A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a 2012. évi mentesítés nyomon követéséről (összefoglaló) /* COM/2014/0607 final */





Jelentés a 2012. pénzügyi évre vonatkozóan az Európai Parlament által a mentesítési állásfoglalásaiban és a Tanács által a mentesítési ajánlásában tett felkérések nyomon követéséről Előzetes megjegyzések Ez a dokumentum az Európai Bizottság Európai Parlamentnek (EP) és a Tanácsnak címzett jelentése a 2012. pénzügyi évre vonatkozó mentesítésről szóló európai parlamenti állásfoglalások[1] és tanácsi ajánlás[2] nyomon követéséről. A jelentés az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 319. cikkének (3) bekezdése, a költségvetési rendelet 166. cikke és az Európai Fejlesztési Alap (EFA) pénzügyi szabályzata 119. cikkének (5) bekezdése értelmében készült. A jelentés az általános mentesítési állásfoglalásokban az EP által kiemelt kötelező érvényű kötelezettségvállalásokra összpontosít. A jelentést két bizottsági szolgálati munkadokumentum kíséri, amelyek az Európai Parlament 353 mentesítési felkérésére és 8 mentesítési észrevételére, illetve a Tanács 77 és a Számvevőszék 2 mentesítési felkérésére adott válaszokat tartalmazzák. A Bizottság 142 felkéréssel kapcsolatban ért egyet azzal, hogy új intézkedéseket kell hozni (ebből 108 származik az EP-től és 34 a Tanácstól). A Bizottság megítélése szerint 240 (199 európai parlamenti és 41 tanácsi) felkérés esetében a kívánt intézkedést már megtették, vagy az folyamatban van, noha egyes esetekben értékelni kell még az intézkedések eredményeit. Végül a Bizottság 40 (38 európai parlamenti[3] és 2 tanácsi[4]) felkérést – a fennálló jogi és pénzügyi keretekhez, illetve saját intézményi szerepéhez vagy előjogaihoz kapcsolódó okok miatt – nem tud elfogadni. A részletes indokolást a két csatolt bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza. 1. Kötelező érvényű kötelezettségvállalások A 2012-re vonatkozó általános mentesítési állásfoglalásban az EP számos jogi, ellenőrzési, intézményi, elszámoltathatósági és pénzügyi természetű, kötelező érvényű kötelezettségvállalásra hívja fel a figyelmet. A mentesítési eljárás során e felkéréseket alaposan megvitatták, különösen a Költségvetési Ellenőrző Bizottság (CONT) előadójával és tagjaival. Barroso elnök 2013. november 26-án[5] és Ṧemeta biztos 2014. március 10-én[6] kelt levelében a Bizottság hivatalos elkötelezettséget vállalt a kötelező érvényű kötelezettségvállalásokban azonosított kérdések kezelésére irányuló lépések intézkedések maradéktalan és mielőbbi végrehajtása tekintetében. Ez a jelentés figyelembe veszi az említett levelekben tett ígéreteket, és a helyzetről adott képet adott esetben az eddig végrehajtott további intézkedésekkel aktualizálja. 1.1. A főigazgatóságok éves tevékenységi jelentéseiben megfogalmazott fenntartásokban felvetett problémák kezelése (25–26., 33., 39, 196. és 223. pont) A főigazgatóságok éves tevékenységi jelentéseiben megfogalmazott fenntartásokat illetően az EP számára prioritás, hogy a Bizottság igazolja az EP által kifejezetten elfogadott fenntartásokkal kapcsolatos aggodalmak enyhítése céljából szükséges intézkedések végrehajtását. Emellett az EP a fenntartások nyomon követése – mint költségvetési kontrolleszköz – útján is figyelemmel fogja kísérni ezeket az intézkedéseket. Mint a fent említett levelekből is kitűnik, a Bizottság már eddig is több alapvető fontosságú intézkedést hozott a biztosok jelenlegi testületének a leköszönő EP felé tett hivatalos, további cselekvésre irányuló kötelezettségvállalása mellett, amely a Bizottságnak adott parlamenti mentesítés záloga volt. A Bizottság az uniós költségvetés végrehajtása tekintetében tapasztalt súlyos hiányosságokról a bizottsági főigazgatók által jegyzett éves tevékenységi jelentésekben számol be, illetve közli uniós költségvetés számára jelentett kockázatot is. Minden fenntartáshoz egyértelmű, az uniós alapok irányítása során tapasztalt probléma megoldását célzó cselekvési terv tartozik, és amennyiben szabályozási oldalról adottak ennek feltételei, a Bizottság akár meg is szakíthatja vagy fel is függesztheti a vonatkozó kifizetéseket. A Bizottság a fenntartásokat és a vonatkozó cselekvési terveket az utóbbiak végrehajtása terén elért előrehaladás monitorozása révén nyomon követi. Az egyes fenntartásokat csak abban az esetben oldja fel a Bizottság, ha alapos bizonyosságot szerzett arról, hogy a hiányosságokat megfelelő tagállami intézkedések révén orvosolták, megfelelő korrekciós eljárásokat léptettek életbe, és az új rendszer a gyakorlatban is megbízhatónak bizonyult. Az éves tevékenységi jelentések átlátható módon igazolják, miként teljesíti a Bizottság a megosztott irányítású politikák jogszerűségének és szabályszerűségének biztosítására vonatkozó feladatát a tagállamok, a programok (kohéziós politika) és a kifizető ügynökségek (mezőgazdaság) szintjén. Emellett a Bizottság a kifizető ügynökségek, intézkedések és programok esetében becslést ad a hibaarányokról és maradványkockázatokról, a tagállamok pedig a korrekciós intézkedések végrehajtása után számot adnak a tényleges kockázatról. Ez egyúttal a mentesítési hatóság részletesebb helyzetértékelését is elősegíti. A Bizottság általában véve üdvözli azt, hogy az EP csatlakozott a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság (DG AGRI) és a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság (DG REGIO) vezetője által megfogalmazott fenntartásokhoz. Ugyanakkor az EP arra irányuló kérése, hogy a Bizottság a programozási időszak során minden operatív programot legalább egyszer ellenőrizzen, nincs összhangban az „egységes ellenőrzés” Számvevőszék által 2004-ben javasolt elvével, és szembe megy az EP azon kérésével is, amely a korlátozott ellenőrzési erőforrások költséghatékonyabb felhasználását célozza az ellenőrzéseknek a magas kockázatú programokra történő összpontosítása révén. 1.2. A szabályok pontosabb meghatározása és alkalmazása a tagállami hatóságok által → A megosztott irányítás területére vonatkozóan az EP kérte, hogy a Bizottság a közös rendelkezésekről szóló rendelettel (CPR) kapcsolatos felhatalmazáson alapuló jogi aktusban állapítson meg részletes szabályokat a súlyos hiányosságok fogalmának meghatározására és az irányítási és ellenőrzési rendszerek legfőbb követelményeinek értékelésére (56. pont negyedik francia bekezdése, 216. és 223. pont). A Bizottság elfogadta a 2014–2020 közötti időszakra szóló új többéves pénzügyi keret szerint megosztott irányítás alá tartozó területeket szabályozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat. A CPR-en alapuló aktus tartalmazza a pénzügyi korrekciós mechanizmus hatékony alkalmazását lehetővé tevő részletes szabályokat: egyértelműen meghatározza a nettó pénzügyi korrekciós folyamat megindításához vezető „súlyos hiányosságok” kritériumait (ld. a 2014. március 3-i 480/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 30. cikkét). → Az EP fokozatosan növekvő kifizetési csökkentések és igazgatási szankciók alkalmazását kérte azon esetekre, amikor a közvetlen kifizetésekben vagy vidékfejlesztési támogatásban részesülő végső kedvezményezett nem tartja tiszteletben a támogathatósági feltételeket, továbbá a mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszerben tapasztalható visszatérő hiányosságok esetében (44. pont és az 56. pont ötödik francia bekezdése). A jelenlegi szabályozási keret már előirányozza a fokozatosan növekvő kifizetési csökkentéseknek és a kifizetések kizárásának rendszerét azokra az esetekre, amikor elegendő bizonyíték van arra, hogy a hiányosságok fennmaradása (a kedvezményezettek nem feleltek meg a támogathatósági feltételeknek) növeli az uniós költségvetés tekintetében jelentkező pénzügyi kockázatot.[7] A Bizottság azt javasolja, hogy a végső kedvezményezettek szintjén maradjon fenn a kifizetések csökkentésének, elutasításának, visszavonásának és a bírságoknak e rendszere.[8] E rendelkezéseket a tagállamok a Bizottság által a tagállamok szintjén kirótt pénzügyi korrekcióktól függetlenül kötelesek alkalmazni. → Az EP kérte a felfüggesztési mechanizmus előzetes eszközként való alkalmazását az uniós költségvetés védelmére (42. pont és az 56. pont hatodik francia bekezdése). Az 1306/2013/EU rendelet 41. cikke új felfüggesztési mechanizmusról rendelkezik a mezőgazdaság vonatkozásában, amely mechanizmus előzetes eszközként alkalmazható az uniós költségvetésnek a tagállami kontrollrendszerek hiányosságaival szembeni védelmében. A mezőgazdaság területén minden olyan esetben felfüggeszti a Bizottság a kifizetéseket, amikor a súlyos hiányosságok felszámolására irányuló nemzeti intézkedéseket nem hajtják végre megfelelő módon és időben. 1.3. Hatásosabb ellenőrzési és auditstratégiák kidolgozása és végrehajtása a 2014–2020-as időszakban A DG REGIO vonatkozásában az EP a következőket kérte: → A Bizottság végezzen több véletlen mintavételes helyszíni ellenőrzést, és alkalmazza következetesebben a nettó pénzügyi korrekciókat (13. és 38. pont, valamint az 56. pont harmadik francia bekezdése). A Bizottság saját ellenőrzéseit költséghatékony módon, közvetlenül a magas kockázatnak kitett irányító hatóságok, közvetítő szervezetek és kedvezményezettek szintjén végzi. Ezzel a kérdéssel az éves tevékenységi jelentés, az ellenőrzési stratégia és a „Bridging the assurance gap” című ellenőrzési tanulmány összefoglaló jelentése is foglalkozik. → A Bizottság nyújtson be javaslatot a projektek helyettesítésének korlátozására, vagy akár teljes megtiltására vonatkozóan (15., 54. és 215. pont, valamint az 56. pont tizenharmadik francia bekezdése). A kérés teljesítése az EP és a Tanács által 2013 decemberében elfogadott, 2014–2020-ra vonatkozó jogszabály felülvizsgálatával járna[9]. A 2014–2020-as időszak tekintetében bevezetett jelentős változtatás bizonyos feltételek mellett megvonja a tagállamoktól azt a lehetőséget, hogy a nettó korrekciót elfogadva, majd az érintett összeg újrafelhasználására vonatkozó joggal élve megkerüljék a nettó pénzügyi korrekciókat. A Bizottság véleménye szerint jelentősen ösztönözni fogja a szabálytalanságok feltárására és kijavítására irányuló tagállami tevékenységeket a tagállamok azon lehetősége, hogy az önmaguk által szabálytalanként azonosított projekteket az N+1. év február 15-e- előtt másik projekttel helyettesítsék. Ezért a Bizottság az új jogi eszköz hatékonyságának felmérését megelőzően nem nyújt be a kérésnek megfelelő javaslatot. → A tagállamok tegyék sokkal intenzívebbé és szigorúbbá elsőfokú ellenőrzéseiket (46. pont). A kérés, melynek címzettjei a tagállamok, egybevág a bizottsági kezdeményezésekben és a számvevőszéki ajánlásokban foglaltakkal. A Bizottság folyamatosan arra ösztönzi a tagállamokat, hogy szigorítsák ellenőrzéseiket. A 2014–2020-as programidőszakra elfogadott szabályok több olyan rendelkezést is tartalmaznak, amelyek eredményeként várhatóan javulni fog a nemzeti szintű ellenőrzések hatékonysága. Ezek közé tartozik a nettó pénzügyi korrekciók rendszere, amelynek célja, hogy a tagállamokat hatékony irányítási és kontrollrendszerek kialakítására ösztönözze, valamint a fokozottabb egyszerűsítés (különösen a költségelszámolási lehetőségek tekintetében), amely várhatóan a hibák számának csökkenését eredményezi majd. → A megosztott irányítással kapcsolatos közleményben a Bizottság nevezze meg a legmagasabb hibaarányt felmutató és legtöbb pénzügyi korrekciót végrehajtó három tagállamot (53. pont). A pénzügyi korrekciókkal az uniós költségvetés védelméről szóló, minden év szeptemberében elfogadott közlemény foglalkozik, míg a tagállamonkénti hibaarányokat az éves tevékenységi jelentések tartalmazzák. → A nemzeti vezetői nyilatkozatok tekintetében sablon és ajánlások bevezetése (az 56. pont tizenkettedik francia bekezdése és a 60. pont). Ezzel a kérdéssel a 2013. december 16-án felállított intézményközi munkacsoport foglalkozott. A munkacsoport 2014 júniusának végére ellátta feladatát – ajánlásait és a sablonokat 2014 őszén juttatja el az EP-hez, a Tanácshoz, az Európai Számvevőszékhez és a nemzeti parlamentekhez. A DG AGRI és különösen a mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszer vonatkozásában az EP a következőket kérte: → A cselekvési tervek gyors végrehajtása; a cselekvési tervekben meghatározott határidők be nem tartása esetén a szabályszerűségi záróelszámolási eljárás keretében arányos nettó pénzügyi korrekciók kirovása (42. pont). A jelenlegi eljárás értelmében a Bizottság akkor kéri fel a tagállamokat cselekvési terv kidolgozására és végrehajtására, ha jelentős hiányosságokat tapasztal a mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszer vonatkozásában. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság megkülönböztetett figyelemmel kíséri a cselekvési tervek tagállami végrehajtását, amelyről éves tevékenységi jelentésében is beszámol. Ezenfelül a tagállamoknak évente értékelniük kell mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszerük minőségét és szükség esetén korrekciós intézkedésekről kell határozniuk. Ami a szabályszerűségi záróelszámolási eljárást illeti, az uniós költségvetés tekintetében jelentkező bármely azonosított kockázat esetén következetesen nettó pénzügyi korrekcióra kerül sor, amelynek mértéke az uniós költségvetés tekintetében jelentkező kockázattal arányos. A szükséges korrekciós intézkedések végrehajtásának késedelme meghosszabbítja a szabálytalan kifizetésekből fakadó azonosított kockázatok időtartamát, és ezáltal tartós hiányosságok esetén következetesen növeli a nettó pénzügyi korrekció összegét. Az új jogi keretben[10] a kifizetések fel is függeszthetők. Erre akkor kerülhet sor, ha a Bizottság arra a megállapításra jut, hogy a tagállam nem képes az előrehaladást mérő egyértelmű mutatókon alapuló cselekvési tervben megállapított, szükséges korrekciós intézkedések végrehajtására. → A Számvevőszék által 2006-ban Franciaország és Portugália tekintetében feltárt hibák pénzügyi kockázatának nettó korrekciók által történő fedezése (31. pont). Amint az a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2013. évi éves tevékenységi jelentéséből kiderül, az uniós költségvetés védelmét biztosította a szabályszerűségi záróelszámolási eljárás. Portugália esetében az eljárás eredményeként több mint 100 millió EUR került visszafizettetésre nettó pénzügyi korrekciók révén a 2006–2008-as igénylési évekre. Az ezt követő igénylési évek tekintetében még nem zárultak le a szabályszerűségi záróelszámolási eljárások. Ami Franciaország esetét illeti, 2008-at megelőzően nem derült fény olyan súlyos hiányosságokra, amelyek fenntartáshoz, cselekvési terv előírásához vagy jelentős pénzügyi korrekciókhoz vezettek volna. A 2008–2010-es évek tekintetében több jelentős pénzügyi korrekcióra tett javaslatot a Bizottság; ezek vonatkozásában igen előrehaladott szakaszban tart a szabályszerűségi záróelszámolási eljárás. A 2010-et követő évekre ugyancsak folyamatban vannak szabályszerűségi záróelszámolási eljárások. → Franciaország és Portugália tekintetében átfogó cselekvési tervek létrehozása a mezőgazdaság területén, többek között mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszereik frissítése (44. pont, az 56. pont tizenegyedik francia bekezdése, 192. pont); a Bizottság 2014. június 30-ig számoljon be a Franciaországra és Portugáliára vonatkozó cselekvési tervek végrehajtásának állásáról (43. pont). Az átfogó cselekvési tervek kidolgozása már megtörtént: Portugália esetében a tervet 2010-ben hozták létre, és 2013-ra teljesítették; Franciaország esetében a parcellaazonosító rendszer aktualizálása és kiegészítése várhatóan a 2016-os igénylési évre fejeződik be, azt követően, hogy az egyes mezőgazdasági parcellák támogatható területének újbóli felmérése lezárult. Addig a nettó pénzügyi korrekciók biztosítják az unió pénzügyi érdekeinek védelmét. A Bizottság szorosan figyelemmel kíséri a helyzetet, és a pénzügyi kockázatokat teljes mértékben fedezik a folyamatban lévő szabályszerűségi záróelszámolási eljárások (lásd fent). A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság e cselekvési tervek végrehajtásáról a 2014 júniusában közzétett 2013. évi éves tevékenységi jelentésében számolt be. → A Bizottság tegyen javaslatot a mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszert érintő visszatérő hibák esetében az eddigi nettó- és átalánykorrekciókon egyértelműen túlmutató, fokozatosan növekvő büntető korrekciók bevezetésére (44. pont). A felkérésnek megfelelő bizottsági javaslat a társjogalkotók által a KAP-reform keretében nemrégiben elfogadott rendelet módosítását kívánná meg. Mindazonáltal az uniós szabályok ismétlődő megsértése esetén a KAP pénzgazdálkodására vonatkozó, felhatalmazáson alapuló jogi aktus jelenleg is lehetőséget biztosít a pénzügyi korrekciók összegének növelésére, és ezt a rendelkezést minden olyan esetben alkalmazzák is, amikor elegendő bizonyíték van arra, hogy a hiányosságok fennmaradása növeli az uniós költségvetés tekintetében jelentkező pénzügyi kockázatot (lásd még az 1.2. pontot). → A Bizottság késedelem nélkül oldja meg az azon kifizető ügynökségekkel kapcsolatos problémákat, amelyek fennmaradó hibakockázata meghaladja a 2%-os lényegességi küszöböt, különös figyelemmel a franciaországi, bulgáriai, romániai, portugáliai és lettországi kifizető ügynökségekre (41. pont). A megosztott irányítás keretében a tagállamok viselik az elsődleges felelősséget annak biztosításáért, hogy a költségvetésből támogatott fellépések helyesen, a szabályoknak megfelelően kerüljenek végrehajtásra. A Bizottság feladata az általános felügyelet ellátása a tagállamok irányítási és kontrollrendszerei eredményes működésének szabályszerűségi záróelszámolási eljárásokon keresztül történő ellenőrzése és az uniós költségvetés védelmében alkalmazott nettó pénzügyi korrekciók által. 2013. évi éves tevékenységi jelentésében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság értékelte, hogy azon kifizető ügynökségek kockázatait, amelyek esetében a kiigazított fennmaradó hibaarány 2%–5% között volt, elegendő mértékben fedezték-e az enyhítő tényezők, és szükség van-e pénzügyi fenntartásokra. A főigazgatóság azt is vizsgálta, hogy folyamatban van-e szabályszerűségi záróelszámolási eljárás az érintett kiadások tekintetében, és az érintett tagállamok végrehajtották-e a szükséges korrekciós intézkedéseket. Az 5%-ot meghaladó kiigazított fennmaradó hibaaránnyal rendelkező kifizető ügynökségek vonatkozásában automatikusan fenntartásokkal élt a főigazgatóság. A DG AGRI 62 esetben élt fenntartással: ezek közül 11 érint intézkedéseket (piaci intézkedéseket), 20 vonatkozik közvetlen kifizetésekre (kifizető ügynökségi szinten) és 31 vidékfejlesztésre (ugyancsak kifizető ügynökségi szinten). Emellett a főigazgatóság ellenőrzési tevékenysége az összes tagállam minden KAP-kiadására kiterjedő központi kockázatelemzésen alapul, azaz a magasabb kockázatot képviselő tagállamok, intézkedések és programok ellenőrzése prioritást jelent. → A szabályszerűségi záróelszámolási eljárás rendes esetben ne legyen hosszabb két évnél (40. pont, az 56. pont tizedik francia bekezdése, 158. pont). A KAP új jogi keretrendszerén keresztül (a 2014. augusztus 6-án elfogadott végrehajtási aktus útján) a Bizottság lépéseket tesz a folyamat egészének egyszerűsítésére és az indokolatlan késedelmek korlátozására. Ennek keretében összevonja a kontradiktórius eljárás egyes lépéseit, az eljárás minden egyes lépése vonatkozásában határidőket vezet be úgy a maga, mint a tagállamok számára, és biztosítja annak lehetőségét, hogy amennyiben a tagállam nem küldi meg időben a szükséges információt, a rendelkezésre álló információk alapján megtegye az eljárás következő lépését. A Bizottság törekedni fog arra, hogy a szabályszerűségi záróelszámolási eljárás egészének maximális időtartamát a szigorúan szükséges minimumra szorítsa, az eljárás különböző, a vonatkozó rendelkezésekben előírt szakaszainak (kontradiktórius és egyeztetési szakasz) tiszteletben tartásával. Rendes esetekben az eljárás hossza nem fogja meghaladni a két évet. A DG REGIO, a DG EMPL és a DG AGRI vonatkozásában az EP a következőket kérte: → Az érintett főigazgatóságok az egyes tagállamokban megállapított hiányosságok kezelésére alakítsanak ki új és megerősített ellenőrzési stratégiát, fokozzák a tagállami ellenőrzési és kontrolljelentések minőségének ellenőrzését, és dolgozzanak ki a Bizottság saját ellenőrzéseire vonatkozó (a 2013. évi mentesítés részeként előterjesztendő) iránymutatásokat (45. pont, 49–50. pont, az 56. pont első és második francia bekezdése). A Bizottság megerősíti, hogy a Ṧemeta biztos említett levelében foglaltaknak megfelelően folyamatban van az új és megerősített kohéziós politikai és a mezőgazdasági ellenőrzési stratégia kialakítása. A Bizottság értelmezésében az „ellenőrzési iránymutatások” a Bizottság 2014–2020-as ellenőrzési stratégiáját jelentik, amelyet a Bizottság rövidesen továbbít az EP-nek. A 2008. évi cselekvési tervben a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság vállalta, hogy a pénzügyi korrekciókhoz kapcsolódó kontradiktórius eljárásokat az ellenőrzést követő legfeljebb 24 hónapon belül lezárja. A főigazgatóság ezt a célt teljesítette. A szóban forgó problémák megoldása érdekében a DG EMPL ellenőrzési igazgatósága a korábbiakban is a legnagyobb kockázatot jelentő programokkal és/vagy a leggyengébben teljesítő tagállamokkal kapcsolatos tevékenységekhez csoportosította erőforrásait. A főigazgatóság folyamatosan figyelemmel kíséri az ellenőrző hatóságok teljesítményét és az ellenőrzések megbízhatóságát. E tekintetben érdemes megjegyezni, hogy a legutóbbi három évben a DG EMPL éves tevékenységi jelentésében megállapított hibaarány megfelelt a Számvevőszék által meghatározottnak. Következésképpen megállapítható, hogy a főigazgatóság ellenőrzési és nyomonkövetési rendszerei megfelelően működnek. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 2014 márciusában fogadta el új többéves ellenőrzési stratégiáját. Ez megerősíti a kockázat- és rendszeralapú megközelítést, és célul tűzi ki, hogy az ellenőrzések során kiegyensúlyozottabban érvényesüljön a kockázat és a földrajzi terület tekintetében való lefedettség. A DG AGRI hároméves, gördülő ellenőrzési programja 2014 júliusában vette kezdetét. Tekintettel a KAP reformjának végrehajtására és a tanúsító szervek jogszerűségre és szabályszerűségre vonatkozó új tevékenységének eredményeként 2016-tól rendelkezésre álló kiegészítő adatokra, a főigazgatóság rendszeresen felülvizsgálja majd a programot. A stratégia kiterjed a földrajzi, kiadási és kockázati lefedettségre vonatkozó legfontosabb teljesítménymutatókra. Ezeket a főigazgatóság figyelemmel kíséri, és róluk első alkalommal a 2014. évi éves tevékenységi jelentésben számol majd be. → A Bizottság kövesse nyomon a tagállamokban a nemzeti ellenőrző hatóságok tanúsításának folyamatát, és foglalkozzon gyakrabban az ismételten magas hibaarányokkal; e célból terjesszen elő közleményt és jogalkotási javaslatot (61. pont). Ami a strukturális és kohéziós alapokat illeti, a hibaarány mértéke nem függ össze az ellenőrző hatóságok megbízhatóságával. Magas hibaarányról megbízható és nem megbízható ellenőrző hatóságok is beszámolhatnak. Ugyanez igaz az alacsony hibaarányokra is. A Bizottság minden ellenőrző hatóság munkáját nyomon követi, és különösen függetlenségük érvényesülését vizsgálja (ez a CPR által megállapított követelmény). Ugyanakkor az ellenőrző hatóságok tekintetében a CPR nem írja elő hivatalos tanúsítási eljárás alkalmazását. Jogalkotási javaslatra nincs szükség. A mezőgazdaság területén a 966/2012/EU költségvetési rendelet és az 1306/2012/EU rendelet 9. cikke rendelkezéseinek megfelelően a 2014-es igénylési évtől a tanúsító szerveknek a végső kedvezményezettek szintjén végrehajtott tranzakciók reprezentatív mintája alapján ellenőrizniük kell a kifizető ügynökségek helyszíni ellenőrzéseinek eredményét, és véleményt kell kiadniuk a Bizottságnak bejelentett kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről. A DG AGRI e tanúsítói vélemény megbízhatóságát ellenőrizni fogja, illetve felhasználja a véleményt a megbízhatósági szint megerősítésére és a kockázatelemzés finomhangolására. → A költségvetési rendelet 32. cikke (5) bekezdésének alkalmazása (62. pont). A Bizottság alkalmazza a költségvetési rendelet szabályait, és e tekintetben utal a 2014–2020-as programozási időszak teljesítési rendszerének kialakítására. → A Bizottság terjesszen elő közleményt a tartósan nagyon alacsony hibaaránnyal működő tagállamok esetében a jelentéstételi követelmények és az ellenőrzési gyakoriság csökkentéséről (63. pont). A kohéziós politika területét illetően a Bizottság úgy véli, hogy a jelentett hibaarányok megbízhatósága éppoly fontos a rendszerek működésének értékelése és az ellenőrzési tevékenység fókuszának meghatározása tekintetében, mint maga a jelentett hibaarány. Ami a mezőgazdasági politikát illeti, jóllehet a jelentéstételi követelmények nem csökkenthetők, az ellenőrzési gyakoriság csökkentésére vonatkozó kérésnek a Bizottság már eleget tett: a 2014. augusztus 6-án elfogadott végrehajtási aktusnak az 1306/2013/EU rendelet 59. cikke (5) bekezdésében foglalt szabályokat részletező 41. cikke felsorolja, melyek azok a feltételek, amelyek együttes teljesülése esetén a helyszíni ellenőrzések száma csökkenthető. Következésképpen nem indokolt további jogalkotási javaslatot vagy bizottsági közleményt előterjeszteni e kérdésben. → A Bizottság vizsgálja meg a megosztott irányítás körébe tartozó belső eljárásait, és tegyen ajánlásokat az Európai Parlamentnek arra vonatkozóan, hogy a tagállamokban működő nemzeti kifizető-, irányító és ellenőrző hatóságok élére az uniós pénzeszközök elosztásáért felelő uniós tisztviselők kerüljenek kinevezésre (65. pont). A nemzeti hatóságok vezetőinek kinevezése a tagállamok hatáskörébe tartozik. A kérés teljesítése sértené a megosztott irányítás és a szubszidiaritás elvét, valamint a tagállamok közigazgatási autonómiáját. A regionális politika területén a Bizottság munkacsoportot hozott létre a görög és portugál közigazgatás támogatására. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság emellett képzéseket tart a tagállami hatóságok számára a 2014–2020-as programozási időszak pénzgazdálkodásával és ellenőrzésével kapcsolatos kérdésekről. Ezenkívül – különösen egyes jobban érintett tagállamok vonatkozásában – csalás- és korrupcióellenes szemináriumokat is rendez a Bizottság. Egy további kezdeményezés keretében a tagállamok útmutatást kapnak arról, miként kerülhetik el a közbeszerzéssel kapcsolatos leggyakoribb hibákat. Ami a mezőgazdaság területét illeti, a DG AGRI szolgálatai rendszeresen találkoznak a kifizető ügynökségeket és koordináló szerveket vezetők tanulási hálózatának képviselőivel, hogy megvitassák velük a KAP-eszközök irányításával és ellenőrzésével kapcsolatos egyes technikai kérdéseket. A kifizető ügynökségek vezetőinek a DG AGRI által szervezett éves konferenciáján a főigazgatóság ellenőrei ismertetik főbb ellenőrzési tapasztalataikat és a Számvevőszék ellenőrzési megállapításait. Hasonló előadások a Tanács elnöksége által szervezett hasonló kétéves konferenciákon is elhangzanak. Emellett a DG AGRI csalásellenes ellenőre rendszeresen tart szakterületét érintő szemináriumokat a kifizető ügynökségeknél. Mindezek felett a főigazgatóság 2014-ben új egységet hozott létre kifejezetten abból a célból, hogy a tagállamoknak biztosított tanácsadás és támogatás útján elősegítse a közvetlen kifizetési rendszerek végrehajtását. → A Bizottság hozzon létre nyilvántartást a strukturális alapokból vagy a mezőgazdasági – többek között a vidékfejlesztési – alapokból a tagállamokban a médiához kerülő összes uniós forrásról (58. pont), és ellenőrzéseit a hibázásra hajlamos vagy kirívó hibákat elkövető államokra összpontosítsa (59. pont). A megosztott irányításhoz tartozó területeken a Bizottságnak nincs projektszintű információja. Az éves tevékenységi jelentések már jelenleg is felsorolják a magas hibaszintekkel jellemezhető tagállamokat, és tartalmazzák a tagállamok irányítási és kontrollrendszereivel és az egyes operatív programokkal kapcsolatos fenntartásokat. Az évente végrehajtott részletes kockázatelemzés alapján a Bizottság a legnagyobb kockázatot jelentő irányítási és ellenőrzési hatóságokra összpontosítja ellenőrzéseit. Amennyiben hiányosságokat tapasztal, vagy amennyiben a tagállami hatóságok ilyenekről számolnak be, a Bizottság megszakítja vagy felfüggeszti a kifizetéseket. 1.4. Az éves tevékenységi jelentések további javítása Az EP e tekintetben a következőket kérte: → A Bizottság számoljon be arról, hogy milyen mértékben és milyen mélységben vizsgálták meg, ellenőrizték és hitelesítették a tagállamok ellenőrzési statisztikáit és ellenőrzési jelentéseit (47. pont). Ez az éves tevékenységi jelentések keretében megtörtént. → A Bizottság tüntesse fel, hogy miként befolyásolták saját kockázatelemzései ellenőrzési kapacitásainak felhasználását, és végezzen több közvetlen, mintavételen alapuló ellenőrzést a nemzeti engedélyező hatóságoknál és a végső kedvezményezetteknél (48. pont). Bár a tagállami ellenőrzési jelentések többsége megbízható, a Bizottság nem támaszkodik feltétlenül ezek eredményeire, hanem mindig elemzi a kockázatokat azt megelőzően, hogy az ellenőrzési jelentésekből kiolvasható megbízhatóság szintjével kapcsolatban megfogalmazná következtetéseit. Az ellenőrzések számának növelésére irányuló kérés tekintetében a Bizottság megjegyzi, hogy saját ellenőrzéseit közvetlenül a magas kockázattal jellemezhető irányító hatóságok/közvetítő szervek és kedvezményezettek szintjén végzi. A 2010 novembere és 2013 vége között végrehajtott 77 rendszerellenőrzés csaknem mindegyike cselekvési tervek kialakításához és a kifizetéseknek a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság által elrendelt felfüggesztéséhez vezetett. 2009 és 2013 között a DG EMPL 87 rendszerellenőrzést hajtott végre, amelyek a legnagyobb kockázatokat hordozó operatív programokra irányultak. Ami a mezőgazdaság területét illeti, a Bizottság minden évben mintegy 250 ellenőrzést indít a kifizető ügynökségek irányítási és kontrollrendszerének hatékonyságával kapcsolatban, és évente 120 körül van az uniós szabályok betartását ellenőrző látogatások száma. Az ellenőrzési tevékenységek alapja az összes tagállam minden KAP-kiadását lefedő központi kockázatelemzés (azaz több ellenőrzés irányul a magasabb kockázatokat hordozó tagállamokra, intézkedésekre és programokra). A közvetlen, mintavételen alapuló ellenőrzések olyan mennyiségben történő elvégzéséhez szükséges kiegészítő emberi erőforrások nagysága, amely lehetővé tenné az eredmények extrapolálását, messze meghaladja azon erőforrások mértékét, amely az alacsony hibaaránnyal rendelkező tagállamokban elvégzett ellenőrzések számának csökkentése révén átcsoportosítható/felszabadítható lenne. → A Bizottság adjon tájékoztatást az uniós költségvetéssel kapcsolatos kockázatokra vonatkozó fenntartásokról, és azokat csak akkor lehessen visszavonni, ha tagállami intézkedések révén a hiányosságok kezelésre kerültek, valamint az éves tevékenységi jelentések térjenek ki a hibaarányra és a fennmaradó kockázatok becslésére is, különösen akkor, ha a tagállamok javító intézkedéseket hajtottak végre (az 56. pont nyolcadik francia bekezdése). Ezt a kérdést az 1.1. szakaszban tárgyaltuk. → A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság dolgozza ki ellenőrzési stratégiáját, alakítsa át kockázatértékeléseit, és biztosítsa a megfelelő nyomon követést a kulcsfontosságú teljesítménymutatók révén, amelyek éves tevékenységi jelentésben való ismertetését javítani kell (45. pont). Ezt a kérdést az 1.3. szakaszban tárgyaltuk. 1.5. A szükséges védintézkedések Az EP a következőket kérte: → A Bizottság tegyen meg minden tőle telhetőt a nettó korrekciókat, illetve a kifizetések megszakítását megelőző kontradiktórius eljárások lerövidítése érdekében, és erre vonatkozóan nyújtson be jelentést a 2013-as költségvetési mentesítési eljárás előkészületeinek részeként (51. és 210. pont). A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság a 2008. évi cselekvési tervben kötelezettséget vállalt arra, hogy a pénzügyi korrekciókkal összefüggő kontradiktórius eljárásokat az ellenőrzést követő 24 hónapon belül lezárja. A főigazgatóság eddig teljesítette ezt a célt. Ezt a kérdést megfelelően kezelik majd a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok. A kifizetések felfüggesztése esetében nem alkalmazandó a kontradiktórius eljárás. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság tekintetében a végrehajtási aktus tervezete előirányozza a szabályszerűségi záróelszámolási eljárás a kontradiktórius eljárás egyszerűsítése által történő további gyorsítását (különböző lépések összevonása, határidők megállapítása a tagállamok és a Bizottság számára stb.). Az eljárás rendes esetben nem haladhatja meg a 2 évet (lásd még az 1.3. szakaszt). → A Bizottság részletezze a megszakítások, felfüggesztések, pénzügyi korrekciók és visszafizettetések alkalmazását az uniós költségvetés védelméről szóló következő éves jelentésben, a strukturális és kohéziós alapok vonatkozásában pedig a 2016-os jelentéstől kezdve (52. pont, az 56. pont hetedik francia bekezdése). A közlemény tájékoztatást nyújt majd a megszakításokról, felfüggesztésekről, pénzügyi korrekciókról és visszafizettetésekről. Emellett a Bizottság az uniós költségvetés számára címzett bevételeket eredményező nettó pénzügyi korrekciókról és a tagállamok korrekciós intézkedéseinek eredményeiről is be fog számolni. → A Bizottság készítsen új horizontális jelentést az új megelőző és javító eszközök a 2014 és 2020 közötti többéves pénzügyi keret időszakában történő végrehajtásáról (az 56. pont kilencedik francia bekezdése). Új jelentés készül majd az új megelőző és javító eszközök a 2014 és 2020 közötti többéves pénzügyi keret időszakában történő végrehajtásáról. Emellett a Bizottság összeveti majd a vonatkozó jogszabályok Bizottság által javasolt eredeti változatait a jogalkotó szervek által módosított végső változatokkal, és azonosítja a módosításokkal kapcsolatos esetleges kockázatokat. → A fennálló kötelezettségvállalások (RAL) jobb felhasználása és az előfinanszírozással lefedett időszak korlátozása (az 56. pont tizennegyedik francia bekezdése). Az előfinanszírozás célja a kedvezményezettek induló forrásokkal történő ellátása, és az általuk vállalt projektek megkezdésének lehetővé tétele. Ha az előfinanszírozási időszak rövidebb lenne a projekt időtartamánál, akkor a kedvezményezettek előbb-utóbb kifogynának a forrásokból, és a projekt végül leállna. Emellett a kérésben foglaltak teljesítése a közelmúltban elfogadott vonatkozó szabályok és az egyes új egyedi megállapodások módosítását is szükségessé tenné. 1.6. Egyéb intézkedések → Az EP kérte a Bizottságot, hogy foglalkozzon a „strómancégek” közbeszerzéseknél történő igénybevételének problémájával, és hogy a közbeszerzési eljárások minden szakaszát tegyék közzé az interneten. Ebben az irányban – nevezetesen az eljárás kezdeti és összes egyéb releváns dokumentumának elektronikus közzététele, az előzetes és utólagos közzététel, valamint a szerződés odaítélését követően az alvállalkozók nevének és címének nyilvánosságra hozatalára vonatkozó kötelezettség tekintetében – már történek lépések. A 2014/23/EU koncessziós irányelv előírja, hogy díjmentes és korlátlan online hozzáférést kell biztosítani minden koncessziós dokumentumhoz (a koncessziós eljárást megindító hirdetmény vagy az ajánlattételi felhívás közzétételétől). → Az EP kérte, hogy az európai szemeszter mintája alapján a Bizottság kössön kötelező érvényű, kétoldalú megállapodásokat a hibákra különösen hajlamos tagállamokkal (az 56. pont tizenötödik francia bekezdése). Amint azt Barroso elnök és Ṧemeta biztos is hangsúlyozta levelében, a Bizottság eltökélt célja a tagállamokban tapasztalt hiányosságok kezelése. Ṧemeta biztos levele átfogó áttekintést nyújt az új pénzügyi keret kiadási programjaira vonatkozó, meglévő jogi keretszabályozás elemeit képező eszközökről és fellépésekről. További, ettől eltérő eljárások szabályozzák a tagállamok és a Bizottság közös törekvését képező Európa 2020 stratégiával kapcsolatos jelentéstételt. 2. OLAF (284–296. pont) 2.1. A Dalli-ügy és az azzal kapcsolatos kérdések (284–287., 289–292. és 296. pont). A Dalli-üggyel kapcsolatban az EP számos kérdést felvetett, amelyek mindenekelőtt az EP-nek nyújtott információkra, a Bizottság és az OLAF általi elszámoltathatóságra, az ártatlanság vélelmére, a felvételek készítésének jogszerűségére, a tagállamok igazságszolgáltatási hatóságaival való együttműködésre és az alapvető jogok védelmére vonatkoznak. A Bizottság először is rá kíván mutatni arra, hogy a Bizottság elnöke az Elnökök Értekezletén 2012. novemberében ismertette a helyzetet. A kérdés sosem került a plenáris ülés napirendjére, és a Bizottság mindenkor tiszteletben tartotta az ártatlanság vélelmének elvét. John Dalli vitatta lemondásának önkéntes jellegét, és kétségbe vonta annak jogszerűségét, ezért folyamatban lévő kártérítési pert (T-562/12. sz.) indított az Európai Unió Törvényszéke előtt. Mint minden más esetben, a Bizottság és az OLAF jelen ügyben is teljes mértékben együttműködik a tagállamok igazságügyi hatóságaival. Mind a Bizottság, mind az OLAF megfelelő módon válaszolt a hatóságoktól érkező, tájékoztatásra vagy segítségnyújtásra irányuló kérésekre. Az elszámoltathatóság hiányának kérdésével kapcsolatban az OLAF emlékeztet arra, hogy az 1073/1999/EK rendelet 8. cikkében és a 883/2013/EU, Euratom rendelet 10. cikkében meghatározott korlátokon belül már részletes és ismételt válaszokat adott a neki feltett kérdésekre. Ami a felvételek jogszerűségének jogi elemzését illeti, az OLAF már tájékoztatta a Költségvetési Ellenőrző Bizottságot arról, hogy az 1073/1999/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alapján jogszerűen járt el az általa folytatott nyomozások tekintetében releváns információk beszerzése során. Az OLAF álláspontja az, hogy az alkalmazandó szabályoknak megfelelően járt el. Az OLAF nyomozói megkapták a telefonon folytatott magánbeszélgetések tagállami hatóságok általi rögzítésének jogszerűségével foglalkozó átfogó belső tanulmány első verzióját. A dokumentumot az OLAF folyamatosan javítja és frissíti. Ami az OLAF Felügyelő Bizottságának megállapításait illeti, az OLAF rámutat arra, hogy vizsgálati tevékenységei során valamennyi eljárási követelményt betartott. A Felügyelő Bizottság tevékenységi jelentésében egyetlen esetben sem állapította meg, hogy az érintett személyek tekintetében sérültek volna alapvető jogok vagy eljárási garanciák. Következésképpen a felvetett aggályok pusztán teoretikusak. Emellett a vizsgálati eljárásokról szóló személyzeti utasításaival az OLAF biztosítani kívánja, hogy az általa végzett minden vizsgálat során a legmagasabb szakmai követelmények érvényesüljenek, és maradéktalanul biztosítsák az érintett személyek eljárási jogait. Végül az ún. „Clearing House” 2012-es és 2013-as üléseire vonatkozó tájékoztatással kapcsolatos kérés tekintetében a Bizottságnak hangsúlyoznia kell, hogy a folyamatban lévő vizsgálatok védelme, az OLAF függetlenségének megőrzése és az érintett személyek ártatlansága vélelmének védelme miatt ezen csoport működéséről csak korlátozott információkat adhat. Mindazonáltal a Bizottság az EP-nek a Clearing House üléseire vonatkozó esetleges további kéréseit a keretmegállapodás feltételeinek megfelelően értékeli majd. 2.2. Egyéb kérdések (288. és 293–295. pont) Az EP aggodalmát fejezte ki a vizsgálatok elindítását kiváltó pénzügyi mutatókkal, az OLAF által elutasított és a Bizottsághoz 2012–2013 során visszautalt csalási eseteket érintő nyomonkövetési intézkedésekkel, az OLAF alkalmazottai körében végzett felmérésekkel kapcsolatosan, továbbá kérte egy, az uniós források rendeltetésellenes felhasználásáról készített meghatározott dokumentum nem szerkesztett változatának átadását. Az OLAF 2012. és 2013. évi vizsgálati politikai prioritásai a kiválasztás következő elveit sorolják fel: arányosság, vizsgálati erőforrások hatékony felhasználása, szubszidiaritás/hozzáadott érték. Ezek a prioritások pénzügyi mutatókat is tartalmaztak. A mutatók nem „kizáró feltételeket” jelentettek, és nem is ilyenként alkalmazták őket; mindössze egyikét jelentették azon kritériumoknak, amelyek segítségével az OLAF felmérte, kezdjen-e vizsgálatot, vagy sem. A pénzügyi hatás sohasem számított egy vizsgálat megkezdése elengedhetetlen feltételének. A főigazgató törölte a 2014-es prioritások közül a pénzügyi mutatókat, mivel ezek egyrészt az OLAF partnerei körében szűnni nem akaró félreértésekre adtak – és bizonyos mértékben adnak ma is – alapot, másrészt mivel a legtöbb esetben rendkívül nehéz egy új ügy lehetséges pénzügyi vonzatát felmérni. Az OLAF nyomon fogja követni, hogy a kifejezett pénzügyi mutatók kiválasztási kritériumok közül való törlése kezelhetetlenül sok ügy megnyitásához vezet-e. Amennyiben igen, a főigazgató fontolóra veszi a mutatók újbóli bevezetését, szoros együttműködésben az OLAF partnereivel és Felügyelő Bizottságával. Csalás gyanúja esetén az OLAF nem utasítja el az eset vizsgálatát, és nem utalja vissza az ügyet a Bizottság szolgálataihoz. Ezekben az ügyekben továbbra is az OLAF az egyetlen olyan szerv, amely igazgatási vizsgálatok végrehajtására jogosult. Amikor az OLAF a Bizottság egy másik szolgálatától értesül csalás gyanújáról, a 883/2013/EU, Euratom rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján dönt arról, hogy vizsgálatot indít-e, vagy elutasítja az ügyet. Elutasító döntéséről és annak okairól az OLAF tájékoztatja az értesülést bejelentő bizottsági szolgálatot. Azon ritka esetben, amikor az OLAF a szubszidiaritás és arányosság elve alapján utasít el egy egyébként esetleg kivizsgálandó ügyet, azt ahhoz a hatósághoz továbbítja, amely a leginkább képes annak kivizsgálására, amely az illetékes nemzeti hatóság vagy a fegyelmi testület. Végül ami a fent említett dokumentum nem szerkesztett változatának átadására irányuló kérést illeti, a Bizottság rámutat arra, hogy Ingeborg Gräßle európai parlamenti képviselő kérdésére adott, 2014. január 28-i E-012041/2013 számú írásbeli válaszában a Bizottság a következőt állapította meg: „Ami a D/000955 sz. dokumentum nem szerkesztett változatát illeti, a Bizottság az EP esetleges kérését a Parlament és a Bizottság közötti keretmegállapodás feltételei alapján fogja értékelni.” Ez idáig az OLAF-hoz nem érkezett kérés az EP-től az említett megállapodás alapján. * * * [1] A 2012. évi általános költségvetés mentesítése, az Európai Számvevőszék különjelentései a Bizottság mentesítésével, az EFA mentesítésével és az ügynökségek mentesítésével összefüggésben. A P7_TA(2014)0287, P7_TA-PROV(2014)0288, P7_TA-PROV(2014)0290 és P7_TA-PROV(2014)0299 számú dokumentumok megtalálhatók a következő honlapon: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=//EP//TEXT+TA+20140403+TOC+DOC+XML+V0//HU [2] Az 5848/14, az 5848/14 ADD1, valamint az 5850/14 és az 5850/14 ADD 1 dokumentumok megtalálhatók a következő honlapon: http://www.europarl.europa.eu/committees/en/cont/publications.html?id=CONT00006#menuzone [3] Jóllehet egyes ilyen kéréseket részben vagy közvetetten említenek az állásfoglalás más részei. Lásd a parlamenti állásfoglalásokkal foglalkozó bizottsági szolgálati munkadokumentum következő pontjait: 6, 11, 15, 17, 20, 24, 46-49, 51, 53, 55, 59, 65, 67, 70, 73, 81, 88, 90, 117, 120, 128, 137-139, 141, 149, 176-180, 183, 205, 253, 258, 260-261, 264, 270, 272, 282, 302, 314, 318, 319, 323, 326-327, 332-333, 335, 343. [4] Lásd a tanácsi ajánlással foglalkozó bizottsági szolgálati munkadokumentum 19., 22., 61. és 77. pontját. [5] Ares(2013) 3567754. [6] Ares(2014) 654055. [7] Lásd az 1122/2009/EK bizottsági rendeletet a közvetlen kifizetések területén és a 65/2011/EU bizottsági rendeletet a vidékfejlesztés területén. [8] Lásd az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló bizottsági végrehajtási rendelettervezetet. [9] Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete, HL L 347., 2013.12.20., 320. o. [10] A horizontális KAP-rendelet (az 1306/2013/EU rendelet).