A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a tagállamok által benyújtandó, akvakultúrára vonatkozó statisztikákról és a 788/96/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 762/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról /* COM/2012/0422 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a tagállamok által benyújtandó, akvakultúrára vonatkozó statisztikákról és a 788/96/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9-i 762/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról 1. Bevezetés Az Európai Parlament és a Tanács 2008. július 9-én elfogadta a tagállamok által benyújtandó, akvakultúrára vonatkozó statisztikákról szóló 762/2008/EK rendeletet[1] (a továbbiakban: akvakultúra-statisztikai rendelet). A rendeletet 2009. január 1-jétől kellett alkalmazni, és az hatályon kívül helyezte a 788/96/EK tanácsi rendeletet[2]. A rendelet célja, hogy kielégítse azt az igényt, hogy az akvakultúra-ágazat és annak termelése figyelemmel kíséréséhez szükséges adatok szélesebb köre álljon rendelkezésre, ezzel elismerve az ágazat EU-ban játszott fontos szerepét. A 11. cikk értelmében „2011. december 31-ig, és azután háromévenként a Bizottság értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e rendelet értelmében összeállított statisztikákról, különösen azok relevanciájáról és minőségéről. Ennek a jelentésnek tartalmaznia kell a statisztikák gyűjtésére és feldolgozására létrehozott rendszer költséghatékonyságának elemzését is, továbbá a legjobb gyakorlatok megjelölését a tagállamok munkaterhének csökkentése, valamint az adatok hasznosságának növelése és minőségének javítása céljából.” Ez a jelentés a tagállamoknak és az EGT-országoknak a Bizottság közreműködésével az e rendelet előírásai terén elért előrehaladását dokumentálja. A rendelet 6. cikke előírja a tagállamok számára egy olyan részletes módszertani jelentés benyújtását is, amely bemutatja, hogy az adatokat hogyan gyűjtötték és állították össze. Ez tartalmazza a mintavételi technikákra, a becslési módszerekre és (a felméréseken kívüli) adatforrásokra vonatkozó részleteket, továbbá a kapott becsült értékek minőségértékelését. E jelentés alapját a tagállamok által az értékelésükben szolgáltatott információk képezik. Az akvakultúrára vonatkozó adatgyűjtés költséghatékonyságát az Eurostat 2008–2012-es közösségi statisztikai programban[3] szereplő területekre vonatkozó költséghatékonysági elemzése keretében értékelték (több más statisztikai területtel együtt). Az elemzéshez 2010 szeptemberében a programozási és koordinációs munkacsoporton keresztül gyűjtöttek adatokat egy az összes tagállamnak, Izlandnak, Norvégiának és Svájcnak szóló kérdőív használatával. 2. Lefedettség és tartalom A rendelet négy területre vonatkozón ír elő adatszolgáltatást, ezek közé tartozik: a) az éves akvakultúra-termelés (mennyiség és egységérték); b) éves bevitel a befogáson alapuló akvakultúrába (mennyiség és egységérték); c) halkeltető- és nevelőtelepek éves termelése; d) az akvakultúra-ágazat struktúrája. Az adatokat évente kell szolgáltatni, kivéve a struktúrára vonatkozó információkat (termelési módszereket), amelyek esetében az adatszolgáltatásra háromévente kerül sor. Az első év, amelyre vonatkozóan adatokat kellett benyújtani (a referenciaév), 2008 volt, az adatoknak pedig 2009. december 31-ig kellett beérkezniük az Eurostathoz. A rendelet lehetőséget adott a tagállamoknak arra, hogy késleltessék a végrehajtást, vagy eltérést engedélyeztessenek egyes követelmények vagy az összes követelmény tekintetében. Hét tagállamnak engedélyeztek átmeneti időszakot az új rendelet végrehajtására (Cseh Köztársaság, Németország, Görögország, Ausztria, Portugália, Lengyelország és Szlovénia), ezek az államok a 2011-es referenciaévre és az azt követő évekre fognak adatokat szolgáltatni. Három tagállam (Ausztria, a Cseh Köztársaság és Luxemburg) számára 2012. december 31-ig eltérést engedélyeztek, amely szerint az említett időpontig nem kell adatokat benyújtaniuk (LU esetében), vagy egyes adatkategóriákra vonatkozóan az átfogó, hitelesített statisztikai adatok helyett csak becsléseket kell benyújtaniuk. 2.1 Adatgyűjtés és források A tagállamok többségében a nyilvántartásba vett akvakultúra-ágazati termelők teljes körű felmérése révén gyűjtenek adatokat évente postai úton továbbított vagy elektronikus kérdőívek használatával. Az akvakultúra-termelési vállalkozások nyilvántartásba vétele az uniós állat-egészségügyi szabályozásban[4] előírt követelmény. A jelentések szerint sok tagállamban általában alacsony a válaszadás elmaradásának aránya, és a hatóságok viszonylag egyszerűen nyomon követhetik az adatszolgáltatókat. Egyes tagállamok arról számolnak be, hogy felhasználják az ágazati forrásokból származó adminisztratív információkat. Az állat-egészségügyi hivatalok és halászati hatóságok több országban együttműködnek a nyilvántartási adatok és a válaszok keresztellenőrzése terén. 2.2 Adatgyűjtési rendszerek a tagállamokban Mivel átmeneti intézkedések és néhány tagállamra vonatkozóan a rendelettől való eltérések vannak hatályban, ebben a részben nem minden tagállami adatgyűjtési rendszer leírása szerepel. Belgium Figyelembe véve a viszonylag alacsony termelést, Belgiumnak jelenleg, az akvakultúra-statisztikai rendelet 3. cikkében szereplő lehetőségnek megfelelően csupán összesített becsléseket kell benyújtania. Belgiumra vonatkozóan még nem nyújtottak be módszertani jelentést. Bulgária A bolgár Nemzeti Halászati és Akvakultúra-ágazati Ügynökség (NAFA) vezeti az akvakultúra-telepek nemzeti nyilvántartását, és előírja a vállalkozások számára, hogy a havi értékesítési nyilatkozatok megtételéhez tartsák nyilván az értékesítéseket, valamint nyújtsák be a statisztikai információs űrlapokon kért adatokat. Az adatforrásokat az érvényesség ellenőrzése érdekében rendszeresen összevetik egymással, a késett adatokat (>30 nap) pedig nyomon követik. Az adatokat a NAFA felügyelői is ellenőrzik a vizsgálati látogatások alkalmával. Ciprus Cipruson a Mezőgazdasági, Természeti Erőforrás- és Környezetvédelmi Minisztérium Halászati és Tengerkutatási Osztálya (DFMR) felelős az akvakultúra-statisztikákért, az adatszolgáltatást a nemzeti jogszabályok teszik kötelezővé. Az adatgyűjtést főként teljes körű statisztikai felmérés útján végzik, amelyet helyszíni szemlék és az akvakultúrával foglalkozó vállalkozások vezetőivel vagy tulajdonosaival folytatott beszélgetések egészítenek ki. További információk származnak a halastavakba és futómedencékbe való ivadéktelepítést jóváhagyó döntésekből, a Kormányzati Állat-egészségügyi Szolgálatokon keresztül megadott exportadatokból és a haltáp behozatalára vonatkozó adatokból. Ezeket a különféle forrásokat összevetik, és a DFMR Akvakultúra-részlege kivizsgálja az eltéréseket. Dánia A Mezőgazdasági Minisztériumon belül működő Dán Halászati Igazgatóság éves jelentések és statisztikai kérdőívek útján gyűjt adatokat a kereskedelmi akvakultúra-termelési létesítményektől. Az ágazatot teljes mértékben lefedik, és nem alkalmaznak mintavételi technikákat. Az adatokat a Halászati Igazgatóság által vezetett akvakultúra-nyilvántartásban rögzítik. A minőséget a válaszadás teljességének ellenőrzésével és számos más hitelesítési módszerrel biztosítják. Különös figyelmet fordítanak a termelési mennyiségre és értékre vonatkozó adatokra. Dánia egy konkrét, számadatokra vonatkozó problémára hívta fel a figyelmet a halkeltető- és nevelőtelepekre vonatkozó adatok gyűjtésével kapcsolatban, így 2008-ra és 2009-re vonatkozóan hozzávetőleges átváltási együtthatóval adták meg az élőtömegre vonatkozó számadatokat. Más tagállamokkal együtt Dánia is jelzett problémákat az ivadékok meghatározásaival kapcsolatban, és felveti, hogy a meghatározások tagállamok közötti eltérései következtében a halkeltető- és nevelőtelepekre vonatkozó számok inflálódhatnak. Észtország Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtéséért és közzétételéért az Észt Statisztikai Hivatal a felelős. Az adatgyűjtést az összes aktív akvakultúra-ágazati létesítmény felmérése útján végzik. A felmérés a kereskedelmi termelésre, tenyésztésre, értékesítésre és a köztes termelésre és fogyasztásra terjed ki. Nem gyűjtik az akvakultúra-rendelet által előírt valamennyi változót, a halkeltető- és nevelőtelepek fajonkénti termelésére vonatkozó egyes adatokat becsléssel kell megállapítani. Az adatokat összevetik a Környezetvédelmi Minisztérium újratelepítési adataival és az akvakultúra-ágazat által közzétett információkkal. Az eltéréseket telefonon vagy e-mail útján tisztázzák az adatszolgáltatóval. A mikroadatokhoz való, keresztellenőrzést szolgáló hozzáférést azonban gátolják a bizalmas kezeléssel kapcsolatos korlátozások. A válaszadás elmaradásának aránya alacsony, 2008-ban csak 6 százalék volt, az általános adatminőséget pedig jónak tartják. Észtország sajátos problémára mutatott rá a gazdaságok között értékesített termelés kétszeres számbavételével kapcsolatban. Ugyan jelentős erőfeszítéseket tesznek ezen értékesítések kizárására, elismerik, hogy van még mit javítani. Írország Az adatgyűjtés és az adatok Eurostatnak való benyújtása az Ír Tengeri Halászati Tanács (Bord Iascaigh Mhara) feladata. Az adatok minőségéért az Ír Tengerihalászterület-védelmi Hatóság Kutatástervezési és Értékelési Csoportja felelős. Írországra vonatkozóan még nem nyújtottak be módszertani jelentést. A műveleti kapcsolattartás azonban folyamatos. Spanyolország Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtéséért és feldolgozásáért a Környezetvédelmi, Vidékfejlesztési és Tengerészeti Minisztérium (MARM) Statisztikai Aligazgatósága felelős, amely együttműködik Andalúzia Autonóm Közösségével (a tengeri akvakultúra terén) és Baszkföld Autonóm Közösségével (az akvakultúra valamennyi vonatkozása terén). A többi autonóm régióra vonatkozóan a MARM saját magának tartja fenn az adatgyűjtési hatáskört. Az adatgyűjtést felmérési kérdőívek és beszélgetések útján végzik. A következetesség érdekében az adatokat összevetik az előző évben benyújtott adatokkal, az eltéréseket pedig tisztázzák az adatszolgáltatóval. Az adatok többségét az akvakultúra-létesítmények felmérése útján gyűjtik, ez teljes mértékben lefedi a spanyol ágazatot, a spanyol hatóságok pedig megbízhatónak tartják a felmérést. A galiciai kagylótermelők körében kiegészítő rétegzett mintavételt végeznek. Spanyolország egyedi problémát azonosított azzal kapcsolatban, hogy milyen árakat és pontos átváltási együtthatókat (egyedszám az élőtömeg tonnáját tekintve) rendelnek a termelési ciklusba bekerülő vad fogásokhoz. A haslábú puhatestűekre vonatkozóan nem állapítottak meg együtthatót. Franciaország Franciaországban az adatok gyűjtését és feldolgozását a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi, Halászati, Vidékügyi és Tervezési Minisztérium Tengeri Halászati és Akvakultúra-ügyi Igazgatósága végzi. Az adatok feldolgozásában és azok Eurostat felé való továbbításában a Halászati és Akvakultúra-statisztikai Hivatal is részt vesz. Az adatokat a kereskedelmi és nem kereskedelmi akvakultúra-termelés átfogó, évenkénti, postai úton lefolytatott felmérése révén gyűjtik össze. Az akvakultúra-egységekről jelenleg nem létezik országos nyilvántartás, az érintettek jegyzékének vezetéséhez különféle forrásokat – különösen ágazati szervezeteket – használnak fel. A válaszadás elmaradását kivizsgálják, a legfontosabb üzleti adatok gyűjtését pedig telefonos felmérés útján is végezhetik. A hiányzó adatokat az ugyanazon földrajzi területen belüli hasonló telepektől érkezett adatok behelyettesítésével egészítik ki. Az adatok hitelesítésének részét képezi a kiugró értékek keresése, az adatok belső keresztellenőrzése, valamint a korábban benyújtott adatokkal való összevetés. Magyarország Magyarországon az akvakultúra-ágazat igazgatásáért felelős legfőbb szerv a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium Természeti Erőforrások Főosztálya, az adatgyűjtésért és ‑feldolgozásért pedig az Agrárgazdasági Kutató és Informatikai Intézet felelős. Az adatokat évente, postai úton továbbított kérdőívek útján gyűjtik. A jogszabályok által előírt termelési, ivadéktelepítési és a struktúrára vonatkozó adatok mellett a halastavakból való horgászatra vonatkozóan is gyűjtenek adatokat, ami tükrözi e tevékenység viszonylagos fontosságát. Az adatokat a megadáskor úgy hitelesítik, hogy összevetik azokat az egyes fajokra és korosztályokra meghatározott minimális és maximális értékekkel. A viszonylag kicsi statisztikai sokaság lehetővé teszi, hogy az esetleges eltéréseket telefonon tisztázzák. Magyarország mostanra számos év adatait állította össze rendszerein, ami lehetővé teszi az egyes évek közötti összehasonlításos ellenőrzést. Régiók közötti összehasonlításokat is végeznek. Magyarország arról számol be, hogy adatgyűjtési és elemzési rendszerei megfelelnek a jelenlegi szükségleteknek. Olaszország Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtésének regionális alapon történő összehangolásáért a Mezőgazdasági Minisztérium (Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali) felelős. A szükséges statisztikai adatok összegyűjtése érdekében évente valamennyi nyilvántartásba vett akvakultúra-ágazati vállalkozást teljes körűen felmérik. Becsléseket nem végeznek. Olaszország kiemelt néhány, a 762/2008/EK rendelet értelmezésével kapcsolatos kérdést, köztük azt, hogy a rendeletben a „termelés” fogalma eltér a rendeletet megelőző korábbi rendeletben meghatározottaktól. Kérdéseket vetettek fel a termelési módszerek különböző meghatározásaira és az akvakultúra-struktúrák „potenciális kapacitására” vonatkozóan is. Lettország A Központi Statisztikai Hivatal minden gazdaságilag aktív akvakultúra-ágazati vállalkozásról gyűjt adatokat, ideértve a piacra való termelésre (mennyiségek és értékek) és az ivadéktelepítési célú termelésre vonatkozó adatokat, a strukturális információkat és a foglalkoztatási adatokat. A Mezőgazdasági Minisztérium Halászati Osztálya felelős az adatok egységességének biztosításáért és az Európai Bizottságnak való jelentéstételért. A kérdőív teljes mértékben lefedi az ágazatot, becslést nem végeznek. A lettországi rendszerekkel kapcsolatban nem azonosítottak konkrét hiányosságokat. Litvánia Az elsődleges adatgyűjtésért és hitelesítésért a Mezőgazdasági Minisztérium Halászati Osztálya (Akvakultúra-ágazati és Belvízi Részleg) felelős. Ezeket az adatokat a Litván Statisztikai Hivatal állítja össze és terjeszti. Az adatokat kétévenkénti, postai úton lefolytatott felmérésekkel gyűjtik, az eltéréseket telefonon tisztázzák. Nem használnak meghatározott becslési technikákat, az adatok a jelentések szerint jó minőségűek. Málta Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtéséért és az adatok Európai Bizottságnak való megküldéséért a Nemzeti Statisztikai Hivatalon belül működő Mezőgazdasági és Halászati Csoport felelős. Az adatgyűjtést egy évenkénti kérdőív útján végzik el, amely a halállományokat, a forgalomba hozatalt (bevitel és kibocsátás), a köztes fogyasztást és a strukturális információkat fedi le. A máltai ágazat viszonylag kicsi, csak hat gazdaságból áll, amelyekből öt tonhal hizlalására szakosodott. A beérkezett adatokat alaposan megvizsgálják, és összevetik az élőhal-értékesítésekre és a nemzetközi kereskedelemre vonatkozó információkkal. A Málta által jelentett legfőbb problémák a mintapopuláció kis méretével, különösen az űrlapok kitöltésének terhével és az adatok bizalmas kezelésének betartásával kapcsolatosak. Hollandia Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtésében és feldolgozásában a Mezőgazdasági, Természetvédelmi és Élelmiszer-minőségi Minisztérium, a Halászati Terméktanács és a Központi Statisztikai Hivatal vesz részt. A mészhéjú állatok (kagylók és osztriga) tenyésztése gazdaságilag nagyon fontos Hollandia számára, a legtöbb vállalkozás azonban kisméretű, és sok közülük kísérleti jellegű. Az adatokat sokféle forrásból szerzik be, köztük a Haltenyésztők Holland Egyesületétől, a Halászati Terméktanács Kagylóügyi Irodájától és a Kagylótenyésztők Holland Egyesületétől. Az akvakultúra-ágazati termelőket a Halászati Terméktanács veszi nyilvántartásba, és ezek kérdőív útján szolgáltatnak adatokat. A kagylókra vonatkozó termelési és áradatokat mind az akvakultúrára, mind a fogási ágazatra vonatkozóan árverésekről szerzik. Az egyes termelési típusokra vonatkozó adatokat azonban külön azonosítják, így nincs kettős számbavétel vagy téves jelentés. Az osztrigára vonatkozó termelési adatok az igazgatási szervektől származnak. A halgazdálkodásra vonatkozó statisztikai adatszolgáltatásokat összevetik a termelési egységek bejelentett kapacitásával és a haltáp-értékesítésekkel. Románia Romániában az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtése és feldolgozása a Nemzeti Halászati és Akvakultúra-ágazati Ügynökség (NAFA) feladata. Minden akvakultúra-ágazati egység szerepel a nyilvántartásban, és rendelkezik engedéllyel. A nyilvántartásban szerepelnek mind adminisztratív információk, mind a termelési módszerekre, az egységek struktúrájára és a tenyésztett fő fajokra stb. vonatkozó adatok. A termelési mennyiségekre és értékekre, valamint a termékek felhasználására vonatkozó információkat havonta gyűjtik. Az adatokat regionális NAFA irodák gyűjtik össze, az összeállítást, hitelesítést és terjesztést pedig központilag végzik. Szlovák Köztársaság Az adatok gyűjtéséért, feldolgozásáért és terjesztéséért a Szlovák Köztársaság Statisztikai Hivatala felelős. Az adatgyűjtés a minősített akvakultúra-termelők postai úton lebonyolított teljes körű felmérésével történik. A felmérés lefedettsége teljes, becslést nem végeznek. A felmérésre adott válaszokban szereplő rendellenességeket telefonon ellenőrzik. A Szlovák Köztársaság beszámolt egy egyedi problémáról a szlovák pisztrángtenyésztéssel kapcsolatban. Ezt jellemzően nagymértékben frissülő vizű halastavakban végzik, amelyek nem felelnek meg teljesen a halastavak akvakultúra-rendeletben szereplő meghatározásának. Finnország Finnországban az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtése és kezelése a Finn Vad- és Halkutató Intézet feladata. Az adatokat statisztikai kérdőív útján gyűjtik, amelyet az akvakultúra-nyilvántartásban szereplő minden termelési egységnek megküldenek. A válaszadás elmaradását rutinszerűen nyomon követik, és egyes esetekben sor kerülhet a választ nem adók kiegészítő telefonos felmérésére. 2009-re vonatkozóan a nyilvántartásba vett telepek 76 %-tól érkezett válasz, a többire vonatkozó becslést az eredmények rétegzésével és rétegspecifikus együtthatók alkalmazásával végzik. Az alkalmazott árak az intézet által összeállított átlagos első értékesítési árak. Svédország Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtéséért, feldolgozásáért és összeállításáért, valamint azok Európai Bizottsághoz való továbbításáért a Nemzeti Statisztikai Intézet felelős. Ezt a Svéd Halászati Hatóság nevében végzik el. Az adatgyűjtést egy évenkénti, postai úton lebonyolított teljes körű felmérés útján folytatják le, amelynek keretében információkat gyűjtenek a termelésről (mennyiségről és értékről), a termelési környezetről és módszerektől, valamint az ágazat struktúrájáról. A válaszadás elmaradását és az eltéréseket postai úton (pótkérdőívek kiküldésével) és telefonos beszélgetéssel tisztázzák az adatszolgáltatókkal. A válaszadás elmaradásának aránya alacsony, és a legjelentősebb termelők közül mindegyikről vannak adatok, így az adatokat lényegében teljes körűnek tekintik. A feldolgozási hibák jelentéktelenek. Egyesült Királyság Az Egyesült Királyságban az akvakultúra-statisztikákat minden regionális kormány külön gyűjti: Angliában és Walesben a Környezeti, Halászati és Akvakultúra-központ (CEFAS), Skóciában a Skót Tengertudományi Szervezet (MSS), Észak-Írországban pedig a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Minisztérium (DARD). Az Egyesült Királyság összesített adatait a CEFAS állítja össze. Az adatok nem tartalmazzák a Csatorna-szigetekre és a Man-szigetre vonatkozó információkat. Angliában és Walesben az adatokat a Halegészségügyi Felügyelet munkatársai gyűjtik a folyamatosan végzett vizsgálati látogatások alkalmával. Skóciában az adatokat egy évenkénti, minden nyilvántartásba vett termelési egységnek megküldött kérdőívből gyűjtik ki, Észak-Írországban pedig postai értesítéseket küldenek az akvakultúra-termelőknek, amelyekben az akvakultúra-rendelet mellékleteiben meghatározott formátumban információkat kérnek. A jelentések szerint a halakra vonatkozóan jó az együttműködés az ágazattal, a válaszok pedig közel 100 %-ban lefedik az ágazatot. A mészhéjú állatokra vonatkozó adatokat is teljesnek tekintik, néhány meghatározásokra vonatkozó kérdés azonban továbbra is fennáll, például, hogy figyelembe kell-e venni a kagylólárvával betelepített területeket. Mennyiségi adatok becslését nem végzik, több forrást használnak azonban az árak becsléséhez. EGT-országok Izland Az akvakultúrára vonatkozó adatok gyűjtéséért és feldolgozásáért a Halászati és Mezőgazdasági Minisztériumon belül működő Izlandi Halászati Igazgatóság felelős. Az adatok Európai Bizottságnak való megküldése az Izlandi Statisztikai Hivatal feladata. Az adatgyűjtést egy évenkénti elektronikus kérdőív útján végzik, amelyben a termelésről és az értékesítésről, a termelési módszerekről és környezetről, valamint az egység struktúrájáról kérnek információkat. Az ugyanazon vállalkozáshoz tartozó termelési egységeknek külön kell jelentést tenniük. Az adatok keresztellenőrzését az Izlandi Állat-egészségügyi és Élelmiszer-ellenőrző Hatósággal együttműködve végzik; ehhez az is szükséges, hogy minden akvakultúra-telep szerepeljen a nyilvántartásban. A hiányzó adatok beszerzéséhez vagy a rendellenességek kijavításához felveszik a kapcsolatot az adatszolgáltatókkal. A kérdőív teljes mértékben lefedi az ágazatot, mintavételi technikákat nem használnak. Noha sokféle kereszt-ellenőrzési módszert alkalmaztak – az adatgyűjtési rendszert ugyanis csak az utóbbi időben valósították meg –, az adatminőségről nem lehet véglegesen állást foglalni. Norvégia Az adatgyűjtésért és az adatok közzétételéért a Halászati Igazgatóság Statisztikai Osztálya és a Statisztikai Hivatal felelős. A minőségbiztosítást és az Európai Bizottságnak való benyújtást a Halászati Igazgatóság végzi. A nemzeti jogszabályok szerint minden kereskedelmi és kutatási akvakultúra-termelőnek kötelező szolgáltatnia a kormány által előírt adatokat. A termelési típusnak és a tenyésztett fajoknak megfelelően öt külön papíralapú kérdőívet töltenek ki. Az adatok beérkezésekor minőség-ellenőrzést végeznek, a feldolgozás során pedig másodlagos hitelesítésre is sor kerül. 2.2 Az adatok minősége Az adatszolgáltatók többsége az ágazat átfogó lefedettségéről és jó adatminőségről számol be. Kevés ország emel ki konkrét problémákat az adatok minőségével kapcsolatban. Izland megemlítette, hogy adatgyűjtési rendszere új, ami megnehezíti az adatminőség pontos felmérését, de több országhoz hasonlóan az izlandiak is megjegyzik, hogy törekednek a folyamatos fejlődésre. A termelésre vonatkozóan szolgáltatott adatokat össze lehet hasonlítani a korábbi akvakultúra-rendeletnek megfelelően megadott adatokkal (lásd a mellékletet), így lehetőség nyílik a benyújtott jelentések minőségének objektív megítélésére. Az Eurostat részére benyújtott jelentések megfelelnek a statisztikai adat- és metaadatcsere (SDMX) adatszabványainak és meghatározásainak, ami lehetővé teszi, hogy az adatok megérkezésekor alapvető, az adatsémával való összevetéssel elvégzett ellenőrzéseket végezzenek. Az Eurostat kifinomultabb, „második szintű” hitelesítés kifejlesztésén dolgozik, amely a jövőben évről évre ellenőrzi az adatok egységességét, érzékeli a kiugró értékeket, valamint megvizsgálja az adatok belső egységességét, például azt, hogy a jelentésben szereplő fajok összeegyeztethetőek-e a bejelentett termelési környezettel és módszerrel. Az egymást követő évek adatainak egységessége az összesítések szintjén általában véve megfelelő. A termelési típus és a fajok részletesebb szintjén azonban az egységesség sok esetben nem valósul meg, például az egyes tagállamokra vonatkozóan bejelentett fajok különbségei miatt. Ez részben amiatt lehet, hogy néhány esetben nemzetségeket vagy fajcsoportokat jelentenek be a fajok szintjén való részletezés helyett. Néhány esetben hiányoznak az emberi fogyasztásra szánt ikratermelésre vonatkozó adatok olyan országoknál, ahol vannak arra utaló nem hivatalos információk, hogy végeznek ilyesmit, például Olaszországban. A halkeltető- és nevelőtelepek termelésére vonatkozó adatokat illetően, az ország és a fajcsoportok összesített szintjén az adatok az országok többségénél megalapozottnak tűnnek és egységesek abban a két évben, amelyekre vonatkozóan adatszolgáltatásra került sor. Az egyes fajok szintjén már sokkal kevésbé megfelelő az egységesség, de valamelyest tükrözi a jelentéstétel pontossága terén történt előrelépéseket és a levont tanulságokat. Úgy tűnik, 2008-ban általánosabb fajkódokat használtak, különösen a puhatestűekre vonatkozó jelentések esetében. Egyes esetekben azonban úgy látszik, visszaesett az adatok pontossága, például csökkent a lefedett fajok köre, különösen Románia esetében, amely 2009-ben csak a diadróm halak tenyésztésére vonatkozóan nyújtott be jelentést. Dánia millió egyed helyett csak tömegben (kilogrammban) tudott adatokat szolgáltatni, és e probléma orvoslására törekszik. Néhány ország esetében nagymértékű különbségek figyelhetők meg az évek között, például az Egyesült Királyságban, ahonnan nagy visszaesést jelentettek mind az ikra, mint az ivadékok termelése terén. Számos tagállam, elsősorban Németország és Dánia kérte az ivadékok rendeletben szereplő meghatározásának pontosítását. Az ivadékoknak nincs kifejezett meghatározása, de ugyanazt értik alatta, mint az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (FAO) akvakultúrára vonatkozó kérdőívében, azaz lárvákat, előnevelt ivadékokat, ivadékokat stb. Ami a halkeltető- és nevelőtelepek termelésének felhasználására vonatkozó adatokat illeti, amelyek megadása opcionális, a tagállamok nagy többsége legalább részleges információkat szolgáltatott. Ami a befogáson alapuló akvakultúrába való bevitelre vonatkozó adatokat illeti, Spanyolország az egyedszámról élőtömegre történő átváltás átváltási együtthatóival kapcsolatban konkrét problémáról számolt be, és kijelentette, hogy egyes puhatestűekre nem léteznek megbízható számok. Ez 2008 (az első tanulmányozott referenciaév) adatait érinti. Az ágazat struktúrájára vonatkozó adatokat háromévente adják meg, emiatt ezt az adatot nehezebb a többi évvel való összevetéssel hitelesíteni. Egyes adatokat a FAO már gyűjtött, és bár ezek – különösen a felülvizsgált akvakultúra-rendeletet megelőző évekre vonatkozóan – nem teljesek, egyes adatok esetében lehetséges volt ellenőrizni, hogy egységesek-e ezekkel a jelentésekkel. Több jelentés belső következetlenségeket tartalmazott, például a termelési módszer nem felelt meg a bejelentett fajoknak, vagy a megadott egység nem felelt meg a termelési típusnak. Néhány tagállam még mindig nem válaszolt a strukturális adatok minőségére vonatkozó kérdésekre, ez meggátolja a közzétételt. Több tagállam jelentése tartalmazott bizalmas adatokat, ami hatással volt a hiánytalan adatok közzétételére. Jelenleg folyik egy eljárás kifejlesztése a tagállamokkal együttműködésben az akvakultúra-statisztikák terén biztosított bizalmas kezelés kialakítására (bizalmassági charta); ez az Eurostat számára a jövőben hatékonyabb adatkezelést tesz lehetővé, és biztosítja a statisztikai adatok bizalmasságának megőrzését. 3. Az adatok felhasználása (adatterjesztés) A tagállamok jelentéseit ingyenesen elérhetővé teszik az Eurostat adatterjesztési adatbázisában a következő honlapon: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/search_database. Az Eurostat zsebkönyvekben is közzétesznek adatokat, legutóbb a következőben: „Agriculture and fishery statistics - Main results - 2009-10” (ISBN: 978-92-79-20424-1). 4. Főbb megállapítások: az eredmények elemzése az Eurostat 2008–2012-es közösségi statisztikai program által lefedett területekre vonatkozó költséghatékonysági elemzéséhez 21 tagállam és Norvégia szolgáltatott információkat. Az átmeneti rendelkezéseknek megfelelően akvakultúrára vonatkozó adatokat nem szolgáltató országok több mint fele úgy értékelte, hogy az Eurostatnak való válaszadás terhe alacsony, a többi ország pedig közepesnek értékelte a terhet. Mivel jelenleg nem minden tagállam küld adatokat, ebben a szakaszban nem lenne hasznos egy részletesebb költség-haszon elemzés. Ezt az információt a halászati statisztikai munkacsoporton és módszertani jelentéseiken keresztül kérik majd a tagállamoktól. Az akvakultúra-statisztikai rendelet mellett több más olyan európai bizottsági követelmény vonatkozik az akvakultúra-ágazati információk gyűjtésére és szolgáltatására, amelyek kapcsán már kialakítottak egy figyelemmel kísérési és jelentéstételi infrastruktúrát. Ez részben megmagyarázza, a tagállamok miért nem látják különösen súlyosnak a statisztikai jelentéstételi terhet. Az akvakultúra-statisztikai rendelet emellett sok olyan paramétert is lefed, amelyeket a saját akvakultúra-kérdőívében a FAO is kér. A FAO elfogadja ugyanazokat az adatokat, amelyeket az Eurostatnak is megküldenek, így nem történik kettős jelentéstétel. Az Európai Bizottság követelményei közé tartozik az akvakultúrával foglalkozó vállalkozások jegyzékének állat-egészségügyi okokból történő összeállítása (ahogyan azt korábban megjegyeztük), valamint az adatgyűjtési keretrendszerről szóló EK-rendeletnek[5] megfelelően szolgáltatott gazdasági és biológiai információk is. Az adatgyűjtési keretrendszer előír bizonyos termelési és struktúrára vonatkozó adatszolgáltatásokat, azonban ezek köre és lefedettsége eltér az akvakultúra-statisztikai rendelet értelmében gyűjtött adatokétól. A statisztikai adatgyűjtés összefoglaló eredményeit a jelentés mellékletei mutatják be. Az akvakultúra-statisztikai rendelet bevezetése óta eltelt évekre vonatkozó uniós akvakultúra-termelési adatok minden tagállamra vonatkozóan elérhetőek, mivel azok a tagállamok, amelyek számára engedélyezték az akvakultúra-statisztikai rendelet végrehajtásának késleltetését, továbbra is a korábbi rendeletnek (788/96/EK rendelet) megfelelően, valamint a FAO számára is szolgáltatnak adatokat. 2009-ben a termelés mennyisége az EU-ban közel 1,3 millió tonnát tett ki, ennek 77 %-a tengeri területekről származott: 52 % az Atlanti-óceánból, 24 % a Földközi- és a Fekete-tengerből. A 2009. évi uniós termelés több mint 66 %-át négy ország, Spanyolország, Franciaország, az Egyesült Királyság és Olaszország tette ki. Több mint 268 ezer tonnás (22 %) termelésével Spanyolország részesedése volt a legjelentősebb, ezt Franciaország követte több mint 236 ezer tonnával (21 %), majd az Egyesült Királyság közel 197 ezer tonnával (15 %), végül pedig Olaszország több mint 162 ezer tonnával (13 %). A közel 962 ezer tonnás norvég termelés a teljes uniós termelés több mint 74 %-ának felel meg. 2009-ben a puhatestűek (főként a mediterrán kagyló és az ehető kékkagyló) a teljes termelt mennyiség több mint felét tették ki. A tenyésztett tengeri halfajok közül a lazac, az aranydurbincs és a farkassügér volt a legjelentősebb a termelt mennyiség tekintetében, a legfontosabb édesvízi fajok pedig a pisztráng és a ponty voltak. Több tagállam számol be emberi fogyasztásra szánt halikra gazdaságilag jelentős termeléséről, amely a jelentést benyújtó országokban összességében épphogy 1000 tonna alatt maradt, értéke pedig több mint 22 millió EUR volt. A pisztrángikra termelése a termelés mennyiségének közel 98 %-át, az értékének azonban csak kevesebb mint felét tette ki. A tokhalkaviár termelése ugyan csak a termelés kevesebb mint 2 %-át adta, a teljes bejelentett érték több mint fele ebből származott. A befogáson alapuló akvakultúrára vonatkozó adatokat nyolc tagállamra vonatkozóan szolgáltattak. A legjelentősebb fajok a kagylók (ehető kékkagyló és mediterrán kagyló) és a kékúszójú tonhal. A halkeltető- és nevelőtelepek országonkénti termelési mennyiségére vonatkozóan benyújtott információk nagyrészt követik a teljes termelésre vonatkozó adatokat, így Spanyolország és Franciaország a legfontosabb termelők. Az akvakultúra-statisztikákért a legtöbb érintett tagállamban a mezőgazdasági minisztérium (vagy kapcsolódó szervek), nem pedig a nemzeti statisztikai intézet felel. 5 Következtetések és ajánlások Mivel több tagállam még mindig a 762/2008/EK rendelet végrehajtására vonatkozó átmeneti rendelkezések szerint jár el, jelenleg nem volt lehetséges az adatszolgáltatáshoz kapcsolódó költségek és hasznok átfogó értékelése. Az átmeneti időszak végén a halászati statisztikai munkacsoport szervezésében részletesebb értékelést fognak végezni. Ezt a módszertani jelentések kiegészítéseként fogják kérni. A tagállamok a szabályoknak való megfelelés terhét jelenleg alacsonytól közepesig terjedőnek értékelik. A jelentésében a tagállamok többsége elegendő részletességgel számolt be a módszereiről ahhoz, hogy ezeket értékelni lehessen. A legtöbb tagállam évenkénti, postai úton lebonyolított, teljes körű felmérést végez, amely teljes mértékben lefedi a kereskedelmi termelést. A számok meghatározásában viszonylag kis szerepe van a becslésnek. Mivel még nem minden tagállam az akvakultúra-statisztikai rendeletnek megfelelően szolgáltat adatokat, az akvakultúrára vonatkozó uniós adatok terén a termelés kivételével nem lehetett teljes körű számadatokat összeállítani. Adatgyűjtési rendszerei bevezetésekor több tagállam számára problémát okozott, hogy az új követelményeket betartva valamennyi adatot összegyűjtsön, e tagállamok azonban az Eurostattal konzultálva és a folyamatos fejlesztést szolgáló saját folyamataik részeként már foglalkoznak ezekkel a problémákkal. Az összesítések szintjén a termelési adatok és a halkeltető- és nevelőtelepekbe való bevitel tekintetében, a legtöbb tagállamra vonatkozóan meglehetősen jónak tűnik az adatok minősége, a részletesebb adatok szintjén azonban kevésbé jó a helyzet, tehát a jövőben többet kell tenni az adatok egységességének biztosítása érdekében. Meg kell oldani az életciklus szakaszaira vonatkozó meghatározásokkal kapcsolatos konkrét problémákat is. Egyes tagállamok esetében az adatminőséget illetően továbbra is vannak problémák, különösen a struktúrára vonatkozó adatok terén. Ezeket a tagállamokkal kétoldalúan kezelik. Az Eurostat jelenleg olyan új információs rendszerek bevezetésében vesz részt, amelyek korán jelzik a minőségi problémákat, illetve lehetővé teszik azok gyorsabb orvoslását és az adatok közzétételét. Ami a struktúrára vonatkozó adatokat illeti, egyes adatokat az Eurostat általi adatgyűjtés évei között évente benyújtanak a FAO-nak, így az Eurostatnak benyújtott struktúrára vonatkozó jelentések keresztellenőrzéséhez ezeket a jelentéseket kellene használni. Az Eurostat tagállami szakértők egy munkacsoportján keresztül „bizalmassági chartát” dolgoz ki. Ebben meghatározzák, hogy az Eurostat hogyan kezelje az adatokat a bizalmasság megőrzése érdekében, illetve hogy hogyan oszthatják meg az adatokat a Bizottság szolgálataival és más érdekelt szervezetekkel, köztük a FAO-val. Melléklet – Táblázatok és diagramok 1. táblázat: Teljes akvakultúra-termelés a halkeltető- és nevelőtelepek kivételével 1. diagram: Uniós akvakultúra-termelés a FAO fő halászterületei szerint – 2009 2. diagram: Uniós akvakultúra-termelés fajcsoportonként – 2009 2. táblázat: A befogáson alapuló akvakultúrába történő bevitel az Unióban 3. táblázat: A halkeltető- és nevelőtelepek uniós termelése . 4. táblázat – Az uniós ágazat struktúrája 2008-ban [1] Az Európai Parlament és a Tanács 762/2008/EK rendelete (2008. július 9.) a tagállamok által benyújtandó, akvakultúrára vonatkozó statisztikákról és a 788/96/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről, HL L 218., 2008.8.13., 1–13. o. [2] A Tanács 788/96/EK rendelete (1996. április 22.) a tagállamok által benyújtandó, az akvakultúra-termelésre vonatkozó statisztikákról, HL L 108., 1996.5.1., 1–7. o. [3] Az Európai Parlament és a Tanács 1578/2007/EK határozata (2007. december 11.) a közösségi statisztikai programról (2008–2012), HL L 344., 2007.12.28., 15–43. o. [4] A Tanács 2006/88/EK irányelve (2006. október 24.) a tenyésztett víziállatokra és az azokból származó termékekre vonatkozó állat-egészségügyi követelményekről és a víziállatokban előforduló egyes betegségek megelőzéséről és az azok elleni védekezésről, HL L 328., 2006.11.24., valamint a Bizottság határozata (2008. április 30.) a 2006/88/EK tanácsi irányelvnek a víziállat-tenyésztő vállalkozásokról és az engedélyezett feldolgozólétesítményekről szóló információk elektronikus hozzáférhetőségét biztosító internetalapú információs oldal tekintetében történő végrehajtásáról, HL L 138., 2008.5.28., 12–20. o. [5] A Tanács 199/2008/EK rendelete (2008. február 25.) a halászati ágazatban az adatok gyűjtésére, kezelésére és felhasználására szolgáló közösségi keretrendszer létrehozásáról, valamint a közös halászati politika tekintetében a tudományos tanácsadás támogatásáról, HL L 60., 2008.3.5., 1–12. o.