HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 347/19

Kérelem közzététele a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján

(2015/C 347/09)

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„ROSÉE DES PYRÉNÉES CATALANES”

EU-SZÁM: MULTI-PGI-0005-01343 – 2010.4.23.

OEM ( ) OFJ ( X )

1. Elnevezés

„Rosée des Pyrénées Catalanes”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Spanyolország (Franciaországgal közösen benyújtott kérelem)

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.1. osztály: Friss hús (valamint vágási melléktermék és belsőség)

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

A „Rosée des Pyrénées Catalanes” a Bruna de los Pirineos, az Aubrac vagy a Gasconne rusztikus szarvasmarha-fajtáktól, illetve az ezen fajtákhoz tartozó anyaállatok és a Charolaise, Limousine vagy Blonde d’Aquitaine fajtájú apaállatok keresztezéséből származó szopós borjak húsa.

A borjak egész életükben anyjuk mellett élnek extenzív tartásban, táplálékuk anyatejből és fűfélékből áll.

Az anyjuktól nem választják el, így szopós borjakként 5 és 8 hónapos koruk körül kerülnek levágásra, amikor elérik a legalább 110 kg-os vágósúlyt.

A hús kerülhet forgalomba egész testek, hasított fél- és negyedtestek (elülső/hátulsó) vagy húsdarabok (többek között darált hús) formájában.

Az oltalom csak az EUROP rendszerben E, U vagy R osztályozást elért testekre vonatkozik, melyek profilja a rendkívül domborútól az egyenesig, húsossága pedig a kivételesen jótól a jóig terjedhet.

A testek faggyúzottsága az EUROP-rendszer 2-es vagy 3-as osztályának felel meg.

A hús színe a rózsaszíntől a világos pirosig terjedhet. A faggyú színe fehér vagy tört fehér.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

A borjak tápláléka csupán anyatejből és fűfélékből áll.

A levágásig e két tápanyagforráson élnek.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

Az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott húsnak a 3.2. pontban említett fajták egyedeitől kell származnia, amelyek a meghatározott földrajzi területen születtek és nevelkedtek.

Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területeken kell végrehajtani:

születés,

tartás: a borjak egész életüket anyjuk mellett töltik, eleinte a gazdaság legelőin, majd együtt átvándorolnak a magasabban fekvő nyári legelőkre. A borjak fokozatosan egyre kevesebb anyatejet és egyre több füvet fogyasztanak, ahogy nőnek,

de elválasztásukra nem kerül sor.

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

A levágásnak és a darabolásnak nem kell feltétlenül a meghatározott földrajzi területen történnie.

A vágóhídra való szállítás ideje az állatok kímélete és a végtermék minőségének garantálása érdekében nem haladhatja meg a 3 órát.

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

A címkéken az alkalmazandó jogszabályok által megkövetelt adatok mellett kötelező feltüntetni jól látható módon a „Rosée des Pyrénées Catalanes” oltalom alatt álló földrajzi jelzést, valamint az Európai Unió OFJ-logóját.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

Az OFJ földrajzi területe a Pireneusok katalánok lakta területének felel meg, ami adminisztratív szempontból két külön államhoz tartozik, de kulturális és földrajzi szempontból egységes.

A spanyol oldalon

a földrajzi terület kiterjed a következő magashegységi körzetek összes településére: Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès és Val d’Aran, valamint a következő körzetek itt felsorolt hegyi településeire: Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys, és La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages és Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer és Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau és Vilanova de Sau) és Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

A francia oldalon

a Pireneusok keleti oldalán a Pyrénées-Orientales megyében a földrajzi terület a következő kantonok településeit foglalja magában: Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis et Saillagouse, valamint a következő kantonok itt felsorolt településeit: Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère és Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro, Passa), Latour de France (Belesta et Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus, l’Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède, Argelès sur Mer), Saint Paul de Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse, Saint Martin).

Emellett a földrajzi területhez tartoznak Aude megyében a Pyrénées-Orientales megyével határos hegyvidéki területek. Ezek a következők: Axat, Belcaire, Mouthoumet y Quillan kantonok települései, valamint a következő kantonok itt felsorolt települései: Couiza (Arques, Bugarach, Camps sur l’Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières sur Cinoble, Fourtou, Luc sur Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes le Château, Rennes les Bains, Serres, Sougraigne, Terroles, Valmigère), Lagrasse (Mayronnes y Saint Martin des Puits), Limoux (Alet les Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes et Saint André, La Bezole, Saint Couat du Razès, Véraza), Saint Hilaire (Belcastel et Buc, Caunette sur Lauquet, Clermont sur Lauquet, Greffeil, Ladern sur Lauquet, Villardebelle, Villefloure), és Tuchan (Cucugnan, Duilhac sous Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern, Rouffiac des Corbières).

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

A Pireneusok katalánok lakta vidéke ideális feltéteket teremt az extenzív állattartáshoz. Alacsony- és magashegységi rétek és ezeket összekötő útvonalak jellemzik, így a terület az év nagy részében, a rossz idő beköszöntéig hatalmas természetes legelőterületeket biztosít az állatok számára. A mediterrán éghajlat befolyása alatt álló területeken (nedves szubmediterrán zóna) tovább használhatók a nyári legelők és a hegyvidéki rétek is, még ősszel is alkalmasak a legeltetésre.

Ezen a vidéken bőséges a víz és a napsütés is, ezért sajátos és gazdag növényvilág alakult ki (fő növényei: Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sisleria coeruela, Bromus erectus és Arrhenaterum elatius), kitűnő legelőt biztosítva a haszonállatok számára. Ugyanez a körülmény azt is lehetővé teszi, hogy a gazdálkodók a középhegységi területeken fűfélékből és hüvelyesekből álló takarmányt termesszenek azokra az időszakokra, amikor az időjárás nem teszi lehetővé a magas fekvésű legelők használatát. A leggyakrabban termesztett takarmánynövények a lóhere, a perje, a lucerna, a baltacim és a csenkesz.

Ami az emberi tényezőt illeti, a hagyományos gazdálkodásban az igás- és húshasznosítású jószágok egyaránt tavasszal ellettek, majd borjaikkal együtt felvonultak a magasabb fekvésű nyári legelőkre – egyrészt, hogy a gazdák ne velük, hanem a nyári munkálatokkal foglalkozhassanak, másrészt, azért, hogy az alacsonyabban fekvő területeken betakaríthassák a takarmánynövényeket. A nyári legelőkről való visszatérés idején néhány borjút levágtak helyi vagy családi fogyasztásra. Ennek gazdasági jelentősége is volt, mivel ezek a (Roséé-ként emlegetett) borjak a nyári hónapokban csak anyjuk tején és frissen legelt füvön éltek. Ebből a hagyományból nőtte ki magát a „Rosée des Pyrénées Catalanes” mai termelése.

Az oltalom alatt álló termék különleges jellegét a környezethez alkalmazkodott fajták (Bruna de los Pirineos, Aubrac és Gasconne) és azok szabadtéri tartása adja.

Az így nevelt borjak jól fejlődnek, és táplálkozásuknak köszönhetően erőteljes testalakulást érnek el.

A „Rosée des Pyrénées Catalanes” borjak igen jól izmoltak, húsuk színe rózsaszíntől a világos pirosig terjed, a faggyú színe fehér vagy tört fehér, és az egész testeket és a húst is nagyra értékelik mind a hentesek, mind a fogyasztók. A származási területen évszázadok óta hagyományosan fogyasztják a szopós borjak húsát.

A Pireneusok katalánok lakta vidékén számos ünnep, búcsú és vásár kötődik az állattartáshoz, és ezeken a borjak fontos szerephez jutnak. Az ünnepek között kiemelendő a Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell (melynek hagyománya a XI. századig nyúlik vissza), a feria d’Olette, a feria de Prats de Mollo, a feria de Vinça, valamint a hagyományos hegyi mezőjárás a helyi nemzeti parkban (Parque Natural Regional de los Pirineos Catalanes). Az utóbbi évtizedekben felfejlődött turizmus lehetőséget teremtett a helyi kiváló minőségű hústermékek népszerűsítésére, és a származási területen túl is elterjesztette a termék jó hírét fogyasztók és szakmabéliek körében egyaránt. A regionális és tágabb publikumú sajtóban is rendszeresen jelennek meg cikkek és nyilatkozatok a termékről, említhető az „Indépendant” (1992. július 2-i és 2013. július 11-i száma), a „Patrimoine en region” (2014. tavaszi 22. száma), valamint számos internetes hivatkozás: a „guide gourmand” (http://guidedesgourmands.fr), az „Association des cuisiniers et restaurateurs du Roussillon” (http://toques-blanches-du-roussillon.com). A termelés jelentőségére rávilágít az is, hogy terjesztői hálózatok jöttek létre, megoldott a postai úton történő kollektív értékesítés, és a terület hentesüzleteiben vannak külön erre a termékre specializálódott pultok.

A „Rosée des Pyrénées Catalanes” hús az alábbi tényezőknek köszönheti tulajdonságait:

— különleges környezet, a szabadtéri tartást és azon belül a hosszas nyári legeltetést lehetővé tévő útvonalhálózat,

— a földrajzi terület napsütéses klímája és bőséges vízellátása kedveznek az olyan dús növényzet kialakulásának, amely természetes legelőt biztosít. Az éghajlat lehetővé teszi időszakos kaszálók vetését a középhegységi területeken, és ezáltal az állatok télen is természetes takarmánnyal etethetők, amikor a legeltetés nem oldható meg,

— a környezethez alkalmazkodni képes fajták megtelepítése. A használt Bruna de los Pirineos, Aubrac és Gasconne fajták a területre jellemző rusztikus fajták, amelyeket a hegyvidéki hagyományos gazdálkodásban nagyra értékelt tulajdonságok jellemeznek: egyrészt jól bírják a szélsőséges időjárási körülményeket, másrészt kevés takarmányozást igényelnek annak köszönhetően, hogy képesek megélni a bőséges időszakokban képzett tartalékukon (vándorlegeltetés), így tökéletesen alkalmazkodtak mind az éghajlathoz, mind a domborzathoz,

— a különleges szaktudás (kisüzemi extenzív állattartás),

— ebben a tartási módban a borjak táplálása (ami kizárólag anyjuk tejével és friss fűvel történik) különleges színt és puhaságot kölcsönöz a húsnak, elősegíti az erőteljes testalakulást. A borjak szoptatása bőséges kalciumforrást biztosítva járul hozzá megfelelő fejlődésükhöz. Elősegíti a csontozat egészséges növekedését, ami alapfeltétele az izmolt test kialakulásának.

Összegzésképpen elmondható, hogy a hegyvidéket jellemző zord életkörülményekből előnyt kovácsolt egy olyan minőségi hústermék előállítása, amelynek hírneve mára elválaszthatatlan a régiótól. Mivel a rusztikus helyi fajták mind a magashegységi, mind az alacsonyabban fekvő területeket tudják használni, biztosítják a természetes környezet fennmaradását. A termelők piacra viszik a terméküket (ami ismert és keresett mind a fogyasztók, mind az értékesítők körében, és az átlagosnál magasabb áron kel el), így folytatni tudják a gazdálkodást (ez az ellátási lánc más szereplőinek is kedvez), és meg tudnak élni a viszontagságos hegvidéki körülmények között folytatott mezőgazdasági tevékenységből.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(A rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-rosee-pyrenees-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCRoseedesPyreneescatalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.