[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.9.20.

COM(2010) 471 végleges

2010/0252 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az első rádióspektrum-politikai program létrehozásáról

{SEC(2010) 1034}{SEC(2010) 1035}

INDOKOLÁS

1. A javaslat háttere

- A javaslat okai és céljai

A 2009/140/EK irányelvvel módosított 2002/21/EK keretirányelv 8a. cikkének (3) bekezdése felkéri a Bizottságot, hogy a rádióspektrum-politikával foglalkozó csoport (RSPG) véleményét a lehető legteljesebb mértékben figyelembe véve terjesszen elő jogalkotási javaslatot az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak egy többéves rádióspektrum-politikai program létrehozására vonatkozóan, amely meghatározza a rádióspektrum-használat stratégiai tervezésének és összehangolásának politikai irányvonalait és céljait.

A rádióspektrum-politikai program jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikke, mivel az elektronikus hírközlés belső piacának megteremtése és más uniós szakpolitikai területek szempontjából a rádióspektrum rendelkezésre állása és hatékony felhasználása kiemelten fontos területnek számít. A rádióspektrum-politikai program meghatározza, hogyan állítható 2015-ig az uniós célok szolgálatába a frekvenciahasználat, és hogyan lehet annak társadalmi, gazdasági és környezeti hozadékait optimálisan kiaknázni. A program épít az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós szabályozási elvekre és a 676/2002/EK rádióspektrum-határozatra, konszolidálja a frekvenciahasználat valamennyi válfajára alkalmazandó elveket, meghatározza az uniós kezdeményezések célkitűzéseit és felsorolja a tervezett lépéseket.

- Háttér-információk

A frekvenciahasználat létfontosságú a digitális társadalom, a gyors vezeték nélküli szolgáltatások, a gazdasági fellendülés, a növekedés, a minőségi munkahelyek teremtése és az Európai Unió hosszú távú versenyképessége szempontjából. A rádióspektrum-politikai kezdeményezések szintén kiemelt szerephez jutnak az európai digitális menetrendben és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés jegyében meghirdetett „Európa 2020” stratégiában. A rádióspektrum-politikai program mindemellett az Európai Parlament és a Bizottság által szervezett „spektrum-csúcstalálkozó” következtetéseire, a nyilvános bizottsági konzultációra és a rádióspektrum-politikával foglalkozó csoport véleményére is épít.

- Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen

Az elektronikus hírközlés vonatkozásában a rádióspektrum-politikát érintő rendelkezéseket tartalmaz a 2002/21/EK keretirányelv és a 2002/20/EK engedélyezési irányelv, melyeket a 2009/140/EK irányelv a frekvenciahasználat hatékonyságának biztosítása, a frekvenciagazdálkodás merevségének feloldása, valamint a frekvenciákhoz való hozzáférés megkönnyítése érdekében jelentős fejlesztésekkel módosított. A rádióspektrum-határozat emellett már teret ad a műszaki feltételek harmonizációjának a spektrumhasználatot igénylő egyéb meglévő uniós szakpolitikákat érintő frekvenciahasználat tekintetében.

- Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

A frekvenciahasználat számos kiemelt uniós ágazati politika összefüggésében egyre nagyobb hatást gyakorol a fenntartható növekedésre, a versenyképességre és a belső piaci termelékenységre. Mivel a frekvencia véges erőforrás, hatékony és eredményes elosztásához és használatához prioritásokat szükséges felállítani, figyelembe véve az elektronikus hírközléssel, az egyetemes szélessávú hozzáféréssel, a közlekedéssel, a kutatással, a Föld-megfigyeléssel, a Galileo-rendszerrel, a környezetvédelemmel és a globális felmelegedés elleni küzdelemmel kapcsolatban megfogalmazott uniós szakpolitikai célokat.

2. Konzultáció az érdekeltekkel; hatásvizsgálat

- Konzultáció az érdekeltekkel

A konzultáció módja, a legfontosabb célterületek és a válaszadók köre

Az érdekelt felek több fórumon is véleményt nyilváníthattak:

- A 2010 márciusában rendezett spektrum-csúcstalálkozón teljes egyetértés mutatkozott az uniós intézmények, a tagállamok és az érdekelt felek körében a társadalomra és a gazdaságra jelentős hatást gyakorló alkalmazások további spektrumigényével kapcsolatban. A csúcstalálkozó következtetéseit a hatásvizsgálat I. melléklete összesíti, a vonatkozó dokumentumok pedig a következő internetes oldalon érhetők el: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/radio_spectrum/rspp/index_en.htm .

- A Bizottság 2010. március 4. és április 9. között a rádióspektrum-politikai program előkészítéseként nyilvános konzultációt tartott, és véleménynyilvánításra kérte fel az érdekelteket. A beérkezett 101 észrevételt a hatásvizsgálat II. melléklete összegzi, azok teljes terjedelmükben pedig a következő internetes oldalon érhetők el: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/radio_spectrum/rspp/rspp_pc_rep/index_en.htm .

- A Bizottság rádióspektrum-politikai munkáját magas szintű tanácsadó munkacsoport (RSPG) segítette, amely 2010. június 9-én fogadta el hivatalos véleményét (lásd a hatásvizsgálat III. mellékletét). A vélemény teljes szövegét lásd: http://rspg.groups.eu.int/_documents/documents/opinions/rspg10_330_rspp_opinion.pdf. A Bizottság messzemenően figyelembe vette a munkacsoport véleményét a végleges javaslat kidolgozásakor.

- Ezt megelőzően azonban az RSPG véleménytervezete külön nyilvános konzultáció tárgya volt, az ennek során tett észrevételek pedig a következő internetes oldalon tekinthetők meg: http://rspg.ec.europa.eu/consultations/responses_rspp2010/index_en.htm..

- Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

Érintett tudományterületek/szakterületek

Az RSPG véleményén, a nyilvános konzultációkra beérkezett és a csúcstalálkozón elhangzott számtalan észrevételen túl a program készítői az alábbi tanulmányokból is merítettek:

- „Exploiting the digital dividend – a European approach” [A digitális hozadék felhasználásának európai megközelítése] (Analysys Mason, DotEcon és Hogan & Hartson), 2009.

- „Optimising the Public Sector's Use of Radio Spectrum in the EU” [A közszektor rádióspektrum-használatának optimalizálása az Európai Unióban] (WIK-Consult), 2008.

- „Radio interference in the European Community” [Rádiófrekvenciás zavar az Európai Közösségben] (Eurostrategies és LS telcom), 2008.

- „Preparing the next steps in regulation of electronic communications — a contribution to the review of the electronic communications regulatory framework” [Az elektronikus hírközlési szabályozás következő lépéseinek előkészítése – az elektronikus hírközlésre vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálata], (a Hogan & Hartson, Analysys), 2006.

A szakértői vélemények nyilvánosságának biztosítása

A fent említett tanulmányok elérhetők a Bizottság honlapján:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/radio_spectrum/documents/studies/index_en.htméshttp://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/info_centre/documentation/studies_ext_consult/index_en.htm#2006

- Hatásvizsgálat

Tekintettel a rádióspektrum-politikai program kiemelt stratégiai jellegére, a hatásvizsgálat számos szakpolitikai lehetőséget ismertet és felméri, hogy a nemzeti vagy regionális fellépéshez képest értéktöbbletet jelent-e az uniós beavatkozás. A hatásvizsgálat meghatározza a rádióspektrum-politika uniós szintű stratégiai irányát. Az uniós rádióspektrum-politikát illetően külön felhívja a figyelmet az átfogó megközelítés szükségességére, mivel a spektrumhasználat számos olyan ágazatban érezteti hatását, amelyek felett az EU hatásköre nem azonos mértékű. A Bizottság hatásvizsgálati testülete 2010. július 2-án véleményezte a hatásvizsgálatot.

3. A javaslat jogi elemei

- A javaslat összefoglalása

A programjavaslat a belső piac megteremtése érdekében meghatározza a rádióspektrum-használat stratégiai tervezésének és összehangolásának politikai irányvonalait és céljait. Illeszkedik az „Európa 2020” stratégia és az európai digitális menetrend törekvéseihez, és a frekvenciahasználattal összefüggésben más uniós szakpolitikákat is támogat. Az EU-vonatkozású rádióspektrum-politika összes aspektusával kapcsolatban érvényre juttatja a lefektetett elveket és meghatározza a politikai irányvonalakat. Pontosan rögzíti azokat a kiemelt kezdeményezéseket, amelyek révén nagyobb fokú összehangoltság, rugalmasság és rendelkezésre állás biztosítható a vezeték nélküli szélessávú hírközléshez és az egyéb konkrét uniós szakpolitikákhoz szükséges rádióspektrumot érintően; előírja a jelenlegi és a kialakulóban levő spektrumhasználati módok számbavételét; meghatározza, milyen fejlesztésekre van szükség ahhoz, hogy nemzetközi tárgyalásokon az uniós érdekek megfelelő védelemben részesüljenek, illetve a tagállamok kétoldalú tárgyalásaikhoz támpontokat kapjanak; a műszaki hatóságok közötti együttműködés javítására szólít fel, és a Bizottságot felkéri, hogy 2015-ig tegyen jelentést a tárgyban.

- Jogalap

Az EUMSz. 114. cikke.

- A szubszidiaritás elve

A javasolt intézkedés a hatályos európai uniós keretszabályozás módosításával jár, ennélfogva olyan területet érint, amely már eddig is az Európai Unió hatáskörébe tartozott. A javaslat tehát megfelel az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvének.

- Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel csak minimális szintű harmonizációt javasol, a végrehajtási intézkedések meghatározását pedig a tagállamokra vagy a nemzeti szabályozó hatóságokra hagyja. A javasolt módosítások nem terjednek túl az ágazat jobb szabályozásának eléréséhez szükséges mértéken. A módosítások tehát megfelelnek az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott arányosság elvének.

- A jogi aktus típusának megválasztása

Jogalkotási intézkedésre van szükség, mivel a keretirányelv 8a. cikkének (3) bekezdése értelmében jogalkotási javaslatot kell az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak előterjeszteni. Nem kötelező érvényű jogi aktusok, például parlamenti vagy tanácsi ajánlások nem vezetnének eredményre, mert sem uniós harmonizációra, sem tagállami fellépésre nem köteleznének. Eddig a 128/1999/EK, a 626/2008/EK és a 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat rendelkezett hasonló kötelezettségekről és fellépésekről.

4. Költségvetési vonzatok

A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő további vonzatai.

5. Kiegészítő információk

- Egyszerűsítés és az igazgatási költségek csökkentése

A javaslat a spektrumgazdálkodás rugalmasságának növelésével és a spektrumhasználat igazgatási eljárásainak egyszerűsítésével kíván enyhíteni az adminisztratív terheken. A javaslat a közösségi joganyag korszerűsítésére és egyszerűsítésére irányuló folytatólagos bizottsági program, valamint a Bizottság jogalkotási és munkaprogramja (hivatkozás: 2010/INFSO/002) részét képezi.

- Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre vonatkozó rendelkezés

A határozat egy 2015-ig végrehajtandó programot hoz létre, valamint felszólítja a Bizottságot, hogy a következő program kidolgozása előtt végezze el ezen első program felülvizsgálatát.

- Tájékoztatás a tagállamok részéről

A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot kötelezettségeik végrehajtásáról.

- Európai Gazdasági Térség

A javasolt jogi aktus EGT-vonatkozású szöveg.

- A javaslat részletes magyarázata

1. cikk: Tárgy és hatály

Ez a cikk meghatározza a program általános céljait és alkalmazási körét.

2. cikk: Az általános szabályozási elvek alkalmazása

E cikk azt hivatott biztosítani, hogy a tagállamok következetesen alkalmazzák az általános szabályozási elveket, többek között a spektrumhasználat és -gazdálkodás hatékonyságát, a technológia- és a szolgáltatássemlegesség ösztönzését, a lehető legegyszerűbb engedélyeztetési rendszer alkalmazását, valamint a belső piac és a verseny kiteljesítését.

3. cikk: Szakpolitikai célkitűzések

A tagállamoknak és a Bizottságnak egyebek mellett a következő szakpolitikai célok teljesüléséről kell gondoskodniuk: a rádióspektrum megfelelő szintű rendelkezésre állása, a spektrumhasználat rugalmasságának maximalizálása, a spektrumhasználat hatékonyságának növelése az általános felhatalmazás és a rugalmas spektrumhasználat lehetőségének biztosításával, a versenytorzulások elkerülése, káros interferenciák és zavarok elkerülése, a műszaki feltételek harmonizálása és az egészségvédelem.

4. cikk: Nagyobb fokú hatékonyság és rugalmasság

Ez a cikk a szakpolitikai célkitűzéseket a tagállamok és a Bizottság által végrehajtható gyakorlati lépésekre fordítja, melyek révén – a digitális szakadékot áthidalandó – rugalmasabban járhatnak el a spektrumengedélyek kiadásakor, megteremthetik a szélessávú szolgáltatásokhoz szükséges műszaki feltételeket, növelhetik a kollektív frekvenciahasználatot, szabványokat fejleszthetnek ki, valamint előmozdíthatják és fenntarthatják a piaci versenyt a belső piacon.

5. cikk: Verseny

Ez a cikk olyan versenyösztönző korrekciós eszközöket sorol fel, amelyek alkalmazásával a tagállamok kivédhetik a rugalmasságból, az indokolatlan spektrumfelhalmozásból és -kereskedelemből, illetve a frekvenciahasználati jogok más jellegű összpontosításából adódó esetleges torzulásokat.

6. cikk: A vezeték nélküli szélessávú hírközlés frekvenciaszükséglete

A vezeték nélküli szélessávú alkalmazásokkal kapcsolatos konkrét célok eléréséhez, valamint a frekvenciák ilyen célú rendelkezésre állásához szükséges lépések ismertetése, rendelkezés a digitális hozadék 800 MHz-es sávjának 2013-ig történő felszabadításáról, a vidéki területek lefedettségét és a hátrányos helyzetű polgárok hozzáférését biztosító intézkedések ismertetése, lehetőség biztosítása egyes frekvenciasávok értékesítésére, spektrum felszabadítása mindenütt elérhető műholdas internetszolgáltatás céljaira.

7. cikk: Egyéb uniós szakpolitikai területek frekvenciaszükséglete

Számos uniós szakpolitikai terület, így például a világűr-politika, a környezetvédelem, a közbiztonság és közvédelem, a polgári és katasztrófavédelem, valamint a kutatási és tudományos tevékenységek belső piacának frekvenciaszükséglete a Bizottság és a tagállamok együttműködését igényli.

8. cikk: Számbavétel – a rádióspektrum jelenlegi felhasználási módjai és a várható frekvenciaigények figyelemmel kísérése

E cikk arról rendelkezik, hogy a Bizottság a tagállamokkal együttműködésben készítsen felmérést a jelenlegi frekvenciahasználati módokról és a frekvenciahasználat iránti várható igényekről.

9. cikk: Nemzetközi tárgyalások

Ez a cikk olyan lépéseket határoz meg, amelyek nagyobb súlyt biztosítanak az EU-nak nemzetközi fórumokon és az uniós érdekek védelmét szolgálják. Az EU e cikk értelmében támogatást nyújt majd a tagállamok részére harmadik országokkal történő egyeztetéseik során az uniós célkitűzések érvényre juttatásához. A 2012. évi rádió-hírközlési világkonferencián az Európai Uniónak olyan álláspontot kell képviselnie, melynek eredményeképpen megvalósul a 800 MHz-es és a 3,4–3,8 GHz-es frekvenciasáv teljes szélessávú kihasználása az Unióban, elegendő nagyságú és megfelelően védett rádióspektrum áll az uniós ágazati politikák, így például az európai űrpolitika vagy az egységes európai égbolt kezdeményezés rendelkezésére, és a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) rádiószabályzatának módosításai illeszkednek az uniós szabályozási keret vonatkozó elveihez.

10. cikk: Intézményközi együttműködés

A Bizottság és a tagállamok együttműködése szükséges ahhoz, hogy a jelenlegi intézményi környezet fejlődjön, a frekvenciagazdálkodás összehangoltabbá váljon, és a frekvenciagazdálkodás és szabványosítás szorosabb kapcsolata érdekében javuljon a szabványtestületek, a CEPT és a Közös Kutatóközpont közötti együttműködés.

11. cikk: Nyilvános konzultáció

A Bizottságnak és a tagállamoknak ki kell kérniük a nyilvánosság véleményét, amikor erre szükség van.

12. cikk: Jelentéstétel

A Bizottságnak 2015-ig jelentést kell készítenie az Európai Parlament és a Tanács részére.

13., 14. és 15. cikk: Végrehajtás, értesítés, hatálybalépés, címzettek

Ezek a cikkek az alapvető rendelkezések mellett a tagállamok azon kötelezettségeit részletezik, amelyek értelmében – hacsak erről az előző cikkek másképp nem rendelkeznek – 2015-ig végre kell hajtaniuk a határozatban foglalt rendelkezéseket, és arról tájékoztatniuk kell a Bizottságot.

2010/0252 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az első rádióspektrum-politikai program létrehozásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSz.) és különösen annak 114. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a javaslat nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[1],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[2],

rendes jogalkotási eljárás keretében,

mivel:

(1) Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv)[3] 8a. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Bizottság jogalkotási javaslatot nyújthat be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak egy többéves rádióspektrum-politikai program létrehozására vonatkozóan, amely – az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó irányelvekkel összhangban – meghatározza a rádióspektrum-használat stratégiai tervezésének és összehangolásának politikai irányvonalait és céljait. Az említett politikai irányvonalak és célok a belső piac létrehozásához és megfelelő működéséhez szükséges spektrum rendelkezésre állását és hatékony használatát érintik. Ez a határozat nincs joghatással a meglévő uniós jogszabályokra, azaz az 1999/5/EK, a 2002/20/EK és a 2002/21/EK irányelvre, valamint a 676/2002/EK határozatra. Ez a határozat szintén nem sérti a nemzeti szinten az uniós jognak megfelelően elfogadott, általános érdekű célok elérésére irányuló, különösen a tartalomszabályozással és az audiovizuális politikával kapcsolatos intézkedéseket, sem pedig a tagállamok jogát arra, hogy a közrend és a közbiztonság, valamint a honvédelem céljaira szervezzék és használják rádióspektrumukat.

(2) A rádiófrekvencia számos, társadalmunk számára különösen fontos szolgáltatás és ágazat alapvető erőforrása: a mobilhírközlésé, a vezeték nélküli szélessávú és műholdas hírközlésé, a televíziós és a rádiós műsorszórásé, a közlekedésé, a rádiós helymeghatározásé és több más alkalmazásé (riasztórendszerek, távirányítók, hallókészülékek, mikrofonok, gyógyászati készülékek stb.). A rádiótechnológia közszolgáltatásokat is támogat, így például biztonsági és védelmi szolgáltatásokat, ezen belül a polgári védelmet, valamint különböző tudományos tevékenységeket (pl. meteorológia, Földünk megfigyelése, rádiócsillagászat, űrkutatás). A frekvenciahasználat szabályozásának így gazdasági, biztonsági, egészségügyi, a közérdeket érintő, kulturális, tudományos, társadalmi, környezeti és műszaki vonatkozásai is vannak.

(3) A frekvenciahasználat uniós szintű stratégiai tervezése és összehangolása a jogalkotói szándékok szerint kiteljesíti a vezeték nélküli elektronikus hírközlési szolgáltatások és berendezések egységes piacát és a frekvenciahasználatra épülő más uniós szakpolitikák ügyét is előmozdítja, ezáltal az Unió egészében innovációra ösztönöz, valamint hozzájárul a gazdaság fellendítéséhez és a társadalmi integrációhoz, ugyanakkor tiszteletben tartja a spektrum társadalmi, kulturális és gazdasági értékét. Ennek megfelelően olyan uniós szakpolitikai programra van szükség, amely a frekvenciahasználatot igénylő összes szakpolitikai terület, tehát többek között az elektronikus hírközlés, a kutatás és fejlesztés, valamint a közlekedés és energiaügy belső piacára kiterjed.

(4) Mivel a vezeték nélküli szolgáltatások rendkívüli mértékben elősegíthetik az információalapú gazdaság kiteljesedését, az információs és kommunikációs technológiákon alapuló ágazatok fejlődését és működését, valamint a digitális szakadék megszüntetését, ezen első programnak kifejezetten hozzá kell járulnia az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló „Európa 2020” stratégia végrehajtásához. A program szintén központi eleme az európai digitális menetrendnek[4], amely a jövő hálózatra épülő tudásalapú gazdaságának motorját jelentő gyors szélessávú internet-hozzáférés biztosítása jegyében nem kevesebbre vállalkozik, mint hogy 2020-ig minden európai polgárnak legalább 30 Mbps sebességű internetkapcsolatot biztosít, ami kiaknázhatóvá teszi az egységes digitális piac nyújtotta fenntartható gazdasági és társadalmi előnyöket. A program emellett egyéb uniós ágazati politikákat, így többek között a környezet fenntarthatóságának és az uniós polgárok gazdasági és társadalmi integrációjának ügyét is támogatja és előmozdítja. Mivel a vezeték nélküli alkalmazások ösztönző erőt adnak az innovációhoz, a program az innovációval kapcsolatos uniós szakpolitikák szempontjából is kulcsfontosságú kezdeményezés.

(5) Az első program a 2015-ig tartó időszakra vonatkozóan állapít meg vezérelveket és célkitűzéseket a tagállamok és az uniós intézmények számára, a végrehajtást illetően pedig konkrét kezdeményezéseket határoz meg. Jóllehet a frekvenciagazdálkodás ma főként nemzeti hatáskör alá tartozik, azt a hatályos uniós jogszabályoknak megfelelően kell gyakorolni, teret adva az uniós szakpolitikák végrehajtásának.

(6) A programnak indokolt építenie az Európai Közösség rádióspektrum-politikájának keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozatára („rádióspektrum-határozat”)[5], valamint a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezlete (CEPT) technikai szakértelmére annak érdekében, hogy a frekvenciahasználatot igénylő és az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott uniós szakpolitikákat műszaki végrehajtási intézkedésekkel végre lehessen végrehajtani, megjegyezve, hogy ilyen intézkedések bármikor hozhatók, ha az a már meglévő uniós szakpolitikák végrehajtása szempontjából szükséges.

(7) Az optimális frekvenciahasználat biztosításához innovatív engedélyezési megoldásokra, így például a kollektív spektrumhasználat engedélyezésére, általános felhatalmazásokra vagy az infrastruktúra megosztására is szükség lehet. Az említett elvek uniós alkalmazását elősegítheti a frekvenciahasználat bizonyos közös vagy egy irányba mutató feltételeinek meghatározása. Az általános felhatalmazás, amely a legkisebb terhet jelentő engedélyezési eljárás, különösen ott jöhet szóba, ahol az egyes szolgáltatások fejlődése szempontjából nem jelent kockázatot a káros interferenciák előfordulása.

(8) Ha a frekvenciahasználati jogokkal való kereskedés rugalmas használati feltételekkel párosul, az jelentős lendületet ad a gazdasági növekedésnek. Ennek megfelelően a keretirányelv értelmében azonnali hatállyal értékesíthetővé kell tenni a használati jogokat azon frekvenciasávok esetében, amelyekre vonatkozóan az uniós jogszabályok már rugalmas használatot vezettek be. Ezen túlmenően az értékesíthető jogok formáját és tartalmát illetően közös elveket, a spektrumjogoknak az erőfölényhez vagy a megszerzett spektrum használatának indokolatlan elmulasztásához vezető felhalmozását megakadályozandó pedig közös intézkedéseket szükséges lefektetni, amelyek megkönnyítik a tagállamok számára az intézkedések összehangolt bevezetését és az Unió egészében hozzáférhetővé teszik az említett jogokat.

(9) Az európai digitális menetrend külön kiemeli, hogy a vezeték nélküli szélessávú alkalmazások versenyélénkítő hatásúak, valamint növelik a fogyasztói kínálatot és a hozzáférést a vidéki vagy más olyan területeken, ahol a vezetékes szélessávú internetkapcsolat kiépítése nehézségekbe ütközik vagy nem lenne gazdaságos. A frekvenciagazdálkodás ugyanakkor hatással lehet a piaci versenyre azáltal, hogy megváltoztatja a piaci szereplők helyzetét és erőviszonyait például azzal, hogy a meglévő felhasználókat indokolatlan versenyelőnyökhöz juttatja. A spektrumhoz való korlátozott hozzáférés, különösen ha fogyóban a megfelelő frekvenciatartomány, gátat szabhat az új szolgáltatások vagy alkalmazások piaci belépésének, az innovációnak és a versenynek. A felhasználói jogok bővítése – akár spektrumkereskedelem, akár egyéb felhasználói ügyletek révén valósul meg –, valamint a frekvenciahasználatra vonatkozó új rugalmas kritériumok bevezetése hatást gyakorolhat a verseny jelenlegi helyzetére. A tagállamoknak ezért megfelelő ex ante vagy ex post szabályozási intézkedésekkel (pl. a meglévő jogok módosításával, a frekvenciahasználati jogok bizonyos megszerzési módjainak tilalmával, a spektrumfelhalmozásra és a hatékony spektrumhasználatra vonatkozóan a keretirányelv 9. cikkének (7) bekezdésében említettekhez hasonló feltételek megszabásával, az egyes üzemeltetők által igényelhető spektrum mennyiségének korlátozásával, valamint a spektrum túlzott összpontosulásának kivédésével) kell elejét venniük az esetleges versenytorzulásoknak, összhangban a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 5. cikke (6) bekezdésének, valamint a 87/372/EGK irányelv (GSM-irányelv) 1. cikke (2) bekezdésének gerincét adó alapelvekkel.

(10) A spektrumhasználat csak úgy lehet optimális és hatékony, ha alakulását folyamatosan figyelemmel kísérik, és arról naprakész, átlátható információk állnak rendelkezésre az Európai Unión belül. Noha a spektrumhasználatra vonatkozó információk Közösségen belüli harmonizált rendelkezésre állásáról szóló 2007/344/EK bizottsági határozat[6] értelmében a tagállamok kötelesek közzétenni a rádióspektrum-használattal kapcsolatos jogokra vonatkozó információkat, a spektrum és a rádiótechnikai berendezések (különösen a 300 MHz és 3 GHz közötti frekvenciatartományban való) hatékony használata érdekében az Unión belül – hatékony felülvizsgálati és értékelési módszertan alapján – részletes kimutatást kell készíteni a meglévő spektrumhasználatról. Ennek segítségével meg lehet határozni mind a verseny-, mind a közszférában azokat a technológiákat vagy felhasználási módokat, amelyek hatékonysága nem kielégítő, fel lehet tárni a kihasználatlanul maradt frekvenciakiosztásokat és a kiaknázatlan megosztási lehetőségeket, és fel lehet mérni a jövőbeli fogyasztói és üzleti igényeket.

(11) A rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[7] szerinti olyan harmonizált szabványokra van szükség a spektrumhasználat hatékonyságának biztosításához, amelyek figyelembe veszik a megosztással kapcsolatban meghatározott jogi feltételeket. A nem rádió-távközlési elektromos és elektronikus berendezésekre és hálózatokra vonatkozó európai szabványokat szintén úgy szükséges kialakítani, hogy a spektrumhasználat zavarása elkerülhető legyen. A vezeték nélküli eszközök és alkalmazások mennyiségének és a spektrum telítettségének ugrásszerű növekedése és a spektrumfelhasználási módok sokfélesége olyan összesített hatással jár, amely próbára teszi az interferenciakezelés jelenlegi megközelítéseit. Ezeket, valamint a vevőkészülékek jellemzőit vizsgálatnak kell alávetni és újra kell értékelni, és kifinomultabb zavarvédelmi mechanizmusokat kell kifejleszteni.

(12) A Bizottság „európai digitális menetrend” elnevezésű irányadó kezdeményezésének célkitűzéseihez illeszkedve a vezeték nélküli szélessávú technológiák jelentős gazdaságélénkítő és a gazdasági növekedést segítő potenciállal rendelkeznek, amennyiben alkalmazásukhoz megfelelő mennyiségű frekvencia áll rendelkezésre, a használati jogok engedélyezése gyors, és a piac alakulásához igazodva mód nyílik a jogok átruházására. A digitális menetrend célkitűzése, hogy 2020-ig minden uniós polgár legalább 30 Mbps sebességű szélessávú internet-hozzáféréssel kell rendelkezzen. Annak érdekében tehát, hogy könnyen hozzá lehessen férni az egyetemes vezeték nélküli szélessávhoz, 2012-ig engedélyezni kell a már kijelölt rádióspektrum földfelszíni hírközlési célú használatát, különös tekintettel a 2008/477/EK, a 2008/411/EK és a 2009/766/EK bizottsági határozat által kijelölt frekvenciasávokban. A földfelszíni szélessávú szolgáltatások kiegészítéseként gyors és megvalósítható megoldást jelenthet az Unió legtávolabbi szegleteiben élőknek, ha megfizethető műholdas szélessávú internet áll rendelkezésükre.

(13) A 800 MHz-es frekvenciasáv optimális a nagyobb területet lefedő vezeték nélküli szélessávú szolgáltatások számára. A 2010/267/EU határozat harmonizált műszaki feltételeiből, valamint az analóg műsorszórás 2012. január 1-jétől való megszüntetését előirányzó 2009. október 28-i bizottsági ajánlásból kiindulva, illetve a nemzeti szintű szabályozásban végrehajtott gyors változtatások fényében ezt a frekvenciasávot elviekben már 2013-tól az elektronikus hírközlés rendelkezésére lehet bocsátani. A tapasztalatoktól függően, illetve amennyiben az e célra használható egyéb sávokban nem állnak rendelkezésre szabad frekvenciák, hosszabb távon a 790 MHz alatti frekvenciatartományt is érintheti a kiosztás. Figyelembe véve, hogy a 800 MHz-es frekvenciasáv kiterjedt földrajzi területekre tudja közvetíteni a jeleket, a felhasználási jogokhoz a lefedettségre vonatkozó kötelezettségeket is célszerű kapcsolni.

(14) Mivel a szélessávú hírközlésnek az Unió egészét érintő fejlesztéséhez, valamint a versenytorzulásnak és a tagállami piacok fragmentáltságának a megakadályozásához elengedhetetlen az egységes szemlélet és a méretgazdaságosság, bizonyos engedélyezési és eljárási feltételeket a tagállamoknak összehangolt fellépéssel, a Bizottsággal közösen szükséges meghatározniuk. Az említett feltételek kiterjedhetnek a lefedettségre vonatkozó kötelezettségekre, a frekvenciablokkok nagyságára, a jogok odaítélésének ütemezésére, a virtuális mobilszolgáltatók számára biztosított hozzáférésre, vagy akár a használati jogok tartamára. A spektrum egyre hatékonyabb felhasználása és a vezeték nélküli berendezések és szolgáltatások belső piacának fejlődése szempontjából különösen fontos spektrumkereskedelmet szem előtt tartva ezeket a feltételeket a vezeték nélküli hírközlés céljaira kiosztott frekvenciasávokra, valamint az átruházható vagy haszonbérbe adható spektrumhasználati jogok alá tartozó frekvenciasávokra is alkalmazni kell.

(15) További frekvenciaigény mutatkozhat más ágazatokban is, például a közlekedés (biztonsági, információs és irányítási rendszerek), a kutatás és fejlesztés, a közrend védelme és a katasztrófavédelem, illetve az elektronikus egészségügy és a digitális társadalmi befogadás terén. A rádióspektrum-politika és a K+F tevékenységek közötti szinergiák optimalizálása, valamint az egyes spektrumhasználók rádiótechnikai kompatibilitását elemző vizsgálatok végrehajtása az innovációt szolgálja. A Bizottság Közös Kutatóközpontjának részt kell vállalnia a rádiófrekvenciákra vonatkozó szabályozás műszaki aspektusainak kidolgozásában, mégpedig az uniós szabályozás szempontjából releváns interferenciamodellek ellenőrzéséhez szükséges vizsgálati infrastruktúra rendelkezésre bocsátásával. A hetedik keretprogram égisze alatt végzett kutatás eredményeinek fényében szükség van azon projektek spektrumigényének vizsgálatára, amelyek – különösen a kkv-k számára – várhatóan jelentős gazdasági vagy befektetési potenciállal rendelkeznek (pl. kognitív rádiótechnika vagy elektronikus egészségügy) A K+F és a tudományos tevékenységek zavartalansága érdekében megfelelő védelmet kell továbbá biztosítani a káros interferenciákkal szemben.

(16) Az „Európa 2020” stratégia a gazdaság fenntarthatóságát, forráshatékonyságát és versenyképességét szolgáló környezetvédelmi célkitűzéseket rögzít, többek között meghatározza az erőforrás-kihasználás hatékonyságának 20%-os növelését. Az információs és kommunikációs technológiák (IKT) ágazata kulcsszerepet játszik e célkitűzések teljesítésében, ahogyan arra az európai digitális menetrend is nyomatékosan felhívta a figyelmet. A tervezett fellépések között szerepel az Unió egészére kiterjedő intelligens energiagazdálkodási rendszerek (intelligens energiahálózatok és intelligens mérőrendszerek) üzembe helyezésének felgyorsítása, a hírközlési technológiáknak az energiafogyasztás csökkentését célzó alkalmazása, valamint a közlekedési ágazat szén-dioxid-kibocsátásának csökkentése intelligens közlekedési rendszerek és intelligens közlekedésszervezési rendszerek kiépítésével. A rádióspektrum-technológiák hatékony használata emellett hozzájárulhat a rádiótechnikai berendezések energiafogyasztásának csökkentéséhez, és enyhíthet a vidéki és távoli területeket érő környezeti hatásokon.

(17) Közegészség-védelmi megfontolásokból és a spektrumhasználat uniós engedélyeztetési gyakorlatának egységessége szempontjából elengedhetetlen az elektromágneses mezők elleni védelem; a lakosságot érő elektromágneses sugárterhelés korlátozásáról szóló 1999/519/EK tanácsi ajánlás értelmében pedig folyamatosan ellenőrizni kell a spektrumhasználat egészségre gyakorolt ionizáló és nem ionizáló hatásait, köztük a különböző frekvenciákon működtetett, egyre több és változatosabb berendezés spektrumhasználatának valós halmozott hatásait.

(18) A legfőbb közérdekű célkitűzések megvalósításához, például az életbiztonsághoz az szükséges, hogy a tagállamok között a biztonsági és sürgősségi segélyszolgálatok együttműködését összehangolt műszaki megoldások garantálják. A biztonsági szolgáltatások és eszközök, valamint az innovatív páneurópai vagy műszakilag kölcsönösen átjárható biztonsági és segélyszolgálati megoldások fejlesztése és szabad forgalma érdekében elegendő spektrumot kell rendelkezésre bocsátani, mégpedig következetes alapon. Különböző vizsgálatok tanulsága szerint az 1 GHz alatti frekvenciatartományban további harmonizált spektrumra lesz szükség az Európai Unióban a közbiztonság védelmét és a katasztrófavédelmet szolgáló mobil szélessávú szolgáltatások biztosításához a következő 5–10 évben.

(19) A rádióhullámok terjedésének jellegéből, a rádiótechnológián alapuló szolgáltatásokra épülő piacok nemzetközi jellegéből, valamint a káros interferenciák elleni határfüggetlen védelem iránti igényből adódóan a spektrumszabályozásnak erőteljes határokon átívelő vagy nemzetközi dimenziói vannak. A módosított 2002/21/EK és 2002/20/EK irányelv[8] emellett nemzetközi megállapodásokra történő utalásokat tartalmaz, melyek értelmében a tagállamok nem vállalhatnak olyan nemzetközi kötelezettségeket, amelyek megakadályozzák vagy korlátozzák uniós kötelezettségeik teljesítését. Az esetjoggal összhangban a tagállamoknak minden szükséges erőfeszítést meg kell tenniük annak érdekében, hogy a spektrumhasználat koordinálásával foglalkozó nemzetközi testületekben megfelelően képviseljék az uniós érdekeket az uniós hatáskörbe tartozó ügyekben. Ezen túlmenően minden olyan kérdésben, amely uniós szakpolitikát vagy hatáskört érint, az Uniónak a tárgyalások politikai előkészítésének élére kell állnia, a többoldalú egyeztetések alkalmával pedig részes félként kell közreműködnie, többek között a Nemzetközi Távközlési Unión belül is, amely a rádióspektrummal kapcsolatos ügyek tekintetében az ő felelősségi körének felel meg az uniós szabályozás értelmében.

(20) A jelenlegi gyakorlattól elmozdulva, valamint az 1992. évi Igazgatási Rádió-világértekezleten követendő eljárásokkal kapcsolatban 1992. február 3-án elfogadott tanácsi következtetésekben meghatározott elvekből kiindulva, amennyiben a rádió-hírközlési világkonferenciákon és más, többoldalú egyeztetéseken tárgyalt kérdések jelentős uniós vonatkozású elveket vagy szakpolitikai kérdéseket érintenek, lehetőséget kell biztosítani az Uniónak arra, hogy a többoldalú tárgyalásokon saját érdekei védelmében új eljárásokat határozzon meg, azon a hosszú távú törekvésen túl, hogy a tagállamok mellett teljes jogú taggá váljon a Nemzetközi Távközlési Unión belül, mely cél érdekében a Bizottság – a rádióspektrum-politikai csoport (RSPG) véleményének figyelembevétele mellett – közös politikai célokat javasolhat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, a 2002/21/EK irányelvben foglaltaknak megfelelően.

(21) A 2012-es rádió-hírközlési világkonferencián számos uniós vonatkozású témáról szó lesz, egyebek mellett a digitális hozadékról, a tudományos és meteorológiai szolgáltatásokról, a fenntartható fejlődésről és az éghajlatváltozásról, a műholdas hírközlésről és a GALILEO működéséhez szükséges spektrumról (amely programot a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló 876/2002/EK tanácsi rendeletet[9], valamint az európai műholdas rádiónavigációs programokat üzemeltető struktúrák létrehozásáról szóló 1321/2004/EK tanácsi rendelet[10] határozott meg), valamint a Föld-megfigyelési adatok hatékonyabb felhasználását szolgáló globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés európai programjáról[11].

(22) Az Unióval szomszédos országokkal, illetve a csatlakozásra váró vagy tagjelölt országokkal folytatott kétoldalú tárgyalásaik során a tagállamoknak a rádiófrekvenciák koordinálásával kapcsolatban szintén szükségük lehet uniós közreműködésre ahhoz, hogy uniós kötelezettségeiknek ezen a téren eleget tudjanak tenni. A közreműködés egyben azt a célt is szolgálja, hogy akár az uniós határokon kívül is kivédhetőek legyenek a káros interferenciák, fokozódjon a spektrumhasználat hatékonysága és közeledjenek a spektrumhasználat különböző gyakorlatai. A cellás szélessávú technológiákra való áttéréshez, valamint a légiforgalom-irányítás korszerűsítését lehetővé tevő spektrumharmonizációhoz égetően szükség lenne a közös fellépésre a 800 MHz-es és a 3,4–3,8 GHz-es frekvenciasávot illetően.

(23) A program csak úgy érheti el céljait, ha a frekvenciagazdálkodás összehangolásához és az uniós szintű szabályozáshoz megfelelő intézményi háttérre támaszkodik, ugyanakkor a nemzeti hatóságok szakértelmét és tapasztalatait is teljes mértékben figyelembe veszi. Ez egyben a spektrumhasználat tagállamok közötti koordinálását is javíthatja a belső piac kontextusában. Ugyanígy létfontosságú a szabványtestületek, a kutatóintézetek és a CEPT közötti együttműködés és harmonizáció.

(24) A Bizottság beszámol az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e határozat alapján elért eredményekről és a tervezett jövőbeni intézkedésekről.

(25) A javaslat kidolgozásakor a Bizottság messzemenőkig figyelembe vette a rádióspektrum-politikával foglalkozó csoport véleményét,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk Cél

Ez a határozat rádióspektrum-politikai programot hoz létre, melynek feladata a rádióspektrum-használat stratégiai tervezése és összehangolása a belső piac működésének biztosítása érdekében.

2. cikk Az általános szabályozási elvek alkalmazása

A tagállamok átlátható módon együttműködnek egymással és a Bizottsággal annak érdekében, hogy az alábbi általános szabályozási elvek az Unió egészében következetesen érvényre jussanak:

a) a hatékony spektrumhasználat ösztönzése a frekvenciák iránti egyre növekvő kereslet legmegfelelőbb kielégítéséhez;

b) a 2002/21/EK irányelv („keretirányelv”) 9. cikkével összhangban a technológia- és szolgáltatássemlegesség elvének alkalmazása az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások, illetve lehetőség szerint más ágazatok és alkalmazások spektrummal való ellátásakor, mégpedig oly módon, hogy a hatékony spektrumhasználat és az innováció – különösen a rugalmasság előmozdítása révén – ösztönzést nyerjen;

c) a lehető legkisebb terhet jelentő engedélyezési rendszer alkalmazása a spektrumhasználat rugalmasságának és hatékonyságának maximalizálásával;

d) a belső piac működésének garantálása, különösen tényleges verseny megteremtése révén.

3. cikk Politikai célkitűzések

Az első rádióspektrum-politikai program kiemelt területeire összpontosítva a tagállamok és a Bizottság együttműködnek a következő szakpolitikai célkitűzések támogatása és teljesítése érdekében:

a) kellő nagyságrendű, megfelelő tartományú rádióspektrum időben történő rendelkezésre bocsátása az uniós szakpolitikai célkitűzések támogatásához;

b) a spektrumhasználat rugalmasságának az innovációt és a befektetéseket ösztönző maximalizálása a technológia- és szolgáltatássemlegesség elvének alkalmazásával, a rádióspektrum új szolgáltatások előtti megnyitásával, valamint a frekvenciahasználati jogok átruházásának lehetőségével;

c) a spektrumhasználat hatékonyságának fokozása az általános felhatalmazásokból adódó előnyök kiaknázása, valamint az ilyen jellegű engedélyek nagyobb mértékű alkalmazása révén;

d) tényleges verseny kialakítása és fenntartása különösen az elektronikus hírközlési szolgáltatások terén, ex ante vagy ex post megakadályozva, hogy egyes gazdasági szereplők a versenyt jelentősen károsítva rádiófrekvenciákat halmozzanak fel;

e) a belső piac szétaprózódottságának csökkentése a spektrum rendelkezésre állásához és hatékony használatához szükséges műszaki feltételek összeegyeztetése és nagyobb fokú harmonizációja révén, adott esetben több államot érintő szolgáltatások kifejlesztésével és az uniós szintű méret- és választékgazdaságosság előmozdításával;

f) a rádiótechnikai vagy nem rádiótechnikai berendezések egymásra gyakorolt káros interferenciájának vagy zavarásának kivédése a rugalmas és hatékony spektrumhasználatot lehetővé tevő szabványok kifejlesztésének elősegítése révén, növelve a vevőkészülékek interferenciával szembeni ellenálló képességét, különös figyelmet fordítva a rádiótechnikai eszközök és alkalmazások mennyiségi növekedéséből és sűrűbb előfordulásából adódó halmozott hatásra;

g) a spektrumkiosztás műszaki feltételeinek meghatározásakor az elektromágneses jelkibocsátás emberi egészségre gyakorolt potenciális hatásaival kapcsolatos, a terület nemzetközi szervezetei által hitelesített kutatási eredmények maradéktalan figyelembevétele.

4. cikk Nagyobb fokú hatékonyság és rugalmasság

1. A tagállamok – összhangban az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel („engedélyezési irányelv”) [12] – 2013. január 1-jéig a szélessávú szolgáltatások fejlesztésére alkalmas engedélyezési és kiosztási intézkedéseket fogadnak el, amelyek alapján például az érintett üzemeltetők számára közvetve vagy közvetlenül, lehetőség szerint és a 11. cikkben foglaltaknak megfelelően folytatott konzultációk alapján legalább 10 MHz-es egybefüggő spektrumblokkokat tesznek hozzáférhetővé.

2. A tagállamok a Bizottsággal együttműködésben támogatják a spektrum kollektív, valamint megosztott használatát.

3. A tagállamok és a Bizottság közösen kidolgozzák és harmonizálják a rádióberendezésekre és a távközlő végberendezésekre, valamint az elektromos és elektronikus berendezésekre és hálózatokra vonatkozó szabványokat, adott esetben a Bizottság szabványtestületekhez intézett szabványosítási felkérése alapján.

4. A tagállamok gondoskodnak róla, hogy a szelekciós feltételek és eljárások ösztönzőleg hassanak a beruházásokra és a hatékony spektrumhasználatra.

5. Az elektronikus hírközlési szolgáltatások számára kiosztott és a 2002/21/EK irányelv 9b. cikkének megfelelően minden tagállamban értékesíthetővé tett harmonizált frekvenciasávokra vonatkozó szelekciós feltételek és eljárások különbségeiből adódó esetleges belső piaci fragmentáltság elkerülése érdekében a Bizottság – a tagállamokkal együttműködve – az érintett frekvenciasávokkal kapcsolatos engedélyeztetés feltételeiről és eljárásairól iránymutatásokat dolgoz ki, külön kitérve az infrastruktúra-megosztásra és a lefedettségre vonatkozó feltételekre és eljárásokra.

6. Amennyiben az a spektrumjogok hatékony felhasználásának biztosításához és a spektrumfelhalmozás elkerüléséhez szükséges, a tagállamok lépéseket tesznek a helyzet megfelelő rendezése érdekében, akár pénzbírságot is kiszabhatnak vagy visszavonhatják a jogokat.

5. cikk Verseny

1. A tagállamok fenntartják és előmozdítják a tényleges versenyt, elkerülik a belső piac egészének vagy lényegi részének versenytorzulásait.

2. Az (1) bekezdésben foglalt kötelezettségek maradéktalan teljesítése, különösen pedig a rádiófrekvencia-használati jogok felhalmozásából, átruházásából vagy módosításából fakadó versenytorzulások megakadályozása érdekében a tagállamok többek között az alábbi intézkedéseket fogadhatják el, a versenyszabályok alkalmazásának sérelme nélkül:

a) a tagállamok korlátozhatják az egyes gazdasági szereplőknek kiosztott spektrum nagyságát, illetve bizonyos frekvenciasávok vagy hasonló jellemzőkkel bíró bizonyos frekvenciasáv-csoportok, például az elektronikus hírközlési szolgáltatások számára kiosztott 1 GHz alatti frekvenciatartomány tekintetében a használati jogokat különböző feltételekhez, például nagykereskedelmi hozzáférés biztosításához köthetik;

b) a tagállamok egyes frekvenciasávokban elutasíthatják vagy feltételekhez köthetik a további frekvenciahasználati jogok kiadását vagy az új spektrumhasználati módok engedélyezését, ha ezzel egyes gazdasági szereplők frekvenciákat halmoznának fel, s végeredményben jelentős mértékben hátráltatnák a versenyt;

c) a tagállamok – a nemzeti vagy uniós összefonódások ellenőrzésétől függetlenül – megtilthatják vagy feltételekhez köthetik a spektrumhasználati jogok átruházását, ha az a versenyt várhatóan jelentős mértékben hátráltatja;

d) a tagállamok a 2002/20/EK irányelv 14. cikkének megfelelően módosíthatják az odaítélt jogokat, amennyiben ezt a lépést egyes gazdasági szereplők spektrumfelhalmozó és ezáltal a versenyt jelentősen hátráltató tevékenységének ex post korrekciója indokolja.

3. A tagállamok gondoskodnak róla, hogy az engedélyezési és szelekciós eljárások ne szenvedjenek késedelmet és segítsék elő a tényleges versenyt.

6. cikk A vezeték nélküli szélessávú hírközlés frekvenciaszükséglete

1. A technológia- és szolgáltatássemlegesség elvének fenntartásával a tagállamok a Bizottsággal közösen minden szükséges lépést megtesznek annak érdekében, hogy az Európai Unión belül megfelelő lefedettséget nyújtó és kapacitású spektrum kerüljön kiosztásra, mivel így biztosítható, hogy a vezeték nélküli alkalmazások hatékonyan hozzájárulnak az összes uniós polgárt érintő azon célkitűzés teljesítéséhez, mely szerint 2020-ig mindenkinek legyen legalább 30 Mbps sebességű szélessávú internet-hozzáférése.

2. A tagállamok 2012. január 1-jéig engedélyezik azon frekvenciatartományok használatát, amelyeket a 2008/477/EK (2,5–2,69 GHz), a 2008/411/EK (3,4–3,8 GHz) és a 2009/766/EK (900/1800 MHz) bizottsági határozat kijelölt, mégpedig olyan feltételekkel, amelyek a fogyasztók számára könnyen hozzáférhetővé teszik a vezeték nélküli szélessávú szolgáltatásokat.

3. A tagállamok 2013. január 1-jéig az elektronikus hírközlési szolgáltatások rendelkezésére bocsátják a 800 MHz-es frekvenciasávot, a 676/2002/EK határozat alapján megállapított harmonizált műszaki feltételekkel összhangban. A Bizottság 2015-ig eltérést engedélyezhet ezen követelmény esetében, amennyiben egy tagállamot rendkívüli nemzeti vagy helyi körülmények akadályoznak az említett frekvenciasáv rendelkezésre bocsátásában. A 2002/21/EK irányelv 9. cikkével összhangban a Bizottság – a tagállamokkal közösen – folyamatosan figyelemmel kíséri a spektrumhasználatot az 1 GHz alatti frekvenciatartományban, és felméri, hogy fel lehet-e további frekvenciákat szabadítani és új alkalmazások számára rendelkezésre bocsátani.

4. A tagállamok a Bizottsággal együttműködésben – különösen a lefedettségre vonatkozó követelmények révén – gondoskodnak arról, hogy a 790–862 MHz-es (800 MHz-es) frekvenciasávban közvetített szélessávú tartalmak és szolgáltatások hozzáférésének biztosítása ösztönzést nyerjen a gyéren lakott területeken; ugyanakkor felmérik, milyen lépések szükségesek annak biztosításához – illetve szükség esetén meg is teszik ezeket a lépéseket –, hogy a 800 MHz-es frekvenciasáv felszabadítása ne érintse hátrányosan a PMSE-alkalmazások (programok és különleges rendezvények szervezése) felhasználóit.

5. A Bizottság felkérést kap arra, hogy prioritásként és a 2002/21/EK irányelv 9b. cikkének (3) bekezdésének megfelelően intézkedéseket fogadjon el annak biztosítására, hogy a tagállamok az Unión belül lehetővé tegyék a rádiófrekvencia-használati jogok átruházását a 790–862 MHz-es („a 800 MHz-es sáv”), a 880–915 MHz-es, a 925–960 MHz-es, az 1710–1785 MHz-es, az 1805–1880 MHz-es, az 1900–1980 MHz-es, a 2010–2025 MHz-es, a 2110–2170 MHz-es, a 2,5–2,69 GHz-es és a 3,4–3,8 GHz-es harmonizált frekvenciasávokban.

6. Ha felmerül ennek igénye, a Bizottság további frekvenciasávokat szabadít fel annak érdekében, hogy az Unió egészében, még a legkiesőbb területeken is a földfelszíni szolgáltatásokéhoz hasonló árú, szélessávú hozzáférést biztosító harmonizált műholdas internetszolgáltatások álljanak rendelkezésre.

7. cikk Egyéb uniós szakpolitikai területek frekvenciaszükséglete

1. A tagállamok és a Bizottság szavatolja a frekvenciasávok rendelkezésre állását és gondoskodik a Föld légkörének és felszínének megfigyeléséhez szükséges rádiófrekvenciák védelméről, lehetővé téve ezzel az űrtechnológiai alkalmazások kiaknázását és fejlesztését és a közlekedési rendszerek javítását, különös tekintettel a GALILEO polgári globális navigációs műholdrendszerre, a GMES globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelési programra, valamint az intelligens közlekedésbiztonsági és közlekedésszervezési rendszerekre.

2. A Bizottság a tagállamokkal közösen vizsgálatokat végez és felméri az olyan engedélyeztetési rendszerek kidolgozásának lehetőségét, amelyek a spektrumhasználat energiaszükségletének csökkentésével, valamint az energiamegtakarítási potenciállal rendelkező vezeték nélküli technológiák, például intelligens energiahálózatok és intelligens mérőrendszerek rádiófrekvenciákkal való ellátásával hozzá tudnának járulni az alacsony szén-dioxid-kibocsátásra irányuló szakpolitika céljainak teljesítéséhez.

3. Ha felmerül ennek igénye, a Bizottság gondoskodik róla, hogy harmonizált feltételek mellett elegendő spektrum álljon rendelkezésre a biztonsági szolgáltatások fejlesztésének támogatásához és a szükséges eszközök szabad forgalmához, valamint a közbiztonságot, közrendet, polgári védelmet és katasztrófavédelmet szolgáló, műszakilag kölcsönösen átjárható, innovatív megoldások kifejlesztéséhez.

4. A tagállamok és a Bizottság a tudományos közösséggel szoros együttműködésben figyelemmel kísérik annak spektrumszükségleteit, kijelölnek bizonyos kutatási és fejlesztési kezdeményezéseket és innovatív alkalmazásokat, amelyeknek jelentős társadalmi-gazdasági hatásuk és/vagy befektetési potenciáljuk lehet, és felkészülnek arra, hogy ezen alkalmazásokat a lehető legkevesebb adminisztrációs teher és, harmonizált műszaki feltételek mellett kellő spektrumhoz juttathassák.

8. cikk Számbavétel – a rádióspektrum jelenlegi és felhasználási módjai és a várható frekvenciaigények figyelemmel kísérése

1. A Bizottság – a tagállamok által a spektrumhasználattal kapcsolatban megadott kimerítő információk alapján – kimutatást készít a rádióspektrum Európai Unión belüli jelenlegi felhasználási módjairól és az esetleges jövőbeni spektrumigényekről, különösen a 300 MHz és 3 GHz közötti frekvenciatartományt illetően.

2. Az (1) bekezdésben említett kimutatás révén fel lehet mérni a létező frekvenciahasználati módok műszaki hatékonyságát, és ki lehet szűrni azokat a technológiákat és alkalmazásokat, amelyek nem bizonyultak hatékonynak, illetve a kihasználatlan és nem megfelelő hatékonysággal kihasznált frekvenciasávokat, és fel lehet tárni további spektrummegosztási lehetőségeket. A számbavételkor figyelembe kell venni a fogyasztói vagy üzemeltetői kereslet alapján várható frekvenciaigényeket, és kielégítésük lehetőségét.

3. Az (1) bekezdésben említett kimutatás áttekintést nyújt a spektrumhasználat különböző típusairól mind a verseny-, mind a közszféra felhasználói tekintetében, segít feltárni azokat a frekvenciasávokat, amelyeket a felhasználás hatékonyságának növelése, az innováció ösztönzése és a belső piaci verseny javítása érdekében mind a verseny-, mind a közszféra javát szolgálva rendelkezésre lehetne bocsátani vagy újra lehetne osztani, figyelembe véve az ezen sávok jelenlegi felhasználóira gyakorolt lehetséges pozitív és negatív hatásokat.

9. cikk Nemzetközi tárgyalások

1. Az Unió saját érdekei védelmében és az uniós jognak, ezen belül a belső és külső uniós hatásköröket lefektető elveknek megfelelően eljárva részt vesz a rádióspektrummal kapcsolatos kérdéseket érintő nemzetközi tárgyalásokon.

2. A Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) keretein belül aláírt nemzetközi megállapodások részes feleiként a tagállamok felelőssége gondoskodni arról, hogy az említett megállapodások összhangban álljanak a hatályos uniós jogszabályokkal, különös tekintettel az elektronikus hírközlés uniós szabályozási keretének vonatkozó szabályaira és elveire.

3. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a nemzetközi szabályozás lehetővé tegye a frekvenciasávok teljes körű használatát azokra a célokra, amelyekre az uniós jog értelmében ki lettek osztva, valamint hogy elegendő nagyságú és megfelelően védett rádióspektrum álljon az uniós ágazati politikák rendelkezésére.

4. Az Unió kérésre politikai és műszaki támogatást nyújt a tagállamok részére az Unióval szomszédos országokkal, illetve a csatlakozásra váró vagy tagjelölt országokkal folytatott kétoldalú tárgyalások során ahhoz, hogy el tudjanak hárítani minden olyan spektrumkoordinációs problémát, amely akadályozhatja a tagállamokat a rádióspektrum-politikával és -gazdálkodással kapcsolatos, uniós jog szerinti kötelezettségeik teljesítésében. Az uniós rádióspektrum-politikai célkitűzések védelme érdekében az Unió harmadik országok frekvenciagazdálkodási erőfeszítéseit is támogatja, ha azok megfelelnek a vonatkozó uniós követelményeknek.

5. A tagállamokat harmadik országokkal folytatott tárgyalásaik során az uniós jog szerinti kötelezettségeik kötik. Amennyiben a tagállamok a rádióspektrumot illetően megállapodás aláírásával vagy egyéb jóváhagyás formájában nemzetközi kötelezettségek teljesítését vállalják, aláíráskor vagy a jóváhagyás egyéb érvényesítésekor kötelesek együttes nyilatkozatot tenni, amely kimondja, hogy a kérdéses nemzetközi megállapodásban vállalt kötelezettségeket a Szerződésekből eredő kötelezettségeikkel összhangban hajtják végre.

10. cikk Intézményközi együttműködés

1. A Bizottság és a tagállamok együttműködnek annak érdekében, hogy fejlődjön a jelenlegi intézményi környezet, a frekvenciagazdálkodás uniós szinten összehangoltabbá váljon azokban az ügyekben is, amelyek közvetlenül két vagy több tagállamot érintenek, azzal a céllal, hogy kiteljesedjen a belső piac és a rádióspektrum-politikával kapcsolatos uniós célkitűzések maradéktalanul teljesüljenek. A 9. cikknek megfelelően az Unión kívül a rádióspektrummal kapcsolatos uniós érdekek előmozdítására törekednek.

2. A Bizottság és a tagállamok gondoskodnak arról, hogy a szabványtestületek, a CEPT és a Közös Kutatóközpont bármilyen műszaki kérdést illetően szorosan együttműködjenek egymással, ha az a spektrumhasználat hatékonyságának biztosításához szükséges. Ehhez a belső piacot javító, összehangolt kapcsolatot tartanak fenn a spektrumgazdálkodás és a szabványosítás között.

11. cikk Nyilvános konzultáció

A Bizottság a megfelelő időben és alkalommal nyilvános konzultációt tart, melynek során összegyűjti az összes érdekelt fél észrevételeit és a szélesebb nyilvánosság által megfogalmazott véleményeket az Unión belüli spektrumhasználattal kapcsolatban.

12. cikk Jelentéstétel

A Bizottság 2015. december 31-ig felülvizsgálja ennek a rádióspektrum-politikai programnak az alkalmazását, az Európai Parlamentet és a Tanácsot pedig jelentésben tájékoztatja az ezen határozat értelmében kidolgozott fellépésekről és elfogadott intézkedésekről.

13. cikk Értesítés

A tagállamok legkésőbb 2015. július 1-ig, illetőleg ha az előző cikkek másképp rendelkeztek, az azokban meghatározott időpontokig kötelesek alkalmazni az ebben a határozatban rögzített politikai irányvonalakat és célkitűzéseket.

A tagállamok az ezen határozat alkalmazásának felülvizsgálatához szükséges összes információt a Bizottság rendelkezésére bocsátják.

14. cikk Hatálybalépés

Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök [pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] HL C […], […], […]. o.

[2] HL C […], […], […]. o.

[3] HL L 108., 2002.4.24., 33. o.

[4] COM(2010) 245, 2010.5.19.

[5] HL L 108 ., 2002.4.24., 1. o.

[6] HL L 129., 2007.5.17., 67. o.

[7] HL L 91., 1999.4.7., 10. o.

[8] HL L 337., 2009.12.18., 37. o.

[9] HL L 138., 2002.5.28., 1. o.

[10] HL L 246., 2004.7.20., 1. o.

[11] COM(2009) 589.

[12] HL L 108., 2002.4.24., 21. o.