Bár a világjárvány valamennyi tagállamot érintette, gazdasági következményei nem azonosak. Az uniós gazdaságot ért sokk szimmetrikus, amennyiben a világjárvány az összes tagállamot érintette, ugyanakkor mind a 2020. évi termelés visszaesése (ami a lengyelországi –4,2 %-tól a görögországi –9,7 %-ig terjed), mind a 2021. évi fellendülés mértéke terén jelentős eltérésekre kell számítani a tagállamok között. Minden tagállam tekintetében elmondható, hogy a gazdasági fellendülés nem csupán a világjárvány adott országban való alakulásán, hanem a helyi gazdaság ellenálló képességén és szerkezetén, valamint a stabilizáló szakpolitikai intézkedések bevezetésére való tagállami képességen is fog múlni. Az uniós gazdaságok kölcsönös függőségéből adódóan pedig az egyes tagállamok fellendülésének dinamikája más tagállamok fellendülésének erőteljességére is hatással lesz.

A gazdaság újraindítása során a tagállamoknak olyan gazdaságélénkítési stratégia kialakítására kell összpontosítaniuk, amely az európai zöld megállapodással összhangban kijelöli a zöld és digitális átálláshoz vezető utat. A digitális és tiszta technológiák által lehetővé tett fenntarthatóbb gazdasági modell felé történő elmozdulással Európa az átalakulás éllovasává válhat. Különös figyelmet kell fordítani azokra a beruházási projektekre, amelyek fejlesztése előrehaladott stádiumban van, és amelyeket az uniós gazdaságélénkítési terv különböző kezdeményezéseinek támogatásával az időszak elejére lehetne ütemezni. Mindemellett a tagállamoknak növekedésösztönző beruházások és reformok segítségével kezelniük kell a növekvő egyenlőtlenségeket, és bővíteniük kell a fizikai és humán tőkét. Emellett védeniük kell az egységes piacot, biztosítaniuk kell az ellenállóképes és fenntartható ellátási láncokat, és továbbra is világszerte elő kell mozdítaniuk a szabad és tisztességes kereskedelmet. A világgazdasági kilátások romlanak. Ez hatással lesz az EU gazdaságára, és a kereskedelmi nyitottság kölcsönös fenntartása elősegítené a helyreállítást. Végezetül pedig a tagállamoknak biztosítaniuk kell a makrogazdasági stabilitást egy nagyobb kihívásokat tartogató környezetben. A nemzeti szinten elfogadott, példa nélküli gazdaságpolitikai intézkedésekre, valamint az állami szektor megnövekedett gazdasági szerepére való tekintettel a hatékony közigazgatás, valamint a korrupció és az adókijátszás elleni küzdelem is fontos szerepet fog játszani.

A tavaszi ajánláscsomagban szereplő költségvetési iránymutatás célja a költségvetési politikák összehangolása közvetlenül a válság idején, majd a gazdaság helyreállításának szakaszában is. A helyreállítás előmozdítása érdekében jelenleg valamennyi tagállamban indokolt a támogató költségvetési irányvonal. Ezzel párhuzamosan középtávon továbbra is gondoskodni kell a költségvetés fenntarthatóságáról. Különösen azt kell biztosítani, hogy amennyiben a gazdasági feltételek lehetővé teszik, a tagállamok fiskális politikája a prudens középtávú költségvetési pozíció elérése és az adósság fenntarthatóságának biztosítása felé mutasson.

A Covid19-világjárvány következtében számos tagállam hozott olyan intézkedéseket, amelyek messzemenő következményekkel járnak a személyek mozgására mind az országhatárokon belül, mind határokon átnyúlóan. Csaknem az összes tagállam átmenetileg visszaállította a belső határellenőrzést. Emellett az Unió külső határain korlátozásokat vezettek be a nem alapvető fontosságú utazások tekintetében. Az uniós belső határok lezárása különösen azokat a munkavállalókat érinti hátrányosan, akiknek munkahelyük eléréséhez egy másik tagállamba kell átutazniuk. Ez a határ menti ingázókon kívül a kiküldött munkavállalókat és az idénymunkásokat is érinti. A belső határellenőrzés és az utazási korlátozások bevezetése nyomán előállt komoly problémák kezelése, illetve a belső piac működésére gyakorolt hatás mérséklése érdekében a Bizottság uniós szintű koordinációt és iránymutatást biztosított.

A koronavírus-válság nyomot hagyott az egységes árupiac működésén, határlezárásokhoz vezetett és a kivitelre is hatással volt. A pandémia elleni küzdelem szempontjából kulcsfontosságú termékek – például egyéni védőeszközök, maszkok, lélegeztetőgépek és gyógyszerek – exportjára vonatkozó nemzeti korlátozások aláássák a járvány elleni közös erőfeszítéseket. Bár számos tagállam a Bizottság kezdeményezésére végül feloldotta a korlátozásokat, a néhány országban továbbra is fennálló indokolatlan és szükségtelen korlátozások súlyosbíthatják az ellátási lánc zavarait, az áremelkedéseket és az áruhiányt. Az igények kielégítése érdekében kezdeményezések születtek mind a helyi termelés, mind a harmadik országokból származó behozatal növelésére. Tekintettel a helyzet sürgősségére, az egységes piacot védeni kell a nem megfelelő termékekkel szemben. A piacfelügyeleti hatóságok és a vámhatóságok továbbra is meghatározó szerepet játszanak.

A koronavírus-járvány következtében a globális pénzügyi piacokon komoly, lefelé mutató árkorrekciók és fokozott volatilitás tapasztalható. A romló gazdasági körülmények és a nagyobb bizonytalanság hátrányosan érintette a részvénypiacokat, a rögzített hozamú eszközök piacát és az árupiacokat. Ennek ellenére a piacok és a pénzügyi intézmények működését mindeddig sikerült maradéktalanul fenntartani. A közpolitika és az Európai Központi Bank (EKB), illetve világszerte más monetáris hatóságok intézkedései fontos szerepet játszottak e hatás enyhítésében. Az EKB 1 billió EUR (az euróövezet GDP-jének 8,5 %-a) értékű likviditást bocsátott rendelkezésre különböző eszközök, többek között az államkötvényekre és vállalati kötvényekre vonatkozó Pandémiás Veszélyhelyzeti Eszközvásárlási Program révén.

A pénzmosás kockázata változatlanul gyakori. A pénzmosás negatív következményekkel jár az államháztartásra és a pénzügyi stabilitásra nézve, és számottevő kockázatokat rejt magában. Egyes tagállamok (Bulgária, Dánia, Észtország, Lettország, Málta és Svédország) már tavaly ajánlást kaptak a pénzmosás elleni küzdelmet szolgáló szabályozás és felügyelet megerősítésére, és a lista idén öt további tagállammal (Írország, Luxemburg, Hollandia, Szlovákia, Finnország) bővült.

A bankok fontos szerepet játszanak a reálgazdaságba áramló likviditás fenntartásában. A romló gazdasági környezetben az Európai Bizottság, az EKB, az Európai Bankhatóság és az egységes felügyeleti mechanizmus rendkívüli intézkedéseket hozott a bankokra nézve a háztartások és vállalkozások finanszírozása érdekében, hogy azok meg tudjanak birkózni a bevételkieséssel. A bankok számára lehetővé válik, hogy a tőkemegfelelésre vonatkozó 2. pillér szerinti iránymutatás alatti szinten működjenek, és a tagállamok felszabadították az anticiklikus és rendszerszintű kockázati tőkepuffereket, amennyiben azok már léteztek, hogy jobban tudják viselni a veszteségeket és hitelnyújtással támogassák a fellendülést. Fontos, hogy pénzügyi támogatásban részesüljenek azok a hitelfelvevők, akik a válság előtt lényegében életképesek voltak. A jelenlegi recesszió próbára teszi a bankszektor ellenálló képességét, mivel a banki mérlegek megtisztítása terén elért sikerek a visszájukra fordulhatnak, és más kihívások – például az alacsony nyereségesség – szintén láthatóbbá válhatnak.

2. háttérmagyarázat: A leginkább érintett munkavállalók és kkv-k támogatása érdekében elfogadott tagállami intézkedések összefoglalása (likviditási támogatás) A Covid19-világjárványra reagálva a tagállamok példa nélküli intézkedéseket hoztak, hosszabbítottak meg vagy jelentettek be a különösen érintett polgárok és ágazatok megsegítésére. Bár az intézkedéseket az országspecifikus helyzethez igazították, összességében mindegyiknek ugyanaz a célja: a válság hatásainak enyhítése az egyének munkahelyeinek és jövedelmének védelme, valamint a vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) likviditási támogatása révén. A munkavállalók támogatása érdekében számos tagállam kiterjesztette, illetve egyes esetekben létrehozta csökkentett munkaidős foglalkoztatási vagy átmeneti munkanélküliségi rendszerét a juttatások kiegészítésével és/vagy a jogosultsági feltételek enyhítésével. Ezek a rendszerek lehetővé teszik a gazdasági nehézségekkel küzdő vállalkozások számára, hogy csökkentsék a ledolgozott munkaórák számát vagy átmenetileg felfüggesszék a munkavállalókat, míg a munkavállalókat (részben) állami jövedelemtámogatással kompenzálják. Az ilyen intézkedések hozzájárulnak a tartós elbocsátások megelőzéséhez, a stabil jövedelmek biztosításához és a polgárok védelméhez. Számos tagállam az önfoglalkoztatók jövedelemkiesésének kompenzálására is kiterjesztette ezeket az intézkedéseket. Egyes tagállamok intézkedéseket hoztak továbbá annak érdekében, hogy megakadályozzák a bérleti szerződések felmondását és a bérleti díjak emelkedését a világjárvány idején. A gazdasági sokkhatások további enyhítése és a vállalkozások megmentése érdekében az Európai Bizottság ideiglenes keretet fogadott el, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy teljes mértékben kihasználják az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok által biztosított rugalmasságot. A tagállamok mindemellett támogatott kölcsönök és állami garanciák révén számottevő likviditási támogatást nyújtanak a vállalkozásoknak. Számos tagállam lehetővé teszi az önfoglalkoztatók vagy a kkv-k számára adójuk vagy a társadalombiztosítási járulékuk befizetésének elhalasztását. Ezen túlmenően csökkentették az adóelőlegeket vagy előre visszatérítették az adójóváírásokat, ezzel további likviditást biztosítva. Bizonyos tagállamok meghatározott feltételekhez kötött ideiglenes állami moratóriumot vezettek be a magán- és vállalati hitelek – köztük az önfoglalkoztatóknak és a kkv-knak nyújtott hitelek – visszafizetésére. A tagállami erőfeszítések támogatása érdekében az EU jelentős intézkedéseket vezetett be az uniós alapokból származó összes fel nem használt forrás azonnali mozgósítása érdekében, a tagállamok számára további rugalmasságot, egyszerűsített és észszerűsített eljárásokat, valamint annak a lehetőségét biztosítva, hogy a 2020–2021-es pénzügyi évben 100 %-os társfinanszírozási arányt vehessenek igénybe az uniós költségvetésből.

2.2Méltányosság

A Covid19-válság alapjaiban rázta meg a munkaerőpiacot és a szociális körülményeket. Pontosan akkor tört ki, mikor a munkaerőpiaci helyzet javulóban volt. A foglalkoztatási ráta 2019 végén 74 % fölött tetőzött, és a szegénység és a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya elérte az évtizedes legalacsonyabb szintet, bár az országok között továbbra is eltérések mutatkoztak.

A mostani válság előreláthatólag lényegesen megnöveli a munkanélküliséget és a jövedelmi egyenlőtlenségeket. A munkanélküliség növekedése a különböző ágazatokat, illetve lakossági csoportokat összehasonlítva várhatóan egyenetlen lesz. A tagállamok és munkaerőpiacaik demográfiai helyzetét szintén figyelembe kell venni, különös tekintettel az idősödésre. A mobilitás tartós korlátozása minden bizonnyal kihat a munkafeltételekre, a tanulásra és a képzésre, valamint a szolgáltatásokhoz való hozzáférésre. A veszélyeztetett csoportokat nem szabad lemaradni hagyni egy olyan környezetben, amelyben az egyenlőtlenségek kérlelhetetlenül megmutatkoznak, sőt fokozódnak. A helyreállításnak figyelembe kell vennie a nemek közötti egyenlőség szempontját is, és enyhítenie kell a válság nőkre gyakorolt aránytalan hatását, ami tovább tetézi a meglévő egyenlőtlenségeket. A szociális jogok európai pillérének három dimenziója – az esélyegyenlőség, a méltányos munkafeltételek és a szociális védelemhez való hozzáférés – változatlanul az uniós és a tagállami szintű szakpolitikai intézkedések iránytűjének számít.

A tagállamok rendkívüli erőfeszítéseket tesznek a foglalkoztatásra és a társadalomra gyakorolt hatás enyhítése érdekében. A tagállamok többsége aktiválta és kiterjesztette a meglévő csökkentett munkaidős foglalkoztatási rendszereket, míg mások hasonló rendszereket vezettek be. A legtöbb tagállam a kkv-k likviditásának biztosítása, a munkahelyek védelme és az üzletmenet-folytonosság érdekében is garanciarendszereket hozott létre, illetve terjesztett ki. A vállalkozások és a munkavállalók ilyen és hasonló módon történő támogatása kulcsszerepet fog játszani a munkahelyek megőrzésében. Az intézkedések finanszírozását egyrészt az európai strukturális és beruházási alapok felhasználásával, másrészt a Bizottság által április elején előterjesztett, 100 milliárd EUR-ig terjedő kerettel rendelkező szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó európai eszköz (SURE) révén támogatják. Ez az új uniós eszköz pénzügyi támogatást nyújt a tagállamoknak a nemzeti csökkentett munkaidős foglalkoztatási rendszerekkel, illetve az önfoglalkoztatókat célzó hasonló intézkedésekkel kapcsolatban felmerülő kiadások fedezéséhez. A rugalmas munkafeltételek és a távmunka szintén lényeges szerephez jutnak a munkahelyek és a termelés megőrzésében. Ezek a megoldások a munka és a magánélet közötti jobb egyensúly elősegítése szempontjából is kulcsfontosságúak.

Az összes munkahely megmentésére ugyan nincs lehetőség, de a helyreállás új lehetőségeket is fel fog tárni. A tagállamoknak támogatniuk kell ezeket a strukturális változásokat. Egyrészt a munkanélküliség növekedése nyomás alá helyezi a munkanélküli ellátási rendszereket. Az ellátásra jogosultak körét és az ellátás időtartamát számos országban kiterjesztették. Döntő fontosságú, hogy foglalkoztatási viszonytól függetlenül minden munkavállaló megfelelő munkanélküli ellátásban és jövedelempótlásban részesüljön, kellő figyelmet fordítva az önfoglalkoztatókra is. Másrészt hatékony aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel kell támogatni az embereket abban, hogy a helyreállítás ideje alatt megfelelő munkahelyet találjanak, megkülönböztetett figyelemben részesítve a fiatalokat, a tartósan munkanélkülieket és a kiszolgáltatott csoportokat. A strukturális változásokat a munkavégzés és a vállalkozás innovatív formáit – köztük a szociális gazdaságot – ösztönző intézkedések révén is fel kell karolni. Végezetül a szociális partnerek érdemi bevonása elengedhetetlen lesz a kilépési és helyreállítási stratégia sikeréhez.

Az eddig bevezetett, példa nélküli gazdasági stabilizációs intézkedések ellenére valószínűleg sokan bizonytalan jövedelmi helyzetben találják magukat. Az elhúzódó jövedelemkiesés várhatóan növeli a szegénység kockázatát, különösen a kiszolgáltatott háztartások esetében, ezáltal elmélyítve az egyenlőtlenségeket az egészségügyi ellátáshoz, az alapvető szociális szolgáltatásokhoz és támogatásokhoz, valamint a távoktatáshoz való hozzáférés terén. Egyes csoportok – különösen a gyermekes családok, a tartósan munkanélküliek, a fogyatékossággal élők, a migránsok, a migráns háttérrel rendelkezők és a romák – viszonylag nagyobb mértékben vannak kitéve ennek a veszélynek. Számítani kell a meglévő jövedelmi egyenlőtlenségek további növekedésére. Ilyen körülmények között létfontosságú a szociális védelmi rendszerek mielőbbi kiigazítása, szükség esetén lefedettségük és megfelelőségük javítása révén. Ez magában foglalhatja az ellátás időtartamának meghosszabbítását és lehetőség szerint a jogosultsági követelmények enyhítését. A tagállamoknak szintén növelniük kell a szociális kiadások hatékonyságát azáltal, hogy megfelelő rászorultsági vizsgálat révén biztosítják a leginkább rászorulók elérését. Mindenki számára biztosítani kell a szociális és az alapvető szolgáltatásokhoz (többek között a vízhez, a megfelelő higiénés körülményekhez, az energiához és a digitális kommunikációhoz) való hozzáférést.

Szükség lehet a szociális szolgálatok, az egészségügyi ellátás és a tartós ápolás-gondozás közötti együttműködés megerősítésére. A lakhatási költségek által túlterhelt háztartások védelmét szolgáló rövid távú intézkedések magukban foglalhatják a kilakoltatások és kényszerértékesítések ideiglenes felfüggesztését vagy az alacsony jövedelmű családok számára a jelzáloghitelek és a bérleti díjak kifizetésének elhalasztását a válság alatt, a pénzügyi stabilitás és a visszafizetési ösztönzők középtávú megőrzése mellett. A munkahelyi biztonságra és egészségvédelemre vonatkozó uniós szabályokat átültető nemzeti rendelkezéseket az EU által rendelkezésre bocsátott, a munkavállalók munkahelyre való biztonságos visszatéréséről szóló gyakorlati iránymutatással összhangban kell alkalmazni.