ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
23.

üdvözli, hogy az Európai Bizottság 2020 novemberében első alkalommal ismertette a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű, nem bináris, interszexuális és transznemű személyek közötti egyenlőségre vonatkozó uniós stratégiáját (LMBTIQ). A stratégia alapjául szolgáló négy pillér egyike az LMBTIQ-személyek biztonságának garantálására vonatkozik. Az LMBTIQ-személyek elleni erőszak jelensége azonban máig nincs reprezentatív módon feldolgozva ahhoz, hogy második lépésként releváns munkamódszerek álljanak rendelkezésre az erőszak elleni jövőbeli küzdelemhez. Bár az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége által közzétett „Long Way to Go for LGBTI Equality” című online felmérés értékes információkkal szolgál az LMBTIQ-személyek megkülönböztetéssel és erőszakkal kapcsolatos tapasztalatairól, önkéntes online felmérésként statisztikailag nem reprezentatív, mivel nem véletlenszerű mintán alapul. Ennek fényében a Régiók Bizottsága arra kéri az Európai Bizottságot, hogy LMBTIQ-stratégiájának részeként rendszeresen kezdeményezzen és finanszírozzon olyan, uniós szintű anonim és reprezentatív felmérést az LMBTIQ-személyek (rejtett) erőszakkal, köztük párkapcsolati erőszakkal kapcsolatos tapasztalatairól, amelyet minden uniós tagállam számára függetlenül kell elvégezni és értékelni.
11.

elismeri, hogy a helyi és regionális önkormányzatok kettős szerepet töltenek be, mivel egyfelől véleményvezérek, másfelől hozzáférési pontok a polgárok prioritásai szempontjából. A Covid19-válság rávilágított arra, hogy a helyi és regionális önkormányzatok meghatározó szerepet töltenek be az emberek életében. Különösen fontos bevonni az érdekelt feleket, a vállalkozásokat és az állampolgárokat az éghajlat-politikai döntéshozatali folyamatba a politikák iránti bizalom és elfogadás megteremtése, valamint a siker biztosítása érdekében, amelyhez hozzátartozik a klímasemlegesség felé történő átmenet hatásainak elfogadása is. Számolni kell az esetleges negatív hatásokkal, és kezelni kell ezeket, ideértve a helyi munkaerő továbbképzését vagy átképzését is, különösen a vidéki közösségekben és a kevésbé fejlett régiókban. Helyzetüknél fogva elsősorban a helyi választott politikusok tudják a legjobban előrejelezni ezeket az aggályokat és foglalkozni ezekkel;
41.

megjegyzi, hogy a családok, a diákok és az oktatási szakemberek az internetes megfélemlítés súlyos eseteiről számoltak be; megjegyzi azt is, hogy továbbra is biztosítják és finanszírozzák a tanulók és hallgatók lelki gondozását minden életkorban;
37.

rámutat egyrészt arra, hogy milyen fontos továbbra is támogatni a nyugat-balkáni országok helyi és regionális önkormányzatait a Régiók Európai Bizottsága és annak megfelelő együttműködései testületei, mint a Nyugat-Balkánnal foglalkozó munkacsoport, valamint a Montenegróval, Észak-Macedóniával és Szerbiával létrehozott konzultatív vegyes bizottságok révén, másrészt azonban arra is, hogy e testületek tevékenységére jobban fel kell hívni a figyelmet nemzeti és regionális szinten; ebben az összefüggésben azt is kiemeli, hogy sürgősen fel kell állítani egy konzultatív vegyes bizottságot Albániával is;
6.

üdvözli, hogy a közlemény egészségügyi ellenintézkedésekre vonatkozó javaslatokat tartalmaz, köztük számos fellépést, például az európai szintű készletfelhalmozásra, a gyártás növelésére, a közös beszerzésre és az oltóanyagok, egyéni védőeszközök, orvostechnikai eszközök, gyógyászati eszközök, laboratóriumi és tesztfelszerelések iránti kereslet jobb értékelésére vonatkozóan, miközben összeegyeztethető marad a szubszidiaritás elvével is. Rezilienciájának növelése és a válságok idején tapasztalható hiányosságok orvoslása, valamint annak érdekében, hogy tudományos-technikai támogatást és ezen belül képzést is tudjon nyújtani, az EU-nak szuverénebbé kell válnia, és az egészségügyi ágazatban használandó orvosi cikkek és felszerelések tekintetében csökkentenie kell a harmadik országoktól való függőségét, ahogy azt az uniós gyógyszerstratégia is leszögezi;
57.

hangsúlyozza, hogy a stratégiai partnerekkel való megerősített együttműködésnek felelősségteljes beszerzéssel kell összekapcsolódnia. Az, hogy a kínálat főként alacsony szociális és környezeti normákkal rendelkező országokban koncentrálódik, nemcsak az ellátásbiztonság szempontjából jelent kockázatot, hanem a szociális és környezeti problémákat is kiélezheti. Ezért mindenekelőtt egy nemzetközi megállapodás elérésére kell törekedni a WTO szintjén, amelynek célja az ellátási és kereskedelmi láncok nagymértékű átláthatósága és általános nyomon követhetősége a harmadik államokban folyó nyersanyag-kitermelés során alkalmazott szociális és környezeti normák tekintetében. Ehhez kapcsolódóan mielőbb tárgyalásokat kell elindítani e normák módszeres javításáról, mint ahogyan az az EU már meglévő szabadkereskedelmi megállapodásai esetében is történik. Üdvözli a konfliktusövezetekből származó ásványokról szóló, 2021. január 1-jén hatályba lépett rendeletet, és arra buzdítja az Európai Bizottságot, hogy mielőbb nyújtson be egy kiegyensúlyozott javaslatot az ellátási láncokra vonatkozó gondossági kötelezettségről;
47.

arra kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy az épületek korszerűsítése ne csak maga az épület konstrukciós szempontjaira összpontosítson, hanem vegyék figyelembe a mobilitás – elsősorban a városi területeken szükséges – átalakításával kapcsolatos szempontokat is, szorgalmazva, hogy az épületekben vagy azokhoz tartozó területen alakítsanak ki parkolókat a kerékpárok és az egyéni mobilitást segítő járművek számára, és töltőállomásokat az elektromos járművek számára, figyelembe véve azt is, hogy fel kell számolni az adminisztratív és jogalkotási akadályokat. Emellett a közös kommunikációs infrastruktúrák (ikt) rendelkezésre állását is szorgalmazza annak érdekében, hogy elősegítsék az épületek lakóinak integrációját egy egyre inkább összekapcsolt társadalomban;
27.

e tekintetben úgy véli, hogy a környezet- és éghajlatvédelmi, valamint szociális kérdésekben elfogadott olyan európai normákat, mint amelyeket az európai zöld megállapodás és a szociális jogok európai pillére is említ, be kell építeni minden, az Unió által tárgyalt kereskedelmi megállapodásba, valamint e normákat minimumkövetelményeknek kell tekinteni, amelyek mellett a felek elkötelezik magukat; úgy véli, hogy ez elősegíti az e normáknak megfelelő európai kkv-k és ipar fellendülését, miközben a velük kereskedő partnereikre is húzóhatással bír;
27.

véleménye szerint a helyi és regionális önkormányzatok a formális és nem formális oktatási és képzési intézményekkel partnerségben olyan, igencsak szükséges, át-, illetve továbbképzési célú, egész életen át tartó tanulási programokat kínálhatnak, amelyek lehetővé teszik, hogy az emberek a zöld és digitális átállás során gyorsan változó munkaerőpiacon aktívak tudjanak maradni, illetve újra be tudjanak lépni oda, valamint hogy megállják a helyüket az élet – fentiek miatt szintén gyorsan változó – más területein is. Az ilyen programok hozzá is igazíthatók bizonyos csoportok, például az idősek igényeihez, hogy javítsák e csoportok életminőségét, valamint általános elégedettségét és integrációját. Az egyetemeknek a helyi és regionális sajátosságoktól függően a helyi és regionális önkormányzatok kulcsfontosságú partnereivé is lehetne, illetve kellene válniuk a helyi szereplőknek szóló innovatív programok kidolgozásában és végrehajtásában;
10.

arra kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja felül a közleményben ismertetett megközelítést, és vegye figyelembe, hogy a helyi és regionális önkormányzatok a legtöbb tagállamban jelentős szerepet töltenek be a készségekhez kapcsolódó infrastruktúra támogatásában és fejlesztésében. A helyi és regionális önkormányzatokra ugyanis kulcsfontosságú felelősségi körök hárulnak az oktatás- és képzési politika terén, és fontos szerepet töltenek be az ifjúság- és a foglalkoztatáspolitikában is;
20.

kéri, hogy az átfogó tervezés során tartsák szem előtt a tagállamokban, illetve a helyi és regionális önkormányzatoknál történő végrehajtás személyi és pénzügyi költségeit. Az európai digitális személyiadat-tárca akkor lesz sikeres, ha kellően gyakran használják. Ebben a gazdaság mellett a tagállamok teljes közigazgatása is lényeges szerepet játszik. Ezek a szervezetek saját fellépéseik révén, de az Európai Bizottság kezdeményezésein keresztül is egyre nagyobb mértékben kapcsolódnak be. Az uniós szolgáltatási irányelv és az uniós digitális kapu értékes hozzájárulást nyújt az uniós belső piac digitalizálásához;
32.

üdvözli a magas színvonalú és inkluzív alap- és középfokú oktatást előmozdító vegyes tanulásról szóló tanácsi ajánlásra, valamint az iskolai sikerhez vezető utakról szóló tanácsi ajánlásra irányuló javaslatot, melyek célja, hogy az iskolai végzettséget és eredményeket függetlenítsék a társadalmi, gazdasági és kulturális státusztól; üdvözli, hogy az Európai Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy minden gyermek számára biztosítsanak valóban egyenlő hozzáférést a digitális eszközökhöz és a nagysebességű internetkapcsolathoz, a digitális jártassághoz, az online elérhető tananyagokhoz és eszközökhöz; ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a stratégiába azt is be kell építeni, hogy eszközöket és iskolán kívüli segítséget kell biztosítani a speciális szükségletű, a szegénységben vagy marginalizált közösségekben élő – például migráns és roma –, illetve távoli és vidéki területeken élő gyermekek számára; a hátrányos szociális helyzetű gyermekek és serdülők, illetve családjuk számára digitalizációval kapcsolatos tanácsadást és képzést is biztosítani kell; köztámogatást szorgalmaz az érintett gyermekek digitális eszközökkel való ellátására;
51.

üdvözli a kibocsátásmentes járművekre vonatkozó javaslatokat (CO 2 -kibocsátási előírások és az EURO VI utáni szabványok), de felhívja a figyelmet arra, hogy a szabályozást úgy kell kialakítani, hogy lépést tudjon tartani a megújulóenergia-termelés, az átviteli hálózatok, a regionális és helyi elosztóhálózatok, valamint az üzemanyag- és töltőinfrastruktúra szükséges kiépítésével. Fontos, hogy az új szabványok elegendő teret engedjenek az innovációnak, és technológiasemlegesek legyenek. Ezeknek nemcsak a személygépkocsikra és buszokra kellene vonatkozniuk, hanem a kibocsátásmentes városi logisztikával összefüggésben a tiszta kisteherautókra és nehéz tehergépjárművekre is. Uniós szabályozást sürget továbbá a szennyező segédmotoros kerékpárok/robogók és belvízi hajók tekintetében is. A kibocsátások mellett a gumiabroncsokra és a fékekre vonatkozó szigorúbb szabályok is fontosak a légszennyezés részét képező finomrészecskék csökkentése szempontjából. Mindig ügyelni kell arra, hogy a járművekre más olyan követelmények is vonatkoznak (különösen a hatósugár és a feltöltés/tankolás időtartama tekintetében), amelyek elengedhetetlenek az utasszállítás, a kiszállítás és különösen a helyi közösségi közlekedés működtetéséhez;
23.

elengedhetetlennek tartja az új innovatív megoldások kifejlesztésébe és végrehajtásába történő nagyszabású köz-magán beruházásokat. A meglévő ismeretekre példa a Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) 2021. májusban kiadott „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector” című jelentése, amely felvázolja azt a több mint 400 köztes célon alapuló ütemtervet, amely globálisan a karbonsemlegesség 2050-ig történő megvalósításához vezet. Megjegyzendő, hogy ezek a beruházások a gazdasági növekedéshez és az idő előtti halálesetek megelőzéséhez is hozzájárulnak;
45.

támogatja, hogy a fogyatékossággal élő személyek társadalmi befogadása hatásának mérésére és értékelésére szolgáló hatékony, már meglévő adatokon alapuló mutatók bevezetésével erősítsék meg a stratégia végrehajtásának nyomonkövetési keretét, valamint az értékelés alapján intézkedéseket javasoljanak és építsenek be; emlékeztet az olyan éves jelentések elkészítésének fontosságára, amelyek összefoglalják a fogyatékossággal élő személyek befogadása terén a tagállamok által elért eredményeket, beleértve a helyi és regionális önkormányzatok, valamint a fogyatékossággal élők és családtagjaik egyesületeinek bevált gyakorlatait is; bevált gyakorlatait is;
26.

rámutat arra, hogy a települési és városi önkormányzatok fontos szerepet játszanak a várostervezésben és az önkormányzati, szövetkezeti, fenntartható és megfizethető lakások biztosításában. Növelni kell az olyan, megfelelő színvonalú lakások kínálatát mindenki számára, amelyek illeszkednek lakosaik – például az idősebbek vagy a fogyatékossággal élők – sajátos igényeihez, hogy elősegítsük ez utóbbiak önálló életvitelét és elkerüljük, hogy intézményi ellátásra szoruljanak. Ugyanez igaz a nagycsaládok és az egyszülős családok, a nemi alapú erőszak áldozatai és a kiskorúként gyermekvédelmi intézkedések hatálya alatt állt fiatalok esetén is. A lakhatási megoldásokat be kell építeni az élhető lakónegyedek létrehozását célzó helyi fejlesztési tervekbe. Inkluzív, védelmet nyújtó és részvételen alapuló megközelítéseket kell alkalmazni, méghozzá nemcsak az európai épületkorszerűsítési programra vonatkozó stratégiában, hanem az arra irányuló határozott uniós és tagállami kötelezettségvállalások kapcsán is, hogy akár tartós bérlőknek szánt új otthonokat építsenek. Nagyon fontos, hogy a helyi és regionális önkormányzatok jobban ötvözhessék a különböző finanszírozási forrásokat és fenntartható lakhatási lehetőségeket építhessenek ki. A hajléktalansággal integrált és holisztikus módon kell foglalkozni, a hajléktalanok egészségügyi és szociális támogatási hálózatainak fejlesztésére is gondot fordítva. A „Lakhatás mindenek előtt” megközelítés például sikeresnek bizonyult a tartós hajléktalanság csökkentésében; A helyi és regionális önkormányzatoknak ezért szerepet kell kapniuk a hajléktalansággal foglalkozó európai platformban. Az EGSZB e tekintetben sajnálja, hogy a cselekvési terv nem határoz meg mennyiségi célt a hajléktalanság elleni küzdelem terén;
69.

úgy véli, hogy az új európai Bauhausnak valódi mozgalommá kell válnia, amelyben a helyi és regionális önkormányzatok is részt vesznek, és amely nem csak egy felülről irányított projekt. Az európai környezettudatos életmód kialakítása kulcsfontosságú valamennyi uniós város és polgár számára. Olyan projektre van szükség, amely nem a kevesekhez, hanem mindenkihez szól. A felelősségvállalásnak alulról építkezve az egyének szintjéről kell kiindulnia, és túl kell mutatnia a nagy városi területeken. Az új európai Bauhaus kezdeményezés fontos pozitív aspektusa, hogy az átlagpolgár és a civil társadalmi szervezetek számára is hozzáférhető. Ahhoz, hogy ez a gyakorlat sikeres legyen, társadalmilag, kulturálisan és területileg is befogadónak kell lennie.
62.

rámutat, hogy az európai küldetések végrehajtása erősíti a helyi és regionális vezető szerepet, az Unión belül és világszerte is. Az RB-nek a városok és régiók Polgármesterek Szövetségében és más globális hálózatokban betöltött szerepének erősítése során szinergiát kell teremtenie az uniós küldetések és az ENSZ fenntartható fejlődési célokkal kapcsolatos tevékenységei, valamint a „Race to Zero” és a „Race to Resilience” kampányok között. Az uniós városok és régiók globális vezető szerepének megerősítése szintén támogathatja az RB arra irányuló erőfeszítéseit, hogy hivatalosan elismerjék a szubnacionális kormányzatokat az UNFCCC keretében és a COP27 előkészítésében;
14.

A HERA többéves stratégiai tervének kidolgozása elsődleges fontosságú, és ebbe be kell vonni az Európai Parlamentet, a városokat és a régiókat, valamint az érintett feleket is. E tervnek meg kell határoznia, hogy a HERA-nak mennyi erőforrásra van szüksége számos feladatának hatékony ellátásához, le kell írnia a fejlődési szakaszait, és ellenőrzési mutatókat kell kialakítania. A stratégiai tervnek meg kell neveznie a HERA és az EU többi fellépési eszköze, például az Európai Gyógyszerügynökség (EMA), az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) és a polgári védelmi mechanizmus közötti együttműködési mechanizmusokat, és fel kell tüntetnie, hogyan lehetne ezeket is megerősíteni annak érdekében, hogy a HERA-val együttműködve teljes mértékben betölthessék a szerepüket.
57.

kéri, hogy a belső piacon értékesített különböző termékek közötti egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó jövőbeli mechanizmus terjedjen ki a halászati és akvakultúra-termékekre is, a legkülső régiókra vonatkozó, az EUMSZ 349. cikkén alapuló, esetleges eltérést engedélyező speciális intézkedések sérelme nélkül. Arra kéri az Európai Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy, az emberi jogok megsértésével kapcsolatba hozható termékek behozatalának megakadályozását célzó jogszabályra, és vezessen be hatékonyabb szabályokat annak érdekében, hogy az uniós piacra belépő halak az európaival egyenértékű normáknak feleljenek meg. Ez biztosítja az európai fogyasztóvédelmet, és a nem uniós országokra is kiterjeszti a környezetvédelmet és az óceánokkal és tengerekkel való fenntartható gazdálkodást. Uniós és nemzeti szinten is prioritásként kell kezelni a helyi termelők és a rövid ellátási láncok támogatását. Ez az egyetlen módja annak, hogy a jövőben biztosítani lehessen az akvakultúra és különösen a kisüzemi part menti (kagyló)halászat hatékony fejlődését;
támogatja a célravezető és hatékony szabályozást ellenőrző program (REFIT) célkitűzését, amelyet most megerősítenek a Fit for Future (Fit4F) platform létrehozásával; nagyra értékeli az RB megerősített szerepét a platformon belül, ugyanis az RB három képviselővel rendelkezik az irányítócsoportban, amely részben az RB által a korábbi REFIT platform irányításával és hatékonyságával, valamint a RegHub hálózattal (az uniós szakpolitikák végrehajtásának felülvizsgálatát célzó regionális központok hálózata) kapcsolatosan felvetett aggályokkal is foglalkozik; ismét hangsúlyozza, hogy támogatja a Fit4F platformot, és elkötelezte magát amellett, hogy fokozza az együttműködést az Európai Bizottsággal; emlékeztet arra, hogy az RB ideális helyzetben van ahhoz, hogy szisztematikusan összegyűjtse a helyi és regionális önkormányzatok hozzájárulásait, tagjai, hálózatai és más célzott kezdeményezések, például a RegHub révén ( 8 )
(45)

A belső határokon történő határellenőrzés ideiglenes visszaállításáról szóló határozat utólagos elemzésének lehetővé tétele érdekében a tagállamok az ellenőrzés megszüntetését követően továbbra is kötelesek jelentést benyújtani az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak a belső határokon történő határellenőrzés visszaállításáról. Amennyiben az ellenőrzést huzamosabb ideig tartják fenn, tizenkét hónap elteltével is be kell nyújtani ilyen jelentést, azt követően pedig – ha az ellenőrzést kivételesen továbbra is fenntartják – évente, egészen addig, amíg az ellenőrzést meg nem szüntetik . A jelentésnek konkrétan ismertetnie kell a belső határellenőrzés szükségességének, valamint a belső határokon történő határellenőrzés visszaállítására vonatkozó kritériumok tiszteletben tartásának kezdeti és nyomon követő értékelését. A Bizottságnak végrehajtási jogi aktus elfogadása révén meg kell határoznia egy sablont, amelyet online elérhetővé kell tennie.
19.

üdvözli a nyugat-balkáni országok kormányainak nyújtott átfogó uniós támogatást a Covid19-világjárvány jelentette kihívások kezelésére, valamint a sürgős egészségügyi és társadalmi-gazdasági szükségletek kielégítésére; mivel a helyi és regionális önkormányzatok központi szerepet töltenek be a járvány kezelésében, az RB az Európai Bizottság mellett a bővítési országokat is arra kéri, hogy vonják be az önkormányzatokat a hatékony koordinációba;
A tagállamok rendelkezhetnek úgy is, hogy az alapszintű helyhatósági egység vezetőjének, helyettesének vagy végrehajtó szerve tagjának tisztségét ideiglenesen és helyettesítés céljából is csak saját állampolgárai tölthetik be.

Korlátozott, kivételes és kellően indokolt esetekben a tagállamok rendelkezhetnek úgy is, hogy az alapszintű helyhatósági egység vezetőjének, helyettesének vagy végrehajtó szerve tagjának tisztségét ideiglenesen és helyettesítés céljából is csak saját állampolgárai tölthetik be.
20.

elismeri, hogy a 2023 utáni egyetlen, a brexitet követően is fennmaradó, határokon átnyúló együttműködési program a 2021–2027 közötti időszakra szóló PEACE PLUS program lesz, amelyet az EU mintegy 1 milliárd euróval finanszíroz. A PEACE PLUS a meglévő uniós PEACE és Interreg finanszírozási elemeket egyetlen koherens, határokon átnyúló programban fogja egyesíteni Észak-Írország és Írország határ menti megyéi számára. A program továbbra is alapvető hozzájárulást jelent a nagypénteki megállapodás végrehajtásához;
10.

üdvözli a kiemelt stratégiai célt, amelyet az Európai Bizottság a „Jobb jogalkotás” kampány, továbbá az ezzel kapcsolatos intézményközi együttműködés tárgyában tűzött maga elé; mindazonáltal sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a helyi és regionális szintet az intézkedés nem vette megfelelően figyelembe, és nyomatékosan kéri a Tanács mindenkori elnökségét, az Európai Parlamentet, valamint az Európai Bizottságot, hogy e szintet is szorosabban vonják be a munkába; amiatt is sajnálkozik, hogy éves programdokumentumában az Európai Bizottság nem veszi figyelembe azt a hozzáadott értéket, amelyet a szubszidiaritás tiszteletben tartása érdekében a regionális és helyi testületekkel történő előzetes konzultáció hoz létre.
57.

továbbra is azt várja az Európai Bizottságtól, hogy az egységes piaci intézkedéscsomagról szóló 2011. áprilisi közleményében (3) foglaltaknak megfelelően „mutassa be az intézkedéseket, amelyek célja annak fokozottabb biztosítása, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások – ideértve az általános érdekű szociális szolgáltatásokat is – olyan jogi kerettel rendelkezzenek, amely lehetővé teszi rendeltetésük teljesítését”, és hogy vizsgálják meg, hogy – „az EUMSZ 14. cikkével és a 26. jegyzőkönyvvel összefüggésben – milyen intézkedésekre van szükség az állampolgároknak a mindennapi életükhöz, a gazdasági és társadalmi életben való részvételükhöz elengedhetetlenül fontos szolgáltatásokhoz megfizethető áron való egyetemes hozzáférésének biztosításához”. Azt is várja, hogy az Európai Bizottság közzétegye az általános érdekű szolgáltatások minőségi keretének témájában bejelentett közleményt;
8.

sürgetik ezért a tagállamokat, hogy állapodjanak meg a már működő és a jövőben építendő atomerőművek átfogó kockázat- és biztonsági felméréséhez („stresszteszt”) szükséges közös kritériumokról – ideértve a határos tagállamokra és régiókra gyakorolt hatást is –, és azonnal kezdjék meg ezeket a felméréseket; hangsúlyozzák, hogy ebbe a folyamatba azokat az Európai Unión kívüli országokat is be kell vonni, ahol már léteznek nukleáris létesítmények vagy újakat terveznek, és meg kell hozni a szükséges rendelkezéseket azoknak a meglévő, határokon átnyúló tájékoztatási mechanizmusoknak a további javítására, amelyek a nukleáris létesítményekre vonatkozó biztonsági kérdésekre és különösképpen a válságkezelés és katasztrófasegélyezés határokon átnyúló dimenziójára vonatkoznak; kiemelik, hogy a „stresszteszteket” a jövőben folytatandó csatlakozási tárgyalások részévé kell tenni, valamint hogy optimalizálni kell a szomszédos országok és régiók részvételét a nukleáris létesítmények engedélyezési eljárásaiban; végezetül kérik minden olyan nukleáris létesítmény bezárását, amelyik nem teljesíti a stresszteszt követelményeit;
14.

úgy véli ezért, hogy a Tanácsnak több pénzügyi kérdést – például az alapok nemzeti és regionális szinteken történő elosztásának módszerét, a határértéket, a biztonsági hálót stb. – inkább a kohéziós politikára vonatkozó jogalkotási csomag, mint a többéves pénzügyi keret tárgyalásainak keretében kellene megvitatnia; ahogyan már „A 2013 utáni időszakra vonatkozó új többéves pénzügyi keret” című véleményében (2) is említette, helyteleníti, hogy a fenti kérdések a Tanács tárgyalási keretében szerepelnek, és úgy véli, hogy együttdöntési témakörökként ezeket az Általános Ügyek Tanácsában kellene megvitatni. A valódi demokratikus elszámoltathatóság biztosítása érdekében a Tanács mellett az Európai Parlamentet is megfelelően be kellene vonni ezekbe a megbeszélésekbe, az RB véleményét pedig ki kellene kérni; emlékeztet arra, hogy az RB fenntartja magának a jogot, hogy ha az Európai Bizottság nem terjeszt elő egy olyan jogalkotási javaslatot, amely esetében az RB-nek véleményezési lehetősége van, akkor az Európai Unió Bíróságához forduljon;