[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 5.11.2008

COM(2008) 740 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

Az EU és Oroszország kapcsolatainak áttekintése

{SEC(2008) 2786}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

Az EU és Oroszor szág kapcsolatainak áttekintése

A 2008. szeptember 1-jei rendkívüli Európai Tanács felkérte a Tanácsot, hogy a Bizottsággal közösen készítsen alapos és mélyreható elemzést az EU és Oroszország kapcsolatainak különböző aspektusairól. Ez az áttekintés a 2008. november 14-re tervezett EU-Oroszország csúcstalálkozót készíti elő. Az anyagot a 2008. november 10–11-i Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa (GAERC) fogja megvitatni, figyelembe véve a 2008. október 13-14-i GAERC értékelését a Grúzia és Oroszország közötti konfliktus fejleményeiről.

A kapcsolatok jelen áttekintésére olyan fejleményeknek fényében kerül sor, amelyek komoly árnyékot vetnek az EU és Oroszország közötti kapcsolatokra: Grúzia területi integritásának erőszakos megsértése, valamint Abházia és Dél-Oszétia egyoldalú orosz elismerése továbbra is elfogadhatatlan, míg a nemrégiben megfogalmazott külpolitikai elvek, köztük a befolyási övezetek újjáélesztése, aggodalomra adnak okot.

Az EU bizonyos mértékig magabiztosan kezelheti Oroszországhoz fűződő kapcsolatait. Gazdasági szempontból Oroszországnak szüksége van az EU-ra. Az EU az orosz nyersanyagexport fontos felvevőpiaca, különösen az energia tekintetében, és Oroszország szeretné javítani a nukleáris anyagok kereskedelmének feltételeit is. A jelenlegi pénzügyi válság rávilágított arra, hogy Oroszországnak mekkora szüksége van gazdasága mielőbbi modernizálására és diverzifikálására. Az EU természetes partner ehhez a folyamathoz, és egyben a külföldi befektetések fontos forrása is. Oroszország saját céljaitól vezérelve kíván együttműködni az EU-val: például a vízummentesség elérése vagy a Közösség kutatási és fejlesztési keretprogramjához való társulás érdekében.

A fentiek fényében ezen áttekintés célja, hogy feltérképezzük az EU és Oroszország kapcsolatában szerepet játszó, egymást átfedő és közös érdekek komplex hálózatát, és józan ítéletet alkossunk arról, hogy jelenleg mi az EU saját érdeke. Ezen érdekek szem előtt tartásának és szélesítésének az a nemrégiben elfogadott mandátum ad teret, amely a partnerségi és együttműködési megállapodás helyébe lépő megállapodásra, valamint – a szükséges feltételek teljesülése esetén – szabadkereskedelmi megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére jogosít fel.

A csatolt munkadokumentum részletezi az elmúlt évek EU-Oroszország partnerségének fejleményeit, valamint a jövőben előttünk álló lehetőségeket és kihívásokat.

Az EU és Oroszország kapcsolatai az 1997. óta hatályos partnerségi és együttműködési megállapodásra épülnek, amelyet a négy közös térség egészített ki 2005-ben. Mindez olyan intézményi keretet eredményezett, amely sok szempontból jól működik, különösen politikai szinten az együttműködési tanács keretében (amely jelenleg külügyminiszteri szinten ülésező állandó partnerségi tanácsként működik).

Az EU és Oroszország kapcsolatainak rövid áttekintése

Az EU és Oroszország közötti kereskedelem és beruházás jelentős mértékű és egyre nő, és mindkét fél közös érdeke, hogy ez a továbbiakban is folytatódjon. Oroszország a harmadik legfontosabb kereskedelmi partnerünk, és a kereskedelem volumene minden évben majdnem 20%-kal nő. Az energia nagyon fontos tényező, de a szolgáltatások területén is meggyőzőek a növekedési mutatók. Tartósan magas növekedési ütemével és feltörekvő középosztályával Oroszország olyan fontos, szomszédos feltörekvő piac, amely számos lehetőséget kínál az EU vállalkozásai számára. Oroszországban az EU a legfontosabb befektető az összesített külföldi befektetések 80%-ával, ami nagyban érdekeltté tesz minket a gazdaság folytatódó növekedésében, melyhez a jövőben még inkább szükség lesz az európai befektetésekre, hiszen Oroszországnak diverzifikálnia és modernizálnia kell a gazdaságát. Ezzel kapcsolatban Oroszország feladata az, hogy garantálja a jogállamiságot, és a valóban független igazságszolgáltatás szavatolja a szerződések érvényesíthetőségét. Az orosz devizatartalékok jelentős részét euróban tartják, ami miatt Oroszország a legnagyobb, euro-alapú eszközökkel rendelkező országok közé tartozik. Oroszországra is hatással van a globális pénzügyi válság, és a gazdaságok interdependenciáját figyelembe véve fontos folytatni Oroszországgal az uniós párbeszédet a kibontakozó eseményekről.

A fenti szempontok miatt az EU határozottan támogatja Oroszország azon szándékát, hogy csatlakozzon a Világkereskedelmi Szervezethez (WTO). A mielőbbi, teljesíthető kereskedelmi feltételek melletti WTO-csatlakozás érvei továbbra is erősek, nem utolsósorban a mezőgazdasági és természeti erőforrásokkal kapcsolatos ágazatok terén tapasztalható növekvő protekcionizmus jelei miatt. Néhány folyamatban lévő kereskedelmi vita – mint például Oroszország faanyagra vonatkozó exportkorlátozásai – sürgős megoldásra szorul, hogy elkerülhető legyen a máris nehéz kereskedelmi feltételek további romlása.

Az EU és Oroszország közötti kereskedelem és beruházások virágzása, valamint a közös gazdasági térség keretében létrehozott ágazati párbeszédek ellenére számos területen nehézségek mutatkoznak: a problémás vámeljárásoktól kezdve a Szibéria feletti átrepülésekig, valamint amiatt, hogy Oroszország nem tartja magát következetesen a nemzetközi egészségügyi és növény-egészségügyi szabványokhoz.

Az energiaágazat területén tapasztalható egymásrautaltság az EU és Oroszország kapcsolatainak központi eleme. Az EU tagállamai fontos energiatermék-vásárlók, és nem valószínű, hogy ez a helyzet rövid vagy középtávon megváltozik. A kapcsolatot interdependencia és nem egyoldalú függőség jellemzi. Az EU-ba irányuló export jelentős mértékben járul hozzá az orosz növekedési rátához. Ugyanakkor az EU és Oroszország különbözőképpen értelmezi az energiabiztonság és a kölcsönös piaci hozzáférés fogalmát. Oroszország ugyan megbízható energiaszállítónak bizonyult, azonban a tranzitországokkal folytatott viták, valamint az elégtelen upstream beruházások a növekvő keresletet ismerve aggodalomra adnak okot az ellátás jövőjének szempontjából. Még nagyon sok munka szükséges ahhoz, hogy olyan igazi energiapartnerség épüljön ki, amely az Energia Charta Egyezmény elvein, nevezetesen az átláthatóságon, a kölcsönösségen és a megkülönböztetés-mentességen alapul. Az együttműködés az energiaügyi párbeszéd kereteiben valósul meg, és olyan széles témaköröket fed le, mint az energetikai elképzelések és stratégiák, a piacfejlesztés és az energiahatékonyság. Az olyan fontos eszközöket, mint az energetikai korai előjelző rendszerek, tovább lehetne fejleszteni.

A külső biztonságról szóló közös térség területén folytatott politikai párbeszédre gyakran és több szinten sor kerül. A közös nézőpont és megközelítés kialakítása érdekében az EU együttműködik Oroszországgal az Iránnal, a Közel-Kelettel, Afganisztánnal, a Balkánnal és más területekkel kapcsolatos kérdésekben, valamint olyan nemzetközi keretek között, mint az ENSZ vagy az EBESZ. A közel-keleti békefolyamatban és a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozása terén kedvező az együttműködés Irán tekintetében. Az EU és Oroszország közös érdeke a tömegpusztító fegyverek elterjedésének megakadályozása. Oroszország a közelmúltban részt vett az EU csádi/közép-afrikai köztársasági EBVP-missziójában. Koszovóval és a közös szomszédsággal kapcsolatban továbbra is eltérnek az álláspontok, különösen a grúziai események következtében. Az EU-nak közös álláspontot kell kidolgoznia az Oroszország által javasolt új európai biztonsági renddel kapcsolatban. Az EU erősen érdekelt abban, hogy a következő években is folytatódjanak az együttműködés javítására irányuló erőfeszítések ezeken a területeken. Oroszország kulcsfontosságú geopolitikai szereplő, akinek a nemzetközi ügyekben való konstruktív részvétele szükséges előfeltétel a nemzetközi közösség hatékony működéséhez.

Regionális kérdésekben párbeszéd folyik az EU és Oroszország között; Kalinyingrád térségében jól működik a régió és az anyaország közötti egyszerűsített átutazási rendszer. Sőt, Oroszország megújult érdeklődést mutat a felülvizsgált Északi Dimenzió iránt is. Ezen a téren komoly előrelépések történtek az október 27-i miniszteri találkozón, és lehetőség lenne a sarkvidékkel kapcsolatos kérdések felvételére az EU és Oroszország közötti rendszeres párbeszédbe.

Az emberi jogok kérdése aggodalomra ad okot. Általános érzés, hogy egyre nő az elmaradás az Európa Tanácsban és az EBESZ-ben tett közös kötelezettségvállalások tekintetében.

Az EU megerősíti Oroszország irányába tett kötelezettségvállalásait, köztük a partnerségi és együttműködési megállapodásban foglaltakat is. Emberi jogokkal kapcsolatos konzultációra évente kétszer kerül sor Oroszországgal; ezek hatása viszonylag korlátozott, de az utolsó forduló nyílt és konstruktív hangulatban zajlott. Fontos tovább építeni az eddig elért eredményekre.

A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése közös térségének területén gyakran egybevágnak az EU és Oroszország érdekei. Ez a következőkben nyilvánul meg: az EK és Oroszország közötti megállapodások a vízumkönnyítésről és a visszafogadásról (melyek 2007. június 1-je óta hatályosak); a 2007–2010-re vonatkozó közös együttműködési terv a Frontex, valamint az orosz határőrszolgálat között; a Kábítószerek és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja és az Orosz Szövetségi Kábítószerellenőrzési Szolgálat, valamint az Europol és az orosz bűnüldöző hatóságok közötti együttműködés.

Az EU és Oroszország közötti vízumkönnyítési megállapodást, amely az első ilyen az EU és egy harmadik ország között, úgy alakították ki, hogy megkönnyítse az utazók életét, köztük az EU-ból származókét is. A visszafogadási megállapodás nagy mértékben hozzájárul az illegális bevándorlás elleni küzdelemhez. A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése területén megvalósított nagyobb mértékű együttműködés hozzájárul az olyan fenyegető kihívásokkal szembeni fellépéshez, mint a terrorizmus és a szervezett bűnözés. Általánosabban nézve fontos, hogy ez az együttműködés az emberi jogok tiszteletben tartásán és a jogállamiság előmozdításán alapuljon.

Az EU és Oroszország állampolgárai között egyre több kapcsolat alakul ki. Kibővültek az EU oktatási csereprogramjai, valamint a tudósok közti kutatási együttműködések. Folytatódnia kell a munkának az emberek közötti széles körű, közvetlen kapcsolatok kiterjesztése terén. A kapcsolatok számának növekedése, valamint a specifikus célok meghatározott politikaterületen való elérése mind hozzájárul a kölcsönös megértés és bizalom javításához.

A kutatás, oktatás és kultúra közös térségét erős kölcsönös érdekek jellemzik. A kutatási együttműködést a (2004 óta hatályos) EK-Oroszország tudományos és technológiai együttműködési megállapodás szabályozza, amely 2009-ben fog lejárni – és megújítása már előkészítés alatt áll. Az Orosz Föderáció entitásai részt vesznek a 7. kutatási és fejlesztési keretprogram (FP7) minden tematikus és alprogramjában, melyekhez a Közösség mintegy 29 millió euróval járul hozzá. Az együttműködés további területei közé tartoznak az Euratom és Oroszország közötti együttműködésre vonatkozó megállapodások a nukleáris biztonság és a szabályozott magfúzió területén. Mindkettőt 2002-ben kötötték meg, 10 éves időszakra. Oroszország jelezte, hogy érdekelné egy társult státusz a hetedik keretprogramhoz. A oktatás területén Oroszország elkötelezte magát a bolognai folyamat mellett, és számos uniós finanszírozású programban vesz részt. A moszkvai Európa Tanulmányok Intézete az egyik fontos olyan projekt, amely Oroszország és az EU társfinanszírozásával valósul meg. A kulturális együttműködés a Kajaani-folyamattal indult el 2006-ban, az első kulturális állandó partnerségi tanács pedig 2007 októberében ülésezett. Azóta viszonylag kevés haladás történt, és a kulturális cselekvési terv csak csekély mértékben fejlődött.

Oroszország számos közösségi pénzügyi eszközből kap pénzügyi támogatást . Az ENPI (Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz) célja, hogy támogassa a négy közös térség és Kalinyingrád térsége útitervének megvalósítását. Új és pozitív fejleményként Oroszország vállalta, hogy hozzá fog járulni 7 határokon átnyúló együttműködésre irányuló ENPI-program finanszírozásához a 2007–2013-as időszakban. Ugyanakkor nehezebben sikerül megállapodni a pénzügyi támogatások végrehajtásának alapjairól.

Teendők

Az EU és Oroszország nyílt és konstruktív módon kell hogy képes legyen megbeszélni azokat a kérdéseket, amelyekben nem értenek egyet. Ez alapvetően fontos egy bizalomra épülő, érett partnerség szempontjából. Törekednünk kell arra, hogy jobban tudjuk kezelni különbözőségeinket, ugyanakkor haladjunk előre közös céljaink felé. Az Európai Tanács elítélte Oroszország azon egyoldalú határozatát, amelyben elismerte a Grúziától elszakadt régiók függetlenségét, és mély aggodalmát fejezte ki Oroszországnak a konfliktus során tanúsított aránytalan reakciója miatt. Az EU-nak szilárdan ragaszkodnia kell elveihez, és el kell utasítania az erőszak mindennemű alkalmazását, ugyanakkor az EU érdekében áll, hogy együttműködjön Oroszországgal a közös szomszédságunkban tapasztalható konfliktusok megoldására tett megújított erőfeszítések során. Ez azt jelenti, hogy az EU-nak hajlandónak és képesnek kell lennie az egységes fellépésre, ötvözve a közösségi eszközöket a KKBP/EBVP eszközeivel. A nyári konfliktus és az azt követő időszak kezelése biztató ebből a szempontból, mint ahogy az orosz erők Dél-Oszétiával és Abháziával szomszédos területekről való kivonása is, de még sok tennivaló akad.

Az EU azt várja az új EU-Oroszország megállapodástól, hogy a kölcsönös érdekeken és az EU, valamint Oroszország által vállalt nemzetközi kötelezettségeken alapuló, átfogó és jogilag kötelező keretet biztosítson kapcsolataink fő területein, beleértve az emberi jogok és a jogállamiság tiszteletben tartásának ösztönzését is. Ezen felül növekvő kölcsönös gazdasági függőségünk alátámasztása céljából mindkét félnek érdekében állna egy szabadkereskedelmi övezet kialakítása.

Folytatni kell ezeket a tárgyalásokat, egyrészt mivel ez lehetővé tenné az EU számára, hogy saját érdekeit érvényesítse Oroszországgal kapcsolatban, másrészt pedig azért, mert ez a legjobb módja annak, hogy közös alapokról kiindulva lehessen együttműködni Oroszországgal. Amikor az EU egységesen szólal meg és lép fel, ezt Oroszország fokozottan tudomásul veszi, és az EU-nak lehetősége van befolyásolni az események alakulását. Az új EU-Oroszország megállapodásra vonatkozó, egyhangúlag elfogadott tárgyalási mandátum fontos eszköz ahhoz, hogy egységes módon törekedjünk céljaink megvalósítására.

Ezek miatt a Bizottságnak az a véleménye, hogy a következő tárgyalási forduló időpontjáról most kell megállapodni. A november 10-i GAERC lehetőséget teremt majd a tagállamok számára, hogy megállapodásra jussanak a tárgyalások alapjáról, figyelembe véve, hogy a szeptember 1-jei tanácsi következtetésekben elhalasztották a tárgyalásokat.

Egyértelmű, hogy az Európai Tanács következtetéseivel összhangban az EU nem fogadja el a status quo-t Grúziában. A genfi folyamatnak tovább kell vinnie fontos munkáját az augusztus 12-i és szeptember 8-i megállapodások alapján, amelyek a régió biztonságára és stabilitására, valamint az országon belül lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek és menekültek visszatérésére vonatkoznak, Grúzia területi integritását pedig vissza kell állítani. Az EU és Oroszország közötti kapcsolatokat folyamatosan felül kell vizsgálni. A korábbi megállapodásoknak megfelelően a Bizottság és a Tanács a tárgyalások előrehaladtával folytatja az EU-Oroszország kapcsolatok általános összefüggéseinek megvitatását.