A nemek közötti munkaerőpiaci egyenlőség előmozdításához több tényezőt is mérlegelni kell. A globális felmérések tanúsága szerint a nők és a férfiak egyaránt azt szeretnék, hogy a nők fizetett munkahellyel rendelkezzenek. Az adatok azt mutatják, hogy a szabadságra vonatkozó megfelelő szabályok jelentősen kihatnak a nők foglalkoztatására. Az, hogy a szóban forgó szabadságok az apák (másik szülő) számára is rendelkezésre állnak és azokat igénybe veszik, szintén számottevő hatással van a nők munkaerőpiaci részvételére, mivel hozzájárulnak az anyák egyes gondozási feladatainak megkönnyítéséhez és ezáltal lehetővé teszik, hogy a nők könyebben visszatérjenek a munkaerőpiacra.

A kezdeményezés előkészítése során széles körű konzultációs folyamatra, valamint a jogalkotási és nem jogalkotási intézkedések lehetséges körére vonatkozó hatásvizsgálatra került sor. A Bizottság 2015-ben és 2016-ban kétlépcsős konzultációt folytatott az európai szociális partnerekkel. A szociális partnerek körében nem született megállapodás a konzultációk során felmerült kérdésekről folytatott közvetlen tárgyalások megkezdéséről. Sor került nyilvános konzultációra is a polgárok és más érdekelt felek véleményének megismerése céljából. A Tanács 2015 decemberében megbeszélést tartott a munka és a magánélet közötti egyensúlyról, az Európai Parlament pedig jelentést fogadott el a munka és a magánélet közötti egyensúly szempontjából kedvező munkaerőpiaci feltételek kialakításáról, valamint állásfoglalást a szociális jogok európai pilléréről.

Az eredményes kimenetel feltétele több szereplő, köztük a tagállami kormányok, a régiók, a helyi önkormányzatok, a szociális partnerek, valamint az egyes vállalkozások és munkavállalók elkötelezettsége. A szociális párbeszéd különösen is fontos szerepet fog játszani e kezdeményezés sikeres kidolgozásában és végrehajtásában.

2. A prioritást élvező cselekvési területek

E kezdeményezés egymást erősítő intézkedésekből álló csomagot alkot. A jogi és szakpolitikai intézkedések ezen együttese a munkavállalókon és családjukon túl a vállalkozásoknak és a társadalom szélesebb rétegeinek is határozottan a javát fogja szolgálni.

A bizottsági hatásvizsgálat megvizsgálta a becsült költségeket és a javasolt intézkedések kedvező hatásait az egyének, a vállalkozások – különösen a mikrovállalkozások – és a társadalom szélesebb rétegeinek szintjén a 2015 és 2055 közötti időszakra vonatkozóan. Az elemzés azt mutatta, hogy a javasolt intézkedések – főként a termeléskiesésből, a kérelmek feldolgozásából és a helyettesítésből – eredő költségei rövid- és középtávon merülnek fel, hosszabb távon a csomag azonban csak korlátozott költséget jelent a vállalatok számára, amely nem jelent túl nagy terhet a munkáltatókra, köztük a mikrovállalkozásokra nézve. Tekintettel arra, hogy a javasolt intézkedések kombinációja várhatóan pozitív hatással lesz a tagállamok költségvetési helyzetére, a vállalkozásokra háruló mérsékelt költségeket olyan tagállami szintű célzott intézkedésekkel ellensúlyozhatók, amelyek ösztönzik a munka és a magánélet egyensúlyára irányuló korszerűbb szakpolitikát, miközben teljes mértékben megőrzik a vállalkozások versenyképességét. A magasabb foglalkoztatási ráták szintén segítenek a népesség elöregedése jelentette kihívás kezelésében, és hozzájárulnak a tagállamok pénzügyi stabilitásához.

2.1 A családi okokból igényelhető szabadság és a rugalmas munkafeltételek jobb kialakítása, valamint a nemek szempontjából kiegyensúlyozottabb igénybevétele

Az uniós jogszabályok előírják a tagállamok számára, hogy rendelkezzenek a szülési szabadságról és a szülői szabadságról. A tagállamok további intézkedéseket hozhatnak annak érdekében, hogy megkönnyítsék a munka és a magánélet közötti egyensúlyt, javítsák a nők munkaerőpiaci részvételét és a gondozási feladatok egyenlőbb megosztását a nők és a férfiak között. A tagállamok által hozott intézkedések típusában és tartalmában jelentős eltérések vannak.

A nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos uniós jogalkotási keret a munkaerőpiaci lehetőségek, valamint a munkahelyi bánásmód és a munakfeltételek tekintetében nem támogatják eléggé a szülőket és a gondozási feladatokat ellátó munkavállalókat, kialakításuk pedig nem ösztönzi a rendelkezésre álló jogosultságok nemek közötti kiegyensúlyozott igénybevételét.

A szülői szabadságról szóló irányelv mindkét szülő számára alanyi jogon négy hónap szülői szabadságot biztosít gyermekgondozásra a gyermek nyolc éves koráig bezárólag. Ebből egy hónap nem ruházható át a szülők között, és az irányelv nem rendelkezik kötelező pénzügyi kompenzációról sem. Ez leginkább azt idézi elő, hogy a háztartáson belül a második kereső (általában nő) vegyen igénybe szülői szabadságot, a férfiakat pedig nem ösztönzi erre eléggé. Az adatok azt mutatják, hogy a megfelelő kompenzáció pozitívan hat a szülői szabadság férfiak (mint második szülő) általi igénybevételére , ahogy a szabadság rugalmas (darabokban vagy részidőben) történő igénybevétele és a szabadság szülők közötti átruházhatóságának tilalma is.

A javasolt irányelv megőrzi a szülői szabadságra vonatkozó irányelv alapvető elemeit és a meglévő jogokat is, beleértve a szabadság időtartamát és a szülők egyéni jogosultságát. A betegség idején folyósított táppénz összegének megfelelő kifizetést és nagyobb fokú rugalmasságot vezet be a szülői szabadság igénybevétele terén, többek között a jelenlegi nyolcról tizenkét évre emeli azt a korhatárt, ameddig bezárólag a gyermek után a szülői szabadság igénybe vehető. A jövőben négy hónap nem ruházható át a szülők között. Jelenleg nincsenek külön uniós szintű rendelkezések az apasági szabadságra való jogosultságot illetően. Az ilyen jogosultság bevezetése jelentős hatással lehetne a gondozási feladatok nők és férfiak közötti megosztására. Az az apa, aki részt vesz gyermeke gondozásában, elégedettebb az életével, valamint jobb a fizikai és mentális egészsége, és az apai részvétel a gyermek kognitív képességeire és viselkedésére is pozitívan hat. Azon apák esetében, akik gyermekük születésekor apasági szabadságra mennek, nagyobb a valószínűsége, hogy részt vesznek gyermekük nevelésében és később élnek szülői szabadságra való jogosultságukkal. A munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló irányelvjavaslat 10 nap apasági szabadságot vezet be, amely időszakra az apa a betegszabadság díjazásának megfelelő összeget kapna.

A gondozásra szoruló más hozzátartozók gondozására szolgáló megfelelő szabadság hiánya fokozza a gondozási feladatok megosztása terén fennálló egyenlőtlenséget. A gondozásra szoruló hozzátartozóval rendelkező munkavállalókra nem vonatkoznak uniós szintű minimumszabályok, eltekintve a szülői szabadságról szóló irányelv értelmében vett azon korlátozott jogtól, hogy sürgős és váratlan családi okból adódó vis maior következtében az érintett munkavállaló távol maradhat a munkából. A javasolt irányelv a munka és a gondozási feladatok jobb összeegyeztethetősége, valamint – különösen a nők körében – a tehetség munkaerőpiacon tartásának érdekében bevezet ilyen egyéni jogosultságot, amely évente 5 napra szól és erre az időszakra a táppénz díjazásának megfelelő összeg jár.

Az uniós jog az anyasági szabadságról szóló irányelv, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló irányelv, a nemek közötti egyenlőségről szóló irányelv, az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmódról szóló irányelv, valamint a szülői szabadságról szóló irányelv révén védelmet nyújt az elbocsátással és kedvezőtlen bánásmóddal szemben. Ezt a védelmet a Bíróság ítélkezési gyakorlata is megerősítette. A rendelkezésre álló információk szerint számos tagállamban még mindig előfordulnak a várandós nőkkel, illetve a szabadságot igénybe vevő nőkkel és férfiakkal szembeni hátrányos bánásmód esetei. Ezért biztosítani kell a munkavállalók jobb tájékoztatását és támogatni kell őket jogaik gyakorlása során, hogy nemzeti szinten hatékonyabban érvényesíteni tudják azokat.

A rendelkezésre álló rugalmas munkafeltételek révén megakadályozható, hogy a munkavállalók olyan munkát vállaljanak, amely nem éri el a szakmai képességeiknek és készségszintjüknek megfelelő szintet, illetve hogy a gondozási feladatok vállalása miatt kikerüljenek a munkaerőpiacról. Az új foglalkoztatási tendenciák és technológiai fejlődés ellenére az európai munkavállalók többsége még mindig kötött munkarendben dolgozik és nem használják ki teljes mértékben a rugalmas munkafeltételeket, mint például a távmunkát, a rugalmas munkarendet és a csökkentett munkaidőt (részmunkaidős foglalkoztatatást). A javasolt irányelv kiegészíti a szülői szabadságról és a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló irányelvekben foglalt jelenlegi uniós vívmányokat azáltal, hogy a gyermekes vagy más gondozásra szoruló hozzátartozóval rendelkező munkavállalók számára bevezeti azt a jogot, hogy rugalmas munkavégzési feltételeket kérhessenek a munkaadójuktól. Ez számottevően hozzájárulhat a munka és a magánélet közötti jobb egyensúly eléréséhez, amely pozitív hatással van a nők munkaerőpiaci részvételére.

A Bizottság a következőket kezdeményezi:

Jogalkotási intézkedések Irányelvre irányuló javaslatot fog előterjeszteni a szülők és gondozók körében a munka és a magánélet közötti egyensúly javításáról a – különösen a szülői szabadságról szóló irányelv keretében – már létező jogok megtartása mellett, valamint azokra építve. A javaslat a következő új jogokat tartalmazza: −a táppénz díjazásának megfelelően fizetett 4 hónapos szülői szabadság rugalmas (darabokban vagy részidőben történő) igénybevételének lehetősége; a négy hónap szülői szabadságra vonatkozó jogosultság a gyermek 12 éves koráig vehető igénybe és nem ruházható át a szülők között; −a táppénz díjazásának megfelelően fizetett10 nap apasági szabadság a gyermek megszületésekor; −a súlyos beteg vagy gondozásra szoruló hozzátartozók gondozására munkavállalónként évi 5 nap, a táppénz díjazásának megfelelően fizetett betegszabadságra való jogosultság; −12 évesnél fiatalabb gyermekek és gondozási feladatokat ellátó munkavállalók számára rugalmas munkafeltételek kérelmezéséhez való jog. Nem jogalkotási intézkedések 1. Az uniós jog átültetésének további nyomon követése, valamit szükség szerint kötelezettségszegési eljárás indítása. A jogszabályok jobb végrehajtásának biztosítása és a jogkövetés előmozdítása különösen a következők révén: – pénzügyi támogatás a Jogok, egyenlőség és polgárság program keretében a munka és a magánélet közötti egyensúllyal kapcsolatos uniós jog jobb érvényesítésére irányuló nemzeti, illetve transznacionális projektek, többek között tájékoztatási kampányok számára; – a nemek közötti egyenlőséggel és a megkülönböztetésmentességgel foglalkozó jogi szakértők európai hálózat felkérése külön tanulmány készítésére az elbocsátással szembeni védelem érvényesítéséről és a hátrányos bánásmódról az egyes tagállamokra jellemző helyzet értékelése céljából; – az egyenlőség előmozdításával foglalkozó nemzeti szervek európai hálózatával (EQUINET) együttműködésben szeminárium szervezése a kapacitásépítési tevékenységekről esélyegyenlőségi szervek és a megfelelő tagállami munkaerőpiaci felügyeleti szervek (Munkaügyi felügyelőségek hálózata, SLIC) részére, hangsúlyt fektetve az elbocsátással szembeni védelemre. 2. A családi okokból igényelhető szabadság és a rugalmas munkafeltételek jobb kialakításának és a nemek szempontjából kiegyensúlyozottabb igénybevételének további nyomon követése az európai szemeszter részeként és a nemek közötti egyenlőségről szóló éves jelentés keretében. 3. A családi okokból igényelhető szabadság és a rugalmas munkafeltételek nők és férfiak általi igénybevételével kapcsolatos uniós szintű adatok jobb összegyűjtése az Eurostat által a foglalkoztatáspolitikai bizottságokkal (SPC, EMCO), valamint A Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézetével együttműködésben. 4. Pénzeszközök biztosítása a következőkre: – a foglalkoztatás és a szociális innováció európai uniós programja (EaSI) keretében a munkáltatóknak szóló, új kísérleti programok finanszírozása innovatív munkafeltételek, többek között családi szabadságok és rugalmas munkafeltételek kialakítására (a meglévő forrásokra támaszkodva). – a tagállamokkal együtt annak biztosítása, hogy az Európai Szociális Alap és az egyéb strukturális és beruházási alapok megfelelően támogassák a munka és a magánélet közötti egyensúlyt célzó intézkedéseket. 5. A bevált módszerek megosztása a szociális partnerekkel és a tagállamokkal a kölcsönös tanulási program keretében szervezett szemináriumok útján az alábbi témákban: −a családi szabadság és a rugalmas munkafeltételek nemek közötti kiegyensúlyozott igénybevétele, −a munka és a magánélet közötti egyensúly területén helyes gyakorlatokat alkalmazó munkaadóknak szánt címkékkel és tanúsítással kapcsolatos kezdeményezések, −a szabadságról a munkahelyre való zökkenőmentes visszatérés (például a munkahelyen megfelelő körülmények biztosítása a szoptatáshoz), −a családi okokból igényelhető szabadság időszakának beszámítása a nyugdíjrendszer keretében.

2.2 A gyermekgondozás, illetve a tartós ápolás-gondozás minőségének, megfizethetőségének és hozzáférhetőségének javítása