[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 24.8.2005

COM(2005) 387 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A közösségi kutatási tevékenységek (1999–2003) magas szintű független szakértők által végzett ötéves értékelésére adott válaszról{SEC(2005) 1054}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A közösségi kutatási tevékenységek (1999–2003) magas szintű független szakértők által végzett ötéves értékelésére adott válaszról (EGT vonatkozású szöveg)

2004 második felében egy tizenhárom magas szintű szakértőből[1] álló stratégiai testület elvégezte az 1999 és 2003 közötti közösségi kutatási tevékenységekre kiterjedő ötéves értékelést a hatodik keretprogramról szóló határozatokban[2] előírtaknak megfelelően. Válaszul a testület világos és mértékadó horizontális áttekintést és értékelést adott a közösségi kutatási tevékenységekről a korábbi és a jelenlegi tevékenységek végrehajtásának és elért eredményeinek alapos, tényeken alapuló elemzésével. A hatodik keretprogramról szóló határozatoknak megfelelően a Bizottság az említett értékelés következtetéseit saját észrevételeivel együtt e közlemény formájában juttatja el a Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának.

A Bizottság örömmel fogadja az ötéves értékelésről szóló jelentés elemzését, következtetéseit és ajánlásait.

Először is a Bizottság egyetért a testülettel a megfogalmazott négy fő kihívás tekintetében: a tehetség vonzása és jutalmazása; nagy lehetőségekkel rendelkező környezet teremtése az üzleti és ipari KTF számára; források mozgósítása az innováció és a fenntartható növekedés érdekében; a tudomány és a technológia iránti bizalom megteremtése.

Másodsorban a Bizottság tudomásul veszi a keretprogramok végrehajtásával, eredményeivel és hozzáadott értékével kapcsolatosan adott pozitív értékelést, különösen az európai tudásalaphoz való hozzájárulás, a kutatók közötti kapcsolatépítés és az európai kutatási rendszer szerkezetének kialakítása vonatkozásában.

Végezetül a Bizottság nagy vonalakban egyetért a jelenlegi és jövőbeli kutatási kezdeményezések és programok helytállóságának és minőségének javítása érdekében megfogalmazott ajánlásokkal. A hetedik keretprogramról szóló, 2005. április 6-án elfogadott bizottsági javaslatok teljes mértékben figyelembe veszik az említett ajánlásokat. Továbbá az említett ajánlásokat a Bizottság a közösségi kutatással kapcsolatos jogi keret, nevezetesen az egyedi programok és a részvételre, valamint az eredmények terjesztésére vonatkozó szabályok kidolgozása során sem hagyja figyelmen kívül.

Az értékelő jelentést széles körben elérhetővé tették, beleértve az Europa[3] weboldalt is, eljuttatták a fő érintetteknek, nevezetesen az Európai Parlament és a Tanács megfelelő bizottságának és munkacsoportjának, valamint a CREST-nek és a programbizottságoknak, akik örömmel fogadták azt.

A Bizottság őszinte köszönetét fejezi ki az ötéves értékelést végző testületnek a kreatív ötletekért és a rendkívül értékes munkáért, amely máris jelentős mértékben hozzájárult – és minden bizonnyal a jövőben is hozzá fog járulni – a közösségi kutatás sikeréhez.

Részletesebb elemzés és az egyes ajánlásokkal kapcsolatos megjegyzések {SEC(2005) 1054} a bizottsági munkadokumentumban találhatók.

MELLÉKLET

AZ EURÓPAI UNIÓ

kutatási keretprogramjainak

ötéves értékelése

1999–2003

*

**

A testület összetétele

***

Összefoglalás

**

AZ 1999 ÉS 2003 KÖZÖTTI IDőSZAKRA VONATKOZÓ ÖTÉVES ÉRTÉKELÉST VÉGZő TESTÜLET ÖSSZETÉTELE |

Dr. Erkki Ormala (Chairman) Finnország Vice President, Technology Policy, Nokia Corporation |

Prof. Nicholas Vonortas (Rapporteur) USA, Görögország Professor and Director, Center for International Science and Technology Policy & Associate Professor, Department of Economics, The George Washington University |

Dr. Ségolène Ayme Franciaország Director of Research, INSERM (Institut National de la Santé et de la Recherche Médicale), SC11 “Gene mapping and Clinical Research”; Director of Orphanet |

Dr. Lucija Čok Szlovénia Rector, University of Primorska, Former Minister for Education, Research and Sport |

Prof. Dervilla Donnelly Írország Chair of the Dublin Institute for Advanced Studies; Emeritus Professor of Organic Chemistry, University College, Dublin |

Dr. Julia King Egyesült Királyság Principal , Faculty of Engineering, Imperial College London |

Prof. Christoph Mandl Ausztria Faculty of Business, Economics and Computer Science, University of Vienna; Director of Mandl, Luethi & Partner |

Prof. Frieder Meyer-Krahmer Németország Director, Fraunhofer Institute for Systems and Innovation Research (ISI) |

Prof. Elzbieta H. Oleksy Lengyelország Dean of the Faculty of International and Political Studies, University of Lodz; Founding Director of Women's Studies Centre, University of Lodz |

Prof. Alexandre Quintanilha Portugália Professor in Biophysics, University of Porto |

Prof. Nicoletta Stame Olaszország Professor of Sociology Università di Roma "La Sapienza"; President of the European Evaluation Society (EES) |

Dr. Rolf Tarrach Spanyolország Professor of Theoretical Physics at the University of Barcelona - Dept. ECM; Former President of the Spanish Council for Scientific Research |

Prof. Françoise Thys-Clement Belgium Chairperson of the Erasme Hospital Council; Professor and Director of the Centre of Economics of Education at the ULB |

ÖSSZEFOGLALÁS

A jelenlegi Európai Unióról szóló szerződés két meghatározó stratégiai célkitűzést jelöl meg az európai kutatási keretprogramok számára: i) az ipar tudományos és technológiai alapjainak megerősítését azért, hogy ösztönözze a nemzetközi versenyképességét, valamint ii) az Európai Unió más politikáinak támogatását.

Ez a jelentés - a kutatási keretprogramok (Európai Közösség, Euratom) harmadik ötéves értékelése - felülvizsgálja a keretprogramok végrehajtását és eredményeit az 1999-2003-as időszakban. Az ajánlások a hatodik keretprogram még fennmaradó, 2006-ig terjedő részével foglalkoznak, és hasznos változtatásokat javasolnak a jövőbeli keretprogramok természetére és irányára vonatkozóan. Ezen ajánlások célja hozzájárulni a jelenlegi és jövőbeli keretprogramok minőségének, helytállóságának és hatásának javításához.

a kihívás

Azalatt az időszak alatt, amelyre ez a jelentés vonatkozik, az európai politikai környezet jelentősen megváltozott a lisszaboni és barcelonai célkitűzések bevezetése, illetve az Európai Kutatási Térség (EKT) létrejötte következtében.

Ráadásul a teljes európai gazdasági és kutatási környezet alakulóban van. A globális, tudásalapú verseny alapvetően átalakítja azt a környezetet, amelyben az európai kutatás és ipar működik. Európa és az iparosodott világ technológiai vezető szerepe már nem magától értetődő. Miközben Európa – a jól képzett munkaerőnek köszönhetően – még őrzi vezető szerepét bizonyos iparágakban, addig a jövővel kapcsolatos aggodalmak bukkannak fel az európai ipari kutatás és technológiafejlesztés és demonstráció (KTF) Európán kívüli gyors térhódítása következtében, valamint abból kifolyólag, hogy nem tudják a világ különböző részeiről Európába vonzani a legígéretesebb tehetségeket. A magas fokú, ipari szempontból meghatározó tudáshoz, hatékony innovációhoz és könnyebb piacra jutáshoz való fokozottabb hozzáférés Európán kívül hozzájárul az európai versenyképesség fokozatos hanyatlásához.

Európa egyre nagyobb mértékben marad le fő versenytársaitól. Európa teljesítménye a növekedés, termelékenység és munkahely-teremtés terén nem elégséges a jövőbeni jólét fenntartásához. Ezekről a fejleményekről, illetve a hozzájuk kapcsolódó kihívásokról számolnak be bizonyos részleteiben nemrég készült jelentések, úgymint a Sapir- (2003) és a Kok-jelentés (2004). Teljes konszenzus alakult ki abban, hogy a kutatás, oktatás és innováció képezi az alapkövét az ezekre a kihívásokra adott bármely válasznak.

Az európai egyetemek és kutatóintézetek hagyományosan képesek voltak az európai tudásalap kifejlesztésére és fenntartására. Sok területen még ma is igaz ez. Azonban csak néhány európai egyetemet ismernek el globálisan vezető intézményként. Ez – legalábbis részben – a nem elégséges forrásoknak az eredménye, amelyhez az európai KTF-paletta töredezettsége társul. Az európai egyetemeknek és intézeteknek még ezután kell teljes egészében választ adniuk a tudásért és a tehetségekért folyó globális versenyre.

Egy tudásalapú gazdaságban az innováció meghatározó mértékben függ az együttműködő hálózatoktól, amelyek bevonják a felsőoktatási és üzletvezetési kutatást. A hagyományos, lineáris felsőoktatás-alapú tudásalkotási folyamatról kialakult nézetet, amelyet később az ipar vett át és használt fel, felváltotta egy új, interaktív, a köz- és magánszféra partnersége, a tudásmegosztás és a kölcsönös tanulás támogatta innovációs gyakorlat.

Időközben az új tagállamok az átmenet folyamatát élik meg. Egyszerre kell vállalkozás-barát környezetet létrehozniuk, valamint megteremteniük a tudásalapú gazdaság feltételeit. Egy fenntartható gazdasági jövő felépítéséhez mind intézményi reformokra, mind pedig a tudásteremtéshez és –megosztáshoz elegendő forrás kiosztására szükség van. A strukturális alapok okos felhasználása összekapcsolva más EU-s és nemzeti eszközökkel megoldást jelenthet ezekre a kihívásokra.

Az európai közvélemény aggódik a tudományos és technológiai haladás társadalmi és gazdasági hatása, valamint amiatt, hogy az ezekhez a fejleményekhez kapcsolódó döntések hogyan születnek meg. Néhány területen világosan látható a közvélemény támogatásának hiánya. Európának, ahhoz, hogy a jövőbeni jólét-teremtéshez elengedhetetlen tudományos és technológiai vezető szerepét betöltse, választ kell adnia ezekre az aggodalmakra mind európai, mind pedig nemzeti szinten.

A trend megfordításához, Európának – az EU-nak és a tagállamoknak együtt – koordinált cselekvésbe kell kezdeniük és meg kell válaszolniuk négy, kulcsfontosságú kihívást annak érdekében, hogy:

- magukhoz vonzzák és jutalmazzák a tehetséget

- egy nagy lehetőségekkel rendelkező környezetet teremtsenek az üzleti és ipari KTF számára

- mozgósítsák a forrásokat az innováció és a fenntartható növekedés érdekében

- megteremtsék a tudomány és a technológia iránti bizalmat.

A megfelelő irányba mutató, üdvözlendő lépésnek tekinthető a Bizottság azon javaslata, hogy jelentősen növeljék az európai kutatási költségvetést a jövőben. Ez lehetőséget teremt arra, hogy jelentősen megerősítsék az európai tudásalapot és az európai versenyképességet. De ez csak akkor lehet sikeres, ha a növekedést tagállami KTF költségvetési növekedés kíséri. A jelzések félreérthetetlenek: az Európai Uniónak, mint egységes egésznek többet kell a KTF-be fektetnie ahhoz, hogy megválaszolja ezeket a kihívásokat.

értékelési következtetések

A testület arra a következtetésre jutott, hogy az EU kutatási keretprogramjai fontos szerepet játszottak az európai tudásalap kifejlesztésében a felülvizsgált időszakban (1999-2003). A keretprogramok korrigálták az európai KTF-i paletta bizonyos hiányosságait, és jelentősen hozzájárultak a KTF és az innováció közti szakadék áthidalásához. Az információs- és kommunikációs technológiák és az életet kutató tudományok kiemelt hangsúlyozása – például – meghatározó szerepet játszott az európai lehetőségek megerősítésében. Fokozott érdeklődés mutatkozott az ipar, az egyetemek és más kutatóintézetek részéről. A keretprogramok fontos szerepet játszottak az új tudás megalkotásában és terjesztésében, valamint a szervezetközi hálózatok kialakításában és megerősítésében, mind az európai, mind pedig a társult államokbeli partnerek között. A testület által áttekintett összes jelentés, legyen a közösségi vagy tagállami szintű, állandóan hangsúlyozta a keretprogramok jelentős kiegészíthetőségét és európai hozzáadott-értékét.

A tapasztalható sikerek ellenére azonban a keretprogramok által elértek szerényebbnek bizonyultak az innovációhoz történő olyan közvetlen hozzájárulás terén, amely a globális piacokon erőfölény kialakításának lehetőségét hordozza magában. Sok vita folyt erről a nyilvánvaló „gyengeségről” is. De az értékelések és lefolytatott hatástanulmányok még túl koraiak ahhoz, hogy a meghatározó gazdasági hatások nyilvánvalóan látszanak. Ráadásul meghatározott innovációk létrehozása soha nem állt a keretprogram középpontjában, célja inkább az európai kutatási rendszer egészének megerősítése volt. A program költségvetési korlátai alapján – a teljes állami KTF-i kiadások kevesebb, mint öt százaléka az EU területén – úgy véljük, hogy a keretprogramnak ebben a „strukturális” szerepben elért eredményei nagyon fontosak.

a keretprogrammal kapcsolatos testületi ajánlások

Az e jelentésben részletezett felülvizsgálat alapján a testület a következő ajánlásokat teszi annak érdekében, hogy erősítse a keretprogram alkalmazhatóságát és hatását, illetve, hogy javítsa felhasználó-barát voltát:

1. Az európai KTF-i elképzeléseket jobban meg kell fogalmazni, és világosabban kell tükröződjenek a keretprogramban. A keretprogram többet nyerne az általános prioritási szintre való jobb összpontosításból, és az egyes programszintek specializációjának csökkentéséből.

2. A keretprogram elsősorban a tudomány és technológia terén betöltött európai vezető szerepet kell, hogy ösztönözze globális szinten. Ehhez a kutatásban kiválóságra, hoszzabb távú kutatási programokra és a radikális innovációra fektetett nagyobb hangsúlyra van szükség, illetve a program által támogatott projektekben elengedhetetlen a kockázatot vállaló kutatás.

3. Fokozni kell a keretprogramban az ipari orientációt és részvételt. Ez megköveteli az ipar fontosságának és vezető szerepének visszaállítását az innovációs és versenyképesség-célú programokban. Különösen a magas színvonalat képviselő KKV-knek kell a közvetlen részvételt vonzóbbnak találniuk.

4. Az európai hozzáadott-érték egyszerű és erőteljes meghatározására van szükség a jövőbeni keretprogramok megtervezéséhez és végrehajtásához.

5. A keretprogram adminisztrálását korszerűsíteni és egyszerűsíteni kell. A jelentkezési folyamat, a projektek gazdálkodási és pénzügyi ellenőrzési szempontú korszerűsítésére és leegyszerűsítésére nyomatékosan törekedni kell. Szükség van az eljárások tökéletesítésére, beleértve állandó testületek létrehozását is bizonyos tematikus prioritási területeken vagy cselekvésekben az értékelési folyamat érdekében, a program teljes időtartama alatt.

6. Az eszközök kiválasztását rugalmasabbá kell tenni annak érdekében, hogy megkönnyítsék a támogatott KTF egyedi jellegzetességeit. Az új eszközöket a következő keretprogramban is meg kell tartani, ha másért nem, hát a stabilitásért. A kutatást javasolók a megfelelő eszközök kiválasztása során szabadon dönthetnek.

7. Az emberi erőforrás és mobilitási programokat ki kell szélesíteni terjedelmükben és hatáskörükben. A nemzeti/regionális programokhoz való kapcsolódást elő kell segíteni a fokozottabb kiegyenlítődés érdekében. A programtervezésnek biztosítania kell, hogy az ipar vonzónak találja a részvételt. Szükség van a köz- és magánszektor közötti, valamint a harmadik országokba és harmadik országokból megvalósuló mobilitás nyomatékosabb hangsúlyozására.

8. A keretprogramnak továbbra is foglalkoznia kell Európában a tudomány és technológia bizalmi és törvényességi kérdésével. Továbbra is külön programban kell foglalkozni a tudományos és a társadalmi kérdésekkel, miközben ezek az összes többi programban is benne foglaltatnak. Cselekvésre van szükség mind az EU, mind pedig tagállami szinten.

9. A Bizottságnak konzultációt kell elindítania a főbb érdekelt felekkel annak érdekében, hogy javítson a keretprogramokon belüli IPR-eljárásokon. A keretprogramhoz megállapított IPR-szabályok alapelvei azonban megfelelőnek tűnnek.

10. A keretprogram értékelését rendszeresen tovább kell fejleszteni, és ennek az innováció interaktív természetének új koncepcióját kell tükröznie. Az értékelésnek a keretprogram által az európai gazdasági és kutatási palettára gyakorolt strukturális hatással is foglalkoznia kell.

Jövőbeli távlatok – keretrendszerbeli feltételek

Az európai kutatási és innovációs politika kihívásait csak rendszeres megközelítéssel lehet kezelni, amely az innováció interaktív természetét, valamint az európai innovációs rendszer komplexitását tükrözi. A KTF-i politikát más társadalmi-gazdasági, az európai innovációs környezetre ható politikákkal koordinálni kell. Ezek magukba foglalják a versenyképességet, a szellemi tulajdon védelmét, a versenyt, az állami támogatásokat, az emberi erőforrásokat, az oktatást, a nemekkel kapcsolatos kérdéseket és az etikát. Az igényoldali politikák, elsősorban a közbeszerzés a KTF-ben, valamint az innovatív termékek és intézkedések, szintén fontos szerepet töltenek be az innováció támogatásában, illetve az élvonalbeli piacok megjelenésében. Szeretnénk, ha a Bizottság i) világosabban foglalkozna a keretprogram hozzájárulásával a tágabb EU politikaformálási folyamathoz, ii) megvizsgálná azokat a lehetőségeket, amelyek révén az innovatív technológiák helytállásának módja fokozható igényoldali cselekvések révén, és iii) fokozná a tagállamokkal együtt az erőfeszítéseket a kutatók képzésében és megtartásában azáltal, hogy a kutatói karriereket vonzóbbá teszi.

Erősen támogatjuk az európai szabadalom gyors végrehajtását az egységes nyelv követelményével együtt. A számítógépen alkalmazott találmányok és a géntechnológiával módosított szervezetek szabadalmazhatóságát gyorsan meg kell oldani. A gyors és megfelelő tulajdonvédelem lényegi segítséget nyújt a KTF-es innováció és befektetés számára.

A közösségi állami támogatási szabályok felülvizsgálat alatt állnak. A KTF-i hálózatok, amelyek eltérő méretű és tudásalapú vállalatokat ölelnek fel, valamint az innováció interaktív természetének új megértése, megkérdőjelezi a hagyományos alapszabályokat. A versenyszférán kívüli KTF-re korlátozódó állami támogatásokat, valamint a támogatási szintet az azt megkapó vállalattól függővé tevő álláspontot felül kell vizsgálni. Az európai fejlődést nem kellene korlátozni a főbb versenytársaknál szigorúbb szabályok alkalmazásával.

Végül, a felülvizsgált bizonyítékok alapján a testület néhány ajánlást tesz a jövőbeli EU-s kutatási politikára vonatkozólag.

1. Az EKT-folyamatot folytatni kell. A nemzeti tudományos és innovációs politikák és a keretprogramok közti összhangot fokozni kell. A keretprogramnak magas szintű európai hozzáadott-érték KTF-i tevékenységeket kell felölelnie, a helyi hatékonyságra és nemzeti és regionális szinteken jelentkező hasznosításra szabottan. Helyeseljük a bizottsági közleményben szereplő cselekvéseket az EU kutatási politikája jövőjével kapcsolatban. A cselekvéseket megfelelően kell megtervezni ahhoz, hogy magas szintű, nemzetközileg versenyképes kutatási környezetet teremtsenek meg Európában. El kell lássák Európát egy politikai válasszal azokra a kulcsfontosságú kihívásokra, amelyek a fentiekben kerültek megfogalmazásra.

2. Európának törekednie kell az új tagállamok legjobb integrációjára. Ezen államoknak az összes EU-politikába és eszközbe történő bevonása előfeltétele jelentős emberi és gazdasági lehetőségeik megfelelő hasznosításának annak érdekében, hogy versenyképesebb és összetartóbb Európát építsünk, amely a fenntartható fejlődés részese. A keretprogramoknak támogatniuk kell az integrációs folyamat felgyorsulását.

3. Támogatjuk az Európai Kutatási Tanács létrehozását. A Tanácsnak elegendő forrásra van szüksége ahhoz, hogy jelentősen változtathasson az európai tudományos alapon. Feladata a kiválóság elősegítése a tudományban, költséghatékony működés és egy világszintű kutatási környezet kialakulásának ösztönzése. A versenyképességre és az innovációra hosszú távú hatással bíró tudományos területeket is fokozottan támogatni kell.

4. Támogatjuk annak gondolatát, hogy korlátozott számú „technológiai platformot” hozzanak létre azzal a célkitűzéssel, hogy kialakítsák az európai vezető szerepet a kulcsfontosságú, kibontakozó technológiák terén, ezáltal pedig növelve a magánbefektetéseket a KTF-ben. Ezeknek a széleskörű együttműködési programoknak iparág-irányítottá kell válniuk, a köz- és magánszféra partnerségével mind a finanszírozásban, mind pedig a végrehajtásban. Be kell vonniuk felsőoktatási intézményeket, nagy- és kisvállalatokat, valamint – gyakran – Európán kívüli résztvevőket. Hatás eléréséhez a keretprogramból, nemzeti forrásokból és az iparból származó összepontosított erőforrások kiváló menedzselésére van szükség.

[1] A szakértők listáját lásd a mellékletben.

[2] Az Európai Parlament és a Tanács 1513/2002/EK határozata, HL L 232., 2002.8.29., és a Tanács 2002/668/Euratom határozata, HL L 232., 2002.8.29.

[3] http://europa.eu.int/comm/research/reports/2004/pdf/fya_en.pdf