A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Az Európai Unió legkülső régiói: úton az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó partnerség felé

1........... Bevezetés. 3

2........... A legkülső régiókat támogató európai stratégia fejleményei 4

3........... A megújult uniós stratégia tengelyei 5

4........... A jövőre vonatkozó javaslatok. 5

4.1. Belső dimenzió 5

1) Kohéziós politika. 5

2) Hagyományos ágazatok. 5

3) Feltörekvő ágazatok. 5

4) A vállalkozói készség fokozása. 5

5) Az egységes piacba való integrálás. 5

6) A legkülső régiók környezetvédelme. 5

4.2. Külső dimenzió 5

5........... Következtetés. 5

1. Bevezetés

Ez a közlemény meghatározza, hogy az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés érdekében a Bizottság hogyan készül partnerséget kialakítani a legkülső régiókkal[1]. A Tanács[2] hangsúlyozta, hogy az Európa 2020 stratégiát mindhárom prioritásával együtt – tudás és innováció alapú gazdaságfejlesztés, forráshatékonyabb, zöldebb, és versenyképesebb gazdaság elősegítése, nagy foglalkoztatottsági arány elérése, valamint a szociális és területi kohézió megteremtése – a legkülső régiókra is teljes körűen alkalmazni kell, figyelembe véve sajátosságaikat és korlátaikat. A Tanács felismerte, hogy „egyensúlyt kell teremteni egyrészről a legkülső régiók sajátos és tartós korlátainak ellensúlyozását célzó intézkedések, másrészről pedig az előnyök és lehetőségek elősegítését célzó intézkedések között”.

A cél az, hogy sajátos értékeikből és az EU-hoz adott hozzáadott értékükből profitálva a legkülső régiók önállóbbak, gazdaságilag erősebbek legyenek, és hatékonyabban tudjanak fenntartható munkahelyeket teremteni. Ahogyan az EUMSZ 349. cikke megállapítja, néhány jelentős korlát, mint pl. az európai kontinenstől való távoli elhelyezkedésük tartósan megmarad. A gazdasági- és pénzügyi világválságban súlyosan érintett gazdaságaik átalakítását, korszerűsítését és diverzifikációját célzó összehangolt törekvések azonban a leghatékonyabb módjai a legkülső régiók virágzóbb jövőjének biztosításának.

Mindegyik legkülső régió más és más, ezért mindegyik számára sajátos fejlődési utat kell kialakítani. Az itt bemutatott megújult stratégia az összes legkülső régióra lehetőségeket vázol fel, azonban mindegyik régiónak önállóan kell kialakítania saját útját a nagyobb jólét felé.

Noha néhány célzott, a legkülső régiókat támogató eszköz eredményesnek bizonyult, a legkülső régiók időnként az uniós szabályok kiigazításával vagy a végrehajtáskor tapasztalt egyedi igények figyelembevételével támogathatók a legjobban. Ez a stratégia annak bemutatására törekszik, hogy a legkülső régiók hogyan találhatják meg helyüket az Európa 2020 stratégia megvalósítását támogató számos kezdeményezés között, az eddigieknél átfogóbb figyelmet szentelve annak, hogy a legkülső régiók milyen szerepet töltenek be az európai szakpolitikák spektrumában.

Sajátos értékek és hozzáadott érték

A legkülső régiókra vonatkozó valamennyi stratégiának szem előtt kell tartania azokat a hozzáadott értékeket, amelyeket ezek a régiók jelentenek az Európai Unió egésze számára. Geostratégiai helyzetükből kifolyólag az Atlanti-óceán, a Karib-tenger és az Indiai óceán területén az EU nagyköveteiként szolgálnak, lehetőségük nyílik szomszédsági kapcsolataikat az EU javára fordítani és növelni az Unió befolyását. A nehézségek ellenére a legkülső régiók sajátosságaikból adódóan nagy növekedési potenciállal rendelkeznek. Az EU kizárólagos gazdasági övezetének több mint felét teszik ki, közel 15 millió km2 potenciális tengerierőforrás-tartalékkal. Mindez olyan területeken, mint pl. az élelmiszer-biztonság, az éghajlat-politika, az energia és a biotechnológia, egyedülálló mélytengeri laboratóriumot biztosít az uniós kutatásokhoz. Különleges természeti és kulturális adottságaik miatt az idegenforgalom szempontjából is értéket képviselnek. Elhelyezkedésük a világűrkutatás, asztrofizika és műholdtevékenységek fejlesztése szempontjából komoly lehetőségeket kínál. A legkülső régiók egyedülállóan sokféle állat- és növényfajjal, illetve a globális biodiverzitás szempontjából különösen fontos ökoszisztémákkal rendelkeznek. A legkülső régiók és a tengerentúli országok és területek együttesen több őshonos állat- és növényfajnak adnak otthont, mint egész kontinentális Európa; itt található a világ korallzátonyainak és lagúnáinak több mint 20 %-a is. Biodiverzitásukban az egészségügy, a biogyógyászat, a kozmetika terén és még sok más ágazatban – mint pl. az ökoépítészet és a faipar – komoly lehetőségek rejlenek. A különböző régiókban adottak a feltételek ahhoz, hogy bioüzemanyagokból, szélenergiából, napenergiából, geotermikus energiából vagy fényenergiából megújuló energiaforrásokat fejlesszenek. A humántőkét illetően a legkülső régiók magasabb végzettségű és jobban képzett munkaerővel rendelkeznek, fejlettebbek a közszolgáltatásaik és szakértelmük, mint szomszédaiké, így szolgáltatásaikból és szakértelmükből nagy hozzáadott értékkel rendelkező ágazatokban tudnak profitálni.

A növekedést célzó javasolt partnerség alapelvei a következők:

- a legkülső régiók támogatása saját értékeik és belső potenciáljuk alapján az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló lehetőségek kiaknázásában,

- annak biztosítása, hogy az európai szakpolitikai keret hozzájáruljon a legkülső régiók egységes piacba való teljes integrációja előtt álló akadályok csökkentéséhez, valamint

- nagyobb tudatosítása annak, hogy a legkülső régiók mindenki számára értéket jelentenek, valamint sajátosságaikat és korlátaikat figyelembe kell venni.

A legkülső régiók támogatásához az EU, valamint a tagállami és regionális hatóságok között partnerség kialakítására van szükség. Mindegyik szinten komoly elkötelezettségre van szükség a fellépések iránt. A rendelkezésre álló lehetőségek megragadása maguknak a legkülső régióknak a felelőssége.

2. A legkülső régiókat támogató európai stratégia fejleményei

1999 óta az EU hivatalosan is elismeri a legkülső régiók földrajzi és gazdasági sajátosságát: távoli elhelyezkedés, elszigeteltség, kis méret, topográfia, éghajlat és néhány termékre épülő gazdasági korlátozottság, ami komolyan hátráltatja a fejlődést (EUMSZ 349. cikke), és megnehezíti a legkülső régiók számára, hogy profitálhassanak az egységes piac előnyeiből.

2004 óta a Bizottság belül a legkülső régiókkal kapcsolatos intézkedéseket három tengelyen alapuló keretrendszerbe helyezte[3]: javította a hozzáférhetőséget és a versenyképességet, valamint elősegítette a regionális integrációt a szomszédos régiókban. 2008 óta[4] arra összpontosít, hogy a legkülső régiók egyedülálló értékeit a lehető legjobban kiaknázhassa.

Maguk a legkülső régiók[5], tagállamaik[6] támogatásával, valamint a Tanács és az Európai Parlament[7] is hozzájárultak a gazdasági teljesítmény javításáról folytatott eszmecseréhez. Pedro Solbes 2011-ben jelentést nyújtott be „Europe's Outermost Regions and the single market: the EU's influence in the world” (Európa legkülső régiói és az egységes piac: az EU hatása a nagyvilágban[8]) címmel, amely hangsúlyozza, hogy a legkülső régiókat jobban integrálni kell mind a mélyebb és konszolidáltabb egységes piacba, mind közvetlen szomszédságukba, különösen az egységes piac külső dimenziójára építve.

A Bizottság által kezdeményezett „Növekedési tényezők a legkülső régiókban” című tanulmány[9] felismerte a legkülső régiók strukturális korlátait, de egyben hangsúlyozta a gazdasági növekedés lehetőségeit. A tanulmány egyben rámutatott a legkülső régiók közötti különbségekre, valamint arra, hogy az egyes legkülső régiók előtt álló egyedi kihívásokhoz igazított különböző intézkedésekre van szükség. Arra a következtetésre jutott, hogy a hagyományos ágazatok, mint pl. a mezőgazdaság, megerősítéséhez elengedhetetlen a nagyobb termékskála és a specializáció. A fenntartható idegenforgalom a legtöbb legkülső régióban jelentős potenciállal rendelkezik. A tanulmány megjelölt a legkülső régiók értékeire alapuló néhány feltörekvő ágazatot, ilyen többek között a biodiverzitás és a tengeri ökoszisztémák, megújuló energiák termelési potenciálja, színvonalas agrár-környezetvédelmi és éghajlati kutatás, asztrofizika és űripar.

Egy másik tanulmány „Demographic and migration trends in the OR: impact on economic, social and territorial cohesion” (Demográfiai és migrációs tendenciák a legkülső régiókban: a gazdasági, társadalmi és területi kohézióra gyakorolt hatás)[10] címmel szintén hangsúlyozza a legkülső régiókban rejlő lehetőségeket, de rámutat az oktatási, foglalkoztatási és környezetvédelmi célkitűzések teljesítése előtt álló kihívásokra.

Az EU legkülső régiókra irányuló megújult stratégiájának ezekre az elemekre kell épülnie.

3. A megújult uniós stratégia tengelyei

Bár a legkülső régiókra irányuló szakpolitikák meglévő kerete érvényes marad, az Európa 2020 stratégia fényében aktualizálni kell, és ki kell igazítani. Ez azt jelenti, hogy a munkahelyteremtésre és növekedésre nagyobb hangsúlyt kell fektetni, és az éghajlat-politika tekintetében átfogóbb megközelítésre van szükség. A tengelyek a következők:

I. Javítani kell az egységes piachoz való hozzáférhetőséget. A hozzáférhetőség elsősorban a közlekedést jelenti, de egyben a tudástranszfert és az új információs és kommunikációs technológiák ésszerű költségek mellett történő bevezetését is.

II. A legkülső régiók gazdaságának korszerűsítésével és diverzifikációjával, a nagy növekedési potenciállal rendelkező és/vagy nagy hozzáadott értéket képviselő (hagyományos és feltörekvő) ágazatokba való beruházással és ezekben az ágazatokban innovációval, megfizethető és fenntartható energiaellátással, valamint a magánszféra (főleg kkv-k és mikrovállalatok) fejlesztésének és az új termékek és szolgáltatások innovációjának támogatásával növelni kell a versenyképességet.

III. A legkülső régiók egyes földrajzi övezeteiben meg kell erősíteni a regionális integrációt, hogy ki lehessen terjeszteni a legkülső régiókon túlra az EU társadalmi-gazdasági és kulturális befolyását, és elő lehessen segíteni a nagyobb kereskedelmet és a tudásmegosztást. A legkülső régiók az egyes területeken az EU „kihelyezett egységei”, és a tengerentúli országokkal és területekkel[11], harmadik országokkal, mint pl. a jelentős feltörekvő nemzetekkel (azaz Brazíliával vagy Dél-Afrikával), a fejlődő országokkal, valamint a közös történelmi és kulturális múlttal rendelkező fejlett országokkal ápolt szoros kapcsolatuk az EU javára válik.

IV. Meg kell erősíteni a legkülső régiók fejlődésének társadalmi dimenzióját, többek között munkahelyeket teremtő intézkedésekkel, a készségek és iskolázottság fejlesztésével, a korai iskolaelhagyás arányának csökkentésével, a felsőfokú oktatásban részt vevők számának növelésével, a szegénység elleni küzdelemmel, az egészségügyi ellátáshoz való hozzáféréssel és a társadalmi befogadás javításával.

V. Az éghajlatváltozással kapcsolatos intézkedéseket be kell vonni a vonatkozó szakpolitikákba. Megfelelő fellépésre kerül sor az éghajlatváltozás mérséklésére és az éghajlatváltozáshoz történő alkalmazkodásra irányuló intézkedések érdekében.

A következő szakaszban leírt javaslatok mindegyike kedvező hatást gyakorol a fenti tengelyekre.

4. A jövőre vonatkozó javaslatok

Az ebben a közleményben felvázolt intézkedéseket partnerségben kell megvalósítani. Az érintett tagállamoknak és regionális hatóságoknak komoly elkötelezettséget kell tanúsítaniuk az egyes legkülső régiók potenciáljának maximalizálása iránt, és biztosítaniuk kell, hogy a tagállami szabályokat és gyakorlatokat szükség esetén a legkülső régió igényeihez igazítsák. A legkülső régióknak továbbra is arra kell törekedniük, hogy részt vegyenek az uniós programok keretében kiírt versenyeljárásokban.

A 2010 júniusi tanácsi következtetésekkel összhangban a Bizottság gondoskodik róla, hogy a hatásvizsgálatokban és az új szakpolitikai kezdeményezésekre irányuló egyéb előkészületekben a legkülső régiók szempontjait adott esetben figyelembe vegyék.

A Bizottság kommunikációs politikájában megerősíti a legkülső régiók láthatóságát, és folytatja a legkülső régiók és az európai intézmények közötti tisztviselői csereprogramok és ideiglenes kiküldetések lebonyolítását.

4.1. Belső dimenzió

1) Kohéziós politika

Az Európa 2020 stratégia megvalósításának fő uniós eszköze a kohéziós politika, amely a munkahelyteremtésre és növekedésre irányuló uniós beruházási alapok legnagyobb koncentrációját biztosítja. A legkülső régiókban a kohéziós politika az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésbe való beruházásokat támogatja. A hangsúly azokon a beruházásokon lesz, amelyek az EU többi részéhez képest tapasztalt elmaradottság csökkentését célozzák. A kohéziós politika javasolt reformjában előirányzott alapok tematikus koncentrációja különösen azt segíti elő, hogy a legtágabb értelemben vett innováció támogatására jelentős források álljanak rendelkezésre, a gazdaságok korszerűbbé és diverzifikáltabbá váljanak, a humántőkével kapcsolatos fő beruházási igények figyelembe legyenek véve, az új munkahelyek teremtése és fenntartása érdekében a kkv-k megerősödjenek, ösztönözzék az éghajlatváltozás mérséklését és az éghajlatváltozáshoz történő alkalmazkodást és a fenntartható energiaellátás fejlesztését.

A Bizottság a legkülső régiók számára továbbra is különleges bánásmódot javasol, hogy a lehető legjobban kiaknázhassák a rendelkezésre álló beruházási forrásokat. A legkülső régió GDP-jétől függetlenül 85 %-os társfinanszírozási rátát javasol. A legkülső régiók hátrányos helyzete miatti többletköltségek ellensúlyozására, valamint gazdaságaik diverzifikációjára és korszerűsítésére külön összeg elkülönítését javasolja.

A Bizottság értékeli, hogy az egyes legkülső régiók igényei és értékei a Bizottság és az egyes tagállamok között a következő pénzügyi időszakra megkötött partnerségi megállapodások megfelelően tükrözik-e.

Mindegyik legkülső régiót felkérik, hogy elemezze saját potenciálját, és biztosítsa, hogy az ERFA-finanszírozás jelentős része a kutatásra és innovációra, a foglalkoztatás és vállalatok új lehetőségeinek elősegítésére, többek között az agyelszívás kockázatának csökkentésére, valamint az energiahatékonyságra és a megújuló energiákra különül el. A tagállamok gondoskodnak róla, hogy a legkülső régiók képviselői teljes mértékben részt vegyenek a megállapodás előkészítésében és ellenőrzésében.

A mikro-, kis- és középvállalkozások finanszírozáshoz való hozzáférésének javítása érdekében a legkülső régiókat arra ösztönzik, hogy a kohéziós politika pénzügyi eszközeire megfelelő összeget különítsenek el, és hogy az olyan kezdeményezések, mint pl. a JEREMIE és a JASMINE keretében elérhető pénzügyi és nem pénzügyi termékeket a területükön a mikrohitelezés fejlesztésére használják fel.

Az intelligens szakosodási platform[12] segítséget nyújt a tagállamoknak és a régióknak a kohéziós politikai finanszírozásra irányuló innovációs stratégiájuk elkészítésében. Lehetőséget nyújt a legkülső régiók számára, hogy maximálisan kiaknázzák egyedülálló tudományos és technológiai értékeiket, hozzájáruljanak az Európai Kutatási Térség (EKT) új lehetőségeihez, és egyben profitáljanak belőlük. Az ilyen projekteknek és innovációs stratégiáknak teljes mértékben ki kellene használniuk a Horizon 2020 és az új kohéziós politika közötti szinergiákat. A kutatási keretprogramok és a kohéziós politikai alapok által finanszírozott projektek fontos szerepet játszhatnak a tudományos szakemberek odavonzásában és képzésében, továbbá a legkülső régiónak az EKT-ba való teljes integrálásában, ideértve a jelentős átgyűrűző hatást a helyi és regionális gazdaságokba.

A bizottsági javaslatok értelmében az Európai Szociális Alap (ESZA) továbbra is támogatja a legkülső régiókat, ide tartoznak ugyanis az EU legmagasabb munkanélküliségi arányával rendelkező régiói. Átfogó beruházásokra van szükség a piaci részvétel és a (nemzeti és nemzetközi) foglalkoztatási mobilitás fokozására, továbbá az oktatás, készségek és az egész életen át tartó tanulás fellendítésére, különös tekintettel a korai iskolaelhagyás csökkentésére és a felsőoktatásban szerzett végzettségi szintek növelésére. Az ESZA abban is támogatja a legkülső régiókat, hogy a munkavállalók és vállalatok könnyebben alkalmazkodhassanak a változásokhoz, javuljon a termelékenység, a fiatalok megfelelően beilleszkedhessenek a munkaerőpiacra, fokozódjon a társadalmi befogadás, és növekedjen az intézményi kapacitás. A legkülső régiók profitálnak a társadalmi változás és innováció javasolt EU-s programjából, ideértve a PROGRESS-t, az EURES-t és az európai Progress mikrofinanszírozási eszközt is.

A Bizottság javaslata szerint meg kell erősíteni a legkülső régiókat érintő, az ERFA keretében finanszírozott területi együttműködést[13], hogy javuljanak a versenyképesség, a kereskedelem és a szomszédokhoz fűződő tudásbeli kapcsolatok. A javaslat értelmében a legkülső régiók a jelenlegi időszakban juttatott ERFA-támogatás legalább 150 %-át kapják, sőt ezenkívül még 50 millió EUR kiegészítő juttatásban részesülnek. Az EU-n kívül a legkülső régiókat érintő műveletekre elkülöníthető teljes összegnek 10 %-ról 30 %-ra kell nőnie, amely megkönnyíti a szomszédos országokkal és területekkel folytatott projekteket. A Bizottság hangsúlyozza a transznacionális együttműködésre irányuló jelenlegi intézkedések által kínált lehetőségeket, de nyitott lenne a legkülső régióknak a tengeri határokon több mint 150 km-en túli együttműködésének megkönnyítésére.

2) Hagyományos ágazatok

A növekedési tényezőkről szóló tanulmány: „A termelés és a foglalkoztatás…. csak a termékek differenciálásával és specializációval erősíthető meg" „Az olyan specializációs területek, mint pl. az öko-, környezetvédelmi, szociális, kulturális és [wellness] turizmus még mindig nincsenek teljesen kiaknázva"

Mezőgazdaság és vidékfejlesztés. A POSEI (a távoli fekvéssel és szigetjelleggel összefüggő támogatási program) mezőgazdasági támogatási rendszer a legkülső régiók számára létrehozott eszköz. Két szakaszával, egyedi ellátási intézkedéseivel és a helyi mezőgazdasági termelés támogatásával a tagállamok meglehetősen rugalmasan tudják előirányozni a kiadásokat, többek között a termelés diverzifikációjára irányuló intézkedésekre is. A 2006. évi POSEI-reform hatásáról szóló jelentés megerősíti, hogy a rendszer alkalmas a legkülső régiók igényeinek a kielégítésére, és hogy az elkülönített források lehetővé tették a program célkitűzéseinek teljesülését. A Bizottság némi kiigazítással a rendszer fenntartását javasolja, 2013-ban újabb felülvizsgálat kilátásával. A POSEI-rendszer esetleges felülvizsgálatának keretében elemzik az új tevékenységi területek, mint pl. a francia guyanai fakitermelés jelentőségét.

A Bizottság javaslata értelmében a legkülső régiók az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA)[14] keretében továbbra is különleges bánásmódban részesülnek, hogy támogassák a versenyképességi fejlesztéseket, a vidéki tevékenységek diverzifikációját, a természeti erőforrások fenntartható kezelését és a vidéki területek kiegyensúlyozott területi fejlesztését.

Halászat. A Bizottságnak a közös halászati politikára irányuló reformjavaslatai szerint a halállományok kezelése és a tengeri medencékkel kapcsolatos döntéshozatal regionálisabb jelleget öltenek, figyelembe véve a helyi állományokat. E regionalizált megközelítés keretében a Bizottság megvitatja az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal, hogy hogyan lehetne biztosítani a legkülső régiókban az érdekelt feleknek a konzultációs folyamatban és a védelmi intézkedések megtervezésében való hatékony részvételét, többek között a legkülső régiók számára egy erre a célra kijelölt tanácsadó bizottság létrehozásával a sajátosságok fokozottabb figyelembevétele érdekében.

A legkülső régiókban a helyi halászati ágazatoknak továbbá a halászati gazdálkodás és termékek hozzáadott értékének növeléséhez marketingterv kidolgozása saját felelősségük lesz. A legkülső régiók az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) javaslataiból átvehet egy sor olyan intézkedést, amely számukra érdekes lehet, mint pl. a halászati térségek fenntartható helyi fejlesztésének támogatása vagy a kisméretű parti flották támogatása, ideértve vállalati és marketingstratégiai tanácsadó szolgáltatásokat és az innovatív megközelítésekre irányuló tanulmányokat is. Az akvakultúrával foglalkozó és feldolgozó vállalatoknak nyújtott támogatás szintén fontos forrásokat jelenthet a legkülső régiók potenciális kedvezményezettjei számára, és ezekben az ágazatokban új munkahelyeket teremthet.

Ami a finanszírozást illeti, a javasolt ETHA figyelembe veszi a legkülső régiók sajátosságait azáltal, hogy ezekben a régiókban az ETHA-beruházások számára nagyobb intenzitású segély formájában kiegészítő pénzügyi támogatást nyújt. A javasolt ETHA szintén előirányozza a kompenzációs mechanizmus, az ún. „halászati POSEI” integrálását is, hogy a legkülső régiók továbbra is kapjanak támogatást[15].

Ezenkívül az Azori-szigetek, Madeira és a Kanári-szigetek meglévő modellje alapján a Bizottság megvitatja az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal egy kizárólagos hozzáférési övezet létrehozását, amely a francia legkülső régió esetében lehetne tervbe véve.

Az idegenforgalom már néhány legkülső régióban hagyományos tevékenységi terület, de a növekedési tényezőkről szóló tanulmány még mindig jelentős növekedési potenciált jelez. Felkérik a legkülső régiókat, hogy kétszeres erőfeszítéssel hajtsák végre az „Európa, a világ első számú turisztikai célpontja” című közleményben (2010 június) leírt intézkedéseket, hogy az idegenforgalom fenntartható legyen, és a specializáció útján növekedés jöjjön létre. A hatékonyságot az IKT szélesebb körű használatával, valamint a minőség, a készségek és a kompetencia fokozásával lehet növelni. Az új kohéziós politikai programok az idegenforgalom számára beruházási források lesznek.

A kulturális és természeti örökség a legkülső régiókban fontos forrása az idegenforgalom-központú fejlesztéseknek. Az EU elősegíti a kulturális és természeti örökség védelméhez, fenntartható használatához és hozzáadott értékéhez való hozzájárulást, ideértve a biodiverzitást is, valamint az idegenforgalmi céllal való hozzáférhetőségüket.

A Bizottság gondoskodik róla, hogy kulturális és kreatív ágazataik fejlesztése érdekében a legkülső régiók hozzáférhessenek az uniós jövőbeli kulturális politikai programjaihoz és kezdeményezéseihez.

3) Feltörekvő ágazatok

A növekedési tényezőkről szóló tanulmány: „[Meg kell találni a megfelelő] egyensúlyt a hagyományos ágazatok radikális fejlesztése, valamint az új termékek és ágazatok számára elegendő növekedési tér megteremtése között” „A belső források és az új technológiák egyvelege, valamint a tényezők szervezettsége versenyelőnyt eredményezhet” „A szakpolitikáknak koncentrálniuk kell a humán és anyagi erőforrásokat, piacközpontúbbá kell tenniük őket, ahelyett, hogy túl sok potenciális területre osztják el őket"

Kutatás és innováció. A legkülső régiók KTF-hálózatokban való részvétele kulcsfontosságú a legkülső régiókban az „intelligens” növekedés megvalósításához. A helyes gyakorlatokra már sok példa akad, de a kutatás területén szükséges kritikus tömeg hiánya még mindig kihívást jelent. A javasolt „Horizon 2020” program táplálja a legkülső régiók tudományos kiválóságát, támogatja a technológiai és gyakorlati alapú innovációt, és fellendíti a magánszféra kísérletezésbe történő beruházásait, többek között a mezőgazdaság és az őshonos biodiverzitás terén. A cél az lesz, hogy sokféle területről származó érdekelt felek vegyenek részt az innováció ösztönzésében, amely a hagyományos ágazatokban új termékekhez és alkalmazásokhoz vezethet, vagy a gazdasági tevékenységek új területeit nyithatják meg, amelyek új munkahelyeket teremtenek.

Fenntartható energia. Az EU a legkülső régiókban támogatja azokat a jelenlegi és új intézkedéseket, amelyek az energiabehozataltól és a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőség csökkentésére, továbbá a strukturális alapokon és kezdeményezéseken, mint pl. a „Szigetek Egyezményén” keresztül a megújuló energiaforrások kifejlesztésére irányulnak. A cél az lesz, hogy fokozódjon az energiafüggetlenség, és olyan kiválósági központok jöjjenek létre, amelyek hozzájárulnak 2020-ra a CO2-kibocsátás legalább 20 %-os csökkentésének eléréséhez.

Az Európai Parlament energiaügy terén tett javaslatai alapján a Bizottság a legkülső régiókkal és a tagállamokkal együttműködve megvizsgálja, hogy a kohéziós politikai alapok értelmében hogyan lehetne legjobban kiaknázni a megújuló energiára és energiahatékonyságra irányuló forrásokat úgy, hogy az a legjobban megfeleljen a legkülső régiók sajátos igényeinek és kapacitásainak.

Tengerügyi lehetőségek. Tekintettel az Európai Unió integrált tengerpolitikájának fejleményeire[16], 2014 és 2020 között a közös stratégiai keretből vagy más releváns horizontális programokból uniós forrásokat lehet felhasználni a legkülső régiók tengergazdálkodásába történő beruházásokra. Ezzel összefüggésben a makaronéziai és karibi legkülső régióknak meg kell ragadniuk az uniós atlanti stratégia által kínált lehetőségeket[17].

A tudáshálózatok terén 2012 után az európai tengeri megfigyelési és adathálózatot (EMODNet) a Bizottság ki kívánja bővíteni a legkülső régiókra is. A Bizottság az Unió integrált tengerpolitikájának, többek között a „kék növekedés” kezdeményezés végrehajtásában továbbra is figyelembe veszi a legkülső régiók szempontjait[18].

4) A vállalkozói készség fokozása

A legkülső régiók viszonylag kisméretű gazdaságaiban a kis- és középvállalkozások igen fontosak. A fő probléma a vállalati fejlesztésekhez szükséges finanszírozás elérhetősége. A Bizottság a kkv-k finanszírozáshoz való hozzáféréséről szóló cselekvési terv[19], valamint a szociális változásról és innovációról szóló program mikrofinanszírozás és szociális vállalkozás támogatási tengelyének[20] végrehajtásakor figyelembe fogja venni a legkülső régiók sajátos helyzetét. Az ERFA-kezdeményezések, mint pl. a JEREMIE által kínált lehetőségeken túl a Bizottság az EIB-csoporttal együtt mindegyik legkülső régióban helyi beruházási alap létrehozása, illetve regionális tőke/beruházási piacok kifejlesztése céljából együttműködik a tagállamokkal és a legkülső régiókkal.

Szociális vállalkozások. A szociális vállalatok az inkluzív növekedés és fejlődés fontos mozgatórugói. A legkülső régióknak meg kell vizsgálniuk a 2011 októberében elfogadott, új „társadalomtudatos vállalkozás” kezdeményezésből adódó lehetőségeiket. A kezdeményezés célja kedvező környezet kialakítása azoknak a vállalatoknak, amelyek elsőszámú célkitűzése a szociális igények kielégítése, és átfogó cselekvési tervet állapít meg a szociális vállalatok láthatóságának és a forrásokhoz való hozzáférésének növelésére. Ezzel összefüggésben a 2014­–2020-as időszakra szóló ERFA és ESZA rendelet értelmében célirányos beruházási prioritásokat javasoltak.

5) Az egységes piacba való integrálás

Az egységes piaci intézkedéscsomag[21] hangsúlyozza az egységes piac mint a legkülső régiók versenyképességi platformjának a jelentőségét. Az egységes piaci intézkedéscsomag második fejezetét 2012 őszén fogadják el. Amikor releváns, a legkülső régiók sajátos helyzetét figyelembe veszik, hogy lehetővé váljon teljes integrációjuk az egységes piacba.

Az integráció előtti első akadály a legkülső régiók távoli elhelyezkedése. Az EU a közlekedés[22], a telekommunikációs és az energia területén a transzeurópai hálózatok végrehajtásában és fejlesztésében figyelembe veszi a legkülső régiók szempontjait. Ezen a három területen a legkülső régiókat adott esetben és amint elfogadják az ágazati iránymutatásokat, a benne leírt szakpolitikai célkitűzésekkel és kritériumokkal összhangban be fogják vonni a közös érdekeltségű projektekbe[23]. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz szintén ezt a megközelítést követi, amikor megállapítja, melyek a közös érdekeltségű támogatható projektek. Konkrétabban: a közlekedés területén az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből a legkülső régiókat érintő közös érdekeltségű projektek és a „tengeri autópályákra” összpontosító projektek támogathatóak.

Az Európai Parlament közlekedés terén tett javaslatai alapján a Bizottság a legkülső régiókkal és a tagállamokkal együttműködve megvizsgálja, hogy a kohéziós politikai alapok értelmében hogyan lehetne legjobban kiaknázni a kohéziós politikai alapokból származó forrásokat.

A digitális megosztottság megszüntetése és a legkülső régiók digitális egységes piachoz való hozzáférése igen fontos. Ahhoz, hogy jól működő és hatékony digitális egységes piac jöjjön létre, a legkülső régiók szempontjait az európai digitális egységes piacról szóló minden jövőbeli szabályozási javaslatban nyíltan figyelembe kell venni.

Az állami támogatással kapcsolatos szabályok kulcsfontosságúak ahhoz, hogy az egységes piacon a versenytorzulás elkerülhető legyen. Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja a legkülső régiókat egyértelműen olyan régióknak ismeri el, ahol a strukturális, gazdasági és társadalmi helyzetre való tekintettel a gazdasági fejlődés előmozdítására támogatás nyújtható. Ezzel összefüggésben a regionális támogatásokról szóló iránymutatások a legkülső régiók számára preferenciális elbánást tartanak fenn. Ezenkívül a legkülső régiók számára a mezőgazdaság, halászat és az akvakultúra ágazataira alkalmazandó speciális szabályok fennmaradnak.

A tisztességes és nyitott ajánlati felhívásokon alapuló közbeszerzési szabályok az egységes piac egyik alappillére. A Bizottság felméri annak lehetőségét, hogy amint elfogadják az uniós közbeszerzési szabályok reformjára irányuló javaslatait, hogyan lehetne ezek végrehajtási szakaszában a legkülső régiók szempontjait érvényesíteni. Annak meghatározásához, hogy az EU-Szerződés szabályai és elvei vonatkoznak-e az uniós közbeszerzési szabályoknak nem megfelelő vagy csak részben megfelelő közbeszerzési szerződésekre, a legkülső régiók szempontjainak már van némi jelentősége[24]. A jelenlegi helyzetet azonban még mindig egyértelműsíteni kell. A legkülső régiók ajánlatkérőinek szüksége lehet rá, hogy a vállalat, amelynek a közbeszerzési szerződést odaítélték, helyi munkaerőt béreljen, feltéve, hogy a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében nincs közvetlen vagy közvetett megkülönböztetés[25], és az érdekellentéteket megelőzik és elkerülik.

Vám- és adóügyek. A legkülső régiók versenyképességének javításához sajátos rendszerek járulnak hozzá. A Bizottság megvizsgálja az érintett tagállamoktól a rendszerek működésének meghosszabbítására vagy módosítására irányuló kérelmeket és indoklásokat, és ennek megfelelően javaslatokkal áll elő, figyelembe véve, hogy ezek a rendszerek milyen hatást gyakorolnak a helyi gazdaságra és a belső piacra. Az adózás területét a helyes kormányzás elveinek (úgy mint átláthatóság, információcsere és tisztességes adóverseny) kell vezérelniük, csakúgy, mint az Unió más részein.

Hatékonyabb tájékoztatás. Mindegyik legkülső régióban „egységes piaci” kapcsolattartási pontot állítanak fel, ahol az ajánlat lehetőségeiről több tájékoztatást nyújtó egyedi képzési intézkedéseket kínálnak a legkülső régiók vállalatainak és köztisztviselőinek. Az IMI és SOLVIT platformot szintén jobban kihasználják.

Oktatás és készségek. A javasolt „Erasmus mindenkinek” program[26] lehetőségeket nyújt a legkülső régiókban a vállalatok, oktatási és képzési intézmények (azaz egyetemek, szakképzési intézmények) közötti partnerségek támogatására, továbbá megkönnyíti és elősegíti a legkülső régiókból, illetve az ilyen régiókba a diákok és tanárok mobilitását. Az oktatási és képzési rendszerek korszerűsítése, valamint a színvonalas oktatáshoz való hozzáférés javítása az ESZA-ból finanszírozható.

A fogyasztópolitika terén a Bizottság az európai fogyasztóügyi stratégia végrehajtásában adott esetben figyelembe veszi a legkülső régiók szempontjait. A legkülső régiók fogyasztóinak különösen az utazás, telekommunikáció és az energiaügy ágazataihoz fűződik érdekük.

Tekintettel a legkülső régiók és a kontinens között a várható élettartam és az egészségügyi állapot terén tapasztalható egyenlőtlenségekre, az egészségügy különösen fontos kérdés. A kohéziós politika lehetőséget nyújt az egészségügyi infrastruktúrába – többek között a legkülső régiókban a telemedicinába és az egészségügyi dolgozók képzésébe – való beruházásra.

6) A legkülső régiók környezetvédelme

Az EU polgári védelmi politikája támogatja azokat az intézkedéseket, amelyek csökkentik a legkülső régiók különleges érzékenységét a természeti katasztrófákra, és segítik megteremteni a fenntarthatóbb növekedés feltételeit. A legkülső régiók földrajza és bonyolult topográfiája megakadályozza az intervenciós források alkalmazását, és emiatt súlyos vészhelyzet esetén különleges segítségnyújtásra van szükség. Az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló határozat és a polgári védelmi pénzügyi eszközről szóló határozat[27] hivatkozik a legkülső régiók különleges igényeire, és figyelembe veszi őket az EU polgári védelmi mechanizmusával kapcsolatos intézkedéseinek végrehajtásában. Az uniós polgári védelmi mechanizmusra irányuló javaslat[28] szintén hivatkozik erre a támogatásra.

Éghajlat-politika. Az EU intézkedéseket hoz az éghajlatváltozás mérséklése és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás terén egyaránt[29]. Minden releváns ágazatban az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás támogatásával, a zöldebb és karbonszegény gazdaság elősegítésével, az energia- és forráshatékonyság javításával, valamint a közlekedés és mezőgazdaság fenntarthatóságával növelni kell a legkülső régiók ellenálló képességét az éghajlati változásoknak. A partvidékek védelme különösen fontos kérdés a legkülső régiók számára. A Bizottság által az éghajlatváltozás legkülső régiókra gyakorolt hatásáról megrendelt tanulmány eredményeit 2013-ban teszik közzé.

Biodiverzitás és ökoszisztéma-szolgáltatások. A legkülső régiókban nagyobb törekvésekkel támogatják a biodiverzitást és az ökoszisztéma-szolgáltatásokat olyan kezdeményezésekre építve, mint pl. a BEST (önkéntes rendszer a legkülső régiók és a tengerentúli országok és területek biodiverzitása és ökoszisztéma-szolgáltatásai számára), amely elősegíti az EU biodiverzitásról szóló stratégiája releváns célkitűzéseinek és intézkedéseinek a megvalósulását. Az ezen a téren hozott intézkedések a strukturális alapokból finanszírozhatók.

4.2. Külső dimenzió

A legkülső régiók földrajzi elhelyezkedéséből kifolyólag a külső dimenziót érintő uniós szakpolitikák a stratégia kulcsfontosságú részei. Ahhoz, hogy a legkülső régiók fejlesszék saját potenciáljukat, és az EU-hoz hozzáadott értékük a lehető legnagyobb legyen, a legkülső régióknak nemcsak az egységes piacra kell jobban integrálódniuk, hanem saját regionális szomszédságukba is. Olyan regionális szomszédsági terveket kell létrehozni, amelyek összhangban állnak az EU külpolitikai célkitűzéseivel. Az uniós hatóságok intézkedéseinek koordinálása és kiegészítő jellege javulni fog, különös az ERFA és más eszközök – elsősorban az Európai Fejlesztési Alap, de a Fejlesztési Együttműködési Eszköz és a Partnerségi Eszköz is – által támogatott együttműködési programok közötti koordinálás és szinergia fog javulni. A legkülső régiókra vonatkozóan az egységes piaci intézkedéscsomaggal összefüggésben végzett munkára építve az egységes piac külső dimenzióját is meg kell erősíteni.

A legkülső régiók és szomszédai közötti együttműködés mindegyik fél érdekében történik, különös tekintettel a gazdasági lehetőségek fellendítésére. Az együttműködésre a harmadik országokkal között uniós megállapodásokban[30] szereplő ad hoc rendelkezések jobb érvényesítése, vagy az olyan programok útján lehet ösztönözni, mint pl. az oktatási Erasmus Mundus, amelyben a legkülső régiók a képzési tevékenységek terén potenciális vezető szerepet játszanak. A legkülső régióknak lehetőségük nyílik ahhoz, hogy üzleti és együttműködési platformmá és logisztikai csomóponttá váljanak.

Kereskedelmi és halászati megállapodások. Az uniós megállapodások kellőképpen figyelembe veszik a legkülső régiókat, például amikor a megállapodások a legkülső régiókban termelt árukat érintik. Ennek hatására a legkülső régiók nemcsak az EU-ban, hanem a harmadik országok piacain is versenyképesek lehetnek. Mára már megszokottá vált a kereskedelmi megállapodásokhoz, mint pl. az európai partnerségi megállapodásokhoz kísérő javaslatok gyakorlata hatásvizsgálattal együtt, amelynek adott esetben a legkülső régiók szempontjait is figyelembe kell vennie. A legkülső régiók számára sajátos védzáradékok beillesztése igen fontos, de javítani kell a tájékoztatást annak biztosítására, hogy az ilyen záradékokat szükség esetén teljes mértékben alkalmazzák.

Új és hatékonyabb légi és tengeri utak a legkülső régiók és szomszédaik között. A Bizottság mérlegeli, hogy az 1994-es és 2005-ös légi közlekedési iránymutatások[31] felülvizsgálatának előkészítése és a 2004-es tengeri szállítási iránymutatások[32] áttekintése során a legkülső régiók sajátosságait hogyan lehetne figyelembe venni. A Bizottság értékeli a tagállamoktól a legkülső régiókkal szomszédos harmadik országokkal kétoldalú megállapodások megkötésére irányuló kérelmeket. Ezek a megállapodások az utasszállításra hasonló szolgáltatási követelményeket szabnak meg, mint az uniós jog szerinti közszolgáltatási kötelezettségekről szóló szerződések. Ezt csak akkor lehet előirányozni, ha a piaci feltételek önmagukban nem elegendők ahhoz, hogy odavonzzák a gazdasági szereplőket az ilyen szereplők minden megkülönböztetése nélkül, és tiszteletben tartva a meglévő kétoldalú és többoldalú megállapodásokat, továbbá a releváns állami támogatási szabályokat. Az EU a közlekedés liberalizálása és az összeköttetések növelése érdekében szintén fontolóra veszi a legkülső régiókkal szomszédos országokkal megállapodások megkötését.

Energia. Az EU támogatja azokat a projekteket, amelyek a legkülső régiókra és szomszédos országokra és területekre kiterjedő, hatékonyabb energiapiacok létrehozására irányulnak.

Elektronikus kommunikációs hálózatok. A hálózati infrastruktúra megbízhatóságának növelése kiemelt fontosságú. Az egyetlen kis kapacitású tenger alatti kábeles összeköttetésen alapuló, jelenlegi digitális hálózatok nem biztosítják a szolgáltatás folytonosságát, és nem tudnak állandóan növekvő sebességet biztosítani. Az IKT-szolgáltatások hozzáférhetőségével, díjaival, minőségével és biztonságával kapcsolatos kérdéseket határozottabban kell kezelni, különösen azért, hogy meg lehessen teremteni a nagysebességű internet feltételeit. A nemzeti versenyhatóságok kulcsszerepet játszanak a tenger alatti kábeleken keresztüli kapacitásnöveléshez, továbbá az ilyen kábelek földi részeihez való hozzáféréshez szükséges feltételek meghatározásában.

Nemzetközi szinten működő kkv-k. A Bizottság a „Kisvállalkozás, nagyvilág” című közleményében[33] említett intézkedések végrehajtása során különleges figyelmet szentel a legkülső régióknak.

Vállalatok közötti alternatív vitarendezési eszközök. A legkülső régiókban és harmadik országbeli szomszédjaikban található vállalatok közötti bizalom kiépítése az első konkrét lépés, amelyre a regionális csoportokon belüli zökkenőmentes kereskedelmi folyamatokhoz szükség van. Ennek érdekében az érintett jogi rendszerek közelítésével ösztönözni kell a legkülső régiók, a tengerentúli országok és területek, valamint a szomszédos harmadik országok vállalatai közötti alternatív vitarendezési rendszereket.

Mobilitás. A tagállamoknak nagyobb erőfeszítéseket kell tenniük a harmadik országbeli polgárok kulcsfontosságú csoportja, mint pl. a diákok, kutatók és a vállalati közösség mobilitásának megkönnyítése érdekében, miközben továbbra is törekedni kell az illegális bevándorlás csökkentésére és az emberkereskedelem megfékezésére.

5. Következtetés

A legkülső régiókban már komoly előrelépések történtek, de gazdaságaik még mindig viszonylag instabilak. Továbbra is fenn kell tartani az állandó korlátok csökkentésére és az egységes piacba, illetve a szomszédságukba való teljes körű integrációjuk biztosítására irányuló törekvéseket, amelyeket a szereplőknek minden szinten meg kell erősíteniük. Sajátságos helyzetüket az Európa 2020 stratégiát végrehajtó szakpolitikák új generációjában figyelembe kell venni, továbbá a legkülső régióknak és tagállamaiknak meg kell tenniük minden tőlük telhetőt, hogy megragadják a rendelkezésre álló lehetőségeket. A legkülső régiók potenciális növekedése az idegenforgalom, mezőgazdaság és halászat hagyományos ágazatainak átszervezéséből, valamint a kutatás, technológiai fejlesztés és innováció régi és új ágazatokra való alkalmazásából származó specializációból származhat.

A hagyományos ágazatok korszerűsítése és jól megválasztott, új területeken belüli diverzifikáció kulcsfontosságú a legkülső régiók jövőbeli jóléte szempontjából. A Bizottság támogatást nyújt minden legkülső régiónak abban, hogy megtalálja saját útját gazdasága diverzifikációja és korszerűsítése felé azzal a céllal, hogy szilárdabb gazdasági feltéteket teremtsenek, és csökkentsék a többi uniós régióval szembeni lemaradást. Felkérik az összes legkülső régiót és tagállamaikat, hogy dolgozzanak ki egy cselekvési tervet, amely célkitűzések és mérföldkövek útján meghatározza, hogy hogyan kívánják végrehajtani az Európa 2020 stratégiát, figyelembe véve egyedi helyzetüket és az ebben a közleményben meghatározott, rendelkezésre álló eszközöket.

A Bizottság egy eltökélt szolgálatközi csoport rendszeres üléseivel arra törekszik, hogy megerősítse a legkülső régiók egységes piacba és földrajzi környezetébe való integrálását. A Bizottság legkésőbb 2017 végére felülvizsgálja az ebben a közleményben javasolt valamennyi intézkedés végrehajtását.

[1] Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 349. cikke és 355. cikke (1) bekezdése szerint, amelyet Saint-Barthélemy jogállásának megváltoztatásával a 2010. október 29-i európai tanácsi határozat módosított, az EU-nak nyolc „legkülső régiója” van: a négy francia tengerentúli megye és régió (Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique, Réunion) és egy tengerentúli közösség (Saint Martin); a két portugál autonóm régió (az Azori-szigetek és Madeira); egy spanyol autonóm közösség (a Kanári-szigetek). Az EUMSZ 355. cikkének (6) bekezdése értelmében Franciaország hivatalos kérelmet nyújtott be az Európai Tanácsnak, hogy 2014 januárjától legkülső régióra változtassa meg Mayotte jogállását, amely jelenleg a tengerentúli országok és területek közé tartozik.

[2] A Külügyek Tanácsának 2010. június 14-i 3023. ülése

[3] COM(2004) 343, 2004.5.26.; COM(2004) 543, 2004.8.6.

[4] A Bizottság közleménye: A legkülső régiók: előny Európa számára (COM(2008) 642 végleges, 2008.10.17).

[5] A legkülső régiókról szóló együttes memorandum: mától 2020-ig, 2009. október 14.

[6] Spanyolország, Franciaország, Portugália és a legkülső régiók memoranduma: a legkülső régiókra irányuló európai stratégia megújított jövőképe, 2010. május 7.

[7] Az Európai Parlament jelentése „az EU 2020 stratégia keretében a kohéziós politika által az Európai Unió legkülső régióiban betöltött szerepről”, 2012. április 18. (előadó: Nuno Teixeira)

[8] Barnier biztos felkérte Pedro Solbes Mirát, Spanyolország egykori mezőgazdasági és gazdasági miniszterét és korábbi európai biztost, hogy készítsen tanulmányt a legkülső régiók helyzetéről az egységes piacon

http://ec.europa.eu/internal_market/outermost_regions/index_en.htm

[9] Az Ismeri Europa végezte el 2011 márciusában a Bizottság 2009. évi felkérésére.

[10] Az „Institut National d'Études Démographiques” (INED) végezte el 2012 májusában a Bizottság megrendelésére.

[11] Az EUMSZ 198. cikkében és 355. cikke (2) bekezdésében említett tengerentúli országok és területek. Külön figyelmet kell szentelni a tengerentúli országok és területek EU-val való kapcsolatáról szóló későbbi tanácsi határozatnak és különösen az ezeknek a területeknek a regionális együttműködésével és integrációjával kapcsolatos rendelkezéseknek.

[12] http://s3platform.jrc.ec.europa.eu/home

[13] COM(2011) 611 végleges, 2011.10.6.

[14] COM(2011) 627 végleges/2, 2011.10.19.

[15] COM(2011) 804 végleges, 2011.12.2.

[16] COM(2007) 575 végleges, 2007.10.10.

[17] COM(2011) 782 végleges, 2011.11.21.

[18] Tanácsi következtetések, 2011.12.19., 12. pont

[19] COM(2011) 870 végleges, 2011.12.7. és SEC (2011) 1527 végleges.

[20] COM(2011) 609 végleges, 06.10.2011 Ezeknek az intézkedéseknek a végrehajtása pénzügyi eszközökön keresztül történhet, többek között az eszközökkel kapcsolatos feltételektől és az eszközök ismeretétől, továbbá a mikrohitel-szolgáltatók keresletétől függően források felvételével.

[21] COM(2011) 206 végleges, 2011.4.13. „Olyan, integráltabb piac[ra van szükség], amely messzemenően alkalmas az európai emberek, vállalkozások és térségek – köztük a legtávolabbi és a legkevésbé fejlett területek – együttes versenyképességét megalapozó platform szerepének betöltésére.”

[22] COM(2011) 650 végleges/3, 2012.2.6., 4. cikk (2) bekezdés j) pontja

[23] Lásd alább a Külső dimenzió című szakaszban.

[24] Mivel a földrajzi elhelyezkedés, valamint a piac mérete és szerkezete olyan kritériumok, amelyek meghatározzák, hogy egy szerződés odaítélése érdekében állhat-e más tagállamból származó gazdasági szereplőnek is – lásd a közbeszerzési irányelvek hatálya alá nem, vagy csak részlegesen tartozó szerződések odaítélésére alkalmazandó uniós jogról szóló bizottsági értelmező közleményének 1.3. pontját, C 179., 2006.8.1.

25 A Bíróság ítélete a 31/87. sz. ügyben Beentjes [1988] ECR 4635.

[26] COM(2011) 788 végleges, 2011.11.23.

[27] A Tanács 2007. március 5-i 2007/162/EK határozata, A Tanács 2007. november 8-i 2007/779/EK határozata.

[28] COM(2011) 934 végleges, 2011.12.20.

[29] Fehér könyv – Az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás: egy európai fellépési keret felé (COM(2009) 147) végleges, 2009.4.1.

[30] Például az EPA EU/CARIFORUM 132. cikkének h) pontja és 239. cikke.

[31] Közösségi iránymutatások a repülőterek finanszírozására és a regionális repülőterekről közlekedő légitársaságoknak nyújtott indulási célú állami támogatásokról (HL C 312., 2005.12.9., 1. o.).

[32] Közösségi iránymutatás a tengeri szállítási ágazatnak nyújtott állami támogatásáról (HL C 013., 2004.01.17., 3. o.).

[33] COM(2011) 702 végleges, 2011.11.9.