INDOKOLÁS

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (a továbbiakban: a héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács – a Bizottság javaslata alapján – bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon a hozzáadottérték-adó beszedésének egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére.

A Bizottságnál 2019. december 4-én iktatott levelében az Olasz Köztársaság felhatalmazást kért arra, hogy a továbbiakban is alkalmazhassa a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérést a hatóságok számára történő termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás esetében a héa megfizetésére és a számlázásra vonatkozó előírások tekintetében. Az említett kérelem szűkítette a hatályos eltérő intézkedés alkalmazási körét; ezt az eltérő intézkedést az (EU) 2017/784 tanácsi végrehajtási határozat engedélyezte, amely kiterjedt a központi és helyi hatóságok által ellenőrzött vállalatok, valamint a tőzsdén jegyzett egyes vállalatok részére történő termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra is.

Ugyanakkor, a Bizottságnak címzett 2020. március 27-i levelében Olaszország megváltoztatta kérelmét, és azt kérte, hogy a felhatalmazás alkalmazási köre maradjon ugyanaz, mint az (EU) 2017/784 tanácsi végrehajtási határozatban megadott felhatalmazásé, tehát, hogy a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérést alkalmazhassa a hatóságok, a központi és helyi hatóságok által ellenőrzött vállalatok, valamint a tőzsdén jegyzett egyes vállalatok részére történő termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra is. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2020. május 5-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot az Olasz Köztársaság kérelméről. 2020. május 6-án kelt levelében a Bizottság arról értesítette az Olasz Köztársaságot, hogy a kérelem elbírálásához szükséges minden információ a rendelkezésére áll.

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A statisztikai ellenőrzési rendszer bevezetését követően Olaszország súlyos héacsalásokat derített fel a hatóságok részére történő termékértékesítéssel és szolgáltatásnyújtással összefüggésben. E gyakorlat megszüntetése érdekében 2014-ben Olaszország kérelmezte, hogy a hatóságok részére történő termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások után fizetendő héát ne az értékesítőnek vagy szolgáltatónak, hanem az adóhatóság egy elkülönített és zárolt bankszámlájára fizessék meg. Ezt a mechanizmust általában „megosztott héafizetésként” említik, minthogy a szokásosan a vevő által az értékesítőnek vagy a szolgáltatónak történő kifizetést (a termékértékesítésért és a szolgáltatásnyújtásért járó ellentételezés plusz héa) megosztják a következőképpen: i. egyfelől az értékesítőnek vagy szolgáltatónak fizetett ellenszolgáltatásra; és ii. másfelől a megfizetendő héára, amelyet az adóhatóságok zárolt bankszámlájára utalnak át.

Az eltérést a Tanács (EU) 2015/1401 végrehajtási határozata 2017. december 31-éig engedélyezte. E határozat felhatalmazta Olaszországot, hogy a héafizetés tekintetében a héairányelv 206. cikkétől, a számlázási szabályok vonatkozásában pedig a héairányelv 226. cikkétől eltérjen.

Olaszország egy meghatározott időre kérelmezte az eltérést, amíg kidolgozza és bevezeti az ellenőrzési politika megfelelő intézkedéseit, és maradéktalanul kihasználja az elektronikus számlázáson keresztül beérkező adatokban rejlő lehetőségeket. Az egyes tranzakciók és a hatóságok által a vásárlásaik után megfizetendő pontos héaösszegek valós idejű ellenőrzését biztosító, a hatóságok részére történő termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra vonatkozó elektronikus számlázási kötelezettség bevezetésének lehetővé kell tennie Olaszország számára, hogy a hagyományos ellenőrzési módszerekre támaszkodva vizsgálja az érintett ágazatot úgy, hogy a héairányelvtől nem kell eltérnie azért, hogy a megosztott héafizetési intézkedést alkalmazza.

Az Olaszország által adott tájékoztatás szerint a hatóságok részére történő termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra vonatkozó elektronikus számlázás bevezetése jelentős mennyiségű információt szolgáltatott az adóhatóságnak a számlák mozgásával kapcsolatban, ami lehetővé tette a tranzakciók és a vonatkozó héaösszegek ellenőrzését. 2017. január 1-jétől vezették csak be azonban a hatékony ellenőrzési rendszer másik elemét, az adóhatóság felé a kiállított és befogadott számlákkal kapcsolatos adatszolgáltatási kötelezettséget. Több idő kellett ahhoz, hogy az intézkedés hatékony legyen és valóban nagyobb adófegyelemre ösztönözze az adóalanyokat. Következésképpen Olaszország kérelmezte, hogy a hatóságok részére történő termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások tekintetében a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérést hosszabbítsák meg.

Ezenkívül Olaszország adókijátszást tárt fel a hatóságok által ellenőrzött vállalatok, illetve egy kisebb, 40 tőzsdén jegyzett vállalatból álló csoport részére történő termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások körében. Az ezen adókijátszás elleni küzdelem, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az állami héabevételekben ne legyen további kiesés, Olaszország kérelmezte a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérés alkalmazási körének kiterjesztését a fent említett gazdálkodó egységek számára történő termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra, akiket Olaszország ugyanolyan megbízhatónak tart, mint a hatóságokat. Ezek között a gazdálkodó egységek között vannak központi és helyi hatóságok által ellenőrzött vállalatok, illetve mintegy 40 tőzsdén jegyzett vállalat, így összesen mintegy 2 400 vállalatról van szó. Olaszország arra számított, hogy ha a megosztott fizetési rendszert kiterjeszti e vállalatokra, akkor visszaszoríthatja az érintett gazdálkodó egységek értékesítői vagy szolgáltatói részéről héanemfizetés formájában jelentkező adókijátszást, ezzel pedig növelheti a héabevételeket.

A kibővített alkalmazási körrel rendelkező eltérés meghosszabbítását a Tanács (EU) 2017/784 végrehajtási határozata 2020. június 30-ig engedélyezte.

A Tanács (EU) 2017/784 végrehajtási határozata 3. cikke második bekezdésének megfelelően 2018 októberében Olaszország jelentést nyújtott be. A jelentés szerint az Olaszországban bevezetett megosztott fizetési rendszer növelte a héabevételeket, a növekedés pedig nagyobb volt, mint amivel az intézkedés bevezetésekor számolt. Ezenfelül a jelentés arról számolt be, hogy a megosztott héafizetés hatálya alatt álló vállalatok értékesítőinél és szolgáltatóinál jelentkező héahitel növekedése, amely az intézkedés végrehajtásából ered, könnyen ellenőrizhető és kezelhető, és hogy a héa-visszatérítések helyzete sem romlott.

A megosztott fizetési mechanizmus az Olaszország által az adócsalással és -kijátszással szemben bevezetett intézkedéscsomag része. Ezen intézkedéscsomag többek között magában foglalja az elektronikus számlázást és a naponta lebonyolított ügyletek ellenértékére vonatkozó elektronikus adattovábbítást. Az elektronikus számlázást 2018. július 1-jén vezették be bizonyos ágazatokban, és 2019. január 1-jén általános hatállyal. E kötelezettséget a Tanács (EU) 2018/593 végrehajtási határozata engedélyezte. A naponta lebonyolított ügyletek ellenértékére vonatkozó elektronikus adattovábbítás értelmében a kiskereskedelemben működő, illetve hasonló (számlázási kötelezettséggel nem érintett) tevékenységeket folytató adófizetők kötelesek a naponta lebonyolított ügyletek ellenértékére vonatkozó adatokat elektronikusan tárolni és az Agenzia delle Entrate részére elektronikusan továbbítani. Ez utóbbi kötelezettség 2020. január 1-jétől hatályos, illetve azon adófizetők vonatkozásában, amelyek forgalma meghaladja a 400 000 EUR-t, 2019. július 1-jétől. Ezen intézkedéscsomag más ellenőrző intézkedések helyébe lépett, és segítségével az olasz adóhatóság összevetheti a vállalkozók által bevallott különböző műveleteket és nyomon követheti a héafizetések teljesítését. A legutóbbi jogszabályváltozások bevezették azt a kötelezettséget, hogy a héatranzakciókról szóló, elektronikus számlákból, határokon átnyúló tranzakciókból és elektronikusan tárolt ellenértékekből származó adatokat haladéktalanul az adófizetők rendelkezésére kell bocsátani, hogy egyszerűsítsék számukra a normakövetést; ennek eredményeként a héabevallásokat az Agenzia delle Entrate előre kitölti, és elkészülnek a szokásos adómegállapítások, amelyeket az adófizetők elfogadhatnak vagy kiegészíthetnek. A fent említett (EU) 2017/784 határozat (7) preambulumbekezdése szerint amint megvalósul a szóban forgó rendszer teljeskörű végrehajtása, nem lesz szükség a 2006/112/EK irányelvtől való eltérésre a megosztott héafizetés alkalmazása érdekében.

Ugyanakkor, az olasz hatóságok szerint jelenleg nem lenne helyénvaló a megosztott héafizetési intézkedés egyidejű megszüntetése. Becsléseik szerint a csalásellenes csomagon keresztül végrehajtott intézkedések révén az adóhatóság hamarabb, az eredetileg szükséges 18 hónap helyett három hónapon belül tudomást szerez az adókijátszás vagy adócsalás esetleges előfordulásáról. Mindazonáltal, a megosztott héafizetés hiányában az adócsalóktól való, ellenőrzést követőadó beszedés meghiúsulhat, ha fizetésképtelenek. A megosztott héafizetési mechanizmus, mint előzetes intézkedés, sokkal nagyobb hatékonyságot biztosít.

A Bizottság továbbra is úgy véli, hogy az Olaszország által kialakított csalásellenes intézkedéscsomag teljeskörű végrehajtása után nem lehet szükség a héairányelvtől való további eltérésre a megosztott héafizetés alkalmazhatósága érdekében. Ugyanakkor még mindig túl korai ezen intézkedések hatékonyságát teljeskörűen értékelni, mivel a közelmúltban hajtották végre őket. Az általánosan kötelező e-számlázás csak 2019. január 1-jén lépett hatályba, míg a naponta lebonyolított ügyletek ellenértékéről szóló elektronikus adattovábbítást 2020. január 1-jén hajtották végre teljesen. Ezen intézkedéseket, továbbá az adócsalások feltárására és az adóbeszedésre gyakorolt hatásukat tehát nem lehet kiterjedten értékelni. Így a csalásellenes csomag teljeskörű végrehajtásának hiányában tanácsos az intézkedést egy további időszakra meghosszabbítani, mivel megszüntetése jelentős káros hatásokkal járhat az adókijátszás elleni küzdelemben és a héa beszedésében az intézkedés alkalmazási körébe tartozó ágazatokban. Ezenfelül, ha az intézkedést nem hosszabbítják meg, a megosztott héafizetési mechanizmust alkalmazó vállalatoknak módosítaniuk kellene számlázási rendszerüket, hogy a változáshoz igazodjanak. Az adóhatóságnak is hasonlóan ki kellene igazítania rendszereit. A Covid19-világjárvány által okozott, Olaszországot sújtó megpróbáltatások miatt nem tűnik helyénvalónak arra kötelezni a vállalkozásokat és az adóhatóságot, hogy ezeket a módosításokat most végezzék el.

A megosztott héafizetés egyik hatása az, hogy az értékesítők vagy szolgáltatók a beszerzéseik után megfizetett héát nem tudják adóalanyként ellentételezni a termékértékesítéseik/szolgáltatásnyújtásaik után befolyó héával. Állandó hitelezői pozícióba kerülhetnek, és a szóban forgó héát ténylegesen vissza kell téríttetniük az adóhatósággal. Másrészről, bizonyos feltételek között Olaszország engedélyezi ezeknek az értékesítőknek vagy szolgáltatóknak, hogy a vevőiktől be nem folyó héát Olaszországban fizetendő egyéb adókkal ellentételezzék, ezzel csökkenti azt a cash flow problémát, amely egyébként azoknál a vállalkozásoknál jelentkezhet, amelyek Olaszországban kötelesek adózni.

Az Olaszország által benyújtott információ szerint a visszatérítési eljárás felgyorsult. A visszatérítés iránti kérelmeket átlagosan 67 nap alatt dolgozzák fel, és a kedvezményezettnek történő tényleges kifizetés átlagos időtartama 7 nap. A megosztott héafizetési intézkedés bevezetésekor az volt a cél, hogy azok az adóalanyok, akik a megosztott héafizetési rendszer hatálya alá vonható tranzakciókat végeznek, az ilyen tranzakciókból származó hitel határain belül jogosultak legyenek arra, hogy elsőbbséggel fizessék ki számukra a megfelelő héahiteleket. E gyakorlat értelmében a megosztott héafizetési mechanizmushoz kapcsolódó visszatérítési kérelmek feldolgozására elsőbbséggel kerül sor a nem elsőbbségi visszatérítésekhez képest, mind az előzetes vizsgálatok során, mind az összegek kifizetésekor.

Az Olaszország által benyújtott és a Bizottságnál 2019. december 4-én iktatott kérelem csökkentette a hatályos eltérő intézkedés alkalmazási körét, mivel Olaszország a héa megfizetésére és a számlázásra vonatkozó előírások tekintetében csak a hatóságok számára történő termékértékesítés és szolgáltatásnyújtás esetében kért felhatalmazást arra, hogy a továbbiakban is alkalmazhassa a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérést. Ugyanakkor, a Bizottságnak címezett 2020. március 27-i levelében Olaszország megváltoztatta kérelmét, és azt kérte, hogy a felhatalmazás alkalmazási köre maradjon ugyanaz, mint az (EU) 2017/784 tanácsi végrehajtási határozatban megadott felhatalmazásé, tehát, hogy a héairányelv 206. és 226. cikkétől való eltérést alkalmazhassa a hatóságok, a központi és helyi hatóságok által ellenőrzött vállalatok, valamint a tőzsdén jegyzett egyes vállalatok részére történő termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra is.