HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 349/23

Kérelem közzététele a hagyományos különleges terméknek minősülő mezőgazdasági termékekről és élelmiszerekről szóló 509/2006/EK tanácsi rendelet 8. cikkének (2) bekezdése alapján

2012/C 349/11

Ezzel a közzététellel az 509/2006/EK tanácsi rendelet (1) 9. cikke alapján létrejön a kérelem elleni kifogás joga. A kifogást tartalmazó nyilatkozatnak e közzététel napjától számítva hat hónapon belül kell beérkeznie a Bizottsághoz.

HAGYOMÁNYOS KÜLÖNLEGES TERMÉK BEJEGYZÉSÉRE VONATKOZÓ KÉRELEM

A TANÁCS 509/2006/EK RENDELETE

„SKLANDRAUSIS”

EK-sz.: LV-TSG-0007-0914-13.12.2011

1. A kérelmező csoportosulás neve és címe:

Név: Zaļais novads Cím: Līkā muiža, Pils iela, Dundagas pag. Dundagas novads Rīga, LV-3270 LATVIJA Tel. +371 29444395 / 29475692 Fax — E-mail: alanda@dundaga.lv; dzenetam@gmail.com

2. Tagállam vagy harmadik ország:

Lettország

3. Termékleírás:

3.1. Bejegyzendő elnevezés(ek) (1216/2007/EK bizottsági rendelet 2. cikk):

„Sklandrausis”

3.2. Az elnevezés:

☒ önmagában különleges  a mezőgazdasági termék vagy élelmiszer különleges jellegét fejezi ki

K. Mīlenbahs és J. Endzelīns Latviešu valodas vārdnīca (A lett nyelv szótára) című művének (1927–1929) harmadik kötete szerint a „sklandrausis”: „kerek töltött sütemény”.

A szó a skland- előtag és a rausis szó összetétele. A rausis („sütemény”) a raust („gereblyéz, megszór”) szóból származik. Ez az eredet arra utalhat, hogy a sütemény sütése hajdan kezdetleges módon, izzó parázsnak, esetleg szénnek a tésztára való ráhúzásával történhetett. A sklanda a kur nyelvből (a mai nyugat-lettországi Kurföld lakóinak ősei által beszélt protonyelvből) származó ősi szó, jelentése „cölöp”, „sövény” vagy „lejtő”, „lanka”; esetünkben a sütemény tésztájának felfelé álló szélére utal (Karulis, K.: Latviešu etimoloģijas vārdīca (A lett nyelv etimológiai szótára), II. kötet, 1992). Kurföldön van egy különleges kerítésfajta, amelyet sklandu žogsnak hívnak.

3.3. Igényli-e a kérelmező az 509/2006/EK rendelet 13. cikkének (2) bekezdése alapján az elnevezés fenntartását:

☒ Bejegyzés az elnevezés fenntartásával  Bejegyzés az elnevezés fenntartása nélkül

3.4. A termék típusa:

2.3. osztály: cukrászsütemények, kenyér, édes tészták, torták, kekszek és egyéb sütőipari termékek

3.5. Annak a mezőgazdasági terméknek vagy élelmiszernek a leírása, amelyre a 3.1. pontban feltüntetett elnevezés vonatkozik (1216/2007/EK rendelet 3. cikk (1) bekezdés):

A „sklandrausis” 8–14 cm átmérőjű kerek sütemény. Tésztája rozslisztből készül. A 2–3 mm vastagságúra kisodort kemény tésztából vágással vagy nyomkodással korongokat képeznek, melyek széleit felhajtogatják. A tésztára vízben főtt burgonyából, illetve sárgarépából álló két töltelékréteg kerül, melyek egymáshoz viszonyított vastagsága 1:2 vagy 1:1. Közvetlenül a tésztára rakják a burgonyás, majd arra a sárgarépás tölteléket. A késztermék 1,5–2,5 cm vastagságú. A „sklandrausis” tésztája szilárd, keményre sütött, a töltelék lyukacsos. Színe jellemzően sárgás-narancssárgás, a sárgarépáéra emlékeztet. A termék tetejét vagy tejföllel megkenik, vagy fahéjjal vagy köménymaggal megszórják. Íze az édeskéstől a nagyon édesig terjed. Bár a sütemény tésztája mással össze nem téveszthető kenyérízt hagy maga után a szájban, a termék egésze szempontjából a sárgarépa dominál.

A „sklandrausis”-t hidegen, teával vagy tejjel fogyasztják.

3.6. Annak az előállítási módnak a leírása, amelynek alapján a 3.1. pontban feltüntetett elnevezésű mezőgazdasági terméket vagy élelmiszert előállítják (1216/2007/EK rendelet 3. cikk (2) bekezdés):

A „sklandrausis” elkészítése

Az alábbi hozzávalókból tizenöt-húsz darab „sklandrausis” készíthető.

A tészta elkészítése

600 g rozsliszt

60 g margarin vagy vaj

150–200 g víz

kevés só, ízlés szerint

A sodorhatóság megkönnyítése érdekében a tésztához kevés finom búzaliszt adható (a fent megjelölt mennyiségű rozsliszthez 40–60 g).

A lisztet elkeverjük forró vízzel, amelyhez előzetesen hozzáadtuk a margarint vagy vajat és a sót. A tészta legyen szilárd és könnyen sodorható, de ne legyen túl kemény. A kész tésztát kb. 1,5–2,5 mm vastagságúra kisodorjuk, majd ebből sodrással, nyomkodással vagy vágással 10–15 cm átmérőjű korongokat képezünk. A korongok széleit 1,5–2 cm magasságban felhajtogatjuk, majd a darabokat kizsírozott tepsibe helyezzük. A felhajtogatott szélek legyenek markánsak, álljanak mereven.

A töltelék elkészítése

A burgonyás töltelék elkészítése:

Hozzávalók:

0,8–1 kg burgonya

kevés só, ízlés szerint

A burgonyát vízben megfőzzük, péppé zúzzuk (nyomjuk), majd gyúrás közben ízlés szerint sót adunk hozzá. A burgonyához ízlés szerint 150–200 g olvasztott vajat vagy 50–100 g tejfölt, valamint esetleg egy-három tojást, ízesítésül pedig köménymagot is adhatunk. A főtt burgonya egy részét nyersen megtört burgonyával helyettesíthetjük, melyből a fölösleges levet előzetesen ki kell nyomkodni.

A sárgarépás töltelék elkészítése:

Hozzávalók:

1,5–2 kg sárgarépa

100–300 g cukor

A sárgarépát vízben megfőzzük, péppé zúzzuk, majd gyúrás közben cukrot adunk hozzá. A sárgarépapépbe 200–300 g tejfölt, vagy esetleg egy-két tojást is belekeverhetünk. A sárgarépás tölteléket nyersen lereszelt sárgarépából is elkészíthetjük, melyből a fölösleges levet előzetesen ki kell nyomkodni.

Annak érdekében, hogy a sütemény tölteléke sűrűbb legyen, a töltelék készítése közben a sárgarépához és a burgonyához búzadarát adhatunk.

A „sklandrausis” megtöltése és sütése

A rozslisztből elkészített tésztára rákenjük a burgonyás, arra pedig a sárgarépás tölteléket. A töltelékben a burgonya és a sárgarépa aránya 1:2 vagy 1:1 legyen. A kész (friss vagy fagyasztott) terméket magas hőmérsékletű (220–250 °C-os) sütőben addig sütjük, amíg a tészta ki nem szárad (ehhez kb. 15–30 perc kell).

Bevonat

200–300 g tejföl

200–300 g cukor

A készre sült „sklandrausis” tetejére tejfölből készítünk bevonatot, melyet cukorral hintünk meg. További ízesítés végett a sütemény tetejére fahéj vagy köménymag szórható.

A bevonatot tejfölből, cukorból és tojásból is elkészíthetjük. Ennek érdekében az említett összetevőkhöz (tejföl és cukor) két tojást keverünk. Ez esetben a süteményt forró sütőben legalább öt percig tovább kell sütni.

Eltarthatóság és tárolás

Tárolási hőmérséklet A termék elkészítésének szakasza Eltarthatóság + 2 °C és + 6 °C között Kész „sklandrausis” 3 nap – 18 °C Fagyasztott „sklandrausis” 3 hónap

3.7. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer különleges tulajdonsága (1216/2007/EK rendelet 3. cikk (3) bekezdés):

A termék különleges volta elkészítésének módjából, receptjéből, alakjából és külsejéből fakad. A „sklandrausis” kerek sütemény. Tésztája tömör (nem leveles), és kerítésre emlékeztető felhajtogatott szélei adják sajátos formáját; innen ered a „sklandrausis” elnevezés is. Meglehetősen nagy, egy-egy darab átmérője 8 cm és 14 cm között van. A késztermék teteje jellegzetesen sárgás-narancssárgás sárgarépaszínű, míg ha felvágjuk, láthatóvá válik a töltelék alsó rétegét adó burgonya.

A „sklandrausis” formájának is szimbolikus jelentősége van. A napot idéző kerek ételeket általában a téli és a nyári napforduló idején fogyasztják. Részint kerek alakja, részint pedig a felső sárgarépás töltelékrétegnek köszönhető sárgás-narancssárgás szín miatt a „sklandrausis” a naphoz kapcsolódó szimbólumrendszernek is része. A napforduló idején rendezett ünnepi étkezéseken a „sklandrausis” a nap kreatív energiáját jelképezte.

3.8. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer hagyományos jellege (1216/2007/EK rendelet 3. cikk (4) bekezdés):

Mivel a készítéséhez és fogyasztásához kapcsolódó hagyományok a távoli múltba vezetnek vissza, a „sklandrausis” a lettek nemzeti ételének tekinthető. Ezt támasztja alá az évszakok váltakozásával összefüggő ősi lett ünnepekhez és ünnepi étkezésekhez való kötődése is. Készítésének tudománya nemzedékről nemzedékre szállt.

A termék hosszú múltra tekint vissza. Elődje egyszerű, rizslisztből készült, tömör (nem leveles), nyílt tűz parazsán megsütött töltelékes tészta volt. A töltelék létezéséről a termék neve tanúskodik, mely a tészta felfelé hajtott széleire utal (žogs vagy sklanda, azaz kerítés). Ezek a szélek arra szolgáltak, hogy megakadályozzák a töltelék kicsorgását a tűzre.

A fennmaradt iratok tanúsága szerint apróra vágott sárgarépát már a Kurföldi Hercegség idejében (a XVI–XVIII. században) is használtak a „sklandrausis” töltelékeként. A sárgarépát Lettország területén a XVI. században kezdték termeszteni. Később, miután a XVII. században a burgonya is megérkezett, a „sklandrausis” hozzávalójaként az apróra vágott (tört) burgonyát is elkezdték használni. A burgonya kezdetben a földesurak eledele volt. A parasztok csak a XIX. században kezdték termeszteni, akkor azonban gyorsan népszerűvé vált, és hamar fontos helyet foglalt el a lakosság étrendjében.

A „sklandrausis” kurföldi készítésére utal J. Heniņš „Vārdi, kas nav sastopami Ulmaņa vārdnīcā” (Ulmanis szótárában nem szereplő szavak) című, a Rigai Lett Társaság Tudományos Bizottsága Közleményeinek 17. számában megjelent cikke.

A kurföldi lívek hagyományos étrendjéről írva Lībieši (Lívek) című, 1994-ben kiadott cikkgyűjteményében Linda Dumpe etnográfus, a lett étkezési szokások kutatója elmagyarázza, hogy rozslisztből készült tömör (nem leveles) tésztából, burgonyás és sárgarépás töltelékkel Kurföld és Zemgale teljes területén sütöttek süteményt, és ez a süteményfajta kiemelt figyelmet érdemel, mert nagyon ősi termékről van szó. A „sklandrausis” hagyományos süteményelnevezés, és széles körben ismerik és használják ma is a lett nemzeti konyhával összefüggésben (Masiļūne, Ņ.: Latviešu nacionālie ēdieni (Lett nemzeti ételek), 2004). A „sklandrausis” hagyományos jellegéről az évszakok járásához kötődő lett népszokásokat tárgyaló különböző szerzők művei is tanúskodnak. Ezekben a művekben a „sklandrausis” a „Jumis” aratásünnep jellegzetes étele. Az egykori lettek ezt az ünnepet az őszi napforduló napján, az aratás végéről megemlékezve ülték meg (Auns, O.T.: Latviešu tautas dzīvesziņa (A lett nép társadalmi szokásai), 1993). A „sklandrausis” készítése és fogyasztása más, az évszakok váltakozásához kötődő ünnepek alkalmával, például húsvétkor is szokás volt. Az 1866-as születésű, kolkai lív származású Andrejs Štālers feljegyzései szerint a hagyományos húsvéti éneklést követően különböző finom ételeket osztottak szét, és köztük volt a „sklandrausis” is (Šuvcāne, V. M., Lībiešu folklora (Lív folklór), 2003). Alsunga város és környéke XX. század elejei népszokásairól beszámolva Pēteris Upenieks azt idézi fel, hogy karácsonykor „sklandrausis”-t készítettek (Balandnieki, 2005).

A „sklandrausis” receptje szinte minden olyan szakácskönyvben megtalálható, amely hagyományos lett sütőipari termékeket tartalmaz. Ilyen mű például a kenyérsütés szakértője, Zigrīda Liepiņa tollából 1993-ban Daudzveidīgā maizīte (A kenyér megannyi formája) címmel megjelent könyv. „Mūsu maize. Our daily bread” (Mindennapi kenyerünk) című 2004-es művében Indra Čekstere néprajzkutató arról számol be, hogy az igazán finom „sklandrausis” elkészítéséhez a lív háziasszonyok feleannyi burgonyát használnak fel, mint sárgarépát, és a sárgarépás tölteléket különösen édesre készítik. Végül a „sklandrausis” minden egyes darabja tetejére tejfölből, cukorból és tojásból készült bevonat kerül, melyet köménymaggal szórnak meg.

A „sklandrausis” készítéséről Kārlis Draviņš filológus, történész és néprajztudós Kurzeme aizgājušos laikos (Kurföld a régi időkben) című 2000-ben megjelent műve is beszámol. A XX. század kezdetének kurföldi kenyérsütési hagyományait ismertetve a szerző felidézi, hogy a „sklandrausis” sütésekor a tölteléket felhajtott szélű tésztadarabba helyezték. A töltelék tört főtt burgonyából és reszelt sárgarépából készült.

L. Dumpe Latviešu tautas ēdieni (Hagyományos lett konyha) című, 2009-ben megjelent műve, amely több néprajzi kutatóút anyagait rendszerezi, a „sklandrausis” egyik receptjét is tartalmazza, ahogyan azt az 1919-es születésű melnsilsi Elza Rozenfelde elmesélte: „Sok munka és sok anyag kellett az elkészítéséhez. Rozslisztből készítettük. Jó nagy darabok voltak, kemencében sütöttük őket. A széleiket felhajtogattuk. A tészta sülés közben megkeményedett.” A töltelékhez burgonyás és sárgarépás masszát használtak, ezt a szükséges módon tejföllel, cukorral, tojással, zsírral és kevés búzaliszttel vagy búzadarával keverték el, és köménymaggal és fahéjjal ízesítették.

Bár a „sklandrausis” készítése minden háztartásban az asszonyok feladata volt, akik ehhez saját kreativitásukat és az otthon rendelkezésükre álló alapanyagokat használták fel, a kutatási eredmények és a szájhagyomány egyaránt azt jelzik, hogy a „sklandrausis” hagyományos elkészítésének elengedhetetlen tartozéka a tömör (nem leveles) tészta alkalmazása, a korong alapú tésztaalap sodrással vagy vágással történő kialakítása és a szélek felhajtogatása. Töltelékként burgonyás és sárgarépás masszát kell alkalmazni, amelyhez a szakács ízlés szerint további hozzávalókat, így vajat, tejfölt, cukrot, tojást, búzadarát stb. adhat.

A „sklandrausis” készítésének hagyományai mind a mai napig fennmaradtak. A sütés rendszerint otthon történik, elsősorban Kurföldön. Az utóbbi időkben a „sklandrausis” nagy népszerűségre tett szert annak köszönhetően, hogy a turistáknak is kínálják. A falvakba vagy a „sklandrausis” gyártásával foglalkozó üzemekbe ellátogató vendégek saját szemükkel is végigkísérhetik elkészítését, és a végterméket meg is kóstolhatják.

3.9. A különleges tulajdonság ellenőrzésére vonatkozó minimumkövetelmények és eljárások (1216/2007/EK rendelet 4. cikk):

A „sklandrausis”-nak teljesítenie kell a termékleírásban található alapvető minimumkövetelményeket, és rendelkeznie kell a termék sajátos jellemzőivel. Az ellenőrzés a termék érzékszervi vizsgálata, ezen belül is kiemelten az ízvilág értékelése útján történik. A „sklandrausis”-ra alkalmazandó alapvető minimumkövetelmények a következők:

1. A „sklandrausis”-t a 3.6. pontban ismertetett eljárással, az ott meghatározott hozzávalókból kell elkészíteni.

2. Az elkészült terméknek a következő jellemzőkkel kell rendelkeznie: — alak és méretek: 8–14 cm átmérőjű és 1,5–2,5 cm vastagságú kerek sütemény, — szín és megjelenés: a sütemény teteje sárgás-narancssárgás színű, a tésztaalap szürkés, a vágási felületen pedig látható a burgonyás töltelék halványsárga színe, — réteges szerkezet: a végtermék rétegeinek a helyes sorrendben kell egymáson feküdniük: alul a tészta, felette pedig előbb a burgonyás, majd a sárgarépás töltelék, — állag: a tésztaalap szilárd és jól át van sütve, a töltelék pedig lyukacsos, — zamat: a sütemény alapvetően édes ízű, íze az édeskés és a kifejezetten édes között helyezkedik el. Bár a sütemény tésztája mással össze nem téveszthető kenyérízt hagy maga után a szájban, a termék egésze szempontjából a sárgarépa jellegzetes íze dominál.

A „sklandrausis” gyártásával foglalkozó gazdasági egységeknek nyilvántartást kell vezetniük az általuk előállított és eladott sütemények darabszámáról.

A gyártók kötelesek továbbá megőrizni és a vizsgálatot végző személynek bemutatni a termék összetételének meghatározásához szükséges dokumentumokat.

A termékleírás követelményeinek betartását, az előírt hozzávalók alkalmazását, az elkészítési módszert, valamint a végtermék megjelenését és érzékszervi jellemzőit maga a gyártó és/vagy a gyártói szövetségek, továbbá évente egyszer a felügyeleti hatóság ellenőrzi.

4. A termékleírásnak való megfelelést ellenőrző hatóságok vagy szervek:

4.1. Név és cím:

Név: Pārtikas un veterinārais dienests Cím: Peldu iela 30 Rīga, LV-1050 LATVIJA Tel. +371 67095230 Fax — E-mail: pvd@pvd.gov.lv

☒ állami  magán

4.2. A hatóság vagy szerv konkrét feladatai:

A fenti ellenőrző hatóság feladata annak felügyelete, hogy a termék megfelel-e a termékleírás összes alapvető követelményének.

(1) HL L 93., 2006.3.31., 12. o.