A Bizottság az európai szabványosítási rendeletre irányuló, COM(2011) 315 jelzetű javaslatában azt indítványozta, hogy maradjon meg a szabványosítási kérelmek informális jellege, és a konzultációkat továbbra is a 98/34/EK irányelvben leírt módon folytassák. A társjogalkotó azonban máshogyan döntött: a 182/2011/EU rendelet szerinti vizsgálóbizottsági eljárás révén a tagállamok ellenőrzést gyakorolnak a Bizottságnak a szabványosítási kérelmek kiadásával kapcsolatos végrehajtási hatáskörei felett.

A szabványosítási kérelmeket nemcsak azzal a céllal nyújtották be, hogy szabványok kidolgozását kérjék, hanem azért is, hogy megvalósíthatósági tanulmányokat és nem közvetlenül európai szabványok elfogadását eredményező prenormatív munkát kezdeményezzenek.

Miután a megfelelő ágazati bizottságban vagy az idevágó ágazati jogszabályok alapján létrehozott munkacsoportban megvitatták a szabványosítási kérelem tervezetét, és egyeztettek az európai szabványügyi szervezetekkel, illetve az egyéb fő érdekeltekkel, a dokumentumot három nyelven (DE/EN/FR) be kellett nyújtani az állandó bizottsághoz véleményeztetésre.

A nyolcvanas évek óta az európai szabványügyi szervezetek fontos és széles körben elismert szerepet töltenek be az EU-/EFTA-országok nemzeti szabványainak harmonizálásában és az egységes piac megteremtésének elősegítésében. Elismertségük első alkalommal a 83/189/EGK irányelvvel, majd az 1984-ben aláírt és 2003-ban felülvizsgált, az európai szabványügyi szervezetek és a Bizottság közötti együttműködés általános útmutatójával nyert megerősítést.

A Bizottság 2015. január 2-ig értékeli az e rendelet 10. cikke által létrehozott eljárás hatásait a szabványosítási kérelmek kiadására vonatkozó időkeretre. A Bizottság a következtetéseket jelentés formájában nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Adott esetben a jelentést a rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslat kíséri.

A szabványosítási rendelet 10. cikke emellett egyértelműen kizárja a hatálya alól az európai szabványosítással kapcsolatos előkészítő vagy kiegészítő munkát, így pl. a megvalósíthatósági tanulmányokat, mivel ezek a tevékenységek sohasem vezetnek közvetlenül a 10. cikk (1) bekezdése értelmében vett európai szabványok vagy és szabvány jellegű dokumentumok elfogadásához. A régi rendszerben a Bizottság ezeket a munkákat is szabványosítási kérelmekkel kezdeményezte, a szabványosítási rendelet értelmében azonban ez már nem lehetséges; az új gyakorlat szerint az ilyen tevékenységek elkezdése, illetve kidolgozása hamarabb is lehetséges.

Ez azonban csak akkor érvényes, ha a tervezési szakaszt és az európai szabványügyi szervezetekkel, a tagállamok ágazati szakértőivel és a releváns érdekeltekkel folytatott konzultációt megfelelően végzik, és ezáltal a szabványokkal foglalkozó bizottság kedvező véleménye is biztosított. A kedvező vélemény azt is magában foglalja, hogy a Bizottság általi felkérés vizsgálóbizottsági eljárásra benyújtott tervezetét módosítások nélkül, illetve pusztán az európai szabványügyi szervezeteknek történő minél hamarabbi bejelentés érdekében tett kisebb kiigazításokkal fogadják el.

Az Európai Bizottság által az európai szabványosítási rendeletre irányuló javaslattal egyidejűleg elfogadott, „Az európai szabványok stratégiai jövőképe: az európai gazdaság fenntartható növekedésének elősegítése és gyorsítása 2020-ig” című közleményben megfogalmazott egyik stratégiai célkitűzés az európai szabványosítási folyamat felgyorsítása volt. A Bizottság által kért szabványosítás esetében a folyamat sebességének kiszámításakor azt az időt is figyelembe kell venni, amelyre a Bizottságnak a kérelem kidolgozásához szüksége van. Az új szabályok értelmében fokozott és hatékony együttműködésre van tehát szükség az európai szabványügyi szervezetek, a Bizottság, a tagállami szakértők és az érdekelt felek között annak érdekében, hogy a munkafolyamat előírt lépéseinek teljes sorozatát időben el lehessen végezni.

−Végezetül, mivel a szabványosítási kérelmet intenzív konzultációk, tervezés és megbeszélések eredményeképpen végrehajtási aktus formájában adják ki, azt az európai szabványügyi szervezeteknek feltétel nélkül el kell fogadniuk (vagy el kell utasítaniuk), tehát a kérelem csupán bizonyos részeinek kiválasztása és elfogadása többé nem lehetséges. A múltban bevett gyakorlat volt, hogy az európai szabványügyi szervezetek a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokra vagy egyéb érdekekre hivatkozva az Európai Bizottság felkéréseit csak feltételesen vagy részben fogadták el, annál is inkább, hogy e szervezetek tagjaival gyakran csak a végleges felkérés kézhezvételét követően konzultáltak.

−A 12. cikk arra kötelezi az Európai Bizottságot, hogy a kidolgozási szakaszban az online bejelentési rendszeren keresztül minden érdekelt számára tegye elérhetővé a kérelemtervezeteket, még azok számára is, akiket a 10. cikk (2) bekezdése nem említ.

−A 10. cikk (2) bekezdése szerint a szabványosítási kérelmek kidolgozása során konzultálni kell a tagállamok ágazati szakértőivel, az európai szabványügyi szervezetekkel, valamint az érdekcsoportok azon európai szervezeteivel, amelyek a szabványosítási rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülnek. Erre általában régebben is sor került, de rendszertelenül és jogi kötelezettségek nélkül.

A szabványosítási rendelet lényegében a korábban nem szabályozott gyakorlatot rögzítette. Az egyetlen nóvum az összes kérelemtervezethez nyilvános hozzáférést biztosító bejelentési rendszer, amelyet a 12. cikk vezetett be. A Bizottsággal szemben mindazonáltal szigorúbb előírásokat támaszt az európai szabványosításnak az uniós politikák támogatásának céljára történő alkalmazása tekintetében.

A Bizottság valójában már a szabványosítási rendelet alkalmazása előtt elhatározta, hogy a jövőben a kérelmeket (cselekvési tervek vagy ún. „gördülő tervek” révén) ütemezni fogja, és közzéteszi az ezzel kapcsolatos információkat, valamint arra vonatkozóan is elveket határozott meg, hogy a 98/34-es bizottság keretében a tagállamokkal folytatott konzultációt megelőzően az európai szabványügyi szervezetekkel, a tagállamok ágazati szakértőivel és minden fő érdekelttel egyeztetni kell.

A szabványosítási kérelmek tárgyköre kiszélesedett: a termékszabványosítások mellett egyre több a szolgáltatásszabványosítás is, és most már az Unió általános szakpolitikáit támogató felkérések benyújtása is lehetséges. A szabványosítási kérelmek száma azonban a régi rendszer alkalmazásának utolsó éveiben tapasztalható átlagos értékekhez viszonyítva 2014-ben várhatóan a felére vissza fog esni. A kérelmek számának 2012 óta megfigyelhető csökkenő tendenciája mellett (ami az „új megközelítés” elvét érvényesítő ágazatok érettségének tulajdonítható) a következő két tényező jöhet szóba még a visszaesés okaként:

I.a folyamatra vonatkozó formális követelmények szigorítása, a kötelező éves tervezéssel és a szabványosítási kérelem tartalmára vonatkozó részletesebb követelményekkel együttvéve, valamint

II.az, hogy a szabványosítási kérelmeket már nem használják a szabványosítással kapcsolatos tanulmányok, illetve egyéb előkészítő vagy kiegészítő munka kezdeményezéséhez, tehát olyan tevékenységekhez, amelyek nem vezetnek közvetlenül európai szabványok vagy szabvány jellegű dokumentumok elfogadásához.

1. táblázat – A szabványosítási kérelmek száma a 2006–2014-es időszakban, a módosításokkal együtt

Konzultációs folyamat Év A kiadott kérelmek száma 98/34/EK irányelv (6. cikk, (4) bekezdés, e) pont) 2006 24 2007 20 2008 18 2009 21 2010 20 2011 19 2012 23 2013 16*) 1025/2012/EU rendelet, 10. cikk (2) bekezdés 2014 9 **) *) E 2013-ban kiadott kérelmek közül mindegyikkel kapcsolatban már 2012-ben egyeztetést folytattak a 98/34-es bizottságon belül. **) Becslés a 2014 októberében rendelkezésre álló információk alapján: a minta egy elfogadott kérelemből és nyolc, a szabványokkal foglalkozó bizottság általi véleményeztetésre már benyújtott vagy a benyújthatósághoz közel álló kérelemből áll.

Meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a kidolgozási folyamat „kezdő időpontját” csak 2009-ben kezdte el rendszerezettebb módon feljegyezni. A kezdő időpont alatt a kérelmet kidolgozó főigazgatóság és a bizottság (a 98/34-es bizottság, illetve később a szabványokkal foglalkozó bizottság) elnöke közötti első kapcsolatfelvétel értendő, amelyre azzal egyidejűleg, illetve röviddel az után kerül sor, hogy a kérelem tényleges kidolgozásába kezdtek. Az említett bizonytalanságra való tekintettel ezt az időpontot becsült adatnak kell tekinteni.

Az Európai Bizottság 2009–2013-as időszakra vonatkozó statisztikái szerint a kidolgozás a régi rendszer szerint kiadott kérelmek esetében átlagban 363 naptári napot (azaz mintegy 12 hónapot) vett igénybe (a minta nagysága 40, mivel a kezdő időpontot a 2009–2013-as időszak kérelmeinek csupán 40 %-ánál jegyezték fel). A 2014. évre vonatkozó becslések szerint az átlagos kidolgozási idő 420 naptári nap (kb. 13,5 hónap) volt azon kérelmek esetében, amelyek a becslések szerint már az új rendszer szerint kerülnek kiadásra (a minta mérete kilenc, lásd a 2. táblázatot).

Az adatok korlátozott mennyisége és minősége miatt azonban nem vonhatunk le határozott következtetéseket. Amennyiben megerősítést nyer, hogy a kidolgozás valóban több időt igényel, az a szabványosítási kérelmekre vonatkozó, formálisabb, az érintett szereplőktől rendkívül hatékony együttműködést kívánó adminisztratív keretrendszer eredménye.

2. táblázat – A kérelmek átlagos kidolgozási ideje a régi, illetve az új rendszerben

Konzultációs folyamat Kiadás éve A figyelembe vett kérelmek száma A kidolgozás kezdete és az európai szabványügyi szervezeteknek történő bejelentés között eltelő idő átlagban 98/34/EK irányelv

(6. cikk, (4) bekezdés, e) pont) 2009 … 2013 40 363 naptári nap

(12 hónap)*)



(szórás: 179 naptári nap) 1025/2012/EU rendelet

(10. cikk (2) bekezdés) 2014 9**) 420 naptári nap

(13,5 hónap)



(szórás: 170 naptári nap) *) Az Európai Bizottság a COM(1998) 291 final jelzetű jelentésében az adott időszak vonatkozásában az átlagos kidolgozási időt 8–14 hónapra tette. **) A 2014 végéig kiadandó kérelmek száma becsült adat. E becslés során abból indultunk ki, hogy az európai szabványügyi szervezeteknek történő bejelentésre a szabványokkal foglalkozó bizottságban végzett vizsgálóbizottsági eljárást követően három héttel kerül sor.

4.Következtetések

Az alábbiakra tekintettel:

−a szabványosítási rendelet 10. cikke alapján kiadott szabványosítási kérelmekkel kapcsolatban eddig csak viszonylag kevés idő volt a tapasztalatgyűjtésre,

−a szabványosítási kérelmek átlátható és megfelelő tervezése, csakúgy mint az európai szabványügyi szervezetekkel, a tagállamokkal és minden számottevő érdekelttel még a kérelmek kiadása előtt folytatott informális egyeztetés döntő fontosságú,

−a Bizottság jelenleg aktualizálja a szabványosítási kérelmek tervezésére, megszövegezésére és a kapcsolódó konzultációra vonatkozó belső útmutatóját,

−az európai szabványosítással kapcsolatos előkészítő vagy kiegészítő munkát, így pl. a megvalósíthatósági tanulmányokat, amikor a Bizottság nem európai szabványokat vagy szabvány jellegű dokumentumokat kér, szabványosítási kérelem nélkül is kezdeményezni lehet az európai szabványügyi szervezetekkel együtt,

a Bizottság megállapítja, hogy noha a szabványosítási rendelet 10. cikke szerinti új szabályok az érintett szereplők hatékony együttműködését még inkább szükségessé teszik, az új folyamatokkal kapcsolatban eddig csak kevés idő volt tapasztalatokat szerezni, és ezért nem lehet határozottan kijelenteni, hogy az új szabályok hosszú távon és elfogadhatatlan módon meghosszabbítanák a szabványosítási kérelmekkel kapcsolatos eljárások hosszát. Jelen pillanatban tehát nem áll rendelkezésre elég adat ahhoz, hogy a szabványosítási rendelet 10. cikkének jogalkotási javaslattal történő módosítását indokoltnak lehetne tekinteni. A Bizottság 2015 végéig újra megvizsgálja a helyzetet azon jelentéssel összefüggésben, amelyet a szabványosítási rendelet 24. cikkének (3) bekezdése értelmében elő kell terjesztenie a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek.