Az EU, Norvégia és az Egyesült Királyság megállapodott abban, hogy az északi-tengeri heringre, sima lepényhalra, vékonybajszú tőkehalra és fekete tőkehalra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket az ICES MFH-szakvéleményével összhangban határozzák meg. A foltos tőkehal esetében a teljes kifogható mennyiséget az ICES szakvéleménye szerinti érték alatt határozták meg az ugyanazon halászat keretében kifogott, kimerített állományú közönséges tőkehal kímélése érdekében. A közönséges tőkehal esetében az EU az ICES szakvéleményét kívánta ugyan követni, de a TAC-konzultációkra vonatkozó átfogó kompromisszum keretében csak egy olyan megállapodást sikerült elérni, amelynek értelmében a TAC (ha csak kis mértékben is, de) meghaladja az MFH-szakvéleményben ajánlott szintet. A felek megállapodtak abban, hogy további korrekciós intézkedéseket hoznak. A Skagerrakra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek nagyjából megegyeznek az Északi-tengerre vonatkozó mennyiségekkel. A garnélarákra és a vékonybajszú tőkehalra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek tekintetében az EU és Norvégia megállapodott abban, hogy követik az ICES szakvéleményét.

Ez azt mutatja, hogy az EU továbbra is törekszik a kizárólag uniós gazdálkodás alá vont állományok fenntartható halászatára. A harmadik országokkal az állományokról folytatott tárgyalások során ugyanezt a magas követelményszintet kívánjuk érvényesíteni.

Az elektronikus távellenőrzési eszközök a kirakodási kötelezettség nyomon követésének leghatásosabb és legköltséghatékonyabb eszközei. A Bizottság a halászati ellenőrzési rendszer felülvizsgálatára irányuló javaslatában támogatta az ilyen modern ellenőrzési eszközök használatát, és továbbra is együtt fog működni a társjogalkotókkal, hogy megállapodásra jusson velük.

Az ellenőrzés és a végrehajtás továbbra is kihívást jelent. A Bizottság által 2020-ban indított ellenőrzések első eredményei azt mutatják, hogy azok a tagállamok, amelyekre nézve az ellenőrzési jelentések elkészültek, nem léptették életbe az e kötelezettség ellenőrzésének és végrehajtásának biztosításához szükséges intézkedéseket, továbbá hogy a hajók jelentős mértékben dobtak vissza dokumentálatlan fogásokat. Ezt más jelentések is megerősítik, többek között az Európai Halászati Ellenőrző Hivatal (EFCA) által végzett három megfelelőségi értékelés. A Bizottság mérlegeli az ellenőrzések eredményein alapuló fellépés lehetőségeit.

Az uniós flotta, mely 2020-ban összességében nyereséges maradt, megfelelő bruttó (kb. 26 %-os) és nettó (kb. 14 %-os) haszonkulcsról, illetve közel 1,5 milliárd EUR bruttó és 800 millió EUR nettó nyereségről számolt be. Ez az eredmény – köszönhetően az alacsony üzemanyagárak és az ágazat által a maximális fenntartható hozam elérése érdekében tett tavalyi erőfeszítések együttes hatásának – figyelemreméltó rezilienciájáról tanúskodik, és egyértelműen illusztrálja a fenntarthatóságra összpontosító uniós kék gazdaság előnyeit. A világjárvány előtt az uniós flotta relatív, a kék gazdaság más ágazataiban – például a tengerparti turizmusban – tapasztaltnál magasabb szintű jövedelmezőséget ért el.

A Bizottság gyors támogatást nyújtott az ágazatnak az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) módosításai révén, lehetővé téve a kompenzációs kifizetéseket. 22 tagállamban összesen 136 millió EUR-t terveztek finanszírozni az ETHA-ból a Covid19-hez kapcsolódó támogatási intézkedésekre. A források 61 %-át ideiglenes tevékenységbeszüntetési támogatásra, 17 %-át az akvakultúra-termelőknek nyújtott kompenzációra, 14 %-át pedig a feldolgozóipar támogatására fordították. Több mint 8 200 művelet került kiválasztásra a tengeri növénytermesztési üzemek kézfertőtlenítő szerek előállítására való átállításában megnyilvánuló diverzifikációjától kezdve – az árusító automaták és online eszközök révén megvalósuló – innovatív halszállítási szolgáltatásokig. Rendelkezésre állt egy ideiglenes állami támogatási keretrendszer és az Európai Regionális Fejlesztési Alapból származó támogatást is.

Az uniós flottát alkotó hajók száma tovább csökkent. Az uniós flottanyilvántartás (a legkülső régiók kivételével) 70 756 hajót tartalmaz, ami 0,4 %-os csökkenést jelent. Összességében az uniós flotta bruttó tonnatartalomban és motorteljesítményben kifejezett kapacitása a KHP-rendeletben meghatározott halászati kapacitás felső határértékei alatt marad, de egyes nemzeti flották kapacitása – különösen a Földközi-tengeren és a Fekete-tengeren – nagyon közel van a felső határértékekhez. A Bizottság továbbra is szorosan nyomon követi ezt a helyzetet, számontartva mind a bruttó tonnatartalom, mind a motorteljesítmény kismértékű növekedését, és továbbra is aggályosnak ítéli a bejelentett motorteljesítménynek való széles körű meg nem felelést . A halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly elemzése azt mutatja, hogy a flottaszegmensek jelentős része valószínűleg egyik tengermedencében sincs még egyensúlyban a halászati lehetőségekkel. 2018-ban a teljes uniós flottát tekintve az értékelt 182 flottaszegmensből 145 nem volt egyensúlyban az egyik fő biológiai mutató (a fenntartható kiaknázási mutató) alapján. Az azonosított strukturális többletkapacitással rendelkező szegmensek esetében a Bizottság emlékeztette a tagállamokat a cselekvési terv kidolgozására vonatkozó kötelezettségükre.

A GFCM keretében végzett intenzív munka eredményeként – amelynek kiindulópontja az Uniónak a regionális halászati gazdálkodási szervezetekben elfoglalt következetes álláspontja – elfogadásra került az Adriai-tengeren folytatott tengerfenéki halászatra vonatkozó többéves terv, amely az első két évben a feszítőlapos vonóhálós hajók 12 %-os és a merevítőrudas vonóhálós hajók 16 %-os erőkifejtés-csökkentését foglalta magában. Az adriai-tengeri kis méretű nyílt vízi fajok állománygazdálkodása terén a fogások mennyisége 3 év alatt 15 %-kal csökkent. A tengerfenéken élő és kis méretű nyílt vízi fajok tekintetében flottakapacitási korlátozások kerültek bevezetésre, a piros ostorgarnélákra vonatkozó halászati kapacitás pedig be lett fagyasztva a Levantei- és a Jón-tengeren. A nemes korallra vonatkozóan begyűjtési határértékeket állapítottak meg, és folytatódott az európai angolnára vonatkozó intézkedések végrehajtása. A fekete-tengeri fajok esetében a nagy rombuszhal tekintetében a GFCM-terv határozta meg a teljes kifogható mennyiségeket, a sprattra pedig autonóm kvótát állapítottak meg.

A Földközi-tengeren és a Fekete-tengeren a halászati mortalitási mutató 2,1-re csökkent. Noha ez a fenntartható szinteknek még mindig több mint kétszerese, enyhe javulás következett be. Folytatni kell az erőteljes állományvédelmi erőfeszítéseket, különösen a nyugat-mediterrán térségére vonatkozó (West Med) többéves terv, valamint a MedFish4Ever nyilatkozat és a szófiai nyilatkozat végrehajtásával. A 2019-ben és 2020-ban hozott állománygazdálkodási intézkedések hatása a jövő évi adatokban fog megjelenni, mivel a megfigyelési mutatók a 2018-ig tartó időszakot fedik le.

A Bizottság üdvözli, hogy a tagállamok fokozott figyelmet fordítottak a szelektív halászati technikák javítására irányuló projektekre a nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékű csökkentése, illetve felszámolása érdekében. 2020 végén a tagállamok 4 110 műveletet választottak ki, amelyek teljes ETHA-finanszírozása 147,4 millió EUR-t tett ki a kirakodási kötelezettség vonatkozásában (szemben a tavalyi 2 957 művelettel és 116,6 millió EUR-val). Hasonló projekteket finanszíroztak a Horizont 2020 keretében is. Ugyanakkor, amint azt a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) megállapította, egyes halászati tevékenységek esetében még mindig nem javult a szelektivitás. A szelektívebb halászeszközök alkalmazása – bár egyre inkább terjed – továbbra is akadozik, és a szelektív halászeszközök kipróbálásáról a jogszabályba foglalásra való áttérés továbbra is hosszadalmas folyamat. A tagállamoknak további erőfeszítéseket kell tenniük a nem szándékos fogások mérséklése érdekében, különösen a szelektív halászati technikák javítása révén, összhangban a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó uniós biodiverzitási stratégiával. Az Európai Tengerügyi, Halászati és Akvakultúra-alap (ETHAA) támogathatja ezeket a beruházásokat.

5.A 2022-es halászati lehetőségekre vonatkozó javaslatok legfontosabb üzenetei és irányvonalai

5.1A 2022. évi halászati lehetőségek megállapításához vezető főbb lépések

A Bizottság a májusban/júniusban közzétett, majd az őszi tengeri felméréseket követően részben aktualizált ICES tudományos fogási szakvéleményekre alapozza javaslatait. A nagy méretű nyílt vízi állományokra vonatkozó szakvélemény szeptemberben, a Földközi-tengerre/Fekete-tengerre vonatkozó HTMGB tudományos szakvélemény pedig az ősz folyamán várható. A Bizottság első javaslatai a lehető legtöbb állományt lefedik.

A Bizottság felkéri a tagállamokat és az érdekelt feleket, hogy vegyék figyelembe a tudományos szakvéleményeket, amint azok nyilvánosan hozzáférhetővé válnak. Az érdekelt felek a tanácsadó testületeken és a nemzeti hatóságokon keresztül is tehetnek ajánlásokat.

A nemzetközi partnerekkel együtt kezelt állományok és azon halászati lehetőségek tekintetében, amelyekre vonatkozóan az év későbbi szakaszában érkezik tudományos szakvélemény, a javaslatok a halászati lehetőségekre továbbra is pro memoria bejegyzés formájában utalnak. Az Egyesült Királysággal, valamint az Egyesült Királysággal és Norvégiával közösen kezelt állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket is ilyen módon jelenítik meg, függően a konzultációk idejétől és eredményétől.

A Covid19-világjárványnak a tudományos tanácsadásra és az adatszolgáltatás folyamatosságára gyakorolt hatása azonban befolyásolhatja a szakvélemények kibocsátásnak idejét és formáját.

Az idei év legfontosabb újdonsága, hogy az atlanti-óceáni és északi-tengeri állományok nagy többségéről az Egyesült Királysággal létrejött kereskedelmi és együttműködési megállapodást követően már nem kizárólag az EU fog döntéseket hozni.

Az erőforrások fenntartható kiaknázásának biztosítása és az uniós ipar számára egyenlő versenyfeltételek biztosítása szempontjából a nemzetközi partnerekkel rendkívül fontos a halászati lehetőségek és a kapcsolódó, magas szintű fenntarthatósági normákon alapuló intézkedések tekintetében magas szintű harmonizációra törekedni, tekintettel az érintett vizeken tevékenykedő flották közötti szoros összefonódásra.

Az Egyesült Királysággal létrejött kereskedelmi és együttműködési megállapodás szilárd alapot biztosít a fenntartható halállomány-gazdálkodáshoz. Az EU a halászati lehetőségekről folytatott konzultációk során és az együttműködési megállapodás keretében létrehozott halászati szakbizottságon keresztül kívánja megvalósítani ezt a törekvést. Az együttműködési megállapodás végrehajtására a szakbizottságban képviselendő uniós álláspontok mentén kerül majd sor, többek között azon ideiglenes teljes kifogható mennyiségek meghatározásakor követendő iránymutatások 2021. július 1-jéig való kidolgozásával, amely a „különleges állományokra” vonatkozik, melyek a következők: azon állományok, amelyek tekintetében az ICES nulla értékű teljes kifogható mennyiséget javasol; a vegyes halászat keretében kifogott állományok, ha az adott állomány vagy az ugyanazon halászat keretébe tartozó valamely másik állomány veszélyeztetett; egyéb olyan állományok, amelyek esetében a Felek különleges bánásmódot tartanak szükségesnek.

Szeptember és november között konzultációkra kerül sor az Egyesült Királysággal és Norvégiával annak érdekében, hogy azokat a Tanács decemberi ülése előtt időben le lehessen zárni, és a Bizottság reméli, hogy ezek eredményeit beépítheti a 2022-es TAC-rendeletbe. Amennyiben 2021. december 20-ig nem születik megállapodás az Egyesült Királysággal, az együttműködési megállapodás mindkét fél számára előírja, hogy az ICES által javasolt szinten határozzanak meg január 1-jétől alkalmazandó ideiglenes teljes kifogható mennyiségeket, a „különleges állományokra” vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket pedig a halászati szakbizottság által 2021. július 1-jéig elfogadandó iránymutatásokkal összhangban állapítsák meg.

A Bizottság célja, hogy 2022-ben négy javaslatot fogadjon el a halászati lehetőségekre vonatkozóan, amelyek megvitatására külön tanácsi üléseken kerül majd sor, az e közlemény végén található ütemezés szerint.

5.2A 2022. évi halászati lehetőségek célkitűzései

A Balti-tenger, a Skagerrak/Kattegat és a délnyugati vizek állományai tekintetében, ahol a gazdálkodás továbbra is kizárólagos uniós döntéseken alapul, a bizottsági javaslat célja az MFH szempontjából értékelt állományok esetében a halászati mortalitásnak az MFH-val összhangban történő további fenntartása/csökkentése, valamint az MFH szerinti mortalitási tartományokat meghatározó gazdálkodási tervek teljes körű végrehajtása.

A Bizottság javasolni fogja vagy az ICES által megadott MFH-értéknek vagy MFH-tartománynak az alkalmazását, feltéve, hogy a vonatkozó többéves tervek biztosítanak ilyen fokú rugalmasságot . Az MFH-értékek felső tartománya használható az egészséges állományokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségekre vonatkozó javaslatokhoz, amennyiben a tudományos szakvélemény ezt szükségesnek tartja a vegyes halászatra vonatkozó többéves tervben foglalt célok eléréséhez . További cél az olyan célállományok helyreállítása a többéves tervek szerinti korrekciós intézkedésekkel, amelyek tekintetében az ICES teljes halászati tilalmat javasol. További figyelmet kell fordítani arra, hogy ezen állományok tekintetében mihamarabb teljes körű tudományos értékelés készüljön a maximális fenntartható hozamról.

Ami a kirakodási kötelezettséget illeti, a de minimis kivétel vagy a magas túlélési arányra vonatkozó mentesség adott esetben levonásra kerül a HTMGB-szakvélemény szerinti értékből. A Bizottság értékelni fogja a tagállamok által a járulékos fogások csökkentésére irányuló jelenlegi intézkedések végrehajtása terén elért eredményeket is.

A Földközi-tenger és a Fekete-tenger tekintetében a halászati lehetőségekről szóló rendeletre irányuló javaslat célja a nyugat-mediterrán térségre vonatkozó többéves terv további végrehajtása, beleértve a maximális fenntartható hozam legkésőbb 2025 januárjáig történő elérését célzó további csökkentéseket. A javaslat érinti a már hatályban lévő intézkedéseket kiterjesztő GFCM-intézkedéseket, és magában foglal további, a GFCM 44. éves ülésszakán elfogadott intézkedéseket. Az Adriai-tenger kiemelt hangsúlyt fog kapni a 2022-es halászati lehetőségek meghatározásakor.

A megosztott erőforrások és a harmadik országok által is kiaknázott állományok tekintetében a Bizottság az EU nevében együtt fog működni ezekkel a harmadik országokkal annak érdekében, hogy ambiciózus fenntartható halászati kvóták kerüljenek megállapításra a vonatkozó nemzetközi jogi eszközök keretében (az Egyesült Királysággal létrejött kereskedelmi és együttműködési megállapodás, az 1980. évi EU–Norvégia megállapodás , a jövőbeli EU–Egyesült Királyság–Norvégia megállapodás, a Tengerjogi Egyezmény).

A regionális halászati gazdálkodási szervezetek által kezelt állományok tekintetében a Bizottság e szervezetek határozatai alapján fog javaslatot tenni a halászati lehetőségekre. A regionális halászati gazdálkodási szervezetekben való uniós részvétel fő célja a halállományok védelmének és a velük való fenntartható gazdálkodásnak az előmozdítása, a tudományosan megalapozott döntések támogatása, valamint a szóban forgó szervezetek teljesítményének növelése.

Általánosságban elmondható, hogy miközben bizonyos állományok rossz állapota egyéb tényezők, például az éghajlatváltozás és a szennyezés következménye is, a halászati terhelést tovább kell csökkenteni. A tudósokkal karöltve a Bizottság intenzívebbé fogja tenni a halászat ökoszisztéma-hatásait vizsgáló munkát, hogy az említett tényezőkkel kapcsolatos szempontok beépülhessenek a halászati gazdálkodásba.