Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a tagállamoknak a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodás aláírására, megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra történő felhatalmazásáról /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE 1.1. Bevezetés A halászhajók biztonságáról szóló, 1977-ben aláírt torremolinoszi nemzetközi egyezményt az ahhoz csatolt 1993. évi jegyzőkönyv módosította, amely aktualizálta az egyezmény rendelkezéseit és felülvizsgálta főbb fejezeteinek a 45 méteres és annál hosszabb hajókra való kötelező alkalmazását, és ezzel lehetővé tette, hogy azokat regionális döntés alapján a 24 méteres és annál hosszabb hajókra alkalmazzák. Sem az eredeti egyezmény, sem az 1993. évi jegyzőkönyv nem lépett hatályba, mivel a megerősítéshez szükséges minimális követelmények nem teljesültek. Az 1993-as jegyzőkönyv hatálybaléptetésének előmozdítása érdekében tett nagyszabású erőfeszítése keretében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) 2012. október 9–11-én diplomáciai konferenciát hívott össze a dél-afrikai Fokvárosban azzal a céllal, hogy tárgyalások útján megállapodás szülessen a torremolinoszi jegyzőkönyv végrehajtásáról. A diplomáciai konferencia eredményeképpen elfogadták az 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv módosításáról szóló megállapodást, hivatalos nevén „a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodást” (a továbbiakban: a megállapodás). 1.2. Az EU illetékessége és annak következményei Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikkének (2) bekezdésében az Európai Unió külső hatáskörei tekintetében meghatározott szabályoknak megfelelően az 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv módosítása az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, mivel a jegyzőkönyvet a 24 méteres és annál hosszabb halászhajók összehangolt biztonsági rendszeréről szóló, 1997. december 11-i tanácsi irányelv[1] átültette az uniós jogba. Az Európai Unió nem lehet megállapodástervezet részes fele, mivel a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) Tengerészeti Biztonsági Bizottsága által jóváhagyott jelenlegi tervezet nem tartalmaz a regionális gazdasági integrációs szervezetekről szóló (REIO) záradékot. Mivel azonban a megállapodás az EU kizárólagos hatáskörébe tartozó területre vonatkozik, a tagállamok nem jogosultak önállóan határozni annak aláírásáról és megerősítéséről. Ezt csak az Unió érdekében és csak akkor tehetik meg, ha a Tanács és az Európai Parlament a Bizottság javaslata alapján erre felhatalmazza őket. 1.3. A megállapodás részletei A megállapodás szerint a torremolinoszi jegyzőkönyvnek 12 hónappal azt a dátumot követően kell hatályba lépnie, amikor legalább 22 olyan tagállam, amelyek 24 méteres és annál hosszabb, nyílt tengeren működő halászhajóinak száma összesen legalább 3 600, az egyezményt magára nézve kötelezőnek ismeri el. Ez jelentős csökkenés az 1993. évi jegyzőkönyvben a halászhajók számára vonatkozóan megállapított küszöbértékhez képest, így reálisabb az esély a megvalósulásra. A megállapodás 2013. február 11-től 2014. február 10-ig az IMO székhelyén nyitva áll aláírásra, ezt követően pedig csatlakozásra. Amint azt a megállapodást előkészítő tárgyalásokon részt vevő uniós tagállamok is megerősítették, az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet (FAO) adatbázisainak felhasználása várhatóan objektív alapot biztosít majd a szerződést megerősítő felek lobogója alatt hajózó flották felbecsléséhez, ami elősegítené a megállapodás minél korábbi hatálybalépését. Hatály: A megállapodás rendelkezéseit – ezzel ellentétes konkrét rendelkezés hiányában – az új hajókra kell alkalmazni. A széles körű elfogadás érdekében a megállapodás egyes rendelkezései rugalmas előírásokat tartalmaznak. Az állami hivataloknak lehetőségük van – egy terv alapján – fokozatosan, de legfeljebb 10 év alatt végrehajtani a IX. fejezet (rádiókommunikáció) rendelkezéseit; legfeljebb 5 év alatt pedig a VII. fejezet (életmentő felszerelések és intézkedések), a VIII. (vészhelyzeti eljárások, szemlék és gyakorlatok) és a X. fejezet (fedélzeti navigációs berendezések és eljárások) rendelkezéseit. Mentességek: A megállapodás az alábbi feltételek teljesülése esetén lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy mentesítsék az adott tagállam lobogója alatt közlekedni jogosult hajókat a szabályozási követelmények alól, ha úgy ítélik meg, hogy a követelmény alkalmazása az adott hajótípus esetében, illetve az időjárási körülmények vagy a hajózással kapcsolatos általános kockázatok hiánya miatt nem ésszerű vagy nem kivitelezhető: a) a hajó megfelel azoknak a biztonsági követelményeknek, amelyek az érintett hatóságok véleménye szerint megfelelőek a hajó rendeltetés szerinti üzeme szempontjából, és garantálják a hajó és a fedélzeten tartózkodó személyek általános biztonságát; b) a hajó kizárólag a következő területeken üzemel: i. egymással szomszédos tengeri területek találkozásánál lévő, a szomszédos országok joghatósága alá tartozó közös halászati övezet, amelyet az említett országok a lobogójuk alatt közlekedő hajók számára jelöltek ki, kizárólag az ezen országok által a nemzetközi joggal összhangban megállapított mértékben és feltételekkel; vagy ii. annak az országnak a kizárólagos gazdasági övezete, amelynek a lobogója alatt közlekedni jogosult, vagy, amennyiben ez a tagállam nem állapított meg ilyen övezetet, akkor egy, az adott országhoz tartozó parti vizeken túl, annak szomszédságában elhelyezkedő, az adott ország által a nemzetközi jognak megfelelően meghatározott terület, amely legfeljebb 200 tengeri mérföldre terjedhet azoktól az alapvonalaktól, amelyektől az adott ország parti vizeinek szélességét mérik; vagy iii. kizárólagos gazdasági övezet, egy másik ország joghatósága alá tartozó tengeri terület vagy az érintett országok által a nemzetközi joggal összhangban kijelölt közös halászati övezet, kizárólag az ezen országok által megállapított mértékben és feltételekkel; valamint c) a hatóságok tájékoztatják az IMO főtitkárát azokról a feltételekről, amelyek alapján e bekezdés értelmében a mentességet megadták. Felmérések és tanúsítványok: A megállapodás módosítja a halászhajók nemzetközi biztonsági tanúsítványát annak érdekében, hogy azon szerepeljen, hogy kiállítása a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodás rendelkezéseinek megfelelően történt. A felmérés rendszere is módosul annak érdekében, hogy tükrözze a teher- és utasszállító hajók esetében alkalmazott időkereteket, nevezetesen az éves felmérést, a 2. és a 3. év között elvégzendő kötelező időközi felmérést és a legalább ötévente esedékes megújító felmérést. Összehangolásra kerültek a felmérésre vonatkozó határidőket követő türelmi időszakok is. A megállapodás ezenkívül olyan rendelkezést is tartalmaz, amely szerint a hatóságok mentesíthetik a hajót az éves felmérés alól, ha megítélésük szerint annak elvégzése nem ésszerű vagy nem kivitelezhető. Általában véve az új felmérési rendszer szigorúbb: az éves és az időszakos felmérések részletesebbek; a diszkrecionális időközi felmérések keretében eddig ellenőrizendő kérdések mostantól a kötelező időszakos felmérésben szerepelnek; a javításokra vonatkozó további felmérések pedig már nem diszkrecionálisak. A megújító felmérésre vonatkozó, 4 év helyett 5 éves maximális időtartam azt a tényt tükrözi, hogy az 5 éves időtáv már a jelenlegi rendszerben is választható volt. A tanúsítványok lejártát követő türelmi időszakok mostantól tükrözik a SOLAS-egyezmény alapján más hajóknak kiadott bizonyítványok esetében alkalmazandó harmonizált türelmi időszakot is: a legfőbb türelmi idő 5-ről 3 hónapra csökken. Sem az eredeti torremolinoszi egyezmény, sem az 1993. évi jegyzőkönyv, sem pedig a 2012-es megállapodás nem zárja ki, hogy a felek fenntartásokat fogalmazzanak meg vagy nyilatkozatot tegyenek. 1.4. A 97/70/EK irányelvet érintő következmények A torremolinoszi jegyzőkönyv 3. cikkének (5) bekezdése változatlan marad, és azáltal, hogy lehetővé teszi regionális megállapodások kialakítását, biztosítja az uniós vizeken üzemelő összes halászhajóra nézve egységes és következetes biztonsági rendszer folyamatos végrehajtását. Ezenkívül a megállapodás kis számú biztonsági szabályt állapít meg, s így lehetővé teszi, hogy az EU továbbra is alkalmazza a torremolinoszi jegyzőkönyv szerinti eredeti szabályokat. Bizonyos jelenlegi uniós normák védelme érdekében két területen szükséges a fellépés: az egyik ilyen terület a kibővített általános mentességek kizárása és a megállapodás által bevezetett mentesség az éves felmérés alól; a másik pedig az irányelvben és a mellékleteiben lévő hivatkozások aktualizálása. A 97/70/EK irányelv 8. és 9. cikke alapján – összefüggésben a 2099/2002/EK rendelet[2] 5. cikkével – mindkét kérdés megoldható az irányelv ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás keretében történő módosításával. A 97/70/EK irányelv a torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseit – a nemzetközi jog általános szabályaival összhangban – nemcsak az uniós tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajókra, hanem a valamely tagállam belvizein vagy parti vizein harmadik ország lobogója alatt közlekedő és a fogását valamely tagállam kikötőjében partra rakó halászhajókra is alkalmazza. A torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseit a továbbiakban is alkalmazni kell a halászhajók valamennyi említett csoportja esetében. Emiatt a Bizottság úgy véli, hogy amikor az uniós tagállamok a megállapodást aláírják és magukra nézve kötelezőnek ismerik el, nyilatkozatot kell tenniük arról, hogy a jelenleg hatályos uniós jogszabályoknak megfelelően a torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezései továbbra is alkalmazandók a harmadik országbeli hajók e két csoportja tekintetében. Mivel az irányelvben foglalt, jelenleg hatályos követelmények lényegében változatlanok maradnak, az uniós halászhajókat terhelő költségek elhanyagolhatók. A felmérések ugyan részletesebbek lesznek, azonban ritkábban kell őket elvégezni. 1.5. Következtetés Tekintve, hogy a halászati ágazatban különösen gyakoriak a balesetek (évente több mint 24 000 halálos kimenetelű baleset történik)[3], a halászhajókra vonatkozó globális biztonsági szabályok elfogadása és hatálybalépése rendkívüli fontosságú ügy. A megállapodás által bevezetett rugalmas előírásoknak köszönhetően az 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv várhatóan végre hatályba léphet. Egyébiránt a jegyzőkönyvnek a benne foglalt rendelkezések aktualizálására irányuló módosításai csak a hatálybelépését követően tehetők meg. Mivel a 97/70/EK irányelv az 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv 20 éve többnyire változatlan rendelkezéseire hivatkozik, a megállapodás hatálybalépése után lehetőség lesz a jegyzőkönyvben szereplő több követelmény aktualizálására; ezt követően a módosításokat be kell nyújtani az IMO-nak, és azután kerülhet sor azoknak a 97/70/EK irányelv alapján történő végrehajtására. A Bizottság úgy véli, hogy a megállapodás jelentősen megkönnyíti majd a szerződésekben foglalt célkitűzéseknek a 97/70/EK irányelven keresztül történő megvalósítását. Azonban amint azt fentebb, az 1.4. pont harmadik bekezdésében kifejtettük, szükséges biztosítani, hogy az említett irányelv alkalmazási köre változatlan maradjon, ezért elő kell írni a tagállamok számára, hogy amikor a megállapodást aláírják és magukra nézve kötelezőnek ismerik el, tegyenek erre vonatkozó nyilatkozatot. 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLAT Az e megállapodáshoz való csatlakozás nem érinti a jelenlegi irányelvben a halászhajókra vonatkozóan előírt műszaki követelményeket. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI 1. cikk Mivel az ügy az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, azonban maga az Európai Unió nem lehet részes fele a megállapodásnak, ez a cikk felhatalmazza a tagállamokat, hogy a megállapodást jelenlegi formájában magukra nézve kötelezőnek ismerjék el. A megállapodás különböző lehetőségeket vázol fel az IMO tagállamai számára arra nézve, hogy mely módon kívánják a megállapodást magukra nézve kötelezőnek elismerni, az 1. cikk pedig az EU-tagállamok számára e célból nyitva álló lehetőségekről rendelkezik. 2. cikk Ez a cikk előírja az EU tagállamai számára, hogy e határozat hatálybalépését követő két éven belül magukra nézve kötelezőnek ismerjék el a megállapodást. Amennyiben valamennyi uniós tagállam hamar csatlakozik a megállapodáshoz, akkor hamarabb elérhető az IMO-tagállamok számára és a halászhajók összesített számára vonatkozó küszöb (22 tagállam és 3 600 halászhajó). Mivel a megállapodás azáltal, hogy csökkenti a biztonsági szintek közötti eltéréseket és az uniós hajók számára ezekből adódó esetleges versenyhátrányokat, továbbá elősegíti a megállapodásban előírt műszaki követelmények aktualizálását, világszinten elő fogja mozdítani a halászhajók biztonságának ügyét, különösen kívánatos, hogy mihamarabb hatályba léphessen. 3. cikk Ez a cikk pontosan meghatározza a tanácsi határozat hatálybalépésének napját. 4. cikk A határozat célja, hogy felhatalmazza a tagállamokat, hogy a megállapodást magukra nézve kötelezőnek ismerjék el, ezért a határozat címzettjei maguk a tagállamok. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK Nincsenek. 2013/0020 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a tagállamoknak a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodás aláírására, megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra történő felhatalmazásáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (5) bekezdésével, 218. cikke (6) bekezdése a) pontjának v. alpontjával, valamint 218. cikke (8) bekezdésének első albekezdésével, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[4], mivel: (1) Az Európai Unió tengeri közlekedési ágazatra irányuló intézkedéseinek a tengeri közlekedés biztonságának javítását kell szolgálniuk. (2) A halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményre vonatkozó torremolinoszi jegyzőkönyvet (a továbbiakban: a torremolinoszi jegyzőkönyv) 1993. április 2-án fogadták el. (3) A 24 méteres és annál hosszabb halászhajók összehangolt biztonsági rendszeréről szóló 97/70/EK tanácsi irányelv[5] a torremolinoszi jegyzőkönyvön alapuló, a regionális és helyi sajátosságokat lehetőség szerint figyelembe vevő biztonsági normákat állapít meg. (4) Mivel a megerősítéséhez szükséges minimális követelmények sohasem teljesültek, a torremolinoszi jegyzőkönyv a mai napig nem lépett hatályba. (5) A halászhajók biztonságát szavatoló, valamennyi érintett állam által végrehajtható lehető legszigorúbb normák közös megegyezéssel történő megállapítása érdekében a 2012. október 9–11-én a dél-afrikai Fokvárosban a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) égisze alatt megrendezett diplomáciai konferencián véglegesítésre került egy, a torremolinoszi jegyzőkönyvvel összefüggésben értelmezendő szerződéstervezet. (6) A 2012. október 11-én elfogadott megállapodás címe „a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodás” (a továbbiakban: a megállapodás). A megállapodás 2013. február 11-től 2014. február 10-ig az IMO székhelyén nyitva áll aláírásra, ezt követően pedig csatlakozásra. (7) A megállapodásnak a 24 méteres és annál hosszabb halászhajók biztonsági rendszerére vonatkozó rendelkezései az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak. (8) Az Európai Unió nem lehet részes fele az egyezménynek, mivel az nem tartalmaz a regionális gazdasági integrációs szervezetekről szóló (REIO) záradékot. (9) A tengeri közlekedés biztonsága és a tisztességes verseny szempontjából fontos, hogy az Európai Unió tagállamai megerősítsék a megállapodást, vagy csatlakozzanak ahhoz, mivel ez teszi lehetővé a torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseinek hatálybalépését. A megállapodás hatálybalépését követően – az IMO-nak történő benyújtás útján – lehetőség lesz a jegyzőkönyvben szereplő és a 97/70/EK irányelv elfogadása óta elavulttá vált több követelmény aktualizálására. (10) A Tanácsnak ezért az Európai Unió működéséről szóló szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban indokolt felhatalmaznia a tagállamokat, hogy az Unió érdekében eljárva aláírják és megerősítsék a megállapodást, vagy ahhoz csatlakozzanak. A 97/70/EK tanácsi irányelvben előírt jelenlegi biztonsági szintek megóvása érdekében azonban a tagállamoknak indokolt előírni, hogy a megállapodás aláírásakor, illetőleg megerősítő vagy csatlakozási eszközeik letétbe helyezésekor tegyenek nyilatkozatot arról, hogy a megállapodás 1. előírásának (6) bekezdése és 3. előírásának (3) bekezdése által az éves felmérések, illetve a közös halászati övezetek és a kizárólagos gazdasági övezetek tekintetében biztosított mentességek nem alkalmazhatók, továbbá hogy a szóban forgó tagállamok parti vizein vagy belvizein működő és a fogásaikat e tagállamok kikötőikben partra rakó, 24 méteres és annál hosszabb, harmadik országbeli halászhajókra az említett irányelvben előírt biztonsági normák vonatkoznak, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A tagállamok felhatalmazást kapnak arra, hogy a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. évi fokvárosi megállapodást aláírják, aláírják és megerősítsék, vagy adott esetben csatlakozzanak ahhoz. 2. cikk A tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a megerősítő vagy csatlakozási eszközeiket mielőbb, de legkésőbb az e határozat hatálybalépését követő két éven belül letétbe helyezzék a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet főtitkáránál. Amikor a tagállamok a megállapodást aláírják vagy megerősítik, illetőleg ahhoz csatlakoznak, az e határozat mellékletét képező nyilatkozatot is letétbe helyezik. 3. cikk Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. 4. cikk Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök MELLÉKLET A tagállamok által a halászhajók biztonságáról szóló, 1977. Évi torremolinoszi nemzetközi egyezményhez csatolt 1993. Évi torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó 2012. Évi fokvárosi megállapodás aláírásakor, megerősítésekor, illetve az ahhoz való csatlakozáskor letétbe helyezendő nyilatkozat [a megállapodásban részes tagállam neve] az 1993. évi torremolinoszi jegyzőkönyv 3. cikkének (5) bekezdése alapján engedélyezett regionális megállapodás keretében köteles betartani a vonatkozó európai uniós jogszabályi rendelkezéseket (a 24 méteres és annál hosszabb halászhajók összehangolt biztonsági rendszeréről szóló, 1997. december 11-i tanácsi irányelv), ezért a belvizein vagy a parti vizein működő és a fogásaikat kikötőiben partra rakó, 24 méteres és annál hosszabb, harmadik ország lobogója alatt közlekedő halászhajókra az említet európai uniós jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően alkalmazza a torremolinoszi jegyzőkönyv rendelkezéseit. E regionális megállapodás értelmében a fokvárosi megállapodás 1. előírásának (6) bekezdésében az éves felmérésekre, valamint 3. előírásának (3) bekezdésében a közös halászati övezetekre és a kizárólagos gazdasági övezetekre vonatkozóan biztosított mentességek nem alkalmazhatók. [1] HL L 34., 1998.2.9., 1. o. [2] HL L 324., 2002.11.29., 1. o. [3] A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2001-es jelentése a halászati ágazat biztonságáról és egészségügyi helyzetéről. [4] HL C […], […], […] o. [5] HL L 34., 1998.2.9, 1. o.