak lesznek a csatlakozási tárgyalások átfogó ütemének meghatározásához. A csatlakozási tárgyalások megnyitása fordulópontot jelent az EU és Szerbia közötti kapcsolatokat illetően. Szerbiának most fenntartható eredményeket kell felmutatnia reformprioritásai terén, mivel a tárgyalások ütemét a kulcsfontosságú területeken – főként a jogállamiság, valamint a Koszovóval* való viszony rendezése terén – elért előrelépés határozza majd meg. A még rendezetlen kulcskérdések kezelése, valamint a kapcsolatrendezés új fejezetének megnyitása érdekében újult lendületet kell adni a Belgrád és Pristina közötti párbeszédnek. Albánia júniusban tagjelölt státuszt kapott az előírt feltételrendszer teljesítése terén elért előrelépéseinek és reformtörekvéseinek elismeréseként. Az országnak építenie kell a reformlendületre, és meg kell erősítenie azt, valamint erőfeszítéseit az uniós integráció jelentette kihívások fenntartható és inkluzív módon történő megoldására kell összpontosítania. Mind a kormánynak, mint az ellenzéknek biztosítania kell, hogy a politikai vita elsődleges színtere a parlament legyen. A Koszovóval való stabilizációs és társulási megállapodás júliusi parafálása mérföldkőnek számít az EU és Koszovó közötti kapcsolatokban. Koszovónak most eredményeket kell felmutatnia a kulcsfontosságú reformok, különösen a jogállamiság terén. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság uniós csatlakozásának folyamata holtpontra jutott. Fellépésre van szükség az utóbbi időben tapasztalt visszaesés visszafordítására, különösen a véleménynyilvánítás és a média szabadságát, valamint a bírói kar függetlenségét illetően. Sürgősen kölcsönösen elfogadható, tárgyalások útján kialakított megoldást kell találni az elnevezés kérdésére. A kormánynak és az ellenzéknek lépéseket kell tennie a parlamenten belüli politikai párbeszéd helyreállítására. Bosznia-Hercegovinában továbbra is holtponton van az európai integrációs folyamat. A választásokat követően az országnak egységesen kell fellépnie, foglalkoznia kell a sürgős társadalmi-gazdasági reformokkal, valamint haladnia kell az uniós menetrenddel. Törökország folytatta bizonyos reformvállalások – például a 2013-as demokratizációs csomag – végrehajtását, és lépéseket tett a kurd kérdés megoldása felé. Ugyanakkor komoly aggodalomra adott okot a bírói kar függetlenségének és az alapvető szabadságok védelmének kérdése. Az EU és Törökország közötti kapcsolatokban rejlő lehetőségek maradéktalan kiaknázásához a legmegfelelőbb keretet az aktív és szavahihető csatlakozási tárgyalások biztosítják. A jogállamiság és az alapvető jogok kapcsolódó fejezeteiről szóló tárgyalások megnyitása ütemtervet nyújtana az e kulcsterületeket érintő reformokhoz. Izland kormányának döntését követően a csatlakozási tárgyalásokat 2013 májusában felfüggesztették. *** Az „először a legfontosabbak” megoldását célzó bizottsági megközelítés prioritásként határozza meg .a jogállamisághoz és alapvető jogokhoz, a gazdasági kormányzáshoz és a gazdasági versenyképesség javításához, valamint a demokratikus intézmények megerősítéséhez kapcsolódó reformokat. Ez magában foglalja a közigazgatást, amely a bővítési országok többségében továbbra is gyenge lábakon áll: korlátozott igazgatási kapacitás, nagymértékű politikai befolyás, valamint az átláthatóság hiánya jellemzi. A demokratikus intézmények működésének megerősítéséhez szilárd választási rendszerre és megfelelően működő parlamentekre is szükség van, ideértve konstruktív és fenntartható párbeszédet a teljes politikai palettán. Még többet kell tenni ahhoz, hogy kedvező környezet alakulhasson ki a civil társadalmi szervezetek számára. Az erős civil társadalom erősíti a politikai elszámoltathatóságot, és elősegíti a csatlakozással kapcsolatos reformok jobb megértését. E közlemény II. szakaszában a hangsúlyt a kulcsfontosságú kihívásokra helyezzük, valamint áttekintjük a közigazgatási reform, a gazdasági kormányzás és versenyképesség, valamint a jogállamiság és alapvető jogok területén elért előrehaladást. A III. rész számba veszi a regionális és bilaterális kérdéseket, különösen a Nyugat-Balkánon. A IV. szakasz következtetéseket és ajánlásokat tartalmaz mind a horizontális, mind az országspecifikus kérdéseket illetően. A Bizottságnak a fenti összes területen az a célja, hogy a reformok előmozdítása céljából maximálisan kiaknázza a már létező mechanizmusokat és fórumokat, legyen az a stabilizációs és társulási megállapodások struktúráin, a csatlakozási tárgyalásokon vagy a Bizottság által vezetett célzott országspecifikus kezdeményezéseken – mint például magas szintű párbeszédeken vagy a jogállamiságról szóló strukturált párbeszédeken – keresztül. 2013 novemberében a fenti kezdeményezések tovább bővültek azzal, hogy magas szintű párbeszéd kezdődött Albániával a kulcsfontosságú prioritásokról. A közigazgatási reformot illetően a Bizottság strukturáltabb párbeszédet vezet be, és „szakcsoportokat” hoz létre a bővítési országokban. 2014-ben indult a második Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II). Az IPA II-n keresztül az EU 11,7 milliárd EUR-t biztosít a 2014–2020 közötti időszakra a bővítési országok csatlakozási felkészülésének, valamint a regionális és határon átnyúló együttműködésnek a támogatása céljából. Az IPA II nagyobb hangsúlyt fektet az uniós csatlakozás prioritásaira a demokrácia és jogállamiság, valamint a versenyképesség és növekedés területén, továbbá ágazati megközelítést, eredményösztönzőket, nagyobb költségvetés-támogatást, valamint projektprioritás-meghatározást vezet be. A fő infrastruktúra-folyosók mentén megvalósuló jelentős beruházásokhoz összehangolt megközelítésre van szükség. Erősítik a nemzetközi pénzügyi intézményekkel való koordináció. A nyugat-balkáni beruházási keret továbbra is támogatja a munkahelyteremtést és a növekedést ösztönző, valamint a régió összekapcsolását előmozdító beruházásokat. A bővítés három stratégiai haszna (1) biztonságosabbá teszi Európát. A csatlakozási folyamaton keresztül az EU előmozdítja a demokráciát és az alapvető szabadságokat, valamint erősíti a jogállamiságot a csatlakozni kívánó országokban, ezáltal csökkenti a határon átnyúló bűnözés hatását. A jelenlegi bővítési politika erősíti a békét és a stabilitást a Nyugat-Balkánon, valamint ösztönzi a 90-es években dúló háborúk utáni talpra állást és megbékélést. (2) segít javítani az emberek életminőségét az integráció és az együttműködés révén olyan területeken, mint például az energiaügy, a közlekedés, a jogállamiság, a migráció, az élelmiszerbiztonság, a fogyasztóvédelem, valamint a környezetvédelem és az éghajlatváltozás. A bővítés segítségével biztosíthatjuk, hogy saját magas szintű előírásainkat határainkon túl is alkalmazzák, így kisebb a kockázata annak, hogy az uniós polgárokat érintse például az importált szennyezés. (3) tehetősebbé tesz minket. Egy nagyobb Európa egyúttal erősebb is. 2012-ben az EU GDP-je a világ GDP-jének 23 %-át tette ki, ez mintegy 13 billió euró. A bővítés az Unió újonnan csatlakozó és régebbi tagállamainak egyaránt kedvezett. Az EU bővítésével párhuzamosan bővülnek vállalkozásaink, befektetőink, fogyasztóink, turistáink, egyetemi hallgatóink és ingatlantulajdonosaink lehetőségei is. A nagyobb egységes piac vonzóbb a befektetők számára: A 2004-es bővítés óta megduplázódott a világ többi részének Unióba irányuló, a GDP százalékos arányában kifejezett közvetlen külföldi befektetése (2004-ben a GDP 15,2 %-át tette ki, 2012-ben pedig a GDP 30,5 %-át). *** II. Először a legfontosabbakat – A reformok megszilárdítása és a szavahihetőség megerősítése E szakasz azonosítja a kulcsfontosságú kihívásokat, valamint áttekinti a közigazgatási reform, a gazdasági kormányzás és versenyképesség, valamint a jogállamiság és alapvető jogok területén elért előrehaladást. Új ötleteket vet fel a közigazgatási reformra helyezett hangsúly megerősítésére, valamint tovább finomítja a gazdasági kormányzásra alkalmazott megközelítést. A tavalyi közlemény külön hangsúlyt fektetett arra, hogy az előcsatlakozási finanszírozás általánosságban hogyan segíti a reformfolyamatot. Idén a figyelmet azon gyakorlatokra helyezzük, amelyeket egyes bővítési országok a fenti területeken alkalmaznak, és amelyek másutt is reformokat ösztönözhetnek. a) Közigazgatási reform A jogállamiság és a gazdasági kormányzás mellett a bővítési folyamat a közigazgatási reform harmadik pillére. Mindhárom pillér szorosan kapcsolódik egymáshoz, egymást átfedő, a politikai és gazdasági reformok sikeres végrehajtása, valamint az uniós szabályok és normák végrehajtásának megalapozása szempontjából alapvető fontosságú kérdéseket érintenek. A demokratikus kormányzáshoz jól működő közigazgatásra van szükség, ami közvetlenül kihat arra is, hogy a kormányok közszolgálatokat nyújthassanak, valamint elő tudják mozdítani a versenyképességet és növekedést. A közigazgatási reformnak az a célja, hogy megerősítse az átláthatóságot, az elszámoltathatóságot és a hatékonyságot, valamint nagyobb hangsúlyt fektessen a polgárok és vállalkozások szükségleteire. A megfelelő humánerőforrás-kezelés, a jobb politikatervezés, -koordinálás és -alakítás, a szilárd igazgatási eljárások és a jobb államháztartás-igazgatás – ideértve az adóigazgatást és -beszedést is – alapvető fontosságúak az állam működéséhez, valamint az uniós integrációhoz szükséges reformok végrehajtásához. Az országoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket arra, hogy nemzeti stratégiák alapján közigazgatásaik valamennyi szintjét fejlesszék. A bővítési országok előtti kihívásokat elismerve a csatlakozási folyamat során a Bizottság megerősíti a szükséges közigazgatási struktúrák és kapacitás létrehozásához nyújtott támogatását. A Bizottság az alábbi kulcskérések köré szervezi a bővítési országokkal folytatott, közigazgatási reformmal kapcsolatos tevékenységét: A közigazgatási reform kulcskérdései 1. A közigazgatási reform stratégiai kerete — ez magában foglalja a reformfolyamat iránti politikai elkötelezettséget, ideértve a politikai vezetést, valamint a végrehajtás technikai koordinációját és monitoringját is. 2. Szakpolitika-alakítás és koordináció — ez magában foglalja a kormányon belüli megfelelő koordinációt, a minisztériumok közötti koordinációt, a politikaalakítást és a pénzügyi elemzést. 3. Közszolgálat és humánerőforrás-menedzsment — ez magában foglalja a közszolgálat szervezését és működését, ideértve annak politikai befolyás alóli mentesítését, az érdemen alapuló felvételi rendszert és előléptetést, valamint a képzést és szakmai színvonal emelését. 4. Elszámoltathatóság — ez magában foglalja a közigazgatás átláthatóságát, ideértve az információkhoz való hozzáférést, valamint a közigazgatási és bírósági jogorvoslat lehetőségét is. 5. Eredményes szolgáltatásnyújtás — ez magában foglalja a polgároknak és vállalkozásoknak nyújtott szolgáltatások javítását, többek között hatékonyabb adminisztratív eljárásoknak és e-kormányzati szolgáltatásoknak köszönhetően. 6. Államháztartás-igazgatás — ez kötelezettségvállalást foglal magában arra nézve, hogy átfogóbb megközelítést alkalmazzanak az államháztartás-igazgatás és a teljes költségvetési folyamat javítására többéves államháztartás-igazgatási programok kidolgozásával és végrehajtásával, valamint a Bizottsággal és nemzetközi pénzügyi intézményekkel folytatott, államháztartás-igazgatással kapcsolatos politikai párbeszédekkel. A szavahihető és releváns államháztartás-igazgatási program az IPA ágazati költségvetés-támogatásához is kulcsfontosságú. A Bizottságnak az a célja, hogy a közigazgatási reformot még jobban integrálja a bővítési folyamatba. Közigazgatási reformmal foglalkozó szakcsoportokat hoztak létre vagy hoznak jelenleg létre a nyugat-balkáni országokkal a stabilizációs és társulási megállapodás albizottságainak mintájára. A szakcsoportok már üléseztek Albánia, Koszovó, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Montenegró esetében. A Szerbiával létrehozott, közigazgatási reformmal foglalkozó szakcsoport első alkalommal októberben ülésezik. A szakcsoportok képezik majd a fenti kulcskérdések köré szervezett, közigazgatási reformmal kapcsolatos munka előrevitelének fő platformját. A közigazgatási reformmal foglalkozó szakcsoportok tevékenységének eredményét az Stabilizációs és Társulási Tanács/Bizottság felhasználja majd a közigazgatási reformok kulcskérdéseivel foglalkozó strukturáltabb politikai vitához. Jóllehet az uniós vívmányoknak nincs konkrét, közigazgatási reformokkal foglalkozó fejezete, mint olyan, a csatlakozási tárgyalásokat a szükséges reformok ösztönzésére is érdemes felhasználni. A kulcsfontosságú kérdésekkel a megfelelő fejezetek – nevezetesen a közbeszerzés, a pénzügyi ellenőrzés, az igazságszolgáltatás és alapvető jogok, az adózás, valamint a gazdasági és monetáris politika – keretében, valamint a kormányközi konferenciák összefüggésében kell foglalkozni, amennyiben ez fontos a vívmányok végrehajtása szempontjából. Meghatározó lesz a nemzetközi pénzügyi intézményekkel való koordináció, különösen az államháztartás-igazgatás területén. A Bizottság továbbra is támogatja a Regionális Közigazgatási Képzési Központot, amelynek fontos szerepe van a közigazgatási reformmal kapcsolatos tapasztalatok régión belüli megosztását illetően, többek között az uniós integrációval kapcsolatban. A közigazgatás kapacitásának megerősítése Koszovóban: Közigazgatása szakszerűségének és intézményi kapacitásának megerősítése céljából Koszovó programot hozott létre fiatal szakmabeliek számára. Az európai integrációs szükségletekre összpontosító program ösztöndíjban részesíti a legkiválóbb diákokat, hogy speciális mesterprogramot végezhessenek Koszovóban, valamint lehetőséget kínál számukra arra, hogy az Unióban folytassanak tanulmányokat. A programot sikeresen befejezők mintegy 80 %-a a koszovói hatóságoknál helyezkedett el. Ez nemcsak az európai integrációs minisztérium számára előnyös, hanem a jövőbeni stabilizációs és társulási megállapodásból fakadó kötelezettségek végrehajtásáért jövőben felelős ágazati minisztériumok és intézmények számára is. b) Gazdasági kormányzás és versenyképesség A Bizottság megerősíti a bővítési országokbeli gazdasági kormányzás és versenyképesség javításához nyújtott támogatását. Ez kulcsfontosságú a polgárok aggályainak eloszlatásához egy tartósan nehéz, magas munkanélküliséggel és alacsony befektetési rátával jellemzett gazdasági környezetben. Ez az új megközelítés különösen fontos a nyugat-balkáni országok tekintetében, mivel jelenleg még egyikük sem tekinthető működő piacgazdaságnak. A Bizottság az uniós tagállamok európai szemeszter során szerzett tapasztalataira fog építeni. Fokozott hangsúlyt fognak helyezni az ágazati jellegű strukturális reformokra. A bővítési országokat nemzeti gazdasági reformprogramok benyújtására kérik majd fel. A maga részéről az EU több iránymutatást nyújt a reformprioritásokhoz, valamint célzottabb IPA-finanszírozást biztosít. A bővítési országok gazdasági kormányzásának javítása azért is fontos, hogy fenntarthassuk a bővítés Európai Unión belüli támogatottságát. A Nyugat-Balkán összes országa jelentős strukturális gazdasági kihívásokkal, magas munkanélküliséggel és alacsony szintű külföldi befektetésekkel néz szembe. Továbbra is jelentős kihívások állnak valamennyi bővítési ország előtt a gazdasági reform, a versenyképesség, a munkahelyteremtés és a költségvetési konszolidáció tekintetében. A jogállamiságon és államháztartás-igazgatáson belüli hiányosságok még jobban növelik a korrupció kockázatát, és kedvezőtlenül hatnak a befektetési légkörre. Ez idáig egyetlen ország sem rendelkezik átfogó és meggyőző hazai reformmenetrenddel. Makrogazdasági helyzet a bővítési országokban Þ A bővítési országok vegyes képet mutatnak a társadalmi-gazdasági fejlődés tekintetében. A bővítési folyamatban érintett összes ország nagyjából megőrizte átfogó makrogazdasági stabilitását, de számos országban jelentősen nőttek a költségvetési kockázatok. Folytatódik a szerény talpra állás. A Bizottság legújabb előrejelzése szerint a nyugat-balkáni térség tagjelölt országainak gazdasági növekedése 2014-ben 1,6 % körül alakul. A talpra állás még nem nyilvánult meg több munkahelyben. A munkanélküliség továbbra is magas, különösen a fiatalok körében, és jelenleg a Nyugat-Balkánon átlagosan 21 %, de Bosznia-Ηercegovinában, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban és Koszovóban jóval magasabb. A szegénységi szintek tartósan magasak. Þ Az EU a nyugat-balkáni országok fő kereskedelmi partnere, a régióból származó exportok közel 60 %-a az EU-ba irányul. Szintén az EU-ból származik messze a legtöbb közvetlen külföldi befektetés. Þ 2013-ban Törökországban 4 %-ra emelkedett a növekedés, és a becslések szerint 2014-ben 2,6 %-os növekedés várható. A török líra gyengült, és a folyó fizetési mérleg hiánya 2013-ban a GDP csaknem 8 %-ára nőtt. Törökország közelmúltbeli gazdasági teljesítménye egyaránt tükrözi gazdasága magas potenciálját, valamint folyamatosan fennálló egyensúlyhiányait. Az EU továbbra is Törökország fő kereskedelmi partnere: utóbbi exportjainak több mint 40 %-a az EU-ban irányul. Törökország az európai vállalkozások befektetési bázisává vált, ezzel fokozottabban integrálódott az EU ellátási és termelési láncába. Törökországban a közvetlen külföldi befektetések közel 70 %-a az EU-ból származik. Fő gazdasági mutatók || egy főre jutó GDP vásárlóerő-egységben kifejezve (az EU %-a) || GDP-növekedés (%) || Infláció (%) || Munkanélküliség (%) || Foglalkoztatási ráta, 20–64 év közöttiek (%) || Részvételi ráta, 20–64 év közöttiek (%) || Exportok (áruk és szolgáltatások a GDP %-ában) || Államadósság (a GDP %-ában) || Államháztartási hiány (a GDP %-ában) Albánia || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || -3,4* Bosznia-Hercegovina || 29 || 2,5 || -0,2 || 27,5 || n.a. || n.a. || 30,0 || n.a. || -2,2 Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || -4,1 Koszovó || n.a. || 3,4 || 1,8 || 30,0 || n.a. || n.a. || 17,4 || n.a. || n.a. Montenegró || 42 || -2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || -2,3 Szerbia || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || -5,0 Törökország || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || -0,3* Forrás: Eurostat. Referenciaév 2013, a (*)-gal jelzetteknél 2012. Ø A gazdasági kormányzás megerősítése A 2013–14-es bővítési stratégia új megközelítést javasolt a célból, hogy segítse a bővítési országokat jobban megbirkózni a gazdasági fundamentumokkal és teljesíteni a gazdasági kritériumokat. Az új megközelítés a párbeszéd megváltoztatását és hatékonyabb jelentéstételt von maga után, hogy egyértelműbb iránymutatást nyújtson a hosszú távú növekedés és versenyképesség támogatásához szükséges reformokhoz. Kulcsfontosságú gazdasági kihívások a Nyugat-Balkánon Þ A költségvetési konszolidáció megerősítése a költségvetési hiányok csökkentésével, valamint szavahihető közszektorbeli reformok – ideértve a közigazgatás és a nyugdíjrendszer reformját is – végrehajtásával. Þ Az államháztartás-igazgatás megerősítése, ideértve az adóigazgatást és -beszedést, a költségvetés-kidolgozást és -végrehajtást, az elszámolást és jelentéstételt, valamint a külső felügyeletet. Þ A nem teljesítő hitelek magas terhének kezelése. Þ Az állami tulajdonban lévő vállalatok irányításának átszervezése és javítása. Þ Az üzleti környezet – ideértve a digitális gazdaságot is – javítása, valamint a magánszektor fejlesztésének támogatása, az adójellegű terhek csökkentése, a szabályozás egyszerűsítése, valamint a kutatási beruházások fellendítése. Þ Az energia- és közlekedési hálózatok fejlesztése, valamint az összeköttetések javítása. Þ Működő munkaerőpiacok létrehozása, többek között kellő rugalmassággal, az informális szektor kezelésével, a munkavállalók foglalkoztathatóságának javításával, valamint az oktatás és a készségek, illetve a munkaerő-piaci szükségletek jobb összehangolásával. A nyugat-balkáni országokat arra szólítjuk fel, hogy éves nemzeti gazdasági reformprogramok kidolgozásával erősítsék gazdaságpolitikájukat és annak irányítását. E programok két részből fognak állni. Az első rész a már meglévő, a tagjelölt országokra vonatkozó előcsatlakozási gazdasági program javított változatát, valamint a potenciális tagjelölt országokra vonatkozó – és Koszovóra is kiterjesztett – gazdasági és költségvetési programot tartalmazza. A nemzeti gazdasági reformprogramok első része középtávú makrogazdasági és költségvetés-politikai keretet vázol fel, amelyben nagyobb hangsúly helyeződik a külső fenntarthatóság értékelésére és a növekedés strukturális akadályaira, valamint a szakpolitikai keretet támogató konkrét reformintézkedésekre. A nemzeti gazdasági reformprogramok második része az ágazati jellegű (például a közlekedés, az energia, az oktatás, a környezetvédelem, a kutatás, az ipar, a verseny, a belső piac területét érintő), az egyes országokban a fokozott versenyképesség és növekedés tekintetében legfontosabb strukturális reformokat öleli fel, ideértve az infrastruktúra-beruházási szükségleteket is. A Bizottság világos és összefoglalt iránymutatást nyújt az országok számára annak biztosítása érdekében, hogy a programokat a kulcskérdésekre összepontosítsák. A strukturális reformokra helyezett nagyobb hangsúly tekintetében 2015 az első év kísérleti fázisának tekintendő. Az e dokumentumokban tárgyalt reformokat IPA-támogatással erősítik. A felügyelet megerősítése érdekében az értékelés eredményeként minden ország célzottabb szakpolitikai iránymutatást kap. A tagjelölt országokkal közösen ülésező ECOFIN Tanács már 2014 májusában célzottabb iránymutatást bocsátott ki minden tagjelölt ország számára. Törökországot és az EU-t közös érdek fűzi ahhoz, hogy gazdasági reformmenetrendet mozdítsanak elő, tapasztalatot osszanak meg, összehangolják a G20-on belül képviselt álláspontjukat, valamint elmélyítsék a gazdasági integrációt. Továbbá, az EU és Törökország közötti vámunió közelmúltbeli értékelése fontos elemeket nyújt e kereskedelmi megállapodás továbbfejlesztéséhez. Mindkét félnek érdekében áll, hogy a modern kereskedelmi megállapodásokkal és az EU–Törökország közötti kapcsolatok stratégiai jelentőségével arányos szintű kereskedelmi kapcsolatokat mozdítsanak elő. A gazdasági menetrend tárgyalására az EU és Törökország közötti rendszeres magas szintű párbeszéd keretében kerülhet sor. E megerősített politikai kapcsolatokat az EU és Törökország közötti, évente megrendezett üzleti fórummal lehetne kiegészíteni. A gazdaságpolitikai felülvizsgálat éves ciklusa, valamint iránymutatás a Nyugat-Balkán számára Január 31. — Az országok benyújtják a Bizottságnak a nemzeti gazdasági reformprogramokat (ezek 1. része a makrogazdasági és költségvetési keretről és az azt támogató reformokról, 2. része pedig az ágazati jellegű strukturális reformokról és a versenyképességről szól). A 2. részhez tartozó reformok hosszabb távú jellege miatt a későbbi nemzeti gazdasági reformprogramokban ezt a részt egyszerűen évente naprakésszé teszik. Február — A Bizottság értékelő kiküldetéseket hajt végre a nyugat-balkáni országokban. Április — Az országok a célzottabb politikai iránymutatás megvitatása céljából találkoznak a Bizottsággal- Május — ECOFIN tanácsi következtetések Június/július — Országspecifikus találkozók miniszteri szinten. Ősz — A Bizottság bővítési csomagja számba veszi az ECOFIN Tanács ülése óta elért további előrelépést, ezzel további, részletesebb – a következő januárban benyújtandó programokban figyelembe veendő – előretekintő iránymutatást kínál. E megközelítés végrehajtásának elősegítéséhez célzott technikai segítségnyújtásra van szükség. Az országspecifikus szakpolitikai iránymutatás végrehajtását gyorsan támogatni kell a gazdasági kormányzás javítását célzó konkrét IPA-projektekkel. Az IPA 2014–2020 közötti időszakra szóló, az egyes országokra, illetve országcsoportokra vonatkozó stratégiai dokumentumai tükrözik a gazdasági kormányzás fontosságát, és indikatív összegeket különítenek el e célra. Folyamatban van konkrét IPA-projektek kidolgozása, amelyeket 2015-től kezdenek meg. A régió versenyképességének növelésével és a munkahelyteremtést elősegítő intézkedések bevezetésével mérséklődni fog a bővítési országokból az EU-ba irányuló migrációs nyomás. A legutóbbi bővítések során átmeneti intézkedéseket vezettek be az új tagállamokból származó munkavállalók teljes mértékben szabad mozgásának fokozatos megvalósítására. Az átmeneti intézkedések jellegével és esetleges szükségességével, és/vagy a munkavállalók szabad mozgására vonatkozó védelmi mechanizmussal a jövőbeni bővítésekről szóló csatlakozási tárgyalások során foglalkoznak, a jövőbeni hatásvizsgálat figyelembe vételével. Ø Párbeszéd a foglalkoztatásról és a szociális reformról A Nyugat-Balkán fenntartható gazdasági fejlődése érdekében nyújtott bizottsági támogatás túlmutat a makrogazdasági stabilizáción és a működő piacgazdasági státusz elérésén. A Bizottság a válság kezdete óta többször ismételte, hogy többet kell tenni a nehéz társadalmi-gazdasági helyzet javítása érdekében, különös tekintettel a munkanélküliségre. A Bizottság máris új párbeszédet kezdett a foglalkoztatási és szociális reformprogramokról Törökországgal és Szerbiával. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal és Montenegróval jelenleg készítik elő a párbeszédeket. A többi ország társadalmi-gazdasági helyzete jóval nagyobb kihívások előtt áll, és még több támogatásra lesz szükség az új folyamatokban való részvételt elősegítő adminisztratív kapacitások kiépítéséhez. Ezeket az országokat fokozatosan bevonják az új párbeszédbe. A foglalkoztatás terén és a szociális területen nyújtott szélesebb körű támogatáson túl az IPA-n keresztül átfogó technikai segítségnyújtásban részesülnek. A Bizottság további eszközként foglalkoztatási és szociális platformot indít, hogy elősegítse az országok számára a tapasztalatok megosztását, valamint a foglalkoztatási és szociális reformprogramokról szóló párbeszéd előkészítését. A Bizottság a készséghiány csökkentését és az oktatási rendszerek javítását célzó külön fellépés keretében továbbra is támogatni fogja a nyugat-balkáni oktatási és képzési platform fejlesztését. Ø A befektetések fellendítése a növekedés és munkahelyteremtés érdekében; hálózatok és regionális együttműködés A határon átnyúló közlekedési, energia- és távközlési hálózatok nem elég fejlettek a Nyugat-Balkánon. A régió gazdasági fejlődésének fellendítéséhez nagyon szüksége van az infrastruktúra-beruházásokra. A nyugat-balkáni gazdaságok méretét tekintve kulcsfontosságú a szorosabb integráció. A regionális gazdasági együttműködés nemcsak a fenntartható növekedésre teremt lehetőséget, hanem a politikai együttműködésre és a jószomszédi kapcsolatokra is. A munka a regionális együttműködési tanács égisze alatt folyik, a Délkelet-Európa 2020 stratégia céljainak és prioritásainak megválaszolása céljából. A Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) területén belül a szolgáltatások tervezett liberalizációja tovább támogatná ezt a célt. Energia- és közlekedési hálózatok Az EU és a bővítési országok közötti energia- és közlekedési összeköttetések javítása kiemelt prioritás lesz a fenntartható gazdasági növekedés, a munkahelyteremtés, a kereskedelem és a kulturális cserék ösztönzése céljából. Májusban a Bizottság elfogadta az EU-n belüli energiabiztonság megerősítését célzó európai energiabiztonsági stratégiát[3]. Rövid távon a stratégia azt javasolja, hogy a Bizottság energiabiztonsági stresszteszteket végezzen: ennek keretében a soron következő télre nézve gázellátási zavart szimulálnának, és ellenőriznék, hogy az energiarendszer hogyan képes megbirkózni az energiaellátás biztonságát érintő kockázatokkal. Az energiabiztonság páneurópai dimenziójára tekintettel a Bizottság a Nyugat-Balkán összes országát és Törökországot is felkérte arra, hogy vegyenek részt a stressztesztelési gyakorlatban. Albánia, Bosznia-Ηercegovina, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Koszovó, Szerbia és Törökország hozzájárult e gyakorlathoz. Alapvető fontosságú a transzeurópai energetikai infrastruktúra és az Energiaközösséggel folytatott együttműködés továbbfejlesztése. Az uniós energiaellátás biztonságával kapcsolatos aggályok fényében még jobban meg kell erősíteni az Energiaközösséget, amelynek az a célja, hogy az uniós energiaügyi vívmányokat a bővítési országokra és a szomszédos országokra is kiterjessze. Ezt a részt vevő országok energiaágazati reformjainak további előmozdítása révén kell elérni, energiarendszereik korszerűsítésének és fenntarthatóságának, valamint az uniós energiaügyi szabályozási keretbe való teljes körű integrációjuknak a támogatásával párhuzamosan. Az Energiaközösség jövőbeni tevékenysége során külön figyelmet kell fordítani a reformok hatékonyabb végrehajtására és keresztülvitelére ahhoz, hogy valódi belső piac jöjjön létre mind nagykereskedelmi, mind kiskereskedelmi szinten, különösen a közműszolgáltatások szétválasztása, az árak átláthatósága, valamint harmadik felek hálózatokhoz való hozzáférésének garantálása tekintetében. A harmadik felek garantált hozzáférésének szükségessége egyike azon okoknak, amelyek miatt a Bizottság kijelentette, hogy az egyfelől Oroszország, másfelől a Déli Áramlat elnevezésű projektben érintett néhány ország által aláírt kormányközi megállapodásokat újra kell tárgyalni, valamint fel kell függeszteni a projekt keretében zajló építkezést. Törökország stratégiai elhelyezkedésére és potenciális energia-csomópontként játszott szerepére tekintettel tovább kell fejleszteni az országgal folytatott együttműködést. Az EU és Törökország közötti energiaügyi együttműködés megerősítése, valamint a csatlakozási tárgyalások érdemi haladása segítené a további előrelépést az összeköttetések kialakítása, valamint az EU és Törökország energiapiacainak integrációja felé. A Bizottság jegyzéket fogadott el a transzeurópai energetikai infrastruktúra fejlesztése szempontjából közös érdekű projektekről. Az Energiaközösség Miniszteri Tanácsa elfogadta az Energiaközösség érdekeit szolgáló projektek jegyzékét. E hálózatok kialakításához a feleknek (az EU segítségével) le kell küzdeniük az országok közötti összeköttetések finanszírozása körüli nehézségeket. A rövidesen várható, Közlekedési Közösségről szóló szerződés ösztönözni fogja a szárazföldi közlekedési piacok és infrastruktúra integrálását, és közben segíteni fogja a nyugat-balkáni országokat az uniós szárazföldi közlekedési normák végrehajtásában. A Bizottság felülvizsgálta továbbá az EU transzeurópai hálózatait a közlekedés (TEN-T) és az energia (TEN-E) terén, hogy javítsa az összeköttetést a bővítési és a szomszédságpolitikában részt vevő országokkal. A nyugat-balkáni beruházási keret (WBIF) egyre fontosabb szerepet tölt be a növekedés és a munkahelyteremtés fellendítéséhez nagyon szükséges beruházások előkészítésében és támogatásának elősegítésében. A WBIF keretében a Bizottság, bilaterális donorok és nemzetközi pénzügyi szervezetek évente 4 milliárd EUR összegű beruházási támogatást nyújtanak a közlekedés, az energiaügy, a környezetvédelem, az éghajlatváltozás, az erőforrás-hatékony gazdaság támogatása, a szociális ágazat és a magánszektor-/kkv-fejlesztés területén, ezen belül pedig a Bizottság társfinanszírozza a nyugat-balkáni kkv-platformot, amely garanciák és kockázati tőke révén kívánja javítani a kkv-k finanszírozáshoz jutását. A Bizottság arra ösztönzi az országokat, hogy nemzeti beruházási bizottságokat vagy hasonló koordinációs mechanizmusokat hozzanak létre, hogy ezáltal a tervezett ágazati projektekre vonatkozó egységes javaslatok alakulhassanak ki. A tervezett projektekre vonatkozó egységes javaslat kialakítása Szerbiában: Szerbia jelenleg állítja össze a nemzeti és uniós szinten stratégiai jelentőségű, prioritásként kezelt infrastruktúra-projektek listáját az energia, a közlekedés, a környezetvédelem és az üzleti infrastruktúra ágazatában. E prioritások között olyan projektek szerepelnének, amelyek csatlakozásig tartó és azon túlmenően történő megvalósítása politikai támogatottságot élvez. A listát koherens és objektív kiválasztási módszertan segítségével, egy IPA által finanszírozott projekt keretében állítják össze. A projekteket alaposan értékelik a hátralevő előkészítő és adminisztrációs lépések, valamint az összes érintett lépéshez társított részletes intézményi felelősségi körök tekintetében. A kormány politikai támogatásának megszerzése után az összes fenti – korábban hiányzó – elemnek köszönhetően hatékonyabbá válhat a projektfinanszírozási prioritások meghatározása, valamint eredményesebb koordináció jöhet létre a nemzetközi pénzügyi intézmények és a potenciálisan finanszírozó nemzetközi szervezetek között. Ezzel az a cél, hogy az IPA és a nemzetközi pénzügyi intézmények csak a tervezett projektekre vonatkozó egységes javaslatban szereplő projekteket finanszírozzák. Ø A beruházások fenntarthatóságának biztosítása, valamint hatékony katasztrófakockázat-kezelés A nyugat-balkáni országok sokféle katasztrófának vannak kitéve. A májusban Bosznia-Ηercegovinában és Szerbiában pusztító komoly árvizek nem csak több tucat áldozatot követeltek, de jelentős társadalmi-gazdasági hatással is jártak. A becslések szerint a teljes kár Bosznia-Hercegovinában mintegy 2,04 milliárd EUR (ami a GDP közel 15 %-ának felel meg), Szerbiában pedig 1,52 milliárd EUR. Az árvizek jelentősen kihatottak minkét ország növekedési kilátásaira is, kedvezőtlenül érintve hosszú távú fenntartható fejlődésüket. Az árvizek felhívták a figyelmet annak fontosságára, hogy tartós beruházásokat kell eszközölni a katasztrófakockázat-kezelésbe, a katasztrófakockázat-kezelési politikát pedig integrálni kell ezen országok átfogó gazdaságpolitikájába. c) Jogállamiság és alapvető jogok i) Jogállamiság A jogállamiság az EU-t megalapozó alapvető érték, és a csatlakozási folyamat középpontjában áll. Az Unióhoz csatlakozni kívánó országoknak a tárgyalások korai szakaszától kezdve biztosítaniuk és ösztönözniük kell a jogállamiság garantálásához szükséges alapvető intézmények megfelelő működését. A jogállamiság kulcsfontosságú a stabil üzleti környezethez, jogbiztonságot teremt a gazdasági szereplők számára, továbbá ösztönzi a befektetéseket, a munkahelyteremtést és a növekedést. Az elmúlt évben a bővítési országok tudtak felmutatni némi pozitív fejleményt e területen. A 23. és 24. fejezet megnyitása fontos keretet nyújt Montenegró számára ahhoz, hogy végrehajtsa a jogállamisággal kapcsolatos kérdések széles körére kiterjedő átfogó cselekvési terveit. Szerbia – az e fejezetekről szóló csatlakozási tárgyalások megkezdésére várva – jól halad a hasonló cselekvési tervek kidolgozásával. Albánia fontos erőfeszítéseket tett a szervezett bűnözés leküzdésére. A jogállamiság megerősítése kulcsfontosságú kihívást jelent a bővítési folyamatban érintett országok többsége számára, különösen az igazságszolgáltatás működésének és a bírói kar függetlenségének javítása, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés leküzdése tekintetében. Ez szilárd politikai elszántságot követel: a kijelentéseken túllépve most már kézzel fogható eredményekre van szükség. Az országoknak hiteles eredményeket kell felmutatniuk a szervezett bűnözéssel és korrupcióval kapcsolatos ügyekre vonatkozó nyomozások, büntetőjogi eljárások és jogerős ítéletek terén, megfelelő ítélethozatallal és vagyonelkobzással. A legtöbb esetben messze ható igazságügyi reformokra van szükség egy olyan független és hatékony igazságszolgáltatási rendszer megteremtése céljából, amely képes tisztességes tárgyalásokat biztosítani, amelyben a bírákat érdem alapján nevezik ki és léptetik elő, és azok pártatlanok és elszámoltathatók. A legtöbb országban már vannak igazságügyi reformstratégiák. A végrehajtás ugyanakkor még gyerekcipőben jár, és továbbra is számos kihívással kell szembenézniük. Biztosítani kell az állami bírói tanácsok függetlenségét, szilárd eljárásokat kell bevezetni a bírák és ügyészek kinevezésére vonatkozóan, valamint az elszámoltathatóság biztosítása mellett meg kell védeni a bírói kar függetlenségét. Az igazságügy minőségében és hatékonyságában gyakran mutatkoznak hiányosságok: a legtöbb országban jelentős az ügyhátralék, és nehézségekbe ütközik a bírósági határozatok végrehajtása. Az igazságszolgáltatási kultúrában változásra van szükség ahhoz, hogy nagyobb hangsúly helyeződjön a polgároknak nyújtott szolgáltatásra. Bírói tisztviselők képzése Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban A bírák és ügyészek akadémiáját 2006-ban hozták létre, és 2007-ben kezdte meg működését. Az intézmény egy kétéves, nappali tagozatos elméleti és gyakorlati képzési program révén hivatalba lépés előtti képzést nyújt a leendő bírák és ügyészek számára, valamint folyamatos képzést munka melletti továbbképzést biztosít a bírák, ügyészek, bírósági alkalmazottak és köztisztviselők számára pályafutásuk teljes időtartama alatt. A képzést többnyire gyakorló jogászok, például rangidős bírák nyújtják. A hivatalba lépés előtti képzési programot már 80 bíró- és ügyészjelölt végezte el, tavaly a hallgatói létszám meghaladta a 7 300 főt, és az akadémia több mint 270 gyakorlati továbbképzést szervezett. Az akadémia decentralizált rendszere és az akadémia weboldalán elérhető e-tanulási modulok a fővároson kívüliek részvételét is lehetővé teszik. A nemzetközi igazságügyi szervezetekkel való kapcsolatokat is erősítik, többek között külföldi gyakornoki programokkal. A korrupció továbbra is problémát okoz a bővítési folyamatban érintett országok többségében. Továbbra is korrupt gyakorlatok apasztják a nemzeti költségvetés szűkös erőforrásait olyan területeken, mint például a közbeszerzés és a privatizáció, ami kedvezőtlenül hat a jogbiztonságot igénylő üzleti és befektetési légkörre. A korrupció közvetlenül is kihat a polgárokra, amikor például hozzá kívánnak jutni bizonyos közszolgáltatásokhoz, így az oktatáshoz vagy az egészségügyi szolgáltatásokhoz. A korrupció hatékony megelőzését célzó eszközök továbbra sincsenek kellően kihasználva. Proaktívabb, összehangoltabb és hatékonyabb bűnüldözésre van szükség annak biztosításához, hogy a korrupciós eseteket – ideértve a magas szinten elkövetetteket is – megfelelően kivizsgálják, büntetőeljárás alá vonják és szankcionálják. E területen érdemi és tartós eredményeket kell felmutatni. Az országoknak erős keretet kell biztosítaniuk a korrupció megelőzésére, és további erőfeszítésekre van szükség a politikai pártok és a választási kampányok finanszírozása, az összeférhetetlenségek kezelése, a közpénzek felhasználásának átláthatósága, az információkhoz való hozzáférés, valamint a vagyontárgyak lefoglalása és elkobzása tekintetében. E tekintetben kulcsfontosságú lesz a közigazgatási reform és az államháztartás-igazgatás. Az adatgyűjtést és az adatokhoz való hozzáférést javítani kell az átláthatóság fokozása, valamint a korrupcióellenes politikák végrehajtását érintő ellenőrzés elősegítése érdekében. A szervezett bűnözés elleni küzdelem továbbra is jelentős probléma a legtöbb bővítési országban. Vannak ugyan előrelépések, de még sokkal többet kell tenni azért, hogy a bűnüldöző szervek és az ügyészi szolgálatok hatékony jogi és vizsgálati eszközökkel legyenek felvértezve a szervezett bűnözés megfelelő leküzdésére és szankcionálására, valamint proaktív nyomozások biztosítására. A szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem alapvetően fontos annak megakadályozásához, hogy a bűnözés beszivárogjon a politikai, jogi és gazdasági rendszerbe. A bűnüldöző szerveket, az ügyészi szolgálatokat és a bírói kart ellenállóbbá kell tenni a korrupcióval szemben, és több ellenőrzésre van szükség a látszólag jogszerű, bűncselekményeket rejtő vállalkozások felderítésére. Jelentősen javítani kell az összetett pénzügyi vizsgálatokat végző és a pénzmosás kezelését célzó kapacitást, valamint foglalkozni kell az olyan új fenyegetésekkel, mint például a számítástechnikai bűnözés. A tisztázatlan vagyonszerzés jelenségének kezelése céljából hatékonyan el kell kobozni a bűncselekményből származó jövedelmet, kiterjesztett vagyonelkobzási rendszert kell bevezetni, valamint fontolóra kell venni a jogellenes meggazdagodás büntethetőségét. Számos bűnügyi tevékenység és szervezett bűnözésben érintett csoport határon átnyúló jellege miatt megerősített regionális és nemzetközi együttműködésre van szükség, valamint jobban eleget kell tenni a tagállamok rendőrségi és igazságügyi együttműködés iránti megkereséseinek. Szintén folytatódik az operatív együttműködést a kapcsolódó európai ügynökségekkel, különösen az Europollal, az Eurojusttal és a Frontex-szel. Működési megállapodás lépett hatályba egyfelől az Europol, másfelől Szerbia, illetve Albánia között, és a Montenegróval készülő hasonló megállapodás is előrehaladott állapotban van. A Bizottság továbbra is támogatja a regionális ügyészek hálózatát, és a koordinált tanúvédelmi programokat a régióban. Stratégiai elemzés kialakítása a montenegrói szervezett bűnözés helyzetéről: Minden olyan országnak, amely sikeresen kíván harcolni a szervezett bűnözéssel szemben, koherens, átfogó stratégiai elemzést kell készítenie a területén végbemenő szervezett bűnözésről. Ez – a bűnüldöző szerveken túl is – minden érdekelt fél számára fontos annak megértéséhez, hogy az országnak milyen veszélyekkel kell szembenéznie, és hogyan kezelje a tendenciákat. Montenegró 2014 tavaszán közzétette a súlyos és szervezett bűnözés általi fenyegetettségről készített értékelését, amely áttekinti a régión és az országon belüli, Montenegró biztonsági helyzetét érintő bűnügyi fenyegetéseket. Az elemzés most arra szolgál, hogy azonosítsák a bűnüldöző szervek közös prioritásait, lehetővé téve ezáltal, hogy megfelelő válaszokat dolgozzanak ki, valamint végrehajtsák a „hírszerzésen alapuló bűnüldözés” koncepcióját. A Bizottság továbbra is kiemelt prioritást tulajdonít a jogállamiság összes vonatkozásának a bővítési országokban. A csatlakozási tárgyalások során új megközelítést alkalmaznak az igazságszolgáltatást és az alapvető jogokat, valamint a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülését felölelő fejezetekre. Ehhez a csatlakozás előkészítése során kézzel fogható eredményeket kell felmutatni a reformok végrehajtása terén. Az EU 2013 decemberében első alkalommal határozott meg a csatlakozási tárgyalások folyamán időközi tárgyalási kritériumokat, Montenegró tekintetében. Szerbia jelentős iránymutatást kapott azon átfogó cselekvési tervekhez, amelyeket a jogállamisággal kapcsolatos kérdésekről szóló tárgyalások megnyitásának alapjaként dolgoz ki. Ezen iránymutatás és a tárgyalási kritériumok határozzák meg a többi bővítési országgal való jövőbeni tárgyalások és munka menetét. A jogállamisággal kapcsolatos kérdéseket most már az összes bővítési országgal a csatlakozási folyamat elején tárgyalják, és az e téren elért előrelépés fontos szempont lesz akkor, amikor az uniós csatlakozás egyes szakaszairól határoznak. A 23. és 24. fejezetre alkalmazott megközelítés dióhéjban Az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló 23., valamint a szabadságról, a biztonságról és a jog érvényesüléséről szóló 24. tárgyalási fejezetre vonatkozó új megközelítés olyan strukturáltabb tárgyalási keretet biztosít, amely figyelembe veszi a reformok megfelelő végrehajtásához szükséges időt: ► A 23./24. fejezetet már a folyamat elején meg kell nyitni és a végén kell lezárni, hogy maximális idő álljon rendelkezésre konkrét, a reformok visszafordíthatatlanságát célzó eredmények felmutatására. ► Az EU-nak jelentős iránymutatást kell biztosítania a reformokról szóló átfogó cselekvési tervek megalapozására; e cselekvési tervek nyitókritériumot képeznek, valamint a reformok katalizátoraként szolgálnak. ► „Időközi tárgyalási kritériumok” bevezetése a reformfolyamat további iránymutatásaként, valamint a reformok menetrend szerinti továbbviteléhez. ► Zárókritériumokat csak akkor határoznak meg, ha általánosságban jelentős előrelépést sikerült elérni, ideértve a helyi végrehajtással kapcsolatos eredményeket is. ► Biztosítékok és korrekciós intézkedések, például a tárgyalási kritériumok naprakésszé tétele, valamint – a tárgyalások összes fejezetének általánosságban kiegyensúlyozott előrehaladását biztosítandó – mechanizmus az egyéb fejezetekkel kapcsolatos tárgyalások leállítására, amennyiben a 23./24. fejezettel kapcsolatos előrelépés lemaradna. ► A folyamat nagyobb átláthatósága és befogadó jellege: széles körű konzultáció az érdekelt felekkel a reformokkal kapcsolatban, azok végrehajtásának maximális támogatása érdekében. Tágabb értelemben a Bizottság az összes rendelkezésre álló eszközt felhasználja a jogállamiság megerősítésére, többek között – különösen a stabilizációs és társulási megállapodás alapján létrehozott közös testületek által végzett – rendszeres ellenőrzéseivel, értékelő küldetésekkel és strukturált párbeszéddel; jelentéstételével, különösen az eredményjelentésekkel; pénzügyi támogatásával, amely az IPA II keretében kiemelt hangsúlyt helyez a jogállamiságra; továbbá az intézményépítés, a Taiex, az ikerintézményi projektek és partneri felülvizsgálatok révén, amelyek közvetlen kapcsolatot teremtenek a tagállami bírák, ügyészek és egyéb bűnüldözési, határigazgatási és migrációs szakértők, valamint a bővítési országokbeli kollegáik között. Az EU és Törökország közötti eredményközpontú program keretében a 23. fejezettel foglalkozó munkacsoport jött létre. A nemzetközi bűnözés hatékonyabb kezelése érdekében a Bizottság szorgalmazza a régión belüli, továbbá az uniós tagállamokkal, valamint az Europollal, az Eurojusttal, a Frontex-szel és egyre inkább az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatallal folytatott igazságügyi és rendőrségi együttműködés elmélyítését. Ahhoz, hogy megfelelő intézkedéseket alakítsanak ki a külföldi fegyveresek jelenségének kezelésére, a bővítési országoknak fokozniuk kell a radikalizálódás megelőzésére irányuló kapacitásukat, többek között a bevált gyakorlatok megosztásával, valamint a tagállamokkal folytatott fokozott együttműködéssel. A vízumliberalizációs folyamat – az általa szabott külön reformfeltételekkel együtt – segített abban, hogy az országok jobban összpontosítsák erőfeszítéseiket. Az országoknak fokozniuk kell a fenti reformok megszilárdítását célzó igyekezeteket. A vízummentes országoknak haladéktalanul intézkedniük kell a liberalizált vízumrendszerrel való visszaélések kezelése céljából. Összevont erőfeszítésekre van szükség a migráció és a határigazgatás területén. Az e területeket érintő megoldatlan kérdésekkel továbbra is a megfelelő fórumok foglalkoznak, például a stabilizációs és társulási folyamat keretében, ideértve a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló 24. fejezetről folytatott tárgyalásokat is. ii. Alapvető jogok A Bizottság gondosan figyelemmel kíséri, hogy mi a helyzet a polgári, politikai, szociális és gazdasági jogok, valamint a bővítési országokon belül kisebbségekhez tartozók jogai tekintetében. Jóllehet a jog általánosságban biztosítja az alapvető jogokat, még többet kell tenni azért, hogy azokat a gyakorlatban is tiszteletben tartsák. A véleménynyilvánítás és a média szabadsága továbbra is aggályos. Jobban kell védelmezni a kisebbségekhez tartozó személyek jogait, valamint foglalkozni kell a kiszolgáltatott helyzetű csoportokat érő – többek között szexuális irányultságon alapuló – diszkriminációval és ellenségességgel. További teendőkre van még szükség a nők jogainak előmozdítása terén, ideértve a családon belül elkövetett erőszak kezelését is. Javítani kell a gyermekek jogainak tiszteletben tartását, valamint további erőfeszítéseket kell tenni a fogyatékossággal élő személyek támogatására. Továbbra is kihívásokkal kell számolni az egyéb alapvető jogok – például a tulajdonhoz való jog – terén. Gyakran hatékonyabb intézkedésekre van szükség az igazságszolgáltatás igénybevételének megkönnyítéséhez. Az országoknak szilárdabb intézményi keretet kell létrehozniuk az alapvető jogok védelmére. Az emberjogi intézmények – ideértve az ombudsmanokat is – megvannak ugyan, de erőteljesebb, a szóban forgó kérdések súlyosságával arányos szereppel kell őket felruházni. Túl gyakran fordul elő, hogy az ilyen intézmények ajánlásai nem érnek célba, az állami szervek általi nyomon követésük pedig nem megfelelő. Továbbá elő kell mozdítani a nem kormányzati szervezetek (NGO-k) és az emberijog-védők által folytatott tevékenység elismerésének kultúráját. A bővítési országok EU kereteibe történő hatékonyabb integrációja, valamint a bevált gyakorlatok terjesztésének elősegítése érdekében a Bizottság erősen ösztönzi, hogy a tagjelölt országok folytassák előkészületeiket arra, hogy megfigyelőként részt vegyenek az EU Alapjogi Ügynökségének munkájában. Az alapvető jogok garantálása a törökországi Alkotmánybíróság által: 2011 óta minden olyan egyén, aki úgy véli, hogy az alkotmány által biztosított alapvető jogait és szabadságait a hatóságok megsértették, – elvileg a rendes jogorvoslati eljárások kimerítése után – keresetet nyújthat be az Alkotmánybírósághoz. Ezen eljárás alapján a török Alkotmánybíróság 2014-ben olyan határozatokat hozott, amelyek: • védelmezik a véleménynyilvánítás és az internet szabadságát. • biztosítják a szabadsághoz és biztonsághoz, valamint a tisztességes tárgyaláshoz való jogot, valamint megnyitják az utat számos, Törökországot megosztó nagy kaliberű eset újratárgyalása előtt. • bűncselekményként ismerik el a szexuális irányultságon alapuló gyűlöletbeszédet. Ø A véleménynyilvánítás és a média szabadsága A bővítési országokban nagyjából megvan a véleménynyilvánítás és a média szabadságát célzó jogi keret, összességében véve pluralista médiával. A gyakorlatban ugyanakkor az elmúlt évben néhány országban romlott a véleménynyilvánítás és a média szabadsága. Számos fontos kihívással sürgősen foglalkozni kell, és továbbra is komoly aggodalomra ad okot a média szabadságára gyakorolt kormányzati befolyás. Több erőfeszítésre van szükség a közszolgálati műsorszolgáltatók politikai és pénzügyi függetlenségének biztosítása, a szabályozó hatóságok megerősítése és a média funkcionális önszabályozásának előmozdítása érdekében. Kezelni kell a médiára nehezedő informális gazdasági nyomást is, többek közt a média tulajdonosi szerkezetének átláthatóságával, a túlzott koncentráció megelőzésével, valamint a kormányzati reklámokkal kapcsolatos közbeszerzések átlátható szabályaival. Néhány országban az újságírók ellen irányuló ismétlődő erőszakos cselekmények és megfélemlítések a félelem légkörét és a cenzúrát táplálják, a hatóságok pedig nem sok sikerrel járnak az elkövetők azonosítása és megfelelő szankcionálása terén. Olykor maguk a kormányok is olyan légkört segítenek elő, amelyben a kormánypolitikával szemben kritikus újságírókat árulónak kiáltják ki, ezzel öncenzúrát eredményeznek. Jóllehet a becsületsértés büntethetősége megszűnt, az újságírók ellen továbbra is folynak büntetőeljárások. Az államhatalommal való visszaélés megelőzése érdekében fejleszteni és képezni kell a bírói kart. A Bizottság az EU-csatlakozási folyamat során továbbra is előtérbe helyezi a véleménynyilvánítás és a média szabadságával kapcsolatos munkát. A Bizottság feltérképezi annak lehetőségét, hogy 2015-ben az Európai Parlamenttel együtt megtartsa a 3. „Speak-Up” konferenciát a média, a civil társadalom és a nemzeti hatóságok kulcsfontosságú érdekelt feleinek részvételével. Az idei év folyamán később a Bizottság első alkalommal ítél oda díjat a tényfeltáró újságírás területén. Ø A kisebbségek – köztük a romák – védelme Általánosságban megvannak a kisebbségek védelmét szolgáló szilárd és jól kidolgozott jogi keretek. A gyakorlati végrehajtás azonban gyakran nehézkes, különösen akkor, ha közelmúltbeli konfliktusokhoz kapcsolódik. Többet kell tenni a jogi kötelezettségvállalások megfelelő végrehajtásának biztosítása, valamint az etnikai kisebbségeket érintő nehézségek hatékonyabb kezelése érdekében. Gyakran nagyobb figyelmet kell fordítani olyan kérdésekre, mint például a kisebbségi nyelvek, az oktatáshoz való hozzáférés, valamint a politikai képviselet. Ösztönözni kell a kisebbségek elfogadásának általános kultúráját, valamint az oktatás, a széles körű nyilvános viták és a tudatosítás révén meg kell fékezni a társadalmi ellenségességet. Zéró toleranciát előíró proaktív megközelítésre van szükség az etnikai alapú gyűlöletbeszéddel, diszkriminációval, erőszakkal és megfélemlítéssel szemben. Fontos megszilárdítani a rasszizmus és az idegengyűlölet bizonyos formái és kifejezései elleni küzdelem koherens keretét olyan területeken, mint például az audiovizuális média, a sport, a politika, az oktatás és az internet. Szerte a Nyugat-Balkánon és Törökországban továbbra is komoly aggodalomra ad okot a legtöbb roma közösség helyzete. A romák nagyon gyakran válnak a rasszizmus, a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés áldozataivá, mélyszegénységben élnek, nem jutnak megfelelő egészségügyi ellátáshoz, oktatáshoz és szakképzéshez, lakhatáshoz és foglalkoztatáshoz. A személyi okmányok hiánya ugyancsak aggodalomra ad okot. A Bizottság 2014 áprilisában magas szintű roma csúcstalálkozót tartott, hogy felhívja a figyelmet azon kihívásokra, amelyekkel a romák Európa-szerte – többek között a bővítési országokban is – szembesülnek. Ez hangsúlyozta, hogy a helyi hatóságok különös szerepet játszanak a romák társadalmi befogadásának biztosításában. 2014-ben a Bizottság – az NGO-k által a romák integrációjához nyújtott felbecsülhetetlen hozzájárulás elismeréséként – díjat hozott létre a romák befogadásáért. A Bizottság szorosan együttműködik az összes bővítési országgal, hogy biztosítsa a nemzeti romastratégiák megfelelő végrehajtását, nyomon követését és felügyeletét. Az IPA-n keresztül nyújtott pénzügyi támogatást szintén növelik, és célzottabbá teszik ahhoz, hogy támogassa a fenntartható előrehaladást az oktatás, a foglalkoztatás, az egészségügy, a lakhatás és a személyi okmányok öt prioritásterületén. A Bizottság a nemzetközi szervezetekkel és egyéb donorokkal folytatott stratégiai együttműködését is meg kívánja erősíteni. A roma kisebbség társadalmi befogadásának minden szinten erős politikai támogatottságot élvező nemzeti prioritássá kell válnia, és abban valamennyi érdekelt félnek felelősséget kell vállalnia. A korai iskoláztatás támogatása – romákat oktató asszisztensek Szerbiában: A roma gyerekek beiskolázási arányának növelése, valamint az általános iskolai ciklus elvégzésének előmozdítása érdekében 2008 óta működik egy több mint 170 pedagógusasszisztensből álló hálózat. Az asszisztensek segítséget nyújtanak a kiszolgáltatott helyzetű csoportokból származó tanulóknak – többségükben romáknak –, megszervezik a tanórákat, valamint kapcsolatot tartanak a szülőkkel. E kezdeményezés, amely immár szilárdan beépült a szerb oktatási rendszerbe, jelentős növekedést eredményezett az alacsonyabb iskolai évfolyamok beiskolázási rátáiban, valamint az iskola előtti programokra való beiratkozásban. Ø Szexuális irányultság és nemi identitás A Nyugat-Balkánon és Törökországban még mindig elterjedt jelenség a homofóbia, a diszkrimináció és a gyűlölet-bűncselekmény, ideértve a szexuális irányultság és a nemi identitás alapján elkövetett erőszakot és megfélemlítést is. Égető szükség van arra, hogy a diszkriminációellenes jogszabályokat a szexuális irányultságra és a nemi identitásra is kiterjesszék Törökországban és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban. E két országban, valamint Bosznia-Hercegovinában és Koszovóban még hiányoznak a gyűlölet-bűncselekményekről szóló jogszabályok. A bűnüldöző szervek, az ombudsmanok intézményei, a bírák és a médiában dolgozó szakemberek képzésére van szükség ahhoz, hogy ismertté váljanak az új jogszabályok, hogy biztosított legyen megfelelő végrehajtásuk, és hogy azok hozzájáruljanak a jobb megértéshez. A gyűlöletbeszéddel, az erőszakkal és a megfélemlítéssel szemben zéró toleranciára van szükség, a hatóságoknak pedig erős vezető szerepet kell felvállalniuk ahhoz, hogy változás következzen be a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek irányába tanúsított, gyakran ellenséges társadalmi hozzáállásban. Intézkedéseket kell hozni a sztereotípiák és a félretájékoztatás ellen, többek közt az oktatási rendszeren belül. Vallási vagy kulturális értékeket a diszkrimináció semmilyen formájának igazolására nem lehet felhasználni. A gyülekezés és véleménynyilvánítás szabadságát védelmezni kell, többek között a büszkeségnapi felvonulások megfelelő kezelésével. A Bizottság késő ősszel magas szintű konferenciát szervez az Európai Parlamenttel és a Tanács olasz elnökségével, hogy számba vegye a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyeket érintő kérdések aktuális állását és az azokkal kapcsolatos előrehaladást, valamint hogy bevált gyakorlatokat osszon meg. A leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek ellen elkövetett erőszak hatékonyabb rendőrségi kezelése Bosznia-Hercegovinában: Régiószerte jellemző, hogy tipikusan igen kevés bejelentést tesznek a személyeket szexuális irányultságuk miatt érő fenyegetésekről és erőszakos esetekről. Ez részben annak tulajdonítható, hogy a rendőrség és a társadalom általában közömbös, sőt akár ellenséges is az ilyen eseteket illetően, valamint nincs bizalom aziránt, hogy a hatóságok fellépnének ez ellen. A szarajevói rendőrség célirányosan képzett kapcsolattartó tisztviselőket nevezett ki a homofób fenyegetések és támadások eseteinek kezelése céljából. E kezdeményezés a rendőrség és az NGO-k közötti hatékony együttműködés eredménye, és tudatosította a rendőrségen belül, hogy e jelenséggel komolyabban foglalkozni kell, és megfelelően ki kell vizsgálni a gyűlölet-bűncselekmények összes esetét. Ø A nők jogai Többet kell tenni a nők jogainak támogatásáért, valamint a nemek közötti egyenlőség biztosításáért. Foglalkozni kell a foglalkoztatáson belüli diszkriminációval, valamint a nők munkaerő-piaci alacsony részvételi arányával. Továbbra is léteznek sztereotípiák és hagyományosan nemekhez kötött szerepek, egyes esetekben olyannyira, hogy azok súlyosan korlátozzák a nőket abban, hogy ki tudjanak állni jogaik mellett, különösen Törökországban. Koszovóban a nőket súlyos akadályok gátolják abban, hogy érvényesítsék földöröklési jogukat. A régió legtöbb országa ratifikálta az Európa Tanácsnak a nők elleni és a családon belüli erőszak megelőzéséről és felszámolásáról szóló egyezményét, amely idén lépett hatályba. A végrehajtás kulcsfontosságú, mivel a nők elleni erőszak és az áldozatok támogatása továbbra is kihívást jelent az összes országban. Törökországban továbbra is komoly aggodalomra ad okot a családon belüli erőszak, a „becsületbeli” erőszak és elnyomás, valamint a korai és kényszerházasságok kérdése. Az egyezmény a nők elleni erőszakként jellemzett számos olyan bűncselekményt határoz meg, amelyeket büntethetővé kell tenni. Ezek között szerepel a lelki, fizikai és nemi erőszak, ideértve az erőszakos közösülést, a kényszerházasságot és a zaklatást is. A nemek közötti egyenlőséget célzó átfogó program Montenegróban: Az elmúlt évek szakpolitikai és jogalkotási fejleményei új alapot teremtettek ahhoz, hogy foglalkozzanak a nők emberi jogokhoz való hozzáférésével, valamint arra vonatkozó lehetőségükkel, hogy hozzájáruljanak a politikai, gazdasági és társadalmi fejlődéshez. A jogszabályok és szakpolitikák végrehajtásának biztosítása érdekében Montenegró a nemek közötti egyenlőséget célzó átfogó programot kezdeményezett a nők személyi sérthetetlenségének, gazdasági előremenetelének és politikai képviseletének javítására. Ez multidiszciplináris csoportok létrejöttét eredményezte a nők elleni erőszak leküzdése céljából, valamint hozzájárult a nők parlamenten belüli részarányának megnövekedéséhez. Ø A gyermekek jogai Többet kell tenni a gyermekek jogainak védelmezése érdekében, és különösen a célból, hogy védelmezzék őket az erőszak valamennyi formájával szemben, javítsák az igazságszolgáltatáshoz és a fiatalkorúak igazságszolgáltatási rendszereihez való hozzáférésüket, valamint biztosítsák a szülői gondoskodásban nem részesülő gyermekek intézményi elhelyezésének közösségi, illetve családi alapú alternatíváit (az intézményi gondozás leépítése). A régió legtöbb országa mára jogi kereteket és cselekvési terveket dolgozott ki, de a végrehajtás még le van maradva. III. A bilaterális kérdések kezelése és túllépés a múlt örökségén A jószomszédi kapcsolatok és a regionális együttműködés a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei. Az intenzívebb bilaterális együttműködésnek és kapcsolatoknak köszönhetően erősödtek a jószomszédi kapcsolatok, még olyan érzékeny kérdések tekintetében is, mint például a háborús bűncselekmények, a menekültek visszatérése – többek között a szarajevói folyamat[4] keretében végrehajtott regionális lakhatási program, illetve az ehhez kapcsolódó, folyamatban lévő lakásépítés révén –, a szervezett bűnözés és a rendőrségi együttműködés. Az eddig elért eredményeket meg kell erősíteni. A májusban Bosznia-Hercegovinában és Szerbiában súlyos károkat okozó árvizek nemcsak az Unió szolidaritását és a szorosabb integráció előnyeit hangsúlyozó határozott uniós válaszreakciót eredményeztek, hanem hatékony együttműködést is e két ország között, valamint régiószerte. Nemzeti és etnikai határvonalakon túllépő erős szolidaritás mutatkozott, különösen – de nem kizárólag – helyi szinten. A politikai vezetőknek meg kell ragadniuk a lehetőséget arra, hogy e jó szándékra építve összpontosítsanak az EU felé vezető út közös kihívásait érintő további együttműködésre. További erőfeszítésekre van szükség a bővítési országok közötti, valamint a jelenlegi tagállamokkal fennálló bilaterális viták rendezése érdekében. A régió bilaterális kapcsolatait továbbra is számos megoldatlan kérdés terheli, különösen a volt Jugoszlávia felbomlásából fakadóak, mint például az etnikumok közötti és a jogállással kapcsolatos viták, a kisebbségek helyzete, a háborús bűncselekményekért való felelősségre vonás, az eltűnt személyek, valamint a határok kijelölése. A közelmúlt történelméről alkotott gyökeresen eltérő nézetek ugyancsak rányomják bélyegüket a kapcsolatokra. A tényfeltárást és megbékélést célzó RECOM-kezdeményezést támogató első lépéseket újabb intézkedéseknek kell követniük. A megbékélés alapvető fontosságú ahhoz, hogy Délkelet-Európában stabilitás és olyan környezet alakulhasson ki, amely hozzájárul a múlt örökségének feldolgozásához, így minimálisra csökkenti annak lehetőségét, hogy politikai célokra használják fel a még lezáratlan bilaterális kérdéseket. Az érintett feleknek mihamarabb foglalkozniuk kell a bilaterális kérdésekkel, és azok nem hátráltathatják a csatlakozási folyamatot, amelynek meghatározott feltételrendszeren kell alapulnia. A Bizottság sürgeti a feleket, hogy tegyenek meg minden erőfeszítést a még fennálló viták megoldása érdekében, a megállapított elveknek és eszközöknek megfelelően, ideértve azt is, hogy a kérdéseket adott esetben a Nemzetközi Bíróság vagy bármely más ad hoc vitarendezési szerv elé vigyék. A csatlakozási tárgyalások politika lendületet adhatnak a viták rendezéséhez. A Szerbia és Koszovó közötti kapcsolatok rendezését folytatni kell, valamint végre kell hajtani a brüsszeli megállapodást[5]. Az EU belefoglalta a Szerbiával kialakított tárgyalási keretbe, valamint a Koszovóval kötött stabilizációs és társulási megállapodásba a két ország közötti viszony rendezésének követelményét. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság tekintetében továbbra is fontos a jószomszédi kapcsolatok fenntartása, ideértve azt is, hogy az ENSZ égisze alatt, tárgyalások útján, további késedelem nélkül kölcsönösen elfogadható megoldást kell találni az elnevezés kérdésére. A Bizottság továbbra is politikai támogatást és közvetítést kínál minden olyan országnak, amely a bilaterális kérdések mihamarabbi megoldásán fáradozik, és továbbra is aktívan támogatja a megoldás érdekében más fórumok keretei közt tett erőfeszítéseket. A jószomszédi viszonyokat továbbra is különféle regionális együttműködési kezdeményezésekkel erősítik. A Bizottság maximálisan támogatja a délkelet-európai együttműködési folyamat (SEECP) és a Regionális Együttműködési Tanács munkáját, ideértve a Délkelet-Európa 2020 stratégiát is. A Bizottság üdvözli a májusban létrejött SEECP regionális parlamenti közgyűlést, valamint a nyugat-balkáni Hatok nemrégiben kezdett megerősített együttműködését a stabilizációs és társulási megállapodás keretében. E kezdeményezés keretében nemrégiben fontos találkozókra került sor a régió külügy- és pénzügyminiszterei között a – különösen a gazdasági kormányzás területét érintő – közös kihívások megvitatása céljából. Folytatódott az együttműködés más regionális fórumok, mint például a Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA), az Energiaközösség és a Regionális Közigazgatási Képzési Központ keretében. Fontos, hogy e kezdeményezések kiegészítő jellegűek, inkluzívak, regionális gyökerűek és regionálisan irányítottak legyenek. A Bizottság üdvözli az augusztusi berlini csúcstalálkozót, ahol egyértelművé vált, hogy a nyugat-balkáni térség európai perspektívája erős politikai támogatottságot élvez. További éves csúcstalálkozókat is terveznek, a soron következőnek Ausztria lesz a házigazdája. A „berlini folyamat” fontos lehet a reformok ösztönzéséhez és az alapvető összekapcsolási beruházások realisztikus prioritásainak elfogadásához. Akár a még rendezetlen bilaterális kérdések megoldásához is lendületet adhat. A Bizottság készen áll arra, hogy támogassa e kezdeményezés nyomon követését. *** IV. Következtetések és ajánlások A fenti elemzés, valamint a mellékletben összefoglalt országspecifikus értékelések alapján a Bizottság az alábbi következtetéseket és ajánlásokat terjeszti elő: I. 1. Az elmúlt öt évben a Bizottság megerősítette a bővítési politika szavahihetőségét, és fokozta átalakító erejét azáltal, hogy nagyobb hangsúlyt fektetett arra, hogy az alapvető reformokkal már a bővítési folyamat elején foglalkozzanak. A Bizottság különös hangsúlyt helyezett i. a jogállamiság, ii. a gazdasági kormányzás és iii. a közigazgatási reform három pillérére. 2. 2012-ben a Bizottság új megközelítést vezetett be a jogállamiságra vonatkozóan. 2013-ban a Bizottság – az európai szemeszter tapasztalataira építve – meghatározta a gazdasági kormányzás megerősítésének keretét. Idén új ötleteket vázol fel a bővítési országokban végbemenő közigazgatási reform támogatására. A megújult lendülettel folytatódó bővítési folyamat három pillére kapcsolódik egymáshoz, és az e területeken elért előrehaladás kulcsfontosságú lesz annak meghatározásához, hogy ezen országok mikorra lesznek teljesen felkészültek az uniós csatlakozásra. 3. Az EU bővítési politikája továbbra is hozzájárul az európai béke, biztonság és jólét kölcsönös előnyeihez. Erősíti az EU politikai és gazdasági erejét, és erőteljes átalakító hatást gyakorol az érintett országokra. Jól előkészített csatlakozási folyamat biztosítja, hogy a bővítés ne menjen az Unió hatékonyságának rovására. 4. A 10 új tagállam 2004-es történelmi jelentőségű csatlakozásának májusban ünnepelt tízéves évfordulója felidézi az elért eredményeket. Az EU bővítésével párhuzamosan bővülnek vállalkozásaink, befektetőink, fogyasztóink, turistáink, egyetemi hallgatóink és ingatlantulajdonosaink lehetőségei is. A bővítés az Unió újonnan csatlakozó és korábbi tagállamainak egyaránt kedvezett. Nőtt a kereskedelem és a befektetés. Az uniós környezetvédelmi, fogyasztóvédelmi és egyéb standardok szélesebb körű alkalmazásával javult a polgárok életminősége. 5. A nyugat-balkáni országok számára kulcsfontosságú stabilizációs tényezőt jelent az uniós tagság uniós tagállamok által nyújtott egyértelmű perspektívája, ami támogatja az előrelépést a szükséges feltételek – ideértve a stabilizációs és társulási folyamat feltételeit is – teljesítése felé. A jószomszédi kapcsolatok és az inkluzív regionális együttműködés kulcsfontosságúak. E nemrégiben még konfliktus által szabdalt régió történelmét tekintve kulcsfontosságú, hogy a bővítési országok folyamatos erőfeszítéseket tegyenek a bilaterális kérdések rendezése és a múlt örökségének hátrahagyása érdekében. 6. A bővítés az Unió külpolitikájának erőteljes eszközévé vált. Az Unió szomszédságában mutatkozó fejlemények is hangsúlyozzák, hogy a bővítési politika fontos eszköz a kulcsfontosságú külpolitikai kérdésekkel kapcsolatos együttműködés további elmélyítése céljából. Minden bővítési országgal meg kell erősíteni a bilaterális külpolitikai párbeszédet. Minden tárgyaló országgal meg kell vitatni a 31. fejezethez tartozó kül-, biztonság- és védelmi politikai kérdéseket. A Bizottság hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a bővítési országoknak fokozatosan igazodniuk kell az EU külpolitikai álláspontjaihoz. Hangsúlyozza továbbá a közös biztonság- és védelmi politika jelentőségét, ideértve például az Európai Védelmi Ügynökség programjaiban való részvételt is. 7. A csatlakozási folyamat szigorú, de igazságos feltételrendszerre, meghatározott kritériumokra és a saját érdem elvére épül. Ez nagyon fontos a bővítési politika szavahihetősége szempontjából: egyrészt ahhoz, hogy a bővítési országok ösztönzést kapjanak a kiterjedt reformok végrehajtásához, másrészt az uniós polgárok támogatásának elnyeréséhez. A tagállamoknak és az uniós intézményeknek a maguk részéről megalapozott vitát kell folytatniuk a bővítési politika politikai, gazdasági és társadalmi hatásairól. 8. Ami az első pillért illeti, a jogállamiság megerősítése az új lendülettel folytatódó csatlakozási folyamat középpontjában áll. Az igazságügyi reformokat kitartóan folytatni kell annak biztosítása érdekében, hogy független és pártatlan bírói kar nyújtson hatékony igazságszolgáltatást. Az országoknak hiteles eredményeket kell felmutatniuk a szervezett bűnözéssel és korrupcióval kapcsolatos ügyekre vonatkozó nyomozások, büntetőjogi eljárások és jogerős ítélethozatal terén. Az ítélethozatalnak visszatartó erejűnek kell lennie, a bűncselekmény útján szerzett vagyont pedig el kell kobozni. A jogállamiság támogatja az üzleti és befektetési környezetet azáltal, hogy jogbiztonságot teremt, valamint hozzájárul a versenyképességhez, a munkahelyteremtéshez és a növekedéshez. 9. A Bizottság továbbra is végrehajtja a jogállamiság tekintetében a Tanács által 2011 decemberében jóváhagyott új megközelítést. Az, hogy a jogállamisággal már a csatlakozási folyamat elején foglalkoznak, maximális időt biztosít az országok számára ahhoz, hogy kézzel fogható eredményeket mutassanak fel a reformok végrehajtása terén. Ez segít biztosítani, hogy a reformok mélyen gyökerezettek és visszafordíthatatlanok legyenek. Az új megközelítésnek megfelelően a Bizottság általános egyensúlyt kíván biztosítani a tárgyalások során. A 23. (igazságszolgáltatás és alapvető jogok) és a 24. (szabadság, biztonság és a jog érvényesülése) fejezetével a teljes tárgyalási folyamat haladásával párhuzamosan kell haladni. A Bizottság felhívja a figyelmet arra, hogy a tárgyalási kereteknek van egy „általános egyensúlyra” vonatkozó záradéka, ami lehetővé teszi a tárgyalások leállítását, amennyiben a jogállamiságot érintő kérdések nem haladnának. 10. Jóllehet a bővítési országok jogi kerete általánosságban biztosítja az alapvető jogokat, még többet kell tenni azért, hogy azokat a gyakorlatban is maradéktalanul tiszteletben tartsák. A véleménynyilvánítás és a média szabadsága továbbra is aggasztó. Jobban kell védeni a kisebbségekhez tartozó személyek jogait. Továbbra is komoly aggodalomra ad okot a kiszolgáltatott helyzetű csoportok irányába tanúsított – többek között a szexuális irányultságon alapuló – diszkrimináció és ellenségesség. További munkával kell előmozdítani a nők jogait – ideértve a családon belüli erőszak kezelését is –, a gyermekek jogait, valamint a fogyatékossággal élők jogait. A bővítési országokat jobban integrálni kell az uniós keretekbe, valamint támogatni kell a bevált gyakorlatok terjesztését. E célból a Bizottság határozottan ösztönzi, hogy a tagjelölt országok folytassák előkészületeiket arra, hogy megfigyelőként részt vegyenek az EU Alapjogi Ügynökségének munkájában. 11. Ami a második pillért illeti, az uniós tagság gazdasági kritériumainak teljesítése érdekében elengedhetetlen megerősíteni a bővítési országok gazdasági kormányzását és versenyképességét. A fenntartható növekedés megvalósítása, az üzleti környezet kedvezőbbé tétele, valamint a befektetés fellendítése érdekében el kell mélyíteni a reformokat. Foglalkozni kell a – különösen a fiatalok körében – magas munkanélküliséggel. A gazdasági fejlődés támogatása várhatóan az EU-ra nehezedő migrációs nyomást is mérsékelni fogja. Az átmeneti intézkedések jellegével és esetleges szükségességével, és/vagy a munkavállalók szabad mozgására vonatkozó védelmi mechanizmussal a jövőbeni bővítésekről szóló csatlakozási tárgyalások során foglalkoznak, a jövőbeni hatásvizsgálat figyelembe vételével. 12. Az európai szemeszter tapasztalataira, valamint az Unión belüli megerősített gazdasági kormányzásra építve a Bizottság hatékonyabb együttműködési folyamatokat indított a bővítési országokkal. A Nyugat-Balkánra vonatkozóan a Bizottság két részből álló nemzeti gazdasági reformprogramok kidolgozását tervezi. Az első rész a tagjelölt országokra vonatkozó, már meglévő előcsatlakozási gazdasági program, valamint a potenciális tagjelölt országokra vonatkozó – és Koszovóra is kiterjesztett – gazdasági és költségvetési program továbbfejlesztett változatát tartalmazza. Középtávú makrogazdasági és költségvetés-politikai keretet határoz meg, amelyben nagyobb hangsúly helyeződik a külső fenntarthatóság és a növekedés strukturális akadályainak értékelésére. A második rész a fokozott versenyképesség és növekedés tekintetében legfontosabb, ágazati jellegű strukturális reformokat öleli fel, ideértve az infrastruktúra-beruházási szükségleteket is. A felügyelet megerősítése érdekében az értékelés eredményeként minden ország továbbra is célzottabb szakpolitikai iránymutatást kap. Törökország esetében magas szintű gazdasági párbeszédet alakítanak ki. 13. Ami a harmadik pillért illeti, a közigazgatási reform az összes országban prioritás. A közszolgálatot továbbra is erősen áthatja a politika. Meg kell erősíteni a közigazgatás átláthatóságát, elszámoltathatóságát, szakszerűségét és hatékonyságát. Nagyobb hangsúlyt kell fektetni a polgárok és vállalkozások szükségleteire. Több figyelmet kell fordítani az államháztartás-igazgatásra is. A Bizottság a közigazgatási reformot mélyebben beágyazza a bővítési folyamatba. „Közigazgatási reformmal foglalkozó szakcsoportokat” hoztak létre vagy hoznak jelenleg létre a bővítési országokkal. E szakcsoportok képezik majd a közigazgatási reformmal kapcsolatos munka előrevitelének fő platformját. A társulási tanács/bizottság keretében strukturáltabb politikai vitát kell folytatni a kulcsfontosságú kérdéseket illetően. A csatlakozási tárgyalásokat a szükséges reformok ösztönzésére is fel kell használni. A kulcsfontosságú kérdésekkel a megfelelő fejezetek – nevezetesen a közbeszerzés, a pénzügyi ellenőrzés, az igazságszolgáltatás és alapvető jogok, az adózás, valamint a gazdasági és monetáris politika – keretében, valamint a kormányközi konferenciák összefüggésében kell foglalkozni. A szakcsoportok fórumot képeznek továbbá a közigazgatási reformmal kapcsolatos, a kapcsolódó tárgyalási fejezetekben szereplő horizontális kérdések megválaszolásához, az előrehaladás ellenőrzéséhez, valamint a következetesség biztosításához. Az eredményeket felhasználják a fejezetekről folytatott tárgyalásokhoz. 14. A reformfolyamat támogatásához feltétlenül meg kell erősíteni a bővítési országok kulcsfontosságú demokratikus intézményeinek működését és függetlenségét. Ez többek között azt jelenti, hogy konstruktív és fenntartható párbeszédet kell biztosítani a teljes politikai palettán, főleg a parlamenten belül. Még többet kell tenni azért is, hogy kedvező környezet alakulhasson ki a civil társadalmi szervezetek számára. Az erős civil társadalom erősíti a politikai elszámoltathatóságot, és elősegíti a csatlakozással kapcsolatos reformok jobb megértését. 15. A jószomszédi kapcsolatok a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei. További erőfeszítésekre van szükség a múlt örökségén való túllépés, a megbékélés előmozdítása, valamint a bővítési országok között és a tagállamok viszonylatában fennálló bilaterális viták rendezése céljából. Az érintett feleknek mihamarabb foglalkozniuk kell a bilaterális kérdésekkel, és azok nem hátráltathatják a csatlakozási folyamatot, amelynek meghatározott feltételrendszeren kell alapulnia. 16. A múlt évben tovább erősödött a regionális együttműködés. A Bizottság teljes mértékben támogatja a délkelet-európai együttműködési folyamat (SEECP) és a Regionális Együttműködési Tanács munkáját, ideértve a Délkelet-Európa 2020 stratégiát is. Koszovó regionális kezdeményezésekbe történő fokozott bevonása pozitív fejleménynek számít. A Bizottság üdvözli a nyugat-balkáni Hatok által a stabilizációs és társulási folyamat keretében kezdett megerősített együttműködést. E fejlemények megerősítik a bővítési politika multilaterális dimenzióját, támogatják az inkluzív együttműködést és a gazdasági kormányzással kapcsolatos bevált gyakorlatok megosztását, valamint előmozdítják a régión belüli és az EU-val való összekapcsolódást. A Bizottság ugyancsak üdvözli az augusztusi berlini csúcstalálkozót, ahol egyértelművé vált, hogy a nyugat-balkáni térség európai perspektívája erős politikai támogatottságot élvez. További éves csúcstalálkozókat is terveznek, a soron következőnek Ausztria lesz a házigazdája. A „berlini folyamat” fontos lehet a reformok ösztönzéséhez és az alapvető összekapcsolási beruházások realisztikus prioritásainak elfogadásához. Akár lendületet is adhat a még rendezetlen bilaterális kérdések megoldásához. A Bizottság készen áll arra, hogy támogassa e kezdeményezés nyomon követését. 17. 2014-ben indult a második Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II). Az IPA II-n keresztül az EU 11,7 milliárd EUR-t biztosít a 2014–2020 közötti időszakra a bővítési országok csatlakozási felkészülésének, valamint a regionális és határon átnyúló együttműködésnek a támogatása céljából. Az IPA II nagyobb hangsúlyt fektet az uniós csatlakozással kapcsolatos prioritásokra a demokrácia és jogállamiság, valamint a versenyképesség és növekedés területén. Továbbá, az IPA II ágazati megközelítést, eredményösztönzőket, nagyobb költségvetés-támogatást, valamint a projektek rangsorolását vezeti be. A fő infrastruktúra-folyosók mentén megvalósuló jelentős beruházásokhoz összehangolt megközelítésre van szükség. Erősítik a nemzetközi pénzügyi intézményekkel való koordinációt. A nyugat-balkáni beruházási keret továbbra is támogatja a munkahelyteremtést és a növekedést ösztönző, valamint a régió összekapcsolását előmozdító beruházásokat. II. 18. Montenegró: További lépések történtek a csatlakozási tárgyalásokban. 2014 májusában befejeződött az uniós vívmányok elemző vizsgálata (átvilágítás). Decemberben megnyitották a 23. fejezettel (Igazságszolgáltatás és alapvető jogok), valamint a 24. fejezettel (Szabadság, biztonság és a jog érvényesülése) kapcsolatos tárgyalásokat. A Montenegró által elfogadott cselekvési tervek alapján a Bizottság 84 időközi tárgyalási kritériumot határozott meg a 23. és 24. fejezetre vonatkozóan. E tárgyalási kritériumok egyértelmű iránymutatást nyújtanak a jövőbeni reformokhoz. Összesen 12 fejezettel kapcsolatban nyíltak meg, két fejezet tekintetében pedig ideiglenesen lezárultak a tárgyalások. 19. Megkezdődött a cselekvési tervek végrehajtása. A releváns joganyag 2013. júliusi alkotmányos reformok szerinti kiigazítását követően több kulcsfontosságú bírói és ügyészi tisztviselőt választottak és neveztek ki. A parlament több sikertelen próbálkozás után 2014 októberében végül új állami főügyészt nevezett ki. A bírói kar hatékonyabbá vált. Erősödött az alapvető jogokat védő jogi keret, ideértve az ombudsmanról szóló törvényt is. 20. Számos intézkedést, különösen a jogalkotási – azon belül is a korrupcióellenes – reformokat illetően azonban késedelmek mutatkoztak, Az elfogadott jogalkotási intézkedéseket még nem sikerült gyakorlati eredményekbe átültetni. Montenegrónak mihamarabb megfelelő törvényt kell elfogadnia a politikai pártok finanszírozásáról. Hiteles eredményeket kell felmutatni a korrupciós ügyekkel – köztük a magas szintű korrupcióval – kapcsolatos nyomozások, büntetőjogi eljárások és jogerős ítéletek terén. Biztosítani kell a vagyonlefoglalás és vagyonelkobzás eszközeinek következetes alkalmazását. Változatlanul komoly aggályok merülnek fel a véleménynyilvánítás és a média szabadságát illetően. Fel kell gyorsítani az újságírókat ért erőszakos cselekmények kivizsgálását. Konstruktív politikai párbeszédet kell kialakítani, valamint vissza kell állítani a választási folyamatba és az állami intézményekbe vetett bizalmat. Az Unió felé vezető előrelépések lendületének fenntartásához feltétlenül meg kell erősíteni az EU-integrációs kérdésekkel foglalkozó igazgatási kapacitásokat. A közszolgálatot mentesíteni kell a politikai befolyástól, szakszerűségét pedig fokozni kell. A gazdasági reformokat folytatni kell – nem utolsósorban a magas munkanélküliség kezelése céljából –, az üzleti környezetet pedig kedvezőbbé kell tenni. Sürgősen fenntartható és a stabilizációs és társulási megállapodással összeegyeztethető megoldást kell találni a KAP alumíniumgyártó kérdésére. 21. Erőteljes politikai elkötelezettségre van szükség a jogállamiság megerősítéséhez szükséges mélyreható és tartós politikai reformokhoz. Montenegró az első olyan ország, amely a csatlakozási tárgyalásokban a jogállamiságra alkalmazott új megközelítés szerint nyitja meg a 23. és 24. fejezetet. A Bizottság emlékeztet arra, hogy a tárgyalási kereteknek van egy „általános egyensúlyra” vonatkozó záradéka. A jogállamisági fejezetekre vonatkozóan meghatározott időközi tárgyalási kritériumok teljesítése, valamint a fent azonosított hiányosságok – kézzelfogható eredményekkel igazolt – orvoslása terén elért haladás határozza majd meg a csatlakozási tárgyalások átfogó ütemét, ideértve a jövőbeni kormányközi konferenciák napirendjét is. 22. Szerbia: Megkezdődtek az EU és Szerbia közötti csatlakozási tárgyalások. Az Európai Tanács azért határozott a tárgyalások megnyitása mellett, mert Szerbia eredményeket mutatott fel a reformok terén, valamint folyamatos elkötelezettséget tanúsított a Koszovóhoz fűződő kapcsolatainak rendezése iránt. A tárgyalásokkal kapcsolatos első kormányközi konferenciára 2014 januárjában került sor. Az uniós vívmányok elemző vizsgálata (átvilágítás) terv szerint halad. Az országban májusban pusztító komoly árvizek jelentős társadalmi-gazdasági hatással jártak. Az EU azonnali jelentős mentési és a segítségnyújtási műveleteket hajtott végre, valamint júliusban donorkonferenciát szervezett. A nemzetközi közösség jelentős vállalásokat tett a helyreállítási és újjáépítési fázis vonatkozásában. 23. Szerbia némi előrelépést tett a közigazgatási reform terén. Átfogó stratégiát fogadott el, valamint megerősítette a koordinációt és a tervezést. A bírói kar tekintetében fontos jogszabályokat, valamint értékelési szabályokat fogadtak el a bírákra és ügyészekre vonatkozóan. Jelentős számú bírósági elnök kapott határozatlan idejű kinevezést. Erőteljes a politikai eltökéltség a korrupció leküzdésére. Számos vizsgálatot végeztek magas szintű eseteket illetően, valamint erőfeszítéseket tettek a koordináció javítására. Szerbia aktívan részt vett a regionális bűnüldözési együttműködésben. 24. A hatékonyan működő független igazságszolgáltatás biztosításához viszont folyamatos erőfeszítésekre van szükség. Egyes kulcsfontosságú jogszabályok, mint például az ingyenes jogsegélyről szóló törvény, a visszaélést bejelentő személyekről szóló törvény, valamint az összeférhetetlenségről szóló törvény még elfogadásra várnak. A korrupció továbbra is számos területen érzékelhető. Szerbiának konkrét eredményeket kell felmutatnia a korrupció és szervezett bűnözés elleni küzdelem terén. Az alapvető jogokat a gyakorlatban is teljes mértékben tiszteletben kell tartani, ideértve a leginkább kiszolgáltatott helyzetű csoportok védelmét is. Aggályok merültek fel a véleménynyilvánítás teljes körű gyakorlásának romló körülményei miatt. Foglalkozni kell a közigazgatáson belüli hiányosságokkal. A független szabályozási testületek megállapításait jobban nyomon kell követni. A gazdasági reformokra a növekedésösztönzés és a magas munkanélküliség kezelése érdekében is szükség van. 25. Az új kormánynak – erős mandátumát kihasználva – meg kell ragadnia a lehetőséget a reformok lendületes keresztülvitelére. Szerbiának számos kihívással kell szembenéznie. Proaktívan meg kell erősítenie a csatlakozási folyamat befogadó jellegét és átláthatóságát. A reformfolyamat támogatása érdekében javítania kell az új jogszabályok és szakpolitikák tervezését, koordinálását, ellenőrzését és végrehajtását. A jogállamiságot érintő kérdésekre alkalmazott új megközelítésnek megfelelően tárgyalási nyitókritériumokat határoztak meg a 23. és 24. fejezet keretében. Ezek alapján Szerbiának átfogó cselekvési terveket kell előterjesztenie. A tárgyalásokon belüli általános egyensúly biztosítása érdekében e területekkel a többi tárgyalási fejezettel párhuzamoson kell haladni. 26. Szerbiának fenn kell tartania a regionális együttműködés melletti elkötelezettségét, valamint továbbra is aktív és konstruktív szerepet kell vállalnia a Koszovóval való vitarendezésben, amellyel kapcsolatban jelentős előrelépések születtek. Szerbiának továbbra is biztosítania kell a párbeszéd során kialakított megállapodások végrehajtását. A Bizottság emlékeztet arra, hogy – a jogállamisággal kapcsolatos fejezetekre vonatkozókhoz hasonlóan – a tárgyalási keret megköveteli, hogy a tárgyalási fejezetek általános előrehaladásával párhuzamosan haladjon a Koszovóhoz fűződő viszony rendezése is. A 35. fejezetet a tárgyalások elején meg kell nyitni. Ez szilárd keretet biztosít a létrejött megállapodások végrehajtásának ellenőrzéséhez. 27. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság: Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság uniós csatlakozása jelenleg holtponton áll. Mivel nem teljesültek a Bizottság Tanácsnak tett ajánlásai, a csatlakozási tárgyalások megnyitása egyelőre még várat magára. Ezzel egyidejűleg a reformok fenntarthatósága romlott annak következtében, hogy a kormánynak számos kulcsfontosságú kérdés tekintetében nem sikerült megfelelő eredményeket felmutatnia, egyes területeken pedig nyilvánvaló a visszalépés. 28. Némi további előrelépés történt a közigazgatási reform, valamint az aktív regionális és nemzetközi rendőrségi együttműködés terén. Ahhoz képest, hogy az ország hol tart a csatlakozási folyamatban, továbbra is magas szinten áll az uniós vívmányokkal való jogharmonizáció. Az uniós menetrend továbbra is az ország stratégiai prioritásának számít. 29. Ugyanakkor a múlt évben súlyos aggályok merültek fel az állami intézmények fokozódó politikai befolyásoltsága, valamint a kormány média felett gyakorolt ellenőrzése körül, többek között a választások összefüggésében, amint arról az EBESZ/ODIHR beszámolói is tanúskodnak. Fokozatosan romlik az állami intézményekbe vetett bizalom. Egyre komolyabbak a szelektív igazságszolgáltatás körüli aggályok. Tovább romlott a média szabadságának helyzete. A kormány és az ellenzéki pártok közötti közelmúltbeli politikai válságok arra mutattak rá, hogy a pártpolitikai érdekek egyre inkább a nemzeti érdekek felé emelkednek. Mind a kormány, mind az ellenzék felelős annak biztosításáért, hogy a politikai vita elsődleges színtere a parlament legyen, valamint hozzá kell járulniuk a parlament megfelelő működését elősegítő körülmények megteremtéséhez. A kormánynak biztosítania kell, hogy az ellenzék teljes mértékben elláthassa demokratikus ellenőrzési feladatkörét. Ezzel egyidejűleg az ellenzéknek is konstruktívan részt kell vennie a demokratikus folyamatokban. Az elmúlt évben a magas szintű csatlakozási párbeszéd keretében egyetlen ülést sem tartottak. Az etnikumok közötti helyzetet illetően nagyobb bizalmat kell teremteni a közösségek között. Az ohridi keretmegállapodás felülvizsgálatát be kell fejezni, ajánlásait pedig végre kell hajtani. 30. Továbbra is nagyon fontos, hogy döntő lépéseket tegyenek az elnevezéssel kapcsolatos kérdés Görögországgal való rendezése felé. Az ország európai törekvéseit közvetlenül és kedvezőtlenül befolyásolja, hogy a vitában érintett felek az ENSZ közvetítésével immár 19 éve tartó megbeszélések során nem tudtak kompromisszumot kötni. Határozott fellépésre, valamint proaktív támogatásra van szükség az uniós vezetők részéről. A Bizottság emlékeztet azon véleményére, hogy amennyiben megkezdődődött volna az átvilágítás és a Tanács megkezdte volna a tárgyalási keret megvitatását, az kellő lendületet adott volna annak elősegítéséhez, hogy tárgyalásos úton, kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak az elnevezés kérdésére még a tárgyalási fejezetek megnyitása előtt. 31. Általánosságban elmondható, hogy az ország ez idáig összességében elért előrelépéseire tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy a politikai kritériumok továbbra is kellően teljesülnek, és fenntartja a csatlakozási tárgyalások megnyitására tett ajánlását, ugyanakkor sajnálja a múlt évi visszalépéseket. A Bizottság arra sürgeti a hatóságokat, hogy határozattan lépjenek fel a bírói kar függetlenségét és a véleménynyilvánítás szabadságát érintő növekvő politikai befolyással és súlyosbodó hiányosságokkal kapcsolatos aggályok eloszlatása érdekében, hogy ajánlását az elkövetkező években is fenntarthassa. A Bizottság továbbra is elkötelezett amellett, hogy – többek között az inkluzív magas szintű csatlakozási párbeszéd keretében – támogassa az ország erőfeszítéseit az összes unióval kapcsolatos reform végrehajtása tekintetében, hogy teljes mértékben kiaknázhassa a kapcsolatokban rejlő lehetőségeket. 32. Albánia: Az Európai Tanács 2014 júniusában úgy határozott, hogy megadja a tagjelölt státuszt Albánia számára, elismerve ezzel az ország által tett reformlépéseket. Ez egyben ösztönzést is ad a reformok ütemének felgyorsításához. 2013 novemberében a Bizottság magas szintű párbeszédet kezdett Albániával, hogy segítse az országot abban, hogy továbbra is az uniós integrációra összpontosítson, valamint figyelemmel kísérhesse a csatlakozási tárgyalások megnyitásához szükséges kulcsprioritások tekintetében elért reform-előrelépéseket. 2014 májusában Albánia ütemtervet fogadott el, amelyben meghatározza és a kulcsprioritások köré szervezi tervezett reformjait. 33. Az elmúlt évben Albánia előrelépést ért el. További lépéseket tett az igazságszolgáltatás megreformálása felé. A kormány politikai eltökéltséget tanúsított aziránt, hogy határozottan fellépjen a korrupció megelőzése és leküzdése érdekében. A jogalkotási keret megerősödött, központi szinten pedig javult a szakpolitikai koordináció és felügyelet. A szervezett bűnözés elleni küzdelem számos területen pozitív tendenciát mutat, a bűnüldözés pedig intenzívebbé vált: ez különösen a kábítószer-lefoglalások és a kábítószerrel kapcsolatos bűncselekmények, valamint a gazdasági bűncselekmények és az emberkereskedelem leküzdése terén érzékelhető. Lépések születettek a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek jogainak hatékonyabb jogi elismerésére. 34. Ugyanakkor továbbra is számos hiányossággal kell számolni, különösen a jogállamiság területén. Még sok a teendő. Jelentős kihívást jelent a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem. Albániának jelentős és folyamatos erőfeszítéseket kell tennie a csatlakozási tárgyalások megnyitásához azonosított kulcsprioritások megválaszolása érdekében. Albániának határozottan fel kell lépnie azért, hogy: folytassa a közigazgatási reformot a közigazgatás szakmai színvonalának emelése és politikai befolyástól való mentesítése céljából; inkluzív folyamaton, valamint a Velence Bizottsággal folytatott szoros konzultáción keresztül átfogóan megreformálja a bírói kart, hogy megerősítse annak függetlenségét, hatékonyságát és elszámoltathatóságát; intenzívebbé tegye a korrupció leküzdését célzó erőfeszítéseit, és további határozott lépéseket tegyen a szervezett bűnözés elleni küzdelemben, hogy a proaktív nyomozások, büntetőeljárások és ítéletek kézzelfogható eredményeit mutathassa fel mindkét területen; végül pedig hatékony intézkedéseket hozzon az emberi jogok – ideértve a romák jogait is – védelmének és a diszkriminációellenes politikáknak a megerősítésére, valamint a tulajdonjogok végrehajtására. Ami a véleménynyilvánítás és a média szabadságát illeti, a kormány nem lépett fel az azonosított prioritásokkal kapcsolatban. Az audiovizuális médiával foglalkozó hatóság összes, törvény által előírt feladatkörét vissza kell állítani, és függetlenségét a gyakorlatban is garantálni kell. Albániának a versenyképesség növelését és a magas munkanélküliség kezelését célzó gazdasági reformokat kell folytatnia, foglalkoznia kell a gazdaságon belül nagyarányú informális gazdasággal, és kedvezőbbé kell tennie az üzleti környezetet. 35. Kulcsfontosságú, hogy a reformfolyamatot a kormány és az ellenzék közötti konstruktív és fenntartható politikai párbeszéd kísérje. Mind a kormány, mind az ellenzék felelős annak biztosításáért, hogy a politikai vita elsődleges színtere a parlament legyen, valamint hozzá kell járulniuk a parlament megfelelő működését elősegítő körülmények megteremtéséhez. A kormánynak biztosítania kell, hogy az ellenzék teljes mértékben elláthassa demokratikus ellenőrzési feladatkörét. Ezzel egyidejűleg az ellenzéknek is konstruktívan részt kell vennie a demokratikus folyamatokban. A reformok fenntarthatóságához elengedhetetlen a kompromisszum szellemében folytatott, konstruktív parlamenti tevékenység. Az összes érdekelt felet egyesítő nemzeti európai integrációs tanács létrehozása még jobban elősegíti majd a reformfolyamat inkluzív jellegének megerősítését, ami azért is kulcsfontosságú, hogy az albán társadalom egészében konszenzus alakuljon ki a kapcsolódó reformokkal kapcsolatban. 36. Bosznia és Hercegovina: Az országban holtpontra jutott az európai integrációs folyamat. A politikai vezetők részéről továbbra sem mutatkozik együttes politikai hajlandóság arra, hogy foglalkozzanak az EU irányába való előrehaladáshoz szükséges reformokkal. Nagyon korlátozott előrelépés történt a politikai és gazdasági kérdések, valamint az uniós normák felé való elmozdulás tekintetében. Az országban májusban pusztító komoly árvizek jelentős társadalmi-gazdasági hatással jártak. Az EU azonnali jelentős mentési és a segítségnyújtási műveleteket hajtott végre, valamint júliusban donorkonferenciát szervezett. A nemzetközi közösség jelentős vállalásokat tett a helyreállítási és újjáépítési fázis vonatkozásában. 37. A 2014 eleji kiterjedt, polgárok vezette tüntetések rámutattak a társadalmi-gazdasági helyzet törékenységére. A Bizottság három kezdeményezést indított annak érdekében, hogy a hangsúlyt a reformokra, valamint a polgárokat közvetlenül érintő kérdésekre helyezze át. Az EU és Bosznia-Hercegovina közötti strukturált párbeszédet további jogállamisági kérdésekre, különösen a korrupció elleni küzdelemre is kiterjesztette. Közös EU–Bosznia-Hercegovina munkacsoportot hozott létre az uniós finanszírozású projektek végrehajtásának felgyorsítására. Középpontba állította a gazdasági kormányzás megerősítését. Ennek keretében kulcsfontosságú szereplőkkel, többek között nemzetközi pénzügyi intézményekkel közösen növekedési és munkahely-teremtési paktumot dolgoztak ki. Az elkövetkező hónapokban a paktum lesz a szükséges gazdasági reformok mércéje, valamint alapul szolgál a nemzeti gazdasági reformprogramhoz, amelyet – a Bizottság várakozásai szerint – az országnak 2015. január végéig kell kidolgoznia. 38. Az ország Unióval való interakciójára kedvezőtlenül hat, hogy nincs uniós kérdésekkel foglalkozó hatékony koordinációs mechanizmus. A Miniszterek Tanácsán belül továbbra is politikai feszültség érzékelhető a hatáskörök különböző kormányzati szintek közötti elosztásával kapcsolatban. Ehhez hozzájön az ország intézményi berendezkedésének összetett jellege, aminek következtében az ideiglenes megállapodás keretében előirányzott utóbbi hat albizottsági ülésből három is meghiúsult. Bosznia-Hercegovina továbbra sem