A kollektív tárgyalások és a kollektív szerződések kulcsfontosságúak a munkafeltételek javítása szempontjából. A platformalapú munkavégzés összefüggésében azonban a szociális párbeszéd továbbra is nagyon korlátozott. A platformalapú munka végzésének módja bizonyos mértékig korlátozza a kollektív képviselet és szerveződés gyakorlati lehetőségeit. Gyakran nincs fizikai munkahely, ami azt jelenti, hogy a digitális munkaplatformokon dolgozó személyek ritkán, vagy legalábbis nem szervezett módon kommunikálnak egymással. Gyakran előfordulhat, hogy még az adott platformon dolgozó társaikat sem ismerik, és nem is tudják, hogyan vegyék fel velük a kapcsolatot. Az önfoglalkoztatók számára a kollektív tárgyalások útjában álló újabb akadály az uniós versenyjog jelenlegi értelmezéséből származik. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének (1) bekezdése tiltja a vállalkozások közötti, versenyt korlátozó megállapodásokat. Az önfoglalkoztatók az uniós versenyjog értelmében jellemzően „vállalkozásoknak” minősülnek, ami azt jelenti, hogy a gyakorlatban a digitális munkaplatformokon dolgozó személyek általában nem tudnak úgy kollektív tárgyalásokat folytatni munkafeltételeik javítása érdekében, hogy ne állna fenn az uniós versenyjog megsértésének kockázata.

A végrehajtással, a nyomonkövethetőséggel és az átláthatósággal kapcsolatos problémák– többek között a határokon átnyúló helyzetekben is – hozzájárulhatnak a rossz munkafeltételekhez és a szociális védelemhez való elégtelen hozzáféréshez. A nemzeti hatóságok nehezen férnek hozzá a digitális munkaplatformokra és az azokon keresztül dolgozó személyekre vonatkozó adatokhoz, például a platformmunkát rendszeresen végző személyek számához, szerződéses vagy foglalkozási viszonyukhoz, vagy a digitális munkaplatformok szerződési feltételeihez. A nyomonkövethetőség problémája különösen akkor fontos, ha a digitális munkaplatformok több tagállamban is működnek, így nem egyértelmű, hogy a platformalapú munkavégzést hol és ki végzi.

A digitális munkaplatformok esetében az algoritmikus irányítás egyértelműen elválaszthatatlan e platformok üzleti modelljétől, és jelentős hatással lehet a munkafeltételekre. Ráadásul az emberi felügyelet hiánya mögött valójában tényleges alárendeltség állhat. Előfordulhat, hogy egy személy állítólagos önfoglalkoztató, ezért nem illetik meg a munkavállalói jogálláshoz kapcsolódó jogok, ugyanakkor az algoritmusokon keresztül gyakorolt ellenőrzés valójában megfosztja őt a valódi önfoglalkoztatói autonómiától. Még olyan helyzetekben is, amikor a foglalkozási viszonyt helyesen állapítják meg, az algoritmusok meghatározó szerepet játszhatnak a feladatokhoz való hozzáférés és ezáltal a valódi önfoglalkoztatók keresetének szintje tekintetében. Az algoritmikus irányítás és a platformalapú munkavégzés munkafeltételei közötti szoros kapcsolat azonnali és célzott szakpolitikai választ tesz szükségessé.

Egyértelműbbé kell tenni a digitális munkaplatformokon dolgozó személyek foglalkozási viszonyát. A becslések szerint az EU-ban működő digitális munkaplatformok 90 %-a az azokon keresztül dolgozó személyeket önfoglalkoztatóként sorolja be. E személyek közül sokan tényleges autonómiával rendelkeznek a munkájuk során, és nagyra értékelik a digitális munkaplatformok által biztosított rugalmasságot és a megrendelőkhöz való könnyű hozzáférést. Mások azonban azt tapasztalják, hogy alá vannak rendelve azoknak digitális munkaplatformoknak, amelyeken keresztül tevékenységüket folytatják, és hogy e platformok változó mértékű ellenőrzést gyakorolnak például a bérszintek, a munkaidő-szervezés és a munkafeltételek egyéb szempontjai tekintetében. Ezekben az esetekben nem mindig egyértelmű, hogy foglalkozási viszonyukat helyesen határozták-e meg. A foglalkozási viszonynak a munkaviszonyt jellemző tényeken kell alapulnia, függetlenül az írásos szerződés meglététől vagy annak feltételeitől. A foglalkozási viszony következményekkel jár arra nézve, hogy milyen kötelezettségek terhelik a digitális munkaplatformokat, és milyen jogokat kell biztosítaniuk az azokon keresztül dolgozó személyek számára. Az emberek preferenciái az autonómia, a rugalmasság és a védelem kívánt szintje tekintetében eltérőek lehetnek. Ezért fontos, hogy foglalkozási viszonyukat illetően jogbiztonsággal rendelkezzenek, ami lehetővé teszi számukra, hogy tudatos és önkéntes döntéseket hozzanak.

A digitálisplatform-alapú gazdaság gyorsan bővül. 2016 és 2020 között bevételei közel ötszörösére nőttek, a becslések szerinti 3 milliárd EUR-ról körülbelül 14 milliárd EUR-ra. A bevételek egy másik tanulmány szerint még ennél is magasabbak lehetnek, és akár 20,3 milliárd EUR-t is kitehetnek. Ma az EU-ban több mint 28 millió ember dolgozik digitális munkaplatformokon. 2025-ben számuk várhatóan eléri a 43 milliót.

A platformalapú munkavégzés a folyamatosan változó munka világát képviseli. Sokak számára biztosít megélhetést vagy jövedelemkiegészítést, többek között azok számára is, akik egyébként nehezen férnek hozzá a munkaerőpiachoz, mint például az alacsony keresetűek, a nők, a fiatalok, a fogyatékossággal élők, a migránsok, valamint a faji vagy etnikai kisebbséghez tartozó személyek. Lehetőségeket teremt az ügyfélkör kialakítására vagy bővítésére, időnként határokon átnyúló módon. A platformalapú munkavégzés sokkal szélesebb körű hozzáférést biztosít a vállalkozások számára a fogyasztókhoz, lehetőségeket kínál a bevételek diverzifikálására és új üzletágak kialakítására, ezáltal segítve növekedésüket. A fogyasztók számára ez azt jelenti, hogy javul az egyébként nehezen elérhető termékekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint hogy a szolgáltatások új és gazdagabb választékához juthatnak hozzá.

E lehetőségek mellett a digitális átalakulás kihívásokkal is jár. Az EU-ban a munkafeltételek a világon a legjobbak közé tartoznak. A munkaidőre, a munkahelyi egészségvédelemre és biztonságra, a szociális védelemre és az egyenlő bánásmódra (többek között a férfiak és a nők egyenlő bérezésére) vonatkozó minimumkövetelmények mind az európai szociális modell részét képezik. A digitalizáció megjelenése azonban oly módon érinti a munkaerőpiacokat, amely megkérdőjelezi ezt a modellt. A munkaszervezés új formái nem jelentenek automatikusan minőségi munkahelyeket.

A javasolt irányelv új jogokat állapít meg az algoritmikus irányításra vonatkozóan. Ezek biztosítják, hogy a munkavállalók, képviselőik és a munkaügyi felügyelőségek jobb tájékoztatást kapjanak az automatizált nyomonkövetési és döntéshozatali rendszerek használatáról, valamint a munkafeltételekre gyakorolt hatásukról. Konkrét eljárásokhoz és jogorvoslatokhoz folyamodhatnak az ilyen rendszerek használatából eredő jelentős döntések (például a felhasználói fiókok megszüntetése és felfüggesztése vagy hasonló hatású döntések) esetén. A javaslat arra is felszólítja a digitális munkaplatformokat, hogy konzultáljanak a munkavállalók képviselőivel az algoritmusok bevezetésével vagy használatával kapcsolatos, a munkaszervezésben bekövetkező jelentős változásokról. Ezek az intézkedések pontosítják és kiegészítik mindazt, amit az általános adatvédelmi rendelet (GDPR) már biztosít a személyes adatok védelme tekintetében, és kiegészítik azt, amit a mesterséges intelligenciáról (MI) szóló javasolt jogszabály fog tenni, egyrészt annak érdekében, hogy növeljék az azon automatizált rendszerekre vonatkozó információk elérhetőségét, amelyeknek a személyek esetleg ki lehetnek téve, másrészt azért, hogy megvédjék őket a megkülönböztetés és az elfogultság kockázatától, annak tudatában, hogy az algoritmikus irányítás fokozatosan túlterjed a platformalapú munkavégzésen.

·segítsék elő a kis- és közepes méretű digitális munkaplatformok fejlesztését, például belépési sablonok biztosításával, beleértve az alkalmazandó jogi keretre vonatkozó releváns és kellően átfogó információkat is.

Ezért a javasolt irányelv egyik kulcsfontosságú rendelkezése a munkaviszony megdönthető vélelme. A vélelem minden olyan digitális munkaplatformra vonatkozik, amely ellenőrzést gyakorol az adott platformon dolgozó személyek felett. A javaslat számos kritériumot tartalmaz az ilyen ellenőrzésre és – ahhoz kapcsolódóan – az alárendelésre vonatkozóan, amivel uniós szinten is nagyobb jogbiztonságot teremt. A javaslat a tagállamok számára olyan intézkedések elfogadására irányuló kötelezettségeket fogalmaz meg, amelyek biztosítják, hogy a vélelem hatékony, továbbá érvényesíthető és megdönthető legyen. A becslések szerint a téves besorolás kockázatának kitett 5,5 millió emberből 1,7–4,1 milliót a javasolt irányelv következtében munkavállalóvá lehetne átsorolni, és így különböző munkajogi védelemben részesülhetnének, továbbá jobb védelem illetné meg őket a szociális kockázatokkal szemben (lásd az alábbi keretes írást). Az át nem sorolt személyek esetében előfordulhat, hogy szerződéses feltételeik úgy módosulnak, hogy összhangban legyenek a valódi önfoglalkoztatói jogállás jellemzőivel.

A foglalkozási viszony kulcs a meglévő munkaügyi és szociális jogokhoz. A színlelt önfoglalkoztatók téves besorolása megakadályozza őket abban, hogy élvezzék azokat a jogokat, amelyek munkavállalóként megilletnék őket. E jogok közé tartozik adott esetben a minimálbérhez való jog, a kollektív tárgyalás, a munkaidőre vonatkozó szabályok, a munkahelyi egészségvédelem és biztonság, a férfiak és nők egyenlő bérezése és a fizetett szabadsághoz való jog, valamint a munkahelyi balesetekkel, a munkanélküliséggel, a betegséggel és az időskorral összefüggő szociális védelemhez való jobb hozzáférés. A téves besorolás nemcsak az érintett munkavállalók számára méltánytalan, hanem a társadalom egészére nézve is negatív következményekkel járhat.

A becslések szerint a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó 28 millió ember közül a legtöbben valódi önfoglalkoztatók. A „színlelt” önfoglalkoztatók száma azonban akár az 5,5 milliót is elérheti. Ez azt jelenti, hogy míg a digitális munkaplatformokkal kötött szerződésük önfoglalkoztatónak minősíti őket, valójában azonban ellenőrzés és felügyelet alatt állnak, ami a „munkavállalói” jogállásra jellemző. Ezek az emberek különösen bizonytalan helyzetben lehetnek. Ha meg akarják támadni foglalkozási viszonyuk besorolását, bírósághoz kell fordulniuk, és bizonyítaniuk kell, hogy a foglalkozási viszonyuk szerződéses leírása hamis. Ez nem könnyű feladat, mivel idő- és pénzigényes lehet, és különösen nagy kihívást jelent a gyenge munkaerőpiaci helyzetben lévő emberek, például az alacsony keresetűek, a fiatal munkavállalók vagy a migráns háttérrel rendelkezők számára. Eddig több mint 100 bírósági határozat és 15 közigazgatási határozat foglalkozott a digitális munkaplatformokon dolgozó személyek foglalkozási viszonyával. Az ítéletek a legtöbb esetben megerősítették, hogy tévesen minősítették őket önfoglalkoztatónak, és valójában munkavállalónak kell őket tekinteni.

A Bizottság egy sor hatékony eszközt javasol a platformalapú munkavégzés munkafeltételeinek javítására, többek között azzal a céllal, hogy támogassa a digitális munkaplatformok fenntartható növekedéséhez szükséges feltételeket az Európai Unióban. A javasolt irányelv intézkedéseket javasol a platformalapú munkavégzés során a foglalkozási viszony téves besorolásával összefüggő kockázat kezelésére. Foglalkozik a platformalapú munkavégzéssel összefüggő algoritmikus irányítási kihívásokkal, valamint az átláthatósággal és a nyomonkövethetőséggel kapcsolatos kihívásokkal is. Az iránymutatás-tervezet célja annak biztosítása, hogy a versenyjog ne akadályozza a gyenge pozícióban lévő önfoglalkoztatók díjazásával és munkafeltételeinek egyéb szempontjaival kapcsolatos kollektív tárgyalásokat.

·iránymutatás-tervezet az uniós versenyjognak az önfoglalkoztatók munkafeltételeire vonatkozó kollektív szerződésekre történő alkalmazásáról, amely a digitális munkaplatformokon keresztül munkát végzőkre is kiterjed,

Az európai társjogalkotók elismerik az uniós szintű fellépés szükségességét. Az Európai Parlament a platformalapú munkavégzéssel kapcsolatos kihívások kezelése érdekében ambiciózus uniós megközelítésre szólított fel. Saját kezdeményezésű jelentést fogadott el, amely határozott intézkedésekre szólít fel a platformalapú munkavégzéssel összefüggésben, a foglalkozási viszony téves besorolásának kockázata és az algoritmikus irányítással kapcsolatos kihívások kezelése érdekében. A tagállamok is elismerik, hogy nagyobb jogbiztonságra van szükség a digitális munkaplatformokon dolgozó személyek jogaival és kötelezettségeivel kapcsolatban, és kulcsfontosságú problémaként említik e személyek foglalkozási viszonyát. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága szintén a platformalapú munkavégzéssel kapcsolatos konkrét intézkedéseket szorgalmazott.

A szociális partnerek fontos szerepet töltenek be. A Bizottság a szociális partnerek kapacitásépítési tevékenységei révén támogatni fogja a platformalapú munkavégzéssel kapcsolatos szociális párbeszédet annak érdekében, hogy az irányelvben javasolt új tájékoztatási és konzultációs jogok összefüggésében társadalmi párbeszédet kezdeményezhessenek az algoritmikus irányításról. A platformalapú munkavégzésre jellemző, hogy hiányzik az a közös munkahely, ahol a munkavállalók megismerhetik egymást, és kommunikálhatnak egymással és képviselőikkel. A javasolt irányelv ezért előírja a digitális munkaplatformok számára, hogy a munkaszervezésükkel összhangban digitális kommunikációs csatornákat hozzanak létre, ahol a platformalapú munkát végző személyek kommunikálhatnak egymással, és képviselőik is kapcsolatba léphetnek velük.

A Bizottság továbbá felszólítja:

·a tagállamokat, hogy a nemzeti gyakorlatokkal és hagyományokkal, valamint a szociális partnerek autonómiájával összhangban támogassák a szociális partnereket a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó emberek megszólításában és képviseletében;

·a digitális munkaplatformokat, hogy segítsék elő a szociális párbeszédet azzal, hogy aktívan támogatják a rajtuk keresztül dolgozók kollektív képviseletét.

Mivel az algoritmusok a digitális munkaplatformokon túl is hatással vannak a munka világára, és mivel gyorsul a technológiai fejlődés, a Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni a helyzetet, és szükség esetén további intézkedéseket helyez kilátásba. A platformalapú munkavégzés algoritmikus irányításának kezelése magától értetődő első lépés. A digitális munkaplatformok üzleti modelljének szerves részét képezi, és kulcsszerepet játszik a platformokon keresztül munkát végző személyek munkafeltételeiben. Ugyanakkor az algoritmikus irányításnak a tágabb értelemben vett foglalkoztatási kontextusban többféle módon történő alkalmazása olyan kihívásokat vet fel, amelyek túlmutatnak a platformalapú munkavégzés sajátosságain. A Bizottság ezért folytatni fogja a jelenség elemzését, és figyelemmel fogja kísérni, hogy a jövőben szükség lehet-e az algoritmusok használatának szabályozására a munka tágabb világában.

Az irányelv hatása a platform-munkavállalókra – Hogyan működnek az új jogok a gyakorlatban? Abban az esetben, ha a platformon keresztül végzett munka szervezése mindig megfelel az irányelvben felsorolt két kritériumnak, a platformon dolgozó személyeket munkavállalónak kell tekinteni. A platformnak így lehetővé kell tennie számukra, hogy élhessenek az ezzel a foglalkozási viszonnyal járó jogokkal. A tagállamoknak egyértelmű eljárásokat kell kialakítaniuk ennek biztosítására. Ezen túlmenően a hatóságok, például a munkaügyi felügyelőségek vagy a szociális védelmi intézmények támaszkodhatnak a vélelemre és érvényesíthetik azt. Az átsorolt munkavállalót megilleti a munkavállalóknak biztosított valamennyi jog, például adott esetben legalább a nemzeti vagy ágazati minimálbér, a garantált pihenőidőhöz, a fizetett szabadsághoz, valamint a biztonsághoz és egészségvédelemhez való jog. A szociális védelemhez való hozzáférés, amelyet a munkavállalói jogállás garantál, munkanélküliség, betegség és egészségügyi ellátás esetén nyújtott támogatást jelent; anyasági, apasági és szülői szabadságot; rokkantsági, öregségi és túlélő hozzátartozói ellátásokat, valamint a munkahelyi balesetekkel és a foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos ellátásokat. A platform-munkavállalók így szükség esetén támaszkodhatnak a szociális védőhálóra. A platform-munkavállalók az algoritmikus irányítás tekintetében új vagy konkrétabb jogokat is kapnak. Így jobban át fogják látni, hogyan történik a feladatok elosztása és az árak meghatározása, és könnyebbé válik számukra, hogy megkérdőjelezzék az algoritmusok által hozott automatizált döntéseket, és probléma esetén megoldásért folyamodjanak. Az algoritmusok által a munkaszervezésre gyakorolt befolyás változásai is átláthatóbbá válnak. Tovább szigorodnak azok a szabályok, amelyek biztosítják, hogy ne kerülhessen sor a személyes adatok jogtalan gyűjtésére. Az érintett személyek megtámadhatják a munkafeltételeiket érintő valamennyi automatizált döntést, és egyértelműbb lesz a jogorvoslati mechanizmusokhoz való hozzáférés. A digitális munkaplatformok által a javasolt irányelvvel összhangban létrehozandó információcsere-csatornáknak köszönhetően a platform-munkavállalók kapcsolatba léphetnek egymással és kommunikálhatnak a munkájukkal kapcsolatos kérdésekben, ami javítja a kollektív képviseletet.

4. A platformalapú munkavégzéssel kapcsolatos uniós fellépés – Mit jelent ez a valódi önfoglalkoztatók számára?

A becslések szerint az EU-ban digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó 28 millió emberből 5,5 millió fő eshet téves besorolás alá. A fennmaradó 22,5 millió embert helyesen sorolták be munkavállalóként vagy önfoglalkoztatóként. Túlnyomó többségük önfoglalkoztatóként van besorolva. Mivel önfoglalkoztatók, nagyra értékelik a digitális munkaplatformok által kínált rugalmasságot és autonómiát, valamint a könnyen hozzáférhető munkalehetőségeket. Bár foglalkozási viszonyuk tekintetében nem feltétlenül ugyanazokkal a problémákkal szembesülnek, mint a téves besorolású munkavállalók, mégis nehézségekbe ütközhetnek azokkal az új kihívásokkal kapcsolatban, amelyeket az algoritmikus irányítás jelent a függetlenségükre és a munkájukra általában vonatkozó szabályozási keretre nézve. Ezzel összefüggésben elő kell mozdítani, ugyanakkor védeni kell a digitális munkaplatformokon keresztül megvalósuló valódi önfoglalkoztatást.

Az uniós versenyjog alkalmazásáról szóló iránymutatás-tervezet célja annak biztosítása, hogy az uniós versenyjog ne akadályozza a gyenge alkupozícióban lévő önfoglalkoztatók által folytatandó kollektív tárgyalást. A kezdeményezés – amely ezzel a kérdéssel a munka világának szélesebb körében foglalkozik, és ezért nem korlátozódik a digitális munkaplatformokra – célja, hogy jogbiztonságot teremtsen az uniós versenyjognak az önfoglalkoztatók kollektív tárgyalásaira való alkalmazhatósága tekintetében. Lehetővé tenné egyes önfoglalkoztatók számára, hogy az üzleti partnereikkel kollektív tárgyalásokat folytassanak munkafeltételeikről (beleértve a javadalmazást is), amennyiben e partnerek nem fogyasztók. Az iránymutatás-tervezettel kapcsolatban nyilvános konzultációra fog sor kerülni, amelynek keretében a releváns érdekelt felek megoszthatják észrevételeiket az iránymutatás elfogadása előtt.

Az algoritmikus irányításra vonatkozó, a javasolt irányelvben foglalt intézkedéseket a valódi önfoglalkoztatókra is alkalmazni kell majd. Annak megértése, hogy valaki magatartása hogyan befolyásolja a feladatok kiosztására vonatkozó automatizált döntéseket, a foglalkozási viszonytól függetlenül befolyásolhatja a jövőbeli munkalehetőségekhez való hozzáférést. Az algoritmikus átláthatóság javítása, valamint a jelentős automatizált döntések emberi nyomon követésének és felülvizsgálatának biztosítása ezért a valódi önfoglalkoztatók számára is fontos.

A fent vázolt intézkedések kiegészítik azt, amit az EU az önfoglalkoztatással kapcsolatos kihívások kezelése érdekében már korábban is megtett. A munkavállalók és az önálló vállalkozók szociális védelemhez való hozzáféréséről szóló tanácsi ajánlás felszólítja a tagállamokat annak biztosítására, hogy a munkavállalók és az önálló vállalkozók (önfoglalkoztatók) formálisan és ténylegesen hozzáférjenek a megfelelő szociális védelemhez. A nemzeti végrehajtási tervek azt mutatják, hogy továbbra is hiányosságok vannak az önfoglalkoztatók formális szociális védettsége terén. Ez különösen igaz a munkanélküli ellátásra, a munkahelyi balesetekkel és foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos ellátásokra, valamint az apasági/anyasági ellátásokra. Ezzel összefüggésben a Bizottság határozottan ösztönzi és továbbra is támogatni fogja a tagállamokat a valódi önfoglalkoztatók szociális védelmének további erősítésében. Az önfoglalkoztatók nélkülözhetetlenek az EU gazdasági növekedéséhez, mivel erősítik az üzleti innovációt és a vállalkozói szellemet.

Az önfoglalkoztatók munkahelyi egészségvédelmének és biztonságának javításáról szóló tanácsi ajánlás előmozdítja a munkahelyi balesetek és megbetegedések megelőzését az önfoglalkoztatók körében. Az önálló vállalkozói tevékenységet folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló irányelv konkrét jogokat is meghatároz az önálló vállalkozók (önfoglalkoztatók) számára (pl. anyasági támogatás, hátrányos megkülönböztetés elleni védelem stb.).

Emellett az uniós belső piaci vívmányok szintén releváns védelmet nyújtanak az önfoglalkoztatók számára. A platformok és vállalkozások közötti kapcsolatokról szóló (P2B) rendelet célja annak biztosítása, hogy a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó önfoglalkoztatók átlátható és tisztességes bánásmódban részesüljenek, és viták esetén hatékony jogorvoslathoz jussanak. Az általános adatvédelmi rendelet előírja, hogy minden személyesadat-kezelésnek jogszerűnek, tisztességesnek és átláthatónak kell lennie, és a szükséges mértékre kell korlátozódnia. Számos adatvédelmi jogot is biztosít, például a személyes adatok feldolgozásáról való tájékoztatás és a saját személyes adatokhoz való hozzáférés jogát, a helyesbítéshez való jogot (beleértve az adatok helyesbítéséhez való jogot), az adatkezelés korlátozásához való jogot, az adathordozhatósághoz való jogot, valamint azt a jogot, hogy az adott személyre ne alkalmazzanak kizárólag a személyes adatok automatizált feldolgozásán alapuló döntést, amennyiben az ilyen döntés joghatással vagy hasonlóan jelentős hatással bír.