A „Drogprevenció és felvilágosítás” programot (Drug Prevention and Information Programme, DPIP) létrehozó határozat értelmében a Bizottságnak utólagos értékelést kell benyújtania a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozóan. Ezt az értékelést egy független külső értékelő végezte el a bizottsági szolgálatok segítségével.

E célok elérése érdekében a program három különböző típusú pénzügyi eszköz útján finanszírozott tevékenységeket: „tevékenységi támogatások”, „működési támogatások” és közbeszerzés. A tevékenységi támogatásokban uniós érdekű konkrét transznacionális projektek vagy transznacionális projektekre vagy uniós intézkedésekre felkészítő vagy azokat kiegészítő, illetve átültethető innovatív módszerek és/vagy technológiák kifejlesztését segítő nemzeti projektek részesültek. A működési támogatásokban a drogpolitika területén általános európai érdekű célok elérésére törekvő nem kormányzati és egyéb szervezetek részesültek. A Bizottság által felvázolt konkrét projektekhez (bizottsági kezdeményezések), például megvalósíthatósági tanulmányokhoz, témaspecifikus kutatásokhoz, konferenciaszervezéshez vagy IT-rendszerek kiépítéséhez is igénybe vehető volt finanszírozás .

Projektszinten a kiválasztott kezdeményezésekről megállapítást nyert, hogy megfelelően támogatták a szakpolitikák kidolgozását, egyrészt mert ez volt a fő projektcéljuk, másrészt mert sok kezdeményezés terjesztette az eredményeit a politikai döntéshozók körében, és/vagy csatornázta be azokat az uniós/nemzeti szintű politikai döntéshozatalba.

A 2011–2012. évi pályázati felhívásoktól kezdődően új prioritások bevezetésére került sor nemcsak e szakpolitikai és jogalkotási fejlemények tükrözése, hanem a legújabb tudományos ismeretek figyelembevétele érdekében is. E rugalmasság relevánsabbá tette a programot azon kontextus szempontjából, amelyben annak végrehajtására sor került.

A projektek mellett a program által finanszírozott közbeszerzési szerződések kifejezetten szakpolitikák és jogszabályok kidolgozására és végrehajtására irányultak a drogprevenció területén. A bizonyítékok azt mutatják, hogy egyes szerződések különösen relevánsak voltak a szakpolitikák/jogszabályok e területen történő kidolgozása szempontjából (például az új pszichoaktív anyagokról szóló új jogalkotási javaslathoz vezető hatásvizsgálat).

2.1.2.A program relevanciája a célcsoportok igényei szempontjából

A DPIP összességében a támogatások kedvezményezettjeinek igényeit célozta meg. Először is, a program e szakpolitikai területre volt szabva. Másodszor, az betöltötte a kábítószerekkel kapcsolatos kezdeményezések nemzeti szintű finanszírozása terén tátongó űrt. Ezenfelül mind a program koncepcionális kerete, mind annak prioritásai összhangban álltak a kábítószerek iránti kereslet csökkentésén dolgozó szereplők igényeivel.

A DPIP projektek többsége keretében igényfelmérés készült annak biztosítása érdekében, hogy tevékenységeik relevánsak legyenek a célcsoport szempontjából. Az online felmérés 23 válaszadója közül összesen 16 (67%) jelezte, hogy a végrehajtott projekt vagy tevékenységek megtervezésére az igények felmérése alapján került sor. E válaszadók közül 9 állította azt, hogy ezen igényfelméréseket a projekt kezdetének évében vagy az azt megelőző évben végezték el, ezzel igazolva, hogy a felmérés a legfrissebb adatokat vette figyelembe.

2.2.KOHERENCIA ÉS KIEGÉSZÍTŐ JELLEG

2.2.1.Kiegészítő jelleg más uniós programokkal

A 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó DPIP létrehozásáról szóló 1150/2007/EK tanácsi határozat értelmében az Európai Unió „– az intézkedések kiegészítése és kapcsolódási pontok elősegítése révén –” értéket adhat hozzá „a tagállamok megelőzési és felvilágosítási intézkedése[ihez], a kábítószerekkel kapcsolatos ártalmak kezelését és csökkentését is beleértve”. A határozat 11. cikke kiemeli, hogy törekedni kell a többi közösségi eszközzel való kapcsolódási pontok és kölcsönös kiegészítő jelleg kialakítására, különös tekintettel:

a „Biztonság és a szabadságjogok védelme” általános programra;

a 7. kutatási és fejlesztési keretprogramra; valamint

a 2008–2013-as egészségügyi programra.

A határozat értelmében ezen túlmenően kiegészítő jelleget kell biztosítani a DPIP és a Kábítószerek és a Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontjának (European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, EMCDDA) munkája között a Központ szakértelmének, módszereinek és legjobb gyakorlatainak felhasználásával, különös tekintettel a kábítószerekre vonatkozó statisztikai adatokra.

A tanácsi határozatban megjelölt eszközök mellett tér jutott a DPIP és a Jogérvényesülési Főigazgatóság más programjai – például a Büntetőjogi jogérvényesülés program (Criminal Justice Programme, JPEN), a Polgári jogi jogérvényesülés program (Civil Justice Programme, JCIV), az Alapvető jogok és polgárság program (Fundamental Rights Programme, FRC) és a Daphne III program – közötti kiegészítő jellegnek és kapcsolódási pontoknak is. Az átfedések kockázatára tekintettel a DPIP éves munkaprogramjaiban egy formális biztosíték is helyet kapott a más programok keretében finanszírozott projektekkel való kettősség elkerülése érdekében.

A DPIP hasonlóságokat mutatott a „Biztonság és a szabadságjogok védelme” általános program részét képező „Bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem” (Prevention of and Fight against Crime, ISEC) programmal annyiban, amennyiben mindkét program kábítószerekkel kapcsolatos kezdeményezésekre összpontosított. A DPIP mindazonáltal a kábítószerek iránti kereslet csökkentésére irányult, az ISEC pedig a kábítószer-kínálat csökkentésére összpontosított különösen a kábítószer-kereskedelem megfékezésére irányuló tevékenységek révén.

Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság által irányított egészségügyi program (2008–2013) az egészségüggyel kapcsolatos integrált megközelítése révén közegészségügyi perspektívából – az egészséges életmódot népszerűsítve – szintén kiterjedt a kábítószerekkel kapcsolatos szakpolitikákra és a kábítószer-fogyasztás megelőzésére. Az e program keretében finanszírozott intézkedések a DPIP által alkalmazottnál közvetlenebb megközelítéssel kizárólag a kábítószer-használat kérdésére összpontosítottak, ideértve a politoxikomán kábítószer-használat eseteit is. Az egészséggel kapcsolatos információkat érintő kezdeményezések nagymértékben technikai/tudományos jellegű információkra vagy a betegek és az orvosok információkhoz való hozzáférésének javítására irányuló intézkedésekre vonatkoznak.

A 7. kutatási és fejlesztési keretprogram (7. keretprogram) (2007–2013) olyan projekteket finanszírozott, amelyek a kábítószer-fogyasztás következményei tudományos bizonyítékainak bővítésére irányultak a közegészségügy, a társadalom-gazdaságtan és a humán tudományok területén. Mivel a program főként széles körű kutatási projektekre összpontosított, azok kiegészítették a DPIP által finanszírozott korlátozott körű projekteket.

Programszinten az értékelés azt mutatta, hogy – mint az fent megállapítást nyert – a DPIP kiegészített más uniós programokat a tematikus területek és célkitűzések, a támogatásra jogosult kérelmezők, a végfelhasználó kedvezményezettek és a finanszírozott intézkedés- és beavatkozástípusok tekintetében. A pályázati felhívások szintjén a megállapítások alátámasztják, hogy nem kerülhetett sor a Jogérvényesülési Főigazgatóság más felhívásaival és egyéb uniós eszközökkel való átfedésre a támogatásra jogosult intézkedések tekintetében, mivel azok különböztek egymástól a prioritások és célkitűzések szempontjából.

Az értékelés megállapításai alátámasztják, hogy a DPIP koherens. Először is, annak intervenciós logikáját (lásd: 1 1. ábra A „Drogprevenció és felvilágosítás” program (2007–2013) intervenciós logikája ) belső következetesség jellemzi, tehát a program céljai, inputjai, tevékenységei és várt eredményei ellentmondástól mentesek.

Másodszor, a különböző finanszírozási eszközök (tevékenységi támogatások, működési támogatások és közbeszerzési szerződések) kiegészítik és nem fedik át egymást.

Végül, kevés adat utal a DPIP és más uniós és nemzeti beavatkozások közötti kapcsolódási pontok létezésére. Mindazonáltal néhány kapcsolódási pont jelentésére került sor az értékelés során. A kapcsolódási pontok létrejöttét segítő tevékenységek voltak például a projekteredmények terjesztése; a hálózatépítés; a közös fellépések és az együttműködés.