Brüsszel, 16.2.2005

SEC(2005) 232 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Litvánia aktualizált, 2004-2007-ra szóló konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a részt nem vevő, azaz a közös valutát nem bevezető tagállamoknak, konvergencia programokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 9. cikkével összhangban a Tanácsnak valamennyi konvergenciaprogramot meg kellett vizsgálnia a Bizottság értékelései és a Szerződés 114. cikke által felállított Gazdasági és Pénzügyi Bizottság által készített értékelések alapján. A Tanács a Bizottságtól kapott ajánlás alapján, és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a vizsgálat után a programot véleményezni köteles. A rendelet értelmében a tagállamoknak az aktualizált konvergenciaprogramokat évente kell benyújtaniuk, melyet a Tanács hasonló eljárások szerint ellenőrizhet.

A tíz ország, amely 2004. május 1-én csatlakozott az EU-hoz, nem részese az egységes valutának. Az országok kötelezték magukat arra, hogy konvergenciaprogramjaikat 2004. május 15-ig, valamint azok első aktualizálását 2004 végéig küldik meg.

Litvánia az 2004-2007. közötti időszakot felölelő első konvergenciaprogramját 2004. május 14-án nyújtotta be, és azt a Tanács 2004. július 5-én értékelte. Litvánia konvergenciaprogramjának aktualizálását 2005. január 14-én küldte meg. A Bizottság szolgálatai elvégezték ezen aktualizálás technikai értékelését, figyelembe véve a Bizottság szolgálatai 2004. őszi gazdasági előrejelzéseinek eredményeit, a magatartási kódexet[2], valamint tekintetbe vették a várható kibocsátás becslésére közösen megállapított módszertant, a 2003-2005. közötti időszak átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásainak ajánlásait, valamint a költségvetési politikák összehangolásának erősítéséről szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek 2002. november 27-én tett bizottsági közleményt[3]. Az értékelés során az alábbi következtetésekre jutottak:

- A makrogazdasági szcenárió 2004-ben és 2005-ben 6,5 %-ot elérő reál GDP-növekedéssel, majd annak ezután 2007-re 6,0 %-ra történő fokozatos csökkenésével számol. Összevetve a 2004. májusi programmal, a teljes programidőszakra vonatkozóan a növekedést lefelé korrigálták. A 2004. évi kibocsátásnövekedést a Bizottság szolgálatainak 2004. évi őszi előrejelzéseihez képest alacsonyabbra becsülik. A 2005-re és 2006-ra előirányzott növekedési ráták enyhén magasabbak a Bizottság szolgálatainak 2004. évi őszi előrejelzéseihez képest. 2007-re a programnak a potenciális kibocsátás növekedésére tett becslései a Bizottság szolgálatainak becslései alattiak. A jelenleg rendelkezésre álló információ alapján a programban bemutatott szcenárió valószerűnek tekinthető.

- A teljes programidőszak alatt a CPI-inflációt felfelé korrigálták. 2004-ben 1,2 %-ot ért el, 2005-ben várhatóan 2,9 %-ot, 2006-ban 2,5 %-ot és 2007-ben 2,9 %-ot ér el. A litván litas 2004 júniusában csatlakozott az ERM II-hez, a valutatanácsi rendszer fenntartásának egyoldalú kötelezettségével. A litas megmaradt az euróval szembeni középárfolyamon. A középtávú kamatok 2004-ben csökkenő trendet követtek, az euroövezet szintje feletti 0,65 százalékpontos ingadozással, beleértve a jelentősen alacsonyabb hozamfelárak periódusait. Litvánia az euro 2007 elején történő bevezetésére készül.

- A programban meghatározott középtávú fiskális stratégia kiemelt célja a ciklikusan kiegyensúlyozott költségvetéshez való közeledés. A program 2005-ben 2,5 %-os GDP- arányos költségvetési hiányt vetít előre, amely ezután fokozatosan csökken, 2007-ben a GDP 1,5 %-ára. Az elsődleges hiány időbeni alakulása teljesen hasonló, amely 2004-ben a GDP 1,5 %-áról 2007-ben a GDP 0,5 %-ára javul. A konszolidációt alapvetően a bevételek alacsony szintről történő emelésével, és 2005-től a kiadási oldal hozzájárulásainak növelésén keresztül tervezik elérni. A bevételek várhatóan 2004-ben a GDP 33 %-áról 2007-re a GDP 34,5 %-ára fognak nőni, elsősorban a magasabb EU pénzügyi transzferek, az új adófajták bevezetése és az adószabályok jobb betartatása következtében. A közkiadások ugyanebben az időszakban várhatóan a GDP 0,5 %-ával növekednek, amely növekedés elsősorban az EU projektekhez kapcsolódó jelentős tőkekiadásokra, valamint a nagyobbik részben az EU költségvetésbe való befizetésekből álló kiadásokra és a nyugdíjrendszer reformjának költségeire vezethető vissza[4]. A kiadások ilyen növekedését részben kompenzálja a fogyasztás, az átutalások és a kamatkifizetések visszaesése. Jelenleg jelentős állami beruházási programot hajtanak végre, amely 2004-ben a GDP 3,4 %-át kitevő állami beruházást 2007-ben 5 %-ra emeli, a programidőszak alatti 4,6 %-os GDP-arányos átlagos állami beruházási hányadot eredményezve. A 2004. májusi programmal összehasonlítva, a 2004. év deficit eredményét alacsonyabban becsülték meg, köszönhetően a vártnál jobb bevételeknek. A 2005-2007-re meghatározott célokat fenntartják, a GDP-növekedés jelentős lefelé történő korrekciója ellenére.

- A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. A kormány jó eredményeket ért el a korábbi évek fiskális céljai tekintetében. Az új növekedési feltételezések jóval óvatosabbak a májusi programban meghatározottaknál és a negatív hatású makrogazdasági kockázatok jobban behatároltaknak tűnnek. A fiskális előrejelzések fő kockázatai a programban előirányzott részletes intézkedések végrehajtásához kapcsolódó bizonytalanságokból erednek. Különösen, a 2005. évre megcélzott adóbevételek elérése nehézkes lehet, amennyiben nem vezetnek be az útadó eltörlését ellensúlyozó intézkedéseket. A vártnál jobban alakuló bevételeknek és a felhasználatlan társfinanszírozási alapoknak hiánycsökkentést szolgáló tervezett felhasználása döntő jelentőségű az év végi többletkiadások korlátozása tekintetében, amely a múlt gyakori, a gyorsabb fiskális konszolidációt megakadályozó költségvetési gyakorlata. A további kockázatok a nyugdíjreform jelentette viszonylag bizonytalan költségeiből, a magas függő kötelezettségekből, költségvetési hátralékokból, a megtakarításokra és az ingatlantulajdonra irányuló visszaszolgáltatási kötelezettségekből és az Ignalina nukleáris erőmű lebontásához kapcsolódó kiadásokból erednek.

- A kockázatértékelés tekintetében lehetséges, hogy a program költségvetési irányvonala nem biztosít elég széles biztonsági sávot arra az esetre, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások esetén ne lépjék túl a GDP-arányos hiány 3 %-os küszöbét a programidőszak alatt, különösen 2005-ben, valamint nem elégséges ahhoz, hogy középtávon elérjék az egyensúly közeli költségvetési helyzetet. Az erős gazdasági háttér és a nagymértékű folyó fizetési mérleg hiány ellenére a költségvetési célok nem tűnnek ambiciózusnak, a túlfűtöttség elkerülése tekintetében sem.

- A program előrevetíti az adósság/GDP hányad 2004-ben 0,8 százalékpontnyi kezdeti növekedését, alapvetően az ugyanebben az évben bekövetkező költségvetési hiány növekedése miatt. A programidőszak fennmaradó részén keresztül a hányad csökkenése várható, amely 2007-re 20,1 %-ot ér el. A kormány tervezi a kormány által garantált kölcsönállomány középtávú csökkentését a GDP 2 %-áról 1,2 %-ára. 2003 óta nem bocsátottak ki új kölcsönökre garanciát.

- A program áttekinti a kormányzat strukturális reformjait, amelyek a nyugdíj és egészségügyi rendszerre, a munkaerőpiacra, a mezőgazdaságra és a termékpiacokra összpontosítanak. A nyugdíj- és egészségügyi rendszerre irányuló reformok várhatóan hozzájárulnak a rendszer hatékonyságának növeléséhez és az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságához, de fennmarad némi bizonytalanság a hozzájuk fűződő középtávú költségek tekintetében. Az intézkedésektől a tőke és munka megadóztatása (az utóbbira nehezedő adónyomás enyhítése révén) közötti jobb egyensúly kialakítását és a kiadások ellenőrzésének és hatékonyságának javítását várják.

- Litvánia kedvező helyzetben van az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatósága tekintetében, melyben fontos szerepet játszanak az népességöregedéshez kapcsolódó előrevetített költségvetési terhek. A viszonylag alacsony adóssághányad, a foganatosított nyugdíjreform-intézkedések, beleértve a tőkefedezeti pillér bevezetését hozzájárulnak az öregedés költségvetésre gyakorolt hatásainak mérsékléséhez. A programban bemutatott stratégia a költségvetési hiány további növekedésének középtávon történő megakadályozásán és a nyugdíjreform hosszú távú hatásain alapul. Mindazonáltal a nyugdíjreform költségeihez és a függő kötelezettségekhez kapcsolódó kockázatokat figyelemmel kell kísérni. Továbbá lehetséges, hogy az egészségügy területét érintő reformintézkedések magasabb kiadásokkal járnak. Litvánia viszonylag alacsony adóhányaddal rendelkezik: a hosszú távon felmerülő fenntarthatósági rés jelentette problémát annak növelésével lehetne megoldani.

- Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák nagyjából összhangban állnak az állami pénzügyek területén az adott országra jellemző átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Léteznek arra irányuló intézkedések, melyek szerint a vártnál jobban alakuló bevételeket és megtakarításokat az előirányzott EU társfinanszírozású allokációknál használják fel a hiánycsökkentés és a túlköltekezés korlátozásának érdekében. A bejelentett intézkedések nem terjednek ki az EU társfinanszírozáshoz nem kapcsolódó jogcímek megtakarításaira.

A fenti értékelés tekintetében Litvániának helyénvaló lenne, hogy:

(i) további haladást érjen el az egyensúlyközeli költségvetési pozíció felé, különös tekintettel a folyó fizetési mérleg hiányára és a hazai keresleti nyomásra, amely mögött a hitelek jelentős növekedése áll,

(ii) szigorúan hajtsa végre a 2005. évre szóló költségvetést annak érdekében, hogy csökkentse a 3 %-os referenciaérték átlépésének kockázatát,

(iii) a vártnál jobb előrejelzett vagy többletbevételek és felhasználatlan kiadási tételeket a hiány csökkentésére használja fel.

Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta a Litvánia aktualizált konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményre tett mellékelt ajánlást, és továbbítja azt a Tanácsnak.

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Litvánia aktualizált, 2004-2007-ra szóló konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

1. [2005. március 8]-án a Tanács megvizsgálta Litvániának a 2004-2007. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. A program nagyjából megfelel az átdolgozott „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódex” adatkövetelményeinek. Néhány, a külső feltételezésekre vonatkozó szükséges adat, valamint n éhány választható adat hiányzik, bár mindez nem nehezíti meg a program értékelését. Ennek megfelelően Litvániát felkérik, hogy feleljen meg a magatartási kódex adatkövetelményeinek.

2. A program alapjául szolgáló makrogazdasági szcenárió 2004-ben 6,5 %-ról a fennmaradó programidőszak alatt átlagosan 6,2 %-ra csökkenő GDP-növekedést tervez. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján e szcenárió növekedési feltételezései valószínűnek tekinthetők. A program inflációs előrejelzései szintén reálisnak tűnnek, bár a 2006-ra vonatkozó előrejelzés alacsony.

3. A programban meghatározott középtávú fiskális stratégia kiemelt célja a ciklikusan kiegyensúlyozott költségvetéshez való közeledés. A program 2005-ben 2,5 %-os GDP-arányos költségvetési hiányt vetít előre, és amely ezután fokozatosan csökken, 2007-ben a GDP 1,5 %-ára. Az elsődleges hiány várhatóan alig javul a 2004 és 2005 között a GDP 1,5 %-áról 1,4 %-ra, amely ezt követően 2007-re fokozatosan 0,5 %-ra csökken. A konszolidációt elsősorban a bevételek alacsony szintről való megemelésével, és 2005-től a kiadási oldal hozzájárulásainak növelésén keresztül tervezik elérni. 2004 és 2007 között a bevételek növekedése várható a GDP 33 %-áról 34,5 %-ra, miután 2006-ban elérik csúcsértéküket. Kezdetben a kiadások várhatóan a 2004. évi GDP 35,5 %-áról 2005-ben 36,9 %-ra nőnek, majd 2007-ben fokozatosan 36 %-ra csökkennek. Jelenleg jelentős állami beruházási programot hajtanak végre, amely 2004-ben a GDP 3,4 %-át kitevő állami beruházást 2007-ben 5 %-ra emeli, a programidőszak alatti 4,6 %-os GDP-arányos átlagos állami beruházási hányadot eredményezve, szemben a GDP 2,4 %-át kitevő 2004. évi EU átlaggal. A 2004. májusi programmal összehasonlítva, a 2004. év deficit eredményét az előirányzottnál alacsonyabban becsülték meg. A 2005-2007-re meghatározott célokat fenntartják, a GDP-növekedés jelentős, lefelé történő korrekciója ellenére.

4. A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Egyrészt a kormány jó eredményeket ért el a korábbi évek fiskális céljai tekintetében. Az új növekedési feltételezések óvatosak és a negatív hatású makrogazdasági kockázatok korlátozottnak tűnnek. A fiskális előrejelzések fő kockázatai a programban bejelentett intézkedések végrehajtásához kapcsolódó bizonytalanságokból erednek. Különösen, a 2005. évre megcélzott adóbevételek elérése nehézkes lehet, amennyiben nem vezetnek be az útadó eltörlését ellensúlyozó intézkedéseket. A túlköltekezés visszaszorítását célzó tervezett intézkedések megtételének elmulasztása veszélyeztetheti a programidőszak költségvetési céljait. A további kockázatok a nyugdíjreform jelentette viszonylag bizonytalan költségeiből, a magas függő kötelezettségekből, költségvetési hátralékokból, a megtakarításokra és az ingatlantulajdonra irányuló visszaszolgáltatási kötelezettségekből és az Ignalina nukleáris erőmű lebontásához kapcsolódó kiadásokból erednek.

5. A kockázatértékelés fényében úgy tűnik, hogy a program költségvetési irányvonala nem nyújt elég széles biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Ugyancsak nem elégséges annak biztosítására, hogy elérjék a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célját, az egyensúlyközeli költségvetési helyzetet.

6. Az adóssághányad a becslések szerint 2004-ben elérte a GDP 20,1%-át, ami jóval a Szerződésben meghatározott, a GDP 60 %-át kitevő referenciaérték alatt van. A program úgy tervezi, hogy az adóssághányad 2007-ben változatlan szinten marad, miután 2005-ben eléri 20,9 %-os csúcsértékét.

7. Litvánia kedvező helyzetben van az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatósága tekintetében, melyben fontos szerepet játszanak az népességöregedéshez kapcsolódó előrevetített költségvetési terhek. A viszonylag alacsony adóssághányad, a foganatosított nyugdíjreform-intézkedések, beleértve a tőkefedezeti pillér bevezetését, hozzájárulnak a népességöregedés költségvetésre gyakorolt hatásainak mérsékléséhez. A programban bemutatott stratégia a költségvetési hiány további növekedésének középtávon történő megakadályozásán és a nyugdíjreform költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásain alapul. Mindazonáltal, a nyugdíjreform költségeihez kapcsolódó kockázatokat folyamatosan figyelemmel kell kísérni. Továbbá lehetséges, hogy az egészségügy területét érintő reformintézkedések magasabb kiadásokkal járnak. Mindazonáltal, Litvánia viszonylag alacsony adóhányaddal rendelkezik: a hosszú távon felmerülő fenntarthatósági rés jelentette problémát annak növelésével lehetne megoldani.

8. Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák nagyjából összhangban állnak az állami pénzügyek területén az adott országra jellemző átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Léteznek arra irányuló intézkedések, melyek szerint a vártnál jobban alakuló bevételeket és megtakarításokat az előirányzott EU társfinanszírozású allokációknál használják fel a hiánycsökkentés és a túlköltekezés korlátozásának érdekében. A bejelentett intézkedések nem terjednek ki az EU társfinanszírozáshoz nem kapcsolódó jogcímek megtakarításaira.

* * *

A fenti értékelés tekintetében a Tanács azt a véleményt képviseli, hogy Litvánia:

(i) közeledjen az egyensúlyközeli költségvetési pozíció felé, különös tekintettel a folyó fizetési mérleg hiányára és a hazai keresleti nyomásra, amely mögött a hitelek jelentős növekedése áll,

(ii) szigorúan hajtsa végre a 2005. évre szóló költségvetést annak érdekében, hogy csökkentse a 3 %-os referenciaérték átlépésének kockázatát,

(iii) a vártnál jobb előrejelzett vagy többletbevételek és felhasználatlan kiadási tételeket a hiány csökkentésére használja fel.

Az alapvető makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Reál GDP (%-os változás ) | KP 2005. január | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |

COM 2004. október | 7,1 | 6,4 | 5,9 | nincs adat |

KP 2004. május | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |

HICP1-infláció (%) | KP 2005. január | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |

COM 2004. október | 1,2 | 2,9 | 2,8 | nincs adat |

KP 2004. május | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |

Költségvetési egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. január | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

COM 2004. október | -2,6 | -2,5 | -1,9 | nincs adat |

KP 2004. május | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. január | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |

COM 2004. október | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |

KP 2004. május | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |

Bruttó államadóság (a GDP %-ában) | KP 2005. január | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |

COM 2004. október | 21,1 | 21,7 | 21,3 | nincs adat |

KP 2004. május | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |

Megjegyzés: 1 A konvergenciaprogram adataira vonatkozó CPI- infláció. Források: Konvergenciaprogram (KP);A Bizottság szolgálatainak gazdasági előrejelzései (COM). |

[1] HL L 209., 1997.8.2. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló, az ECOFIN-Tanács által 2001.7.10-én jóváhagyott, átdolgozott véleménye.

[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.

[4] A nyugdíjrendszer második pillérét 2004-ben vezették be. A második pillérben résztvevő munkavállalók nem fizetnek közvetlen járulékokat a második pillérbe. Az állam összegyűjti valamennyi, a munkavállalók által az első és második pillérbe befizetett járulékot, majd ezek után átutalja a vonatkozó részt a második pillérbe (tőkeátutalással). Emiatt, a nyugdíjreformmal járó költségek a program kormányzati adatai között a kiadási oldalon találhatók.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.