E jelentés célja kettős. Először is megállapítja a makroregionális stratégiák előrehaladását és további eredményekre irányuló elvárásokat fogalmaz meg. Másodsorban pedig feltárja a makroregionális stratégiák Covid19-válság utáni továbbfejlesztésének lehetőségét egy fenntartható, versenyképes és társadalmi szempontból inkluzív gazdasági helyreállás biztosítása céljából. A jelentés e tekintetben azt értékeli, hogy milyen szerepet tölthetnek be a makroregionális stratégiák az EU zöld, digitális és ellenállóképes jövőre irányuló új prioritásainak megvalósításában.

Amint az Európai Bizottság elfogadta a javaslatokat, a makroregionális stratégiák végrehajtásának kulcsszereplői elkezdték azonosítani a stratégiákat szolgáló megfelelő eszközöket, hogy segítsék a részt vevő országokat a válságra való válaszadásban. A makroregionális stratégiák bevethető és működő együttműködési keretet nyújtanak a fellépések, beruházások és projektek területükön belüli jobb összehangolásához. A makroregionális stratégiák ágazatközi jellegűek, az érdekelt felek közreműködésével készülnek és különböző kormányzati szinteket vonnak be a részvételbe. Mindezek a jellemzők kulcsfontosságúak lehetnek az Európai Unió olyan prioritásainak megvalósításában, mint például az európai zöld megállapodás, az európai digitális stratégia, az „emberközpontú gazdaság” és „Európa globális térnyerése”.

E jelentés közzétételére olyan időben kerül sor, amikor a példa nélküli Covid19-világjárvány okozta válság súlyos gazdasági, pénzügyi és társadalmi hatásokat gyakorol az európai társadalomra. Az Európai Bizottság gyorsan reagált azonnali intézkedések (pl. CRII és CRII+), valamint rövid és középtávra szóló kiterjesztett javaslatok, többek között a Next Generation EU helyreállítási eszköz előterjesztésével. Az Európai Tanács 2020. július 21-én megállapodásra jutott a Next Generation EU helyreállítási eszközről.

Az európai zöld megállapodás esetében a fenntartható kék gazdaság is fontos szerepet játszik, különösen az EU termőföldjeit terhelő igénybevétel enyhítésében és az éghajlatváltozás elleni küzdelemben.

A makroregionális stratégiák például segítettek a Balti-tenger és az Adriai- és Jón-tenger vízminőségének javításában, a Balti-tenger esetében a tengerbe bocsátott veszélyes anyagok jobb kezelésének, az Adriai-tenger és a Jón-tenger esetében pedig a vízminőség jobb megfigyelésének köszönhetően. A makroregionális stratégiák továbbá segítettek javítani a Duna vizének állapotát is a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek kidolgozása és az árvízkockázat megelőzése közötti fokozottabb integrációnak köszönhetően.

Ezek az eredmények ágazatközi és multitematikus jellegüknek köszönhetően az „emberközpontú gazdaság” és az európai digitális stratégia prioritást is támogatják.

iii. A makroregionális stratégiák szereplői 2018 óta elkezdték, illetve megerősítették a beágyazási folyamatot, amely kölcsönösen előnyös interakciókat eredményezett a stratégiákért és programokért felelős hatóságok között a 2020 utáni programozási dokumentumok elkészítése terén. Ennek folytatódnia kell a végrehajtás során a 2021 és 2027 közötti időszakban. Végső soron azon kívül, hogy a beágyazási folyamat biztosítja a makroregionális stratégiák számára a célkitűzéseik eléréséhez szükséges eszközöket, az együttműködés és a koordináció javításával várhatóan fokozza a stratégiák hatását is. Ezenkívül lehetővé teszi az uniós alapok kedvezményezettjei számára, hogy jobb eredményeket érjenek el a fellépésükkel, miközben hozzájárul a makroregionális stratégiák stratégiai célkitűzéseihez.

ii. Észak-Macedóniát 2020. április 2-án hivatalosan üdvözölték az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó stratégiában részt vevő kilencedik országként. Észak-Macedóniával együtt a stratégia most már öt nyugat-balkáni „bővítési” országot ölel fel, amelyek négy EU-tagállammal egyenrangú félként dolgoznak közös ügyeken.

Jelenleg számos olyan kezdeményezés zajlik, amelyek az esb-alapok programjainak a stratégiákban foglalt célkitűzések támogatása céljából való mobilizálását hivatottak javítani. Minden egyes makroregionális stratégia esetében makroregionális folyamatokat és kiemelt/emblematikus projekteket/tevékenységeket azonosítottak. Az esb-alapok programjai irányító hatóságainak hálózatai fejlesztés/konszolidálás alatt állnak a transznacionális projektek finanszírozásának és végrehajtásának megkönnyítése érdekében. Olyan javaslatok mérlegelése is folyamatban van, amelyek a következőkre irányulnak:

Az EU nemzeti és regionális finanszírozási programjai következő generációjának mozgósítása mindezen okokból kifolyólag továbbra is alapvető feladata lesz a makroregionális stratégiáknak. Ahhoz, hogy ez megtörténjen, kiemelten fontos eljutni egyfajta politikai konszenzusra a tekintetben, hogy az alapokat össze kell hangolni a makroregionális stratégiák prioritásaival és célkitűzéseivel.

Az egyes országok esb-alapokból finanszírozott nemzeti/regionális programjai közötti együttműködés olyan új koncepció, amely szemléletváltást tesz szükségessé. Ezek a programok lényegében befelé fókuszálnak, még akkor is, ha a makrotérség programjaival való összehangolás/koordináció növelheti az intézkedések eredményességét és hatását. Fontos lesz ezért fokozni a tájékozottságot az országok és régiók közötti együttműködés előnyeiről.

Az esb-alapok nemzeti/regionális programjainak prioritásai nagymértékben összhangban állnak a makroregionális stratégiákéival. Egyre több, a 2014 és 2020 közötti időszakra irányuló program számol be makroregionális stratégiák projektjeinek támogatásáról, ahogyan az a programok irányító hatóságai által benyújtott éves végrehajtási jelentésekből kiderül. A makroregionális stratégiákkal való és a programok közötti megfelelő összhangnak a megteremtése a makrorégiókban azonban jelentősen fokozná ennek a támogatásnak a hatását.

Átfogó hatókörüknek és pénzügyi forrásaiknak köszönhetően az esb-alapok nemzeti/regionális programjai eredményesebben is képesek lennének együttműködni/együttműködhetnének a makroregionális stratégiákkal a stratégiák és a programok kölcsönös előnyére.

A Duna régióra vonatkozó stratégiába a civil társadalmat részvételen alapuló tervezésre, közösségépítésre és helyzetbe hozásra alapozó platformokon keresztül vonják be. A civil társadalom képviselői kulcsfontosságú partnerek a nemzeti részvételi napok lebonyolításában – a 2019. évi Duna Részvételi Napon több mint 1 000 fő vett részt.

A makroregionális stratégiák több szintű és több érdekelt felet felölelő irányítási rendszere jellegénél fogva különféle transznacionális, ágazatközi és régióközi szereplőket von be különböző típusú tevékenységekbe. A makroregionális stratégiák módszere lehetővé tette új érdekelt felek bevonását és az együttműködés új dinamikáinak és módjainak kialakítását. Az összes makroregionális stratégia törekszik arra, hogy bevonja a civil társadalmat a tematikus területeken folyó munkába. A végrehajtó szervek egyre inkább összeköttetésbe kerülnek a civil társadalommal. A helyi közösségek részvétele megerősíti a makroregionális stratégiák intézkedéseinek alulról felfelé építkező dimenzióját, különösen azon intézkedésekét, amelyek a fiataloknak a makroregionális stratégiák folyamatába való fokozottabb bevonására összpontosítanak; ezek egyre jelentősebbekké válnak mind a négy makroregionális stratégiában.

A makroregionális stratégiák végrehajtását támogató „eszközökkel” kapcsolatban is haladásról számoltak be. 2018 szeptembere óta létrejött és (újra) működik a Duna régióra vonatkozó uniós stratégia új Duna Stratégiai Pontja (DSP). Az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia létesítménypontja 2015 óta segíti a stratégia irányítását és végrehajtásának kulcsszereplőit. Az Alpok-régióra vonatkozó európai uniós stratégia közgyűlése 2020 februárjában úgy döntött, hogy a stratégia támogatására technikai támogató struktúrát hoz létre. A balti-tengeri régióra vonatkozó stratégia szintén törekszik adminisztratív kapacitásának megerősítésére és a többi makroregionális stratégia kapcsán szerzett tapasztalatokra alapoz.

A nemzeti koordinátorok végzik a makroregionális stratégiák résztvevő országokon belüli és közötti koordinálását. Ők együtt összekötő platformként funkcionálnak a politikai szint – amely felé beszámolnak a végrehajtásról és javaslatokat nyújtanak be – és a végrehajtási szint – amely felé stratégiai iránymutatással szolgálnak – között. Számos részt vevő ország vezetett be több szintű koordinációs mechanizmusokat nemzeti szinten, amelyek biztató eredményekkel járnak. Célszerű azonban több figyelmet fordítani a személyzet folytonosságára és a megfelelő adminisztratív támogatásra.

A soros elnökség szerepe is egyre jelentősebbé válik valamennyi stratégiában, mivel a részt vevő országok elismerik annak fontosságát a makroregionális stratégiák stratégiai irányának kijelölésében. A Duna régióra, az adriai- és jón-tengeri régióra és az Alpok-régióra vonatkozó stratégiák keretében az „elnökségi trió” rendszerét vezették be, és annak szerepe megerősödött.

A politikai szintet mind a négy makroregionális stratégia esetében általában a külügyminiszterek, bizonyos esetekben pedig az uniós alapokért felelős miniszterek és hatóságok képviselik. Ők határozzák meg a politikai és stratégiai irányt. Az Alpok-régióra vonatkozó stratégia esetében a regionális hatóságok is fontos szerepet töltenek be a politikai/stratégiai megbeszélésekben.

Mind a négy makroregionális stratégia irányítási struktúrája létrejött és működik a következő három, egymással kölcsönösen összefüggő szinten: politikai szint, koordinációs szint és végrehajtási szint. Ahhoz, hogy valamennyi makroregionális stratégia lépést tartson a fejleményekkel, az irányítási kérdések felülvizsgálata és továbbfejlesztése továbbra is központi jelentőségű marad mindegyik stratégia esetében, hiszen a jól működő irányítási struktúra kritikus fontosságú a stratégiák sikere vagy kudarca szempontjából. Az elmúlt két év alatt fejlődés történt a négy makroregionális stratégia irányítási és adminisztratív kapacitásában, és számos érzékelhető eredményről lehet beszámolni.

Végül pedig a makroregionális stratégiák területein belül zajló Interreg, IPA és NDICI határokon átnyúló együttműködési programok is jelentősen hozzájárulhatnak a stratégiák célkitűzéseinek teljesüléséhez. Ebben a tekintetben a programok előkészítésének korai szakaszaitól kezdve a 2021 és 2027 közötti időszakban történő végrehajtásukon át végig elengedhetetlen, hogy az e programokért felelős hatóságok és a makroregionális stratégiák végrehajtásának kulcsszereplői együttműködjenek.

A balti-tengeri régióra vonatkozó stratégia esetében a civil társadalmi szereplők, elsősorban felsőoktatási intézményekből és kutatóintézetekből, számos projektben/tevékenységben vesznek részt. Ugyanakkor szükség van az üzleti közösség, a nem kormányzati szervezetek és a fiatalok fokozottabb bevonására.

Az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia esetében az érdekelt felek platformja működik, az Alpok-régióra vonatkozó stratégia keretében pedig megkezdődött egy digitális részvételi platform kiépítése a fenntartható kezdeményezések terjesztésének támogatására és a civil társadalom érdekelt feleinek bevonására.

A civil társadalmi szervezetek szerepe következésképpen erősödött és azt célszerű tovább ösztönözni.

2.5. Nyomon követés és értékelés

A makroregionális stratégiák számos eredményt érnek el, a kapacitást érintő belső hatásoktól és az országok és régiók közötti összehangolási/együttműködési folyamatoktól kezdve egészen az olyan transznacionális projektekig/tevékenységekig, amelyek végrehajtás alatt állnak vagy amelyek elősegítése folyamatban van. A gyakorlatban azonban kihívást jelent ezeknek az eredményeknek a mérése és a róluk való beszámolás.

Folyamatban vannak nyomon követési rendszerek kidolgozására irányuló kezdeményezések, nevezetesen a cselekvési tervekben foglalt prioritásokhoz kapcsolódó mutatókról és célkitűzésekről való megállapodás útján.

További munka szükséges az egyes makroregionális stratégiák által produkált eredmények összetettségének megértéséhez, többek között alapvető intézményi fejlesztésre és kapacitásfejlesztésre az érintett országok és érdekelt felek körében. A politikai támogatottság megőrzéséhez hasznos volna egy átfogó nyomon követési mechanizmus is, amely a végrehajtás kulcsszereplőit is segítené az egyes stratégiák gyengeségeinek és erősségeinek jobb megértésében.

Az Interreg Európai Területfejlesztési és Kohéziós Megfigyelő Hálózat (EPSON) program keretében kifejlesztettek egy nyomon követési eszközt, az Európai Területi Nyomon Követési Rendszert (ETMS), amely többek között a makroregionális stratégiákat hivatott szolgálni. Az eszköz területi információkkal látja el a makroregionális stratégiák végrehajtásának kulcsszereplőit és az egyéb érdekelt feleket.

2.6. Kommunikáció

A legutolsó Eurobarométer felmérés (2019. október) szerint a négy makroregionális stratégiával kapcsolatos tájékozottság egyre nagyobb az uniós lakosság körében, ami legnagyobb valószínűség szerint annak tudható be, hogy a kommunikációs tevékenységek érzékelhetően intenzívebbé váltak a jelentéstételi időszak alatt. Mostanra mindegyik makroregionális stratégia rendelkezik egy-egy teljesen működőképes szervvel, amely a tájékozottságot hivatott növelni az érdekelt felek és a személyek körében (a balti-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia [EUSBSR]: Let’s communicate (Kommunikáljunk!); a Duna régióra vonatkozó uniós stratégia [EUSDR]: Duna Stratégia Pont; az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia [EUSAIR]: létesítménypont; és az Alpok-régióra vonatkozó európai uniós stratégia [EUSALP]: AlpGov). Mindegyik makroregionális stratégia rendelkezik saját honlappal, aktív közösségimédia-fiókokkal és hírlevelekkel, és egyre növekszik az ezekre előfizetők száma. Az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó stratégia és a Duna régióra vonatkozó stratégia már közös kommunikációs tervekkel is rendelkezik a kommunikációs tevékenységek és az üzenetek összehangoltságának biztosítására. Az Alpok-régióra vonatkozó európai uniós stratégia esetében a „Pitch.Your.Project” (Nyújtsd be a te projekted!) kezdeményezés lehetővé teszi a fiatalok számára, hogy közvetlenül hozzájáruljanak a stratégia végrehajtásához.

Az utóbbi két évben egyértelműen növekedett azoknak a nemzeti és makroregionális eseményeknek a száma, amelyek a közigazgatási szervek, a finanszírozási programok és a lakosság elérésére irányulnak. A többek között az Európai Bizottság „Média programja” által támogatott éves fórumok a makroregionális stratégiák fő éves eseményei, amelyek nagy számú résztvevőt vonzanak. A médiaérdeklődés növeléséhez elengedhetetlen, hogy magas rangú politikusok részt vegyenek az éves fórumokon.

A „Földközi-tenger Partvidéke és Makroregionális Stratégiák Hete” újabb kulcsfontosságú rendezvény, amely összehozza a makroregionális stratégiák végrehajtásának kulcsszereplőit. Ez a szlovén vezetésű kezdeményezés sikeresnek bizonyult a nemzeti média és a széles nagyközönség elérésében.

2020. februárjában először rendezték meg a „Makroregionális Stratégiák Hete” rendezvényt Brüsszelben, amelynek célja az egyes makroregionális stratégiákra összpontosító találkozók és műhelytalálkozók együttes megtartása. A makroregionális stratégiák érdekelt felei ezt a rendezvényt lehetőségként üdvözölték arra, hogy a stratégiákat összehangolják és megosszák a tapasztalatokat, eszmecserét folytassanak az uniós intézmények képviselőivel és növeljék a tájékozottságot.

Nemzeti szinten valamennyi stratégia fokozta tájékoztatási eseményeit, azonban további munkára lesz szükség. Noha jelenleg az angol a munkanyelve mind a négy stratégiának, célszerű ösztönözni, hogy a lakossággal való kommunikáció nemzeti nyelven folyjon.

3. A további lépések

A makroregionális együttműködés hatékony eszköze a gazdasági, társadalmi és területi fejlődés és integráció támogatásának és a jó kapcsolatok szomszédos országokkal való előmozdításának.

A makroregionális stratégiák a végrehajtás terén immár több mint 10 éves múlttal integráns részét képezik az EU területi együttműködési eszköztárának, noha a bennük rejlő lehetőségek még nem kerültek teljesen kiaknázásra.

A világ gyorsan változik, a makroregionális stratégiáknak pedig lépést kell tartaniuk az új prioritásokkal. Ahhoz, hogy a makroregionális stratégiák továbbra is megoldásokat nyújtsanak a közös kihívásokra, fontos, hogy rendszeresen felülvizsgálják és aktualizálják azokat. Biztosítaniuk kell az egyensúlyt a felmerülő új igények és prioritások kielégítésére való képesség és a kézzelfogható eredményekkel járó munka folytonosságának biztosítása között.

Covid19-válság, európai zöld megállapodás és európai digitális stratégia

Amint a Covid19-világjárvány hatásai érzékelhetővé váltak, a makroregionális stratégiák nemzeti koordinátorai kezdeményezéseket tettek annak mérlegelésére, hogy a makroregionális stratégiák hogyan segíthetnék a résztvevő országokat a válság összehangolt intézkedésekkel történő legyőzésében. A makroregionális stratégiák által betölthető szerep mértéke az Európai Bizottság által meghozott kezdeményezések fényében, nevezetesen a javasolt Next Generation EU helyreállítási tervvel jobban körvonalazódott.