Különjelentés A határokon átterjedő 
súlyos egészségü gyi 
veszélyek kezelése az 
Unióban: fontos 
kérdésekben előrelépés 
történt, de még sok 
a tennivalóHU 2016  28 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK

EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Telefon: +352 4398-1
Megkeresés:  eca.europa.eu/hu/Pages/ContactForm.aspx
Weboldal:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2016
Print ISBN 978-92-872-6166-3 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/35819 QJ-AB-16-028-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-6158-8 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/58704 QJ-AB-16-028-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-6178-6 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/484402 QJ-AB-16-028-HU-E
© Európai Unió, 2016
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
A határokon átterjedő 
súlyos egészségü gyi 
veszélyek kezelése 
az Unióban: fontos 
kérdésekben előrelépés 
történt, de még sok 
a tennivaló
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2016  28 SZ.
02
 Az ellenőrző csoport
A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi 
ellenőrzések eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztá -
sakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett 
bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.
Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a fenntartható természetierőforrás-gazdálkodásra szakosodott, Phil Wynn Owen számvevőszéki 
tag elnökölte I. Kamara végezte. Az ellenőrzést Janusz Wojciechowski számvevőszéki tag vezette Kinga Wiśniewska-Danek ka -
binetfőnök és Katarzyna Radecka-Moroz, a kabinet attaséja, valamint Colm Friel ügyvezető, Stefan den Engelsen feladatfelelős 
és Joanna Kokot helyettes feladatfelelős támogatásával. Az ellenőrző csoport tagjai Aris Konstantinidis, Jurgen Manjé, Roberto 
Resegotti és Frédéric Soblet voltak. Nyelvi támogatás: Madis Rausi.
Balról jobbra: C. Friel, A. Konstantinidis, K. Radecka-Moroz, S. den Engelsen, J. Wojciechowski,  
J. Manjé, J. Kokot, R. Resegotti, F. Soblet.
03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Rövidítések
I–X Összefoglaló
1–12 Bevezetés
1–2 A határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyek
3–12 A határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyek kezelésére irányuló  
uniós keret
13–20  Az ellenőrzés hatóköre és módszere
21–111  Ellenőrzési észrevételek
21–55  A határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekről szóló határozat bevezetett bizonyos 
újításokat az uniós közegészség-védelem terén, azonban ezek végrehajtását és továbbfejlesztését 
késedelmek akadályozták, így az Unió továbbra is stratégiai és operatív jellegű kihívásokkal 
szembes ül
56–77  Széles körben elismert a meglévő korai figyelmeztető és gyorsreagáló, valamint járvány ügyi 
felü gyeleti rendszerek és eljárások fontossága, de több ter ületen továbbfejlesztésre lenne 
szükség
78–94  A polgárok egészség ügyi veszélyektől való védelme tekintetében hiányosságok  
jellemzik az egészség ügyi program teljesítményét
95 –111  Hiányosságok mutatkoznak a  Bizottság közegészség-védelmi tevékenységekkel és 
közegészségü gyi válságkezeléssel kapcsolatos belső koordinációja terén
112–121  Következtetések és ajánlások
 I. melléklet  – A kész ültség- és reagálástervezés nemzetközi háttere
 II. melléklet  –  A polgárok határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekkel szembeni 
védelmét szolgáló uniós keretrendszer szerinti főbb szerepek és felelősségek 
ismertetése
 III. melléklet  – Az ellenőrzött társfinanszírozott fellépések áttekintése
 A Bizottság válasza
04
 Rövidítések
AMR : Antimikrobiális rezisztencia
CHAFEA : Fogyasztó-, Egészség-, Élelmiszerügyi és Mezőgazdasági Végrehajtó Ügynökség
DG ECHO : Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága
DG HOME : Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság
DG RTD : Kutatási és Innovációs Főigazgatóság
ECDC : Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ
EGT : Európai Gazdasági Térség
ERCC : Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ
ERCEA : Az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége
EUMSZ : Az Európai Unió működéséről szóló szerződés
EWRS : korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer
FP7 : Hetedik kutatási keretprogram
HEOF : egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus
HSC : Egészségügyi Biztonsági Bizottság
IHR : Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (lásd: I. melléklet )
MERS : közel-keleti légzőszervi tünetegyüttes
PHEIC : nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzet
REA : Kutatási Végrehajtó Ügynökség
SARS : súlyos akut légzőszervi szindróma
SCHEER : egészségügyi, környezeti és újonnan felmerülő kockázatok tudományos bizottsága
SOP : szabványos működési eljárás
STAR : stratégiai értékelés és reagálás
TESSy : Európai Felügyeleti Rendszer
WHO : Egészségügyi Világszervezet
05
 Összefoglaló
I
A közegészség-védelem témája egyre inkább a nemzetközi közösség és az Unió figyelmének előterébe kerül, miután 
a korábbi évtizedekben több olyan esemény is bekövetkezett, amelyek komolyan veszélyeztették sok ember életét és 
egészségét. A közegészségügyi veszélyek különböző eredetűek lehetnek, és egészségügyi hatásukon felül nagyon jelen -
tős gazdasági kiadásokat is eredményezhetnek, különösen ha a vészhelyzet hosszú ideig tart, és zavart okoz az utazásban, 
a kereskedelemben és általában a közéletben. A múltbeli tapasztalatok szerint a súlyos egészségügyi veszélyek gyakran 
határokon átnyúló problémát jelentenek, és több ágazatot átfogó, sokoldalú válaszlépéseket igényelnek.
II
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) úgy rendelkezik, hogy biztosítani kell az emberi egészségvéde -
lem magas szintjét, valamint hogy az uniós fellépéseknek ki kell terjedniük a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyek monitoringjára, korai előrejelzésére és az ellenük való küzdelemre. A Szerződés előírja továbbá, hogy az Unió 
által az egészségügy területén tett fellépések célja az egészségpolitikáért végső soron felelős tagállamok intézkedéseinek 
támogatása és kiegészítése. A Bizottság egészségpolitika terén betöltendő szerepe ezért elsősorban támogatás nyújtásá -
ban és kiegészítő intézkedések megtételében áll.
III
Az Európai Unió a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek témáját olyan területként határozta meg, ame -
lyen a tagállamok közösen eredményesebben tudnak fellépni, ezért koordinációs mechanizmusokat dolgozott ki annak 
érdekében, hogy az Unió kezelni tudja az ilyen veszélyeket. A szilárdabb uniós közegészség-védelmi keret kiépítésének 
fontos mérföldkövét jelentette, amikor 2013-ban elfogadták a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 
határozatot, amely fontos újításokat vezetett be többek között a készültségtervezés koordinálása és az Egészségügyi Biz -
tonsági Bizottság (HSC) szerepének megerősítése terén. Az uniós egészségügyi és kutatási keretprogramok is támogatnak 
bizonyos közegészség-védelmi tevékenységeket.
IV
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat és a kapcsolódó keretrendszer végrehajtása 
összetett feladat, tekintettel az Unió és a tagállamok hatásköreire és arra, hogy folyamatosan tűnnek fel újabb súlyos 
veszélyek. Ezért értékeltük, hogy a polgároknak a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szembeni védel -
mére szolgáló uniós keret végrehajtása megfelelő módon történik-e. E fő kérdéskörön belül a következőket vizsgáltuk:
1) Eredményesen hajtják-e végre a határozat által bevezetett újításokat?
2) Megfelelően kezelik-e és hajtják-e végre a meglévő korai figyelmeztető és gyorsreagáló, valamint járványügyi fel -
ügyeleti rendszereket?
3) Az uniós egészségügyi programok eredményesen hozzájárulnak-e a polgárok egészségügyi veszélyekkel szembeni 
védelméhez?
4) Megfelelő-e a Bizottságnak a közegészség-védelem finanszírozásával és a közegészségügyi válságkezeléssel kapcso -
latos belső koordinációja?
06 Összefoglaló 
V
Megállapítottuk, hogy a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 1082/2013/EU határozat1 fontos 
lépést jelent abba az irányba, hogy az Unió jobban tudja kezelni az ilyen veszélyeket. Mindazonáltal a tagállamok és 
a Bizottság szintjén is olyan jelentős hiányosságokat észleltünk, amelyek befolyásolják a határozat és a kapcsolódó uniós 
keretrendszer végrehajtását. Noha a jövőbeni veszélyek jellege és nagyságrendje ma még nem ismert, és folyamatosan 
változhat, többet kellene tenni e hiányosságok kezelése érdekében, hogy az Unió teljes mértékben kihasználhassa a létre -
hozott mechanizmusok előnyeit.
VI
Ami a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat által bevezetett újításokat illeti, megállapí -
tottuk, hogy azok végrehajtását és továbbfejlesztését késedelmek akadályozták, ami adott esetben csökkentheti műkö -
désük eredményességét. Kezdeményezték a készültségtervezés koordinációját, de a vonatkozó eljárásokat szilárdabb 
alapokra kell helyezni és pontosabban meg kell határozni ahhoz, hogy konkrét eredményeket hozzanak. A tagállamok 
nem működtek együtt kellőképpen a pandémiás influenza elleni vakcina közös közbeszerzési folyamatának felgyorsí -
tásában, és még nem áll rendelkezésre uniós mechanizmus az egészségügyi ellenintézkedések iránti sürgős szükségle -
teknek a határozat szerinti kezelésére. A HSC munkája és szerepe nagyon fontosnak bizonyult, azonban – többek között 
a reagálás  koordinálási szabályokkal kapcsolatban – stratégiai és operatív jellegű kihívásokkal szembesül, amelyeket 
kezelni kell.
VII
Ami a meglévő korai figyelmeztető és gyorsreagáló, valamint járványügyi felügyeleti rendszerek eredményes végre -
hajtását illeti, összességében azt állapítottuk meg, hogy ezek a rendszerek évek óta működnek, és az érdekeltek széles 
köre elismeri az Unió szintjén betöltött szerepük fontosságát. Bizonyos területeken mindamellett lehetőség lenne a korai 
figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer (EWRS) és a kapcsolódó eljárások továbbfejlesztésére.
VIII
Megállapítottuk, hogy a polgárok egészségügyi veszélyektől való védelme tekintetében hiányosságok jellemzik az 
egészség  ügyi program teljesítményét. A második egészségügyi program (2008–2013) egészségügyi veszélyekre irá -
nyuló fellépései közül az ellenőrzött minta túlnyomó része a kitűzött eredmények megvalósítása tekintetében ugyan jól 
teljesített, ezek az eredmények azonban nem voltak fenntarthatók, ezért kevésbé járultak hozzá a polgárok egészségügyi 
veszélyektől való védelmére irányuló célkitűzés teljesítéséhez. Hiányosságokat tártunk fel a harmadik egészségügyi prog -
ram (2014–2020) egészségügyi veszélyekre irányuló célkitűzésével kapcsolatos mutató mérése terén is, és megállapítot -
tuk, hogy a 2014–2016-os időszakban viszonylag alacsony marad a kiadások szintje.
IX
Az ellenőrzés végezetül megállapította, hogy több hiányosság mutatkozik a különböző szolgálatok és programok által 
végrehajtott közegészség-védelmi tevékenységek Bizottság általi belső koordinációja terén. Megállapítottuk továbbá, 
hogy többet kellene tenni a bizottsági válságkezelési struktúrák közötti együttműködési megállapodások maradékta -
lan végrehajtása érdekében, és az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság által működtetett egészségügyi 
szükséghelyzeti operatív mechanizmus e főigazgatóság általi igazgatásában olyan hiányosságokat tártunk fel, amelyek 
ronthatják annak teljesítményét.
1 Az Európai Parlament és a Tanács 2013. október 22-i 1082/2013/EU határozata a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről és a 2119/98/EK 
határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 293., 2013.11.5., 1. o.).
07 Összefoglaló 
X
A fenti észrevételekre tekintettel a Számvevőszék a következő ajánlásokat fogalmazza meg:
i. A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat által bevezetett újítások továbbfejlesz -
tésének és végrehajtásának felgyorsítása érdekében a Számvevőszék ajánlásokat tesz az 1082/2013/EU határozat 
végrehajtására vonatkozó stratégiai menetrend kidolgozására a HSC számára, e szakpolitikai terület Bizottság általi 
teljesítmény  monitoringjára, a HSC munkamódszereinek felülvizsgálatára, valamint az egészségügyi ellenintézkedé -
sek közös közbeszerzésének javítására (részletesen lásd: az 1. ajánlás  a)–d) pontja, a 118. bekezdést követő szakasz).
ii. Az EWRS továbbfejlesztése érdekében és azért, hogy integráltabb megoldásokat lehessen kifejleszteni a kapcsolódó 
kockázatkezelési eljárások számára, a Számvevőszék ajánlásokat tesz az EWRS továbbfejlesztésére (részletesen lásd: 
a 2. ajánlás  a) és b) pontja, a 119. bekezdést követő szakasz).
iii. Az egészségügyi programnak az egészségügyi veszélyekkel összefüggő fellépésekkel kapcsolatos teljesítménye 
terén feltárt főbb hiányosságok orvoslása érdekében a Számvevőszék ajánlásokat tesz a társfinanszírozott fellépések 
eredményei fenntarthatóságának javítására és az e területen alkalmazott teljesítménymérési módszertan fejlesztésére 
(részletesen lásd: a 3. ajánlás  a)–c) pontja, a 120. bekezdést követő szakasz).
iv. A Bizottságnak a közegészség-védelemhez és a közegészségügyi válságkezeléshez kapcsolódó tevékenységekről 
folytatott belső koordinációja terén tapasztalt hiányosságok orvoslása, valamint a Bizottság egészségügyi szükség -
helyzeti operatív mechanizmusa kialakításának javítása érdekében a Számvevőszék konkrét ajánlásokat tesz a köz -
egészség-védelmi tevékenységekben érintett szolgálatok közötti koordináció strukturáltságának fokozására, a meg -
lévő válságkezelési megállapodások gyakorlati végrehajtására, valamint az egészségügyi szükséghelyzeti operatív 
mechanizmus bizonyos elemeinek javítására (részletesen lásd: a 4. ajánlás  a)–c) pontja, a 121. bekezdést követő 
szakasz).
08
 Bevezetés
A határokon átterjedő súlyos egészségü gyi veszélyek
01 
A közegészség-védelem témája a korábbi évtizedekben bekövetkezett több halálos 
epizód – például a 2003-as súlyos akut légzőszervi szindróma (SARS) járvány, a 2009-es 
H1N1-pandémia és a 2011-es németországi E. coli-járvány – kapcsán a nemzetközi 
közösség és az Unió figyelmének előterébe került. A közelmúltban minden idők 
legsúlyosabb ebolajárványa dúlt Nyugat-Afrikában, amely kapcsán fény derült arra, 
hogy egy ilyen esemény nem csak az érintett régiókban, hanem az e régiókból érkező 
utazók és betegek révén a világ más országaiban is igen súlyos következményekkel 
jár mind az egészségügyi, mind más ágazatokban. A járvány kitörése felszínre hozta 
a súlyos és határokon átterjedő közegészségügyi szükséghelyzeteket kísérő kihíváso -
kat (lásd: 1. háttérmagyarázat ).
A 2014–2016-os ebolajárvány
2014 márciusában Guinea ebolajárvány kitöréséről értesítette a WHO-t. 2014. augusztus 8-án a WHO főigazgató -
ja nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzetnek (PHEIC – a leírást lásd: I. melléklet ) nyilvánította 
a nyugat-afrikai ebolajárványt. A közvetlenül három országot (Guinea, Sierra Leone és Libéria) érintő járvány e vírus 
minden idők legsúlyosabb kitörése volt, amely alighanem több mint 28 000 embert fertőzött meg és 11 000 halálos 
áldozatot követelt2; a halottak között több száz egészségügyi dolgozó is volt.
A járvány olyan közegészségügyi, humanitárius és társadalmi-gazdasági válsággá fajult, amely minden eddiginél 
nagyobb hatást gyakorolt az érintett országokra3. A reagálással kapcsolatos kihívások több ágazatot is érintettek, 
és számos szereplőt mozgattak meg a közegészségügyi és az egészségügyi ellátási ágazaton kívül is. Később hét 
további ország (köztük Olaszország, Spanyolország és az Egyesült Királyság) is beszámolt ebolafertőzésről4, első -
sorban olyan egészségügyi és humanitárius dolgozók körében, akik megfertőződve tértek vissza hazájukba. Külön 
kihívást jelentett, hogy számos külföldi (köztük európaiak) dolgozott a helyszínen, ami megnehezítette a fertőzés 
kapcsán elrendelt evakuáció megszervezését, és szükségessé tette, hogy egyes európai országok egészségügyi 
intézményei is felkészüljenek az ebolás esetek kezelésére. A WHO főigazgatója 2016. március 29-én szüntette meg 
az ebolával kapcsolatos nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzetet.
2 A WHO ebolajárvány-ügyi állapotjelentése, 2016. március 30.
3 A Tanács 2015. december 17-i következtetései: A Nyugat-Afrikában kitört ebolajárvány tanulságai – Egészségügyi biztonság az Európai Unióban 
(2015/C  421/04).
4 A WHO ebolajárvány-ügyi állapotjelentése, 2016. március 30.1. háttérmagyarázat
09 Bevezetés 
02 
A „határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszély” olyan, életveszélyt eredmé -
nyező vagy más szempontból súlyos, biológiai, vegyi, környezeti vagy ismeretlen 
eredetű egészségügyi veszély, amely átterjedhet a tagállamok nemzeti határain, és 
amely uniós szintű koordinációt tehet szükségessé az emberi egészség magas szintű 
védelmének biztosítása érdekében5 (e veszélyekre a 2. háttérmagyarázat  mutat be 
példákat). A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek az emberéletekben 
bekövetkezett áldozatokon és az egészségügyi költségeken felül nagyon jelentős 
gazdasági kiadásokat is eredményezhetnek, különösen ha a járvány hosszú ideig 
tart, és zavart okoz az utazásban, a kereskedelemben és általában a közéletben. Az 
ilyen típusú veszélyek általában váratlanul jelennek meg, és rövid idő alatt bonyo -
lult és nagy léptékű vészhelyzetté nőhetik ki magukat. Ezért közegészség-védelmi 
politika és fellépések kidolgozása útján kell védeni a polgárokat az ilyen veszélyek -
től, és megelőzni vagy enyhíteni a társadalomra és a gazdaságra gyakorolt súlyos 
következményeket6.
Példák a határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekre
2010 októberében jelentős vegyi incidens  történt Magyarországon, amikor nagy mennyiségű folyékony hulladék 
ömlött ki egy timföldgyár zagytározójából. Az iszap elöntötte a közeli településeket, haláleseteket és sérüléseket 
okozott, és sokakat vegyi anyag okozta égési sérülésekkel ápoltak. A mérgező iszap végül elérte a Dunát , amely 
nyomán a folyó alsóbb szakasza menti országok vészhelyzeti reagálási terveket dolgoztak ki. Magyarország az uni -
ós polgári védelmi mechanizmushoz is folyamodott sürgős nemzetközi segítségnyújtásért.
Az E. coli-járvány  2011-es kitörése 3910 embert betegített meg és 46 halálesetet okozott mindössze két hónap le -
forgása alatt. Németországban megteltek az intenzív osztályok, bizonyos orvosi eszközök terén hiány jelentkezett, 
rendkívüli nyomás nehezedett a laboratóriumi kapacitásra, és csökkent a lakosság egészségügyi intézkedésekbe 
vetett bizalma. A járvány jelentős hatással volt az Unió mezőgazdasági ágazatára. A gazdasági szereplőket a becslé -
sek szerint több százmillió eurós kár érte, ezért az Unió kártérítési és támogatási programokat dolgozott ki7.
A felügyeleti adatok szerint az – elsősorban az antibiotikumok helytelen alkalmazására visszavezethető – anti -
mikrobiális rezisztencia  (AMR) egyre nagyobb egészségügyi problémát jelent az európai kórházakban és kö -
zösségi intézményekben8. Az AMR egyre több bakteriális, illetve paraziták, vírusok és gombák okozta fertőzés 
eredményes megelőzését és kezelését veszélyezteti9. A WHO szerint az AMR egyre súlyosabb világszintű köz -
egészség ügyi kockázati tényező , amely az új rezisztenciamechanizmusok kialakulása és globális terjedése kap -
csán a z összes kormányzati szféra és a társadalom egésze szintjén intézkedéseket tesz sz ükségessé .
7 SEC(2011) 1519 végleges, 2011. december 8.: Impact Assessment accompanying the document Decision of the European Parliament and of the Council 
on serious cross-border threats to health  (a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló európai parlamenti és tanácsi határozatot 
kísérő hatásvizsgálat).
8 Az ECDC nyilvános tájékoztatója az antimikrobiális rezisztenciáról ( http://ecdc.europa.eu ).
9 A WHO 194. tájékoztatója az antimikrobiális rezisztenciáról (2015. áprilisi változat).2. háttérmagyarázat5 Az 1082/2013/EU határozat.
6 Lásd: az 1082/2013/EU 
határozat (1)–(3) 
preambulumbekezdését.
10 Bevezetés 
10 Lásd: az Európai Unió 
működéséről szóló szerződés 
168. cikkének (1) bekezdése.
11 Lásd még: az Együtt az 
egészségért: Stratégiai 
megközelítés az EU számára 
2008–2013  című fehér könyv 
(COM(2007) 630 végleges, 
2007. december  23.) 
1. fejezete.
12 COM(2007) 630 végleges.
13 A másik két célkitűzés az 
egészség védelme az öregedő 
Európában, valamint 
a dinamikus egészségügyi 
rendszerek és az új 
technológiák támogatása.
14 SEC(2009) 1622 végleges, 
2009. november 23.: Health 
Security in the European Union 
and internationally  
(Közegészség-védelem az 
Európai Unióban és 
nemzetközi szinten).
15 COM(2010) 673 végleges, 2010. 
október 22.: Az EU belső 
biztonsági stratégiájának 
megvalósítása: öt lépés 
a biztonságosabb Európa felé .
16 Az Európai Parlament és 
a Tanács 1998. 
szeptember 24-i 2119/98/EK 
határozata a  Közösségben 
a fertőző betegségek 
járványügyi felügyeleti és 
ellenőrzési hálózatának 
létrehozásáról (HL L 268., 
1998.10.3., 1.  o.).
17 Az Európai 
Betegségmegelőzési és 
Járványvédelmi Központ 
létrehozásáról szóló, 2004. 
április  21-i 851/2004/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
rendelet (az ECDC alapító 
rendelete) (HL L 142., 
2004.4.30., 1. o.) 1. cikkének (1) 
bekezdése.A határokon átterjedő súlyos egészségü gyi veszélyek 
kezelésére irányuló uniós keret
Az Unió közegészségü gyi stratégiája
03 
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) az egészségügyre vonatkozó 
rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek többek között azt is előírják10, hogy valamennyi 
uniós politika és tevékenység meghatározása és végrehajtása során biztosítani kell 
az emberi egészségvédelem magas szintjét, valamint hogy az uniós fellépéseknek ki 
kell terjedniük a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek monitoringjára, 
korai előrejelzésére és az ellenük való küzdelemre. A Szerződés előírja továbbá, hogy 
az Unió által a közegészségügy területén tett fellépések célja az egészségpolitikáért 
végső soron felelős tagállamok intézkedéseinek támogatása és kiegészítése11. A Bi -
zottság egészségpolitika terén betöltendő szerepe ezért elsősorban abban áll, hogy 
szükség esetén támogatást nyújt és kiegészítő intézkedéseket tesz.
04 
Az európai egészségügyi stratégia (2008–2013)12 három célkitűzésének egyike 
a polgárok egészségügyi veszélyektől való védelme volt13. Az egészségügyi stratégia 
félidős bizottsági értékelése szerint (2011) a stratégia célkitűzései és elvei összhang -
ban vannak az Európa 2020 stratégiával, amelynek hatóköre az intelligens és inkluzív 
növekedésre irányuló célkitűzések szerves részeként az egészség javítására is kiter -
jed. Az egészségügyi stratégia ezért a 2020-ig terjedő időszakban is érvényes marad. 
A Bizottság által az uniós közegészség-védelem14 és a tágabb értelemben vett belső 
biztonság15 témájában közzétett egyéb kiadványok megemlítik, hogy a szóban forgó 
egészségügyi veszélyek gyakran határokon átnyúló jellegűek, és nemzetközi szinten 
éreztetik hatásukat. E stratégiák szerint a tagállamok önállóan nem tudnak eredmé -
nyesen fellépni az ilyen veszélyekkel szemben, ami indokolja az uniós szintű fellépést 
ezen a területen.
Az egész Unióra kiterjedő koordinációt és nemzetközi 
egy üttműködést szolgáló mechanizmusok és eszközök
05 
Az Egészségügyi Miniszterek Tanácsa a közegészség-védelmi problémák tagálla -
mi kezelésének koordinálására szolgáló mechanizmusok részeként már 2001-ben 
létrehozott egy informális Egészségügyi Biztonsági Bizottságot (HSC). Abban az 
időszakban a polgárok egészségügyi veszélyektől való védelmét célzó főbb uniós 
jogszabályok középpontjában a fertőző betegségek álltak. A 2119/98/EK határozat16 
létrehozott egy hálózatot a fertőző betegségek járványügyi felügyeletére és ellenőr -
zésére, amely egy korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszert (EWRS) is tartalma -
zott. 2004-ben független európai ügynökség17 formájában megalapították az Európai 
Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központot (ECDC). Az ECDC 2005-ben kezdte 
meg munkáját, azaz a járványügyi felügyeleti hálózat és az EWRS gondozását és 
koordinálását.
11 Bevezetés 1. táblázat06 
Nemzetközi szinten a Bizottság együttműködik a globális egészségbiztonsági kezde -
ményezéssel18 és a WHO-val. A WHO koordinálja a 2005-ös Nemzetközi Egészségügyi 
Rendszabályok végrehajtását (IHR; részletesebb információkért lásd: I. melléklet ): 
a jogilag kötelező érvényű szerződésnek minősülő Rendszabályokat 2007-ben írták 
alá a nemzetközi utazóforgalom és kereskedelem erősödése kapcsán, tekintettel 
a nemzetközi járványveszély és más közegészségügyi kockázatok felbukkanására 
és ismételt visszatérésére (az IHR elfogadása óta bekövetkezett főbb veszélyek át -
tekintését lásd: 1. táblázat ). Az IHR-nek az összes uniós tagállam részes állama, ezért 
a felügyeletre és reagálásra irányuló alapvető közegészségügyi kapacitásokat kell 
kifejleszteniük, megerősíteniük és fenntartaniuk. A tagállamok ezenfelül beszámol -
nak a WHO-nak az IHR végrehajtásáról.18 Ezt a kezdeményezést 2001 
novemberében indította 
Kanada, az EU, Franciaország, 
Németország, Olaszország, 
Japán, Mexikó, az Egyesült 
Királyság és az Egyesült 
Államok a G7 keretében. 
A WHO szaktanácsadóként 
működik közre, a  Bizottság 
pedig az EU képviselőjeként 
vesz részt a GHSI-ben.
Jelentősebb járványkitörések az IHR  2005 hatálybalépése óta
Év Jelentősebb járványkitörések Egészségügyi hatásPHEIC kihirdetése 
(WHO)
2009 H1N1- (sertésinfluenza-) járvány18 449 haláleset több mint 214 országban, területen 
vagy közösségben (2010. augusztus 1-jei adat).2009.  április
2012Közel-keleti, légzőszervi tünetegyüttest okozó 
koronavírus (MERS-CoV)1769 igazolt eset 27 országban, 630 bejelentett 
haláleset (2012. szeptember óta).n.a.
2013 Humán H7N9 (madárinfluenza)Halálozási arány: kb. 25%. A korábbi években számos 
országból érkezett bejelentés a H7-madárinfluenza 
egyéb alcsoportjairól.n.a.
2014Gyermekbénulás: a szinte teljes felszámolást követő 
ismételt felbukkanás1988-ban 350 000 eset 125 országban; 2015-ben 74 
eset 2 országban.2014. május
2014 Ebolajárvány Nyugat-AfrikábanTöbb mint 28 000 igazolt eset Guineában, Libériában 
és Sierra Leonéban; több mint 11 000 haláleset.2014.  augusztus
2016 Zikavírus-járvány2016. június óta 61 országból érkezett bejelentés 
szúnyog általi aktív terjesztésről. 2016. február
Forrás:  A WHO ismertetői és az egyes betegségekről szóló tematikus weboldalai (2016. júliusi állapot).
12 Bevezetés 
A határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekről 
szóló 1082/2013/EU határozat
07 
Az uniós közegészség-védelemhez kapcsolódó tagállami fellépések koordinálása 
érdekében az EU elfogadta a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek -
ről szóló 1082/2013/EU határozatot19, amely (az IHR-hez hasonlóan) az uniós jogba 
is bevezeti a „minden veszélyt figyelembe vevő megközelítést”, valamint bizonyos 
területeken együttműködési és koordinációs kötelezettségeket ír elő a tagállamok és 
a Bizottság számára (lásd: 1. ábra ).19 Az 1082/2013/EU határozat.1. ábraA határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekről szóló 1082/2013/EU 
határozat hatókörébe tartozó főbb ter ületek
Készültség
Felügyelet/monitoring
EWRS
Kockázatértékelés
A reagálás koordinálása
Szükséghelyzet kihirdetése
HSC
Nemzeti szervek
A HSC tagjai
Illetékes felügyeleti szerv
EWRS-kapcsolattartóÁltalános hatáskör
a közegészségügy terénA határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek
 
Tag- 
államok
ECDC/2004
„Fertőző betegségek”
Más uniósügynökségekés szervekUniós szint Főbb területekA veszély eredete
Tagállami szintBiológiai1Vegyi Környezeti
Bizottság
DG SANTE
„összehangolás és támogatás”(az EUMSZ 168./uni00A0cikke)Az 1082/2013/EU határozat
Ismeretlen?
1 Biológiai veszélyt jelenthetnek a fertőző betegségek, az antimikrobiális rezisztencia,   különleges egészségügyi problémák és a biotoxinok..Közös közbeszerzés
Forrás:  Európai Számvevőszék.
13 Bevezetés 
08 
A határozat célja az volt, hogy az Unió jobban tudja kezelni a határokon átterjedő 
súlyos egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos kockázatokat. A határozat több új 
elemet is bevezetett az uniós jogba: ilyen volt többek között a HSC szerepének és 
a reagáláskoordinálási szabályoknak a formalizálása és megerősítése, az uniós jogi 
keret kiterjesztése a fertőző betegségektől eltérő veszélyekre (elsősorban a vegyi és 
környezeti, illetve ismeretlen eredetű veszélyekre, de az antimikrobiális rezisztenciára 
és a biotoxinokra is), a készültségtervezéssel kapcsolatos konzultáció és koordináció, 
valamint a már meglévő korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer, illetve járvány -
ügyi felügyeleti hálózat jogalapjának megújítása.
09 
A határozat szintén újdonságként vezeti be az egészségügyi ellenintézkedések 
(például vakcinák) közös közbeszerzését, amely értelmében amennyiben közös köz -
beszerzési megállapodás20 (JPA) aláírására kerül sor, meg lehet szervezni az érintett 
egészségügyi ellenintézkedések közös közbeszerzését. A határozat továbbá úgy 
rendelkezik, hogy a Bizottság uniós szükséghelyzetet hirdethet ki (lásd: I. melléklet ).
Az uniós keret végrehajtásával kapcsolatos főbb szerepek és 
felelősségek
10 
Amint a 3. bekezdés említi, az egészségügyi politika elsősorban a tagállamok felelős -
ségi körébe tartozik. A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 
határozat ezenfelül egy sor konkrét kötelezettséget is bevezet a tagállamok számára 
a 7–9. bekezdésben ismertetett területeken: ilyen kötelezettség például, hogy bizo -
nyos szerveket és képviselőket kell kinevezniük az uniós szintű koordinációs struktú -
rákba. A Bizottság (különösen az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság) feladata 
az Unió egészségügyi stratégiája és politikája idevágó szegmenseinek végrehajtása 
és továbbfejlesztése. A határozat ezenkívül különös kötelezettségeket is ró a Bizott -
ságra: ez az intézmény biztosítja például a HSC titkárságát és elnökségét, továbbá 
működteti annak egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmusát. Az Európai 
Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ működteti a fertőző betegségek 
járványügyi felügyeleti hálózatát és a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszert 
(e feladatkörök részletesebb leírását lásd: II. melléklet ).20 A közös közbeszerzési 
megállapodást első 
alkalommal 15 állam írta alá 
2014 júniusában; 
a megállapodás 2014. 
július 5-én lépett hatályba. 
A megállapodást 2016 
májusáig 24 uniós tagállam 
írta alá.
14 Bevezetés 
A közegészség ügyi veszélyek terén uniós 
társfinanszírozással végrehajtott fellépések
Uniós egészség ügyi programok
11 
Az Unió egészségügyi stratégiáját többéves egészségügyi programok támogatják. 
A második ilyen programra 2008 és 2013 között került sor21, a harmadikat pedig 
a 2014 és 2020 közötti időszakban hajtják végre22. Az egészségügyi program igaz -
gatásáért nagyobbrészt a Fogyasztó-, Egészség-, Élelmiszerügyi és Mezőgazdasági 
Végre  hajtó Ügynökség (CHAFEA) felelős. A 2014–2020-as időszak egészségügyi 
programjának ellenőrzésünk szempontjából lényeges második célkitűzését össze -
hangolták a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat 
fogalom meghatározásaival és az ahhoz kapcsolódó tevékenységekkel. A 2. táb -
lázat  áttekintést nyújt a szóban forgó célkitűzésekről és azok kiadásairól, illetve 
költségvetéséről.21 Az egészségügyre vonatkozó 
második közösségi cselekvési 
program (2008–2013) 
létrehozásáról szóló, 2007. 
október 23-i 1350/2007/EK 
európai parlamenti és tanácsi 
határozat (HL L 301., 
2007.11.20., 3.  o.) értelmében.
22 Az egészségügyre vonatkozó 
harmadik többéves uniós 
cselekvési program (2014–
2020) létrehozásáról és az 
1350/2007/EK határozat 
hatályon kívül helyezéséről 
szóló, 2014. március 11-i 
282/2014/EU európai 
parlamenti és tanácsi rendelet 
(HL L 86., 2014.3.21., 1. o.) 
értelmében.2. táblázatAz egészség ügyi program ezen ellenőrzés tárgykörébe tartozó célkitűzései1
Második egészségügyi program (2008–2013) Harmadik egészségügyi program (2014–2020)
Az időszak teljes operatív 
költségvetése247 millió  euró 405 millió  euró
Fő célkitűzések száma 3 4
Részprioritások és -fellépések 19 23
Az ellenőrzésünk szempontjából 
releváns ágak1.: A polgárok egészségügyi biztonságának javítása
1.1.: A polgárok egészségügyi veszélyekkel szembeni 
védelme2.: Az uniós polgároknak a határokon átterjedő 
súlyos egészségügyi veszélyekkel szembeni védelme 
érdekében: koherens megközelítések meghatározása 
és kidolgozása, valamint alkalmazásuk előmozdítása 
az egészségügyi veszélyhelyzetekre való jobb felké -
szültség és a reagálás jobb koordinációja érdekében.
Az ág kiadásai/költségvetése 1.1. fellépés: 32 millió euró (kb. 13%)A 2013-as többéves terv alapján a 2014–2016-os 
időszakra becsült összeg: 12 millió euró (kb. 3%).
1  A 2. táblázatban  bemutatott számadatok kapcsán meg kell jegyezni, hogy a két programozási időszak adatai nem hasonlíthatók össze 
teljesen, mert részprioritásaik nem egyeznek meg, ráadásul egyes tevékenységek átkerültek az egészségügyi programból a jelentős, mintegy 
55 millió eurós éves költségvetéssel rendelkező ECDC-hez.
Forrás:  Európai Számvevőszék, a  Bizottság által szolgáltatott információk alapján.
15 Bevezetés 
A közegészség-védelemhez nyújtott egyéb uniós finanszírozások
12 
A közegészség-védelemmel összefüggő tevékenységekhez más uniós alapok – első -
sorban a kutatási keretprogramok (a 2007–2013-as időszakban a hetedik keretprog -
ram, a 2014–2020-as időszakban pedig a Horizont 2020) – is biztosítanak finanszí -
rozást. A hetedik keretprogram együttműködési programjának egészséggel, illetve 
biztonsággal kapcsolatos tematikus területein több mint 7 milliárd eurós beruházást 
hajtottak végre23. E területekért a Kutatási és Innovációs Főigazgatóság, illetve 
a Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság felelős. Az új Horizont 2020 program 
szintén foglalkozik az egészségügyi és biztonsági célú kutatással24. Becslések szerint25 
az Unió 2014 és 2020 között mintegy 9,1 milliárd eurót ruház be ezeken a területeken. 
Az egészségügy esetében ez magában foglalja az egészségügyi helyzet figyelemmel 
kísérésére, valamint a betegségek megelőzésére, feltárására, kezelésére és ellen -
őrzésére való kapacitás fejlesztésére irányuló célkitűzést is. Az e programok kereté -
ben odaítélt támogatások ezért közvetlenül kapcsolódhatnak a közegészség-védelmi 
politikához és a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek kezeléséhez26.23 Lásd: a hetedik keretprogram 
(2007–2013) költségvetésének 
végrehajtásával kapcsolatos 
adatok a https://ec.europa.eu/
research/fp7/index_
en.cfm?pg=budget  
weboldalon.
24 Az 1. (Egészségügy, 
demográfiai változások és 
jólét) és a 7. (Biztonságos 
társadalmak) társadalmi 
kihívás.
25 Lásd: a Horizont 2020 
költségvetéséről szóló, 2013. 
november  25-i tájékoztató.
26 Többek között az ebola, az 
AMR, a fertőző betegségek és 
a készültség témájához 
kapcsolódó projektek 
esetében.
16
 Az ellenőrzés hatóköre és 
módszere
13 
Az ellenőrzés hatókörének és módszerének meghatározása során úgy tekintettük, 
hogy a polgárok határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szembeni vé -
delmére irányuló uniós keret alapvetően a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről szóló 1082/2013/EU határozatból és az annak végrehajtása érdekében 
rendelkezésre bocsátott uniós forrásokból áll. Ez a keret az Unió tágabb egészség -
ügyi stratégiájának részét képezi.
14 
Az ellenőrzés a következő fő ellenőrzési kérdésre irányult:
Megfelelő módon történik-e a  polgároknak a  határokon átterjedő súlyos egész -
ség ügyi veszélyekkel szembeni védelmére szolgáló uniós keret végrehajtása?
E fő kérdéskörön belül a következőket vizsgáltuk:
i. Eredményesen hajtják-e végre a határozat által bevezetett újításokat?
ii. Megfelelően irányítják és alkalmazzák-e a meglévő korai figyelmeztető és gyors -
reagáló, valamint járványügyi felügyeleti rendszereket?
iii. Az uniós egészségügyi programok eredményesen hozzájárulnak-e a polgárok 
egészségügyi veszélyekkel szembeni védelméhez?
iv. Megfelelő-e a Bizottságnak a közegészség-védelem finanszírozásával és a köz -
egészségügyi válságkezeléssel kapcsolatos belső koordinációja?
15 
Az ellenőrzés hatókörét a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről 
szóló határozat témaköreihez igazítottuk (lásd még: a fenti 1. ábra ). Az 1. részkérdés 
a határozat által az uniós jogba bevezetett újításokra (például a készültségtervezés 
koordinációjára, a közös közbeszerzésre és a HSC feladatkörének megerősítésére – 
lásd: 7–9. bekezdés) vonatkozik, a 2. részkérdés pedig a régebb óta létező rendsze -
reket (például a járványügyi felügyeleti hálózatot, valamint a korai figyelmeztető és 
gyorsreagáló rendszert) vizsgálja.
16 
Az ellenőrzés hatókörébe beletartozott a polgárok egészségi veszélyektől való védel -
mére rendelkezésre bocsátott uniós források kezelésének értékelése is. A 3. részkér -
dés keretében az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság és a CHAFEA 
által a 2008–2013-as, illetve részben a 2014–2020-as programozási időszakban végre -
hajtott kapcsolódó tevékenységeket és projekteket értékeltük.
17 Az ellenőrzés hatóköre és módszere 
17 
A 4. részkérdés az általános teljesítményt és a koordinációs tevékenységet vizsgálja 
elsősorban az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság egészségügyi 
válságkezelési és készültségi egységénél és az ECDC kapcsolódó operatív egységei -
nél. Elemeztük továbbá az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság más 
bizottsági szolgálatokkal folytatott koordinációs tevékenységét is, különösen a köz -
egészség-védelmi célkitűzésekre is kiterjedő kutatási programok és a válságkezelési 
struktúrák tekintetében.
18 
A Számvevőszék felhatalmazása nem terjed ki a WHO-IHR tagállamok általi végre -
hajtásának, illetve a készültségi tervek általános nemzeti szintű végrehajtásának 
vizsgálatára, ezek a kérdések ezért nem tartoztak az ellenőrzés hatókörébe. Mind -
azonáltal az IHR egyes fogalmait felhasználtuk az ellenőrzés során. Ami a válságkeze -
lési struktúrák koordinációjával kapcsolatos ellenőrzést illeti, nem végeztünk teljes 
körű értékelést e struktúrák főigazgatóságok közötti koordinált működéséről, sem az 
ebolajárványra való uniós reagálás során betöltött szerepükről27.
19 
Az 1–4. kérdésre a Bizottság és az ECDC szintjén kerestünk választ (a Bizottságnál 
elsősorban az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság szintjén, de a  3. 
és 4. kérdés esetében tájékozódó látogatást tettünk a Migrációügyi és Uniós Belügyi 
Főigazgatóságnál, a Kutatási és Innovációs Főigazgatóságnál, a Kutatási Végrehaj -
tó Ügynökségnél [REA] és az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynökségénél 
[ERCEA] is); mindazonáltal e kérdéseket négy tagállami tájékozódó látogatás során 
is megvitattuk28. A helyszíni vizsgálatok során készített interjúkon kívül tájékozódó 
látogatást tettünk a WHO európai szervezeténél is, továbbá elvégeztük az egészség -
ügyi program húsz fellépésének29 (ezek áttekintését lásd: III. melléklet ) és a hetedik 
keretprogram tíz projektjének (lásd: III. melléklet ) dokumentumalapú ellenőrzését, 
valamint áttekintettünk számos bizottsági előrehaladási és végrehajtási jelentést és 
a HSC munkájához kapcsolódó dokumentumot.
20 
Az ellenőrzés hatókörébe vont területeken végzett végrehajtási és igazgatási tevé -
kenység lényegességét és potenciális hatását elsősorban annak összefüggésében kell 
vizsgálni, hogy adott esetben milyen költségeket és következményeket vonna maga 
után a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek nem a legeredményesebb 
módon történő kezelése. A  szükséghelyzetekben jellemzően azonnal jelentős (pénz -
ügyi) erőforrásoknak kell rendelkezésre állniuk a reagáláshoz, és ha a korai fellépés 
a szükségesnél lassúbb vagy kevésbé eredményes, annál több forrásra lehet szükség. 
Ezenfelül a káros hatások nem korlátozódnak az emberi egészségre, hanem (amint az 
1. és 2. bekezdésben kifejtettük) a gazdaság szélesebb körébe tartozó számos ága -
zatot is érinthetnek. Mivel a jövőbeni közegészségügyi szükséghelyzetek jellege és 
nagyságrendje nem jósolható meg, ezeket a károkat és hatásokat lehetetlen előzete -
sen számszerűsíteni.27 E tekintetben megjegyezzük, 
hogy a  Számvevőszék 
teljesítmény-ellenőrzést 
végzett a Bizottság külügyi 
válságkezeléséről, amely egy 
ebolaválsággal kapcsolatos 
esettanulmányt is 
tartalmazott.
28 Tájékozódó látogatást 
Észtországban, 
Olaszországban, Hollandiában 
és az Egyesült Királyságban 
tettünk. Ezeket az országokat 
földrajzi megoszlásuk és egyes 
kockázati tényezők – többek 
között az utazás, 
a kereskedelem és a külső 
határok  – alapján választottuk 
ki.
29 Ezek a második egészségügyi 
program keretében az 
egészségügyi veszélyek 
kapcsán nyújtott finanszírozás 
mintegy 56%-át teszik ki 
(18 millió euró). A helyszínen 
kerestük fel továbbá hét 
projekt koordinátorát.
18
 Ellenőrzési észrevételek
A határokon átterjedő súlyos egészségü gyi 
veszélyekről szóló határozat bevezetett bizonyos 
újításokat az uniós közegészség-védelem terén, 
azonban ezek végrehajtását és továbbfejlesztését 
késedelmek akadályozták, így az Unió továbbra is 
stratégiai és operatív jellegű kihívásokkal szembes ül
21 
Megvizsgáltuk, hogy eredményesen végrehajtották-e a határokon átterjedő súlyos 
egészségügyi veszélyekről szóló határozat által bevezetett (a 7–9. bekezdésben és 
az 1. ábrán  ismertetett) újításokat. Összességében azt állapítottuk meg, hogy azok 
végrehajtását és továbbfejlesztését késedelmek akadályozták, így az Unió továbbra 
is stratégiai és operatív jellegű kihívásokkal szembesül. Amint a következő bekezdé -
sekben részletezzük, a készültségtervezéssel kapcsolatos konzultáció és koordináció 
nem hozott elegendő konkrét eredményt, és e tevékenységek teljesítménymérése 
sem érte el a kívánt színvonalat. Beszámolunk arról is, hogy nem formalizálták kellő -
képpen az ECDC általános készültségtervezésben betöltendő szerepét, valamint 
hogy lassú a haladás az egészségügyi ellenintézkedések közös közbeszerzése terén, 
és hogy nem létezik uniós mechanizmus az egészségügyi ellenintézkedések iránti 
sürgős szükségleteknek a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről 
szóló határozat szerinti kezelésére. Végezetül ismertetjük az Egészségügyi Biztonsági 
Bizottságra váró operatív jellegű és stratégiai kihívásokat, valamint a reagáláskoordi -
nálási szabályok alkalmazásával kapcsolatos nehézségeit.
A kész ültségtervezéssel kapcsolatos konzultáció és 
koordináció nem hozott elegendő konkrét eredményt
22 
A tagállamoknak és a Bizottságnak a HSC keretében konzultálniuk kell egymással 
azon erőfeszítéseik koordinálása érdekében, amelyek a határokon átterjedő súlyos 
egészségügyi veszélyek monitoringjára, korai előrejelzésére és értékelésére, vala -
mint a reagálásra felhasználható kapacitásaik kiépítését, növelését és fenntartá -
sát célozzák30. E konzultáció során meg kell osztaniuk egymással a készültség- és 
reagálástervezéssel kapcsolatos bevált gyakorlataikat és tapasztalataikat, fokozniuk 
kell a tagállami készültségtervezési folyamatok interoperabilitását, és megoldást 
kell találniuk arra, hogyan tudnak együttműködni a különböző ágazatok (például az 
egészségügy, a polgári védelem, a közlekedés és a határellenőrzés) az uniós szintű 
készültség- és reagálástervezés terén. A konzultációnak továbbá elő kell segítenie az 
IHR-ben előírt alapvető felügyeleti és reagálási kapacitáskövetelmények teljesítését 
(lásd: I. melléklet ).
23 
A tagállamoknak 2014. november 7-ig és azt követően háromévente tájékoztatniuk 
kell a Bizottságot a fent ismertetett főbb területekkel kapcsolatos tagállami szintű 
készültség- és reagálástervezésük aktuális helyzetéről. Az információk kompatibili -
tásának és a célkitűzésekhez való kapcsolódásának biztosítása érdekében ezeket az 
információkat a Bizottság által elfogadott sablont követve kell benyújtani.30 Az 1082/2013/EU határozat 
4. cikke.
19 Ellenőrzési észrevételek 
24 
A Bizottság a tagállamokkal konzultálva 2014 júliusában – mindössze négy hónappal 
a kérdőív benyújtására a tagállamok rendelkezésére álló határidő előtt, az ebolavál -
ság közben – fogadta el a készültségre vonatkozó információk benyújtására szolgáló 
sablont. Kilenc uniós tagállam (elektronikus felmérés formájában) időben benyújtotta 
válaszait. További 17 tagállam a Bizottság többszöri sürgetésére, késve – többségük 
2015-ben – adott választ. A Bizottság az ECDC-vel és a WHO Europe-pal együtt -
működve, a tagállamok válaszai alapján készültség- és reagálástervezésről szóló 
előrehaladási jelentést készített, amelyet 2015. júniusban és novemberben nyújtott 
be a HSC-nek. Bár a válaszok késve érkeztek be, a jelentés kiváltotta a készültség- és 
reagálástervezés kapcsán szükséges eszmecserét.
25 
A jelentésben szereplő információk többségét (egyes WHO-jelentésekből31 szárma -
zó térképek kivételével) azonban anonimizált és összevont formában tették közzé. 
A jelentésből a HSC tagjai számára nem derül ki, hogy melyik információt, javítási 
javaslatot, bevált gyakorlatot vagy példát melyik ország nyújtotta be, pedig ez a HSC 
és maga a jelentés bizalmas jellege ellenére eredményes és átlátható eszmecserét 
tehetne lehetővé. Sem a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 
határozat, sem a kérdőívsablon nem írja elő igazoló dokumentáció (végrehajtási vagy 
cselekvési tervek, tagállami kézikönyvek vagy tényleges készültségi tervek) benyújtá -
sát a tagállamok számára.
26 
A jogszabályok nem adnak felhatalmazást a Bizottságnak ilyen információk gyűjtésé -
re vagy ellenőrzésére (például a tagállamokban tett látogatások során). Az előrehala -
dási jelentésben a készültség kapcsán feltüntetett információk kizárólag a tagállamok 
önértékelésén alapulnak, és nem tartalmaznak igazoló dokumentumokat. Noha 
ez nem jelenti azt, hogy a  jelentésben szereplő információk helytelenek, végered -
ményben azzal a következménnyel jár, hogy a jelentésben azonosított és a HSC-nek 
benyújtott erősségek és hiányosságok nem külsőleg ellenőrzött vagy felülvizsgált 
adatokon alapulnak. Bár a jogszabályok nem rendelkeznek ilyen felülvizsgálatról és 
fokozott átláthatóságról, ugyanakkor azok nagy valószínűséggel növelnék a határo -
kon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos készültségbe vetett biza -
lom szintjét (lásd: az IHR-ben előírt követelmények teljesítésére irányuló önértékelés 
hiányosságaival foglalkozó 3. háttérmagyarázat ), és lehetővé tennék a hiányosságok 
kezelése céljából szükséges fellépések pontosabb tájolását.31 WHO (2014): Summary of State 
Parties 2013 report on IHR core 
capacity implementation, 
Regional Profiles  (A részes 
államok által az IHR-ben előírt 
alapvető 
kapacitáskövetelmények 
teljesítéséről benyújtott 
2013-as jelentés 
összefoglalója: Regionális 
profilok); http://www.who.int/
ihr/publications/WHO_HSE_
GCR_2014.10/en/
20 Ellenőrzési észrevételek 3. háttérmagyarázat
27 
Egyes tagállamok – a sablon kidolgozásában való közreműködésük ellenére – a gya -
korlatban nehéznek találták a készültségre vonatkozó kérdőív kitöltését, ezért 
fenntartásokkal éltek az előrehaladási jelentés megállapításait illetően. Ezenfelül 
a kérdőív (online felmérés formájában való) technikai kivitelezése terén is olyan 
hiányosságok merültek fel, amelyek egyes kérdések esetében gyengítették az adatok 
minőségét. Ennek oka részben az volt, hogy az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság nem vonta be időben az ECDC-t az online felmérési eszköz alkalmazá -
sának informatikai előkészületeibe.
28 
Ami az uniós készültség- és reagálástervezéssel kapcsolatos esetleges kritériumokat 
illeti, a Bizottság a határozatban32 előírt alapvető kritériumokon túlmenően 2011-es 
hatásvizsgálatában33 megemlítette, hogy egészségügyi veszélyek valamennyi típu -
sának esetében széles körű útmutatás érhető el az általános készültségtervezéshez34, 
noha nem áll rendelkezésre minden tagállamban a végrehajtást biztosító mecha -
nizmus. Megállapítottuk azonban, hogy a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről szóló határozat nem biztosít semminemű státuszt ennek az útmutatás -
nak, és annak tartalma általában kevéssé ismert, annak ellenére, hogy a Bizottság és 
több tagállam is jelentős erőfeszítéseket tett egy átfogó, naprakész 2011-es változat 
és a Bizottság weboldalán elérhető fordítások elkészítésére. Ha az útmutatót a tag -
államok nem használják, illetve a Bizottság nem frissíti azt, e jelentős erőforrások 
befektetése akár kárba is veszhet.A kész ültséggel kapcsolatos nemzetközi fejlemények: az IHR végrehajtására 
vonatkozó önértékelés hiányosságai
A WHO és szakértői csoportjai jelezték, hogy az IHR-ben az alapvető kapacitásra vonatkozóan előírt követelmények 
teljesítésével kapcsolatos önértékelések eredendő hiányosságokat tartalmaznak. Az ebolával kapcsolatos időközi 
értékelést végző testület 2015 júliusában azt írta, elfogadhatatlannak tartja, hogy az IHR szerinti alapvető kapacitá -
sok mérése csak önkéntes önértékelés útján történik. Megemlítette, hogy mind a WHO-n belül, mind más kezdemé -
nyezések, például a globális egészségvédelmi program útján (a készültségtervezés megerősítése és az átláthatóság 
fokozása iránti szükséglet kielégítését célzó további kezdeményezésekért lásd: I. melléklet ) ösztönzi az alapvető 
kapacitásokkal összef üggő értékelési keretek, k ülső monitoring és átláthatóság előmozdítását célzó erőfe -
szítéseket , és hangsúlyozta, hogy a regionális politikai szervezetek, így többek között az Európai Unió, támogat -
ni tudnák ezt a munkát .
A Felülvizsgálati Bizottság által az IHR-nek az ebolajárvány kitörésében és kezelésében játszott szerepéről készí -
tett jelentést mérlegelve a 69. Egészségügyi Világközgyűlés (2016. május 23–28.) is hasonló következtetésre jutott. 
A Felülvizsgálati Bizottság szerint az IHR végrehajtásának hiánya hozzájárult az ebolajárvány térnyeréséhez. A Felül -
vizsgálati Bizottság az IHR végrehajtásának megerősítése érdekében többek között azt javasolta, hogy ker üljön be 
a bevált gyakorlatok közé az országok alapvető kapacitásának k ülső értékelése .
32 Az 1082/2013/EU határozat 
4. cikke.
33 SEC(2011) 1519 végleges (2011. 
december  8.), 17.  o.
34 Általános készültségi tervezési 
stratégia: A  közegészségügyi 
szükséghelyzetek általános 
készültségi terveire vonatkozó 
gyakorlati útmutató (a 2011-es 
frissített változat).
21 Ellenőrzési észrevételek 
29 
Összességében azt állapítottuk meg, hogy a tagállamok és a Bizottság között a köve -
telményeknek megfelelően megkezdődött a készültség- és reagálástervezéssel kap -
csolatos konzultáció. Mindazonáltal a készültséggel kapcsolatos erőfeszítések koordi -
nálásának javítását szolgáló információszolgáltatásra és információcserére vonatkozó 
eljárások még nem kellőképpen szilárdak, és nem hoztak konkrét eredményeket.
Elégtelen a kész ültségtervezés koordinációjának 
teljesítménymérése
30 
A Bizottságnak mérnie kell az uniós szakpolitikák és programok eredményességét. Ez 
a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat szakpolitikai 
célkitűzéseire, és konkrétan a készültség- és reagálástervezésről szóló 4. cikk értelmé -
ben tett, fent említett erőfeszítésekre is vonatkozik. A Bizottságnak ezért a tagálla -
mokkal szoros együttműködésben SMART35 célkitűzéseket és mutatókat kell meg -
határoznia, és módszertant kell kidolgoznia az előrehaladás egyértelmű mérésére és 
értékelésére. A tagállamoknak ugyanakkor igazolniuk kell az elért haladást.
31 
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság által a jelenlegi programo -
zási időszakra (2014–2020) az egészségügy területén meghatározott célkitűzések 
tartalmaznak egy, a polgárok határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyektől 
való védelmére irányuló egyedi célkitűzést is, amely lényege nevezetesen „koherens 
megközelítések meghatározása és kidolgozása, valamint alkalmazásuk előmozdítása 
az egészségügyi vészhelyzetekre való jobb felkészültség és a reagálás jobb koordiná -
ciója érdekében”. A kapcsolódó egyedi eredménymutató „a kialakított közös meg -
közelítéseket saját készültségi terveik kialakítása során alkalmazó tagállamok számá -
nak növekedése”36.
32 
A Bizottság 2014-es és 2015-ös irányítási tervében ezen egyedi célkitűzés és mutató 
tekintetében célelőirányzatként azt írja elő, hogy készültségi tervének kialakítása 
során 2015-re négy, 2017-re tizennégy, 2020-ra pedig az összes tagállamnak figyelem -
be kell vennie a kidolgozott közös módszertanokat. Maga a határozat azonban nem 
tartalmazza konkrétan a célkitűzést és a mutatót, ezért azok a tagállamokra nézve 
nem kötelezőek. A határozat továbbá nem határoz meg kritériumokat arra nézve, 
hogy a készültségi tervek kialakítása tekintetében mi képez – a célkitűzés értelmében 
meghatározandó és kidolgozandó – integrált közös módszertant. Megállapítottuk, 
hogy amikor a Bizottság meghatározta a mutatóra vonatkozó célszámokat, a közös 
módszertanok koncepcióját még nem fejlesztette tovább a tagállamokkal egyeztet -
ve, és nem is állt rendelkezésre egyértelmű és egyezményes módszertan a haladás 
mérésére.35 Konkrét, mérhető, 
megvalósítható, releváns és 
határidős.
36 A 282/2014/EU rendelet (2) és 
(3) cikke ugyanezt a mutatót 
írja elő az ugyanezen 
célkitűzéshez kapcsolódó 
kiadások 
teljesítménymérésére.
22 Ellenőrzési észrevételek 
33 
A Bizottság 2016 elején finomhangolta az adott egyedi mutató terén elért haladás 
mérésére szolgáló módszertanát, és megkérte az ECDC-t, hogy végezzen további 
elemzéseket a tagállamoktól kapott adatokon. Az ECDC arra is felkérést kapott, hogy 
mérje azon tagállamok számát, amelyek megfelelnek az IHR szerinti alapvetőkapacitás  -
-követelmények teljesítésével, az ágazatok közötti interoperabilitással, valamint az 
üzletmenet-folytonossági tervekkel kapcsolatos előírásoknak. Az ECDC megállapítása 
szerint 16 tagállam nyilatkozott úgy, hogy megfelel ezeknek a követelményeknek, ezért 
2015 tekintetében a mutató meghaladta a célelőirányzatot (amely 2017-re 14 tagállam 
volt). Mindazonáltal (amint a 32. bekezdés szemlélteti) nem tudtuk megerősíteni, hogy 
ezt a módszertant a HSC-vel megvitatták, és az elfogadta azt.
34 
Ezért nem tudtuk megítélni, hogy a jelentés szerinti előrehaladás mögött milyen telje -
sítmény áll, és hogy a tagállamok támogatják-e a célkitűzések, a mutatók és a célszámok 
összes meghatározását és koncepcióját. Ez pedig különösen fontos lenne amiatt, mert 
a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek készültség- és reagálástervezésé -
nek eredményes koordinációja nagymértékben a tagállamoktól függ37, és feltétele, hogy 
az összes érdekelt fél ugyanazon célkitűzések elérésére törekedjen.
Nem formalizálták kellőképpen az ECDC általános 
kész ültséggel kapcsolatos szerepét
35 
Az ECDC felhatalmazással rendelkezik arra, hogy támogassa a tagállamokat és a Bizott -
ságot a készültségtervezési tevékenységeikben. Az ECDC hatásköre hagyományosan 
a betegségmegelőzésre és a járványvédelemre terjedt ki, és azt annak ellenére nem fris -
sítették hivatalosan a Központ létrehozása óta, hogy azóta fontos fejlemények következ -
tek be az egészségügy területén, különös tekintettel az IHR hatálybalépésére, valamint 
a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat elfogadására. 
Ezért megvizsgáltuk, hogy kellőképpen tisztázott-e a Bizottság és az ECDC kapcsolatá -
ban, illetve az ECDC-ben érdekelt felekkel szemben, hogy a Központ milyen mértékig 
nyújthat szakértői véleményt az általános készültség témájában, és e célból hogyan kell 
megterveznie tevékenységeit és erőforrás-felhasználását.
36 
Az ECDC alapító rendelete értelmében a Központ tudományos és technikai szakértel -
mével segíti a tagállamokat, a Bizottságot és más közösségi szerveket a vészhelyzetekre 
való felkészülés terveinek kidolgozásában, rendszeres felülvizsgálatában és frissíté -
sében, valamint a hatáskörébe tartozó területekre (azaz a fertőző betegségekkel és az is -
meretlen eredetű veszélyekkel szembeni védelemre) vonatkozó intervenciós stratégiák 
kifejlesztésében. A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határo -
zat kifejezetten megbízza az ECDC-t egyes, a járványügyi felügyelettel, monitoringgal, 
korai előrejelzéssel és reagálással kapcsolatos feladatokkal, azonban nem ró rá feladato -
kat a támogatás és a készültségtervezés terén.37 Ezt az Egészségügyi és 
Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság is elismeri 
2015-ös éves tevékenységi 
jelentésében, amelyben 
beszámol az ezen egyedi 
célkitűzés és mutató terén 
elért haladásról.
23 Ellenőrzési észrevételek 
37 
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat elfogadását 
követően az ECDC új feladatokon38 kezdett dolgozni, különösen az általános készült -
ség terén, hogy eleget tegyen a minden veszélyt figyelembe vevő uniós megközelítés 
kidolgozásával kapcsolatos igénynek. Megállapítottuk azonban, hogy nem határoz -
ták meg hivatalosan az ECDC általános készültséggel összefüggő szerep- és felelőssé -
gi körét, és arról sem a jelenlegi jogszabályok felülvizsgálata, sem például a Bizottság 
és az ECDC által aláírt és az ECDC érdekelt felei által megerősített írásbeli megálla -
podás formájában nem született megállapodás. Ha formailag nem maradéktalanul 
tisztázott az ECDC e tevékenységekben játszandó szerepe és az, hogy e tevékenysé -
gek hogyan illeszkednek küldetésébe, előfordulhat, hogy a szervezet hosszú távon 
nem lesz képes megfelelően felkészülni e feladatokra, és eredményesen reagálni 
a segítség kérésekre. Az e helyzettel járó kockázatok már a gyakorlatban is megmu -
tatkoztak, mégpedig az ECDC-nek és a WHO-nak a pandémiás influenzára vonatkozó 
tervekről szóló útmutató felülvizsgálatára irányuló együttműködése kapcsán (lásd 
alább).
38 
A 2009-es pandémiás influenza után a Tanács legfontosabb ajánlásai között szerepelt 
a készültségi tervekről szóló iránymutatás elfogadása39. Az országok Európa-szerte 
nekiláttak, hogy a tanulságok alapján felülvizsgálják pandémiaterveiket. Az ECDC és 
a WHO jelentős erőforrásokat fordított képzések szervezésére és a felülvizsgálattal 
kapcsolatos munkára. 2012-ben közös dokumentumot tettek közzé munkájuk ered -
ményeiről40. Ezt követően a két szervezet elvégezte a pandémiás influenzára vonat -
kozó tervekről szóló útmutató felülvizsgálatát41. A WHO európai régiójába tartozó 
53 országnak címzett útmutató-tervezetet számos ország és szervezet pandémia -
készültségi tervezéssel foglalkozó szakértői dolgozták ki.
39 
A Bizottság azonban 2014 márciusában felfüggesztette az ECDC-útmutató közzé -
tételét, mivel kétségei támadtak azt illetően, hogy az ECDC hatáskörrel rendelkezik-e 
arra, hogy ilyen jellegű útmutatást bocsásson ki közvetlenül a tagállamok számára, és 
arra a következtetésre jutott, hogy a HSC a megfelelő és hatáskörrel rendelkező szerv 
a készültséggel kapcsolatos kérdések megvitatására. Az ellenőrzés idején (két évvel 
később) még nem volt ismert az útmutató HSC-vel (pontosabban annak készültség -
tervezési munkacsoportjával) való egyeztetésének és közzétételének ütemterve. Az 
útmutató közzétételének és népszerűsítésének elmaradásával kárba vesznének az 
annak előállítására fordított források és erőfeszítések, és az uniós tagállamok, illetve 
a WHO európai régiójának tagországai annak ellenére sem férnének hozzá, hogy 
országuk szintjén maguk is dolgoztak a pandémiakészültségi tervek naprakésszé 
tételén.38 Az egyik ilyen feladat az, hogy 
az ECDC-nek segítséget kell 
nyújtania a  Bizottság számára 
a tagállamok által az 
1082/2013/EU határozat 
4. cikkének (1) bekezdése 
értelmében benyújtott adatok 
összesítésében és a HSC-nek 
való jelentéstételben.
39 „A 2009. évi (H1N1)-
pandémia – stratégiai 
megközelítés” című tanácsi 
következtetések 11. bekezdése 
(2. o.).
40 Key changes to pandemic plans 
by Member States of the WHO 
European Region based on 
lessons learnt from the 2009 
pandemic  (A 2009-es 
pandémia tanulságai nyomán 
a WHO európai régiója 
tagállamainak 
pandémiatervein végzett főbb 
módosítások). WHO Regional 
Office for Europe and ECDC, 
2012.
41 Guide for influenza pandemic 
plan revision – Applying the 
lessons learned from the 
pandemic H1N1(2009): A guide 
for the Member States of the 
WHO European Region  (A 
pandémiás influenzára 
vonatkozó tervekről szóló 
útmutató felülvizsgálata  – 
A 2009-es H1N1-pandémia 
tanulságainak alkalmazása: 
Útmutató a WHO európai 
régiójának tagállamai 
számára). Európai Unió és 
Európai Gazdasági Térség. 
Tervezet, 2014.
24 Ellenőrzési észrevételek 
A tagállamok nem működtek egy ütt kellőképpen 
a pandémiás influenza elleni vakcina közös közbeszerzési 
folyamatának felgyorsításában, és nem áll rendelkezésre uniós 
mechanizmus az egészség ügyi ellenintézkedések iránti s ürgős 
szükségleteknek a  határokon átterjedő súlyos egészség ügyi 
veszélyekről szóló határozat szerinti kezelésére
40 
A 2009-es H1N1 influenzapandémia-válság után a Tanács42 felkérte a Bizottságot, hogy 
mihamarabb, de legkésőbb 2010 decemberéig dolgozzon ki mechanizmust a vakcinák 
és vírus elleni gyógyszerek közös közbeszerzésére, és írjon jelentést a témáról. A Bizott -
ság már 2011-ben szükségletelemzést kért be a tagállamoktól egy ilyen közös köz -
beszerzési eljárás kapcsán. Az egészségügyi ellenintézkedések közös közbeszerzésének 
uniós jogalapja azonban csak 2013-ban, a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről szóló határozat elfogadásával született meg. A Bizottság 2014. április 10-én 
fogadta el a közös közbeszerzési megállapodást. A megállapodást aláíró országok – 
legalább négy tagállam jelentkezése esetén – részt vehetnek bizonyos egészségügyi 
ellenintézkedésekre irányuló közös közbeszerzési eljárásokban.
41 
2016 februárjában a Bizottság sikerrel véglegesítette és közzétette a személyi védő -
felszerelések közös közbeszerzésére vonatkozó előírásokat, amelyek kidolgozását az 
ebolaválság nyomán kezdeményezték. Ezenfelül több más közös közbeszerzési eljárás 
is indult. A Tanács által eredetileg 2010-ben kért, a pandémiás influenza elleni vakcina 
közös közbeszerzésére vonatkozó előírások kidolgozása azonban még folyamatban volt. 
A Bizottság ismételt kérése ellenére 2016 áprilisáig mindössze öt tagállam nyújtotta be 
szükségletelemzését. A jövőbeni haladás attól függ, hogy a tagállamok mennyire lesz -
nek elkötelezettek az eljárások iránt. A Bizottság 2014-es és 2015-ös éves tevékenységi 
jelentésében arról számolt be, hogy még nem teljesültek a pandémiás influenza elleni 
vakcina közös közbeszerzésével kapcsolatos célok.
42 
Az egészségügyi ellenintézkedésekre irányuló sürgős szükségletek kielégítését le -
hetővé tevő szükséghelyzeti eszköz kevésbé lenne összetett, valamint gyorsabb és 
rugalmasabb beavatkozást tenne lehetővé, mint a közös közbeszerzési megállapodás. 
Miután egy 2015-ös spanyolországi diftériás eset kapcsán a kezelést biztosító kórház 
csak nehézségek árán tudta beszerezni a szükséges antitoxint Európában43, a HSC és 
a Bizottság úgy döntött, hogy megvizsgálja a hasonló esetek jövőbeni kezelésének 
potenciális alternatíváit. A HSC beleegyezett, hogy készültségtervezési munkacsoport -
ját olyan szabványos működési eljárások kidolgozásával bízza meg, amelyek gyors és 
egységes uniós reagálást tesznek lehetővé ilyen szükséghelyzetekben. 2016 januárjában 
a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy nevezzenek ki résztvevőket az egészségügyi 
ellenintézkedések cseréjére vonatkozó szabványos működési eljárásokkal foglalkozó 
HSC készültségtervezési munkacsoportba. Ellenőrzésünk során azonban nem találtunk 
arra utaló bizonyítékot, hogy erről az eljárásról megállapodás született volna, vagy 
hogy konkrétan megkezdődött volna az ehhez kapcsolódó munka (lásd még: 46. és 
47. b ekezdés).42 A Tanács 2010. 
szeptember  13-i 
következtetései: „Az A/
H1N1-pandémia tanulságai  – 
Egészségbiztonság az Európai 
Unióban”.
43 Lásd: az ECDC 2015. június 15-i 
A case of diphtheria in Spain  
(Egy spanyolországi diftériás 
eset) című gyors 
kockázatértékelése: „A közel 
harminc év óta első 
alkalommal diagnosztizált 
spanyolországi diftériás eset 
felszínre hozta a diftéria elleni 
uniós készültség terén 
fennálló problémákat”.
25 Ellenőrzési észrevételek 
Az Egészség ügyi Biztonsági Bizottság és az ebolajárvány
A HSC 2014 márciusában kezdte meg az eboláról való egyeztetést, amint Guinea első alkalommal értesítette 
a WHO-t a járványról, és miután az ECDC gyors kockázatértékelést adott ki a témáról. A gyors kockázatértékelés 
szerint alacsony volt annak a kockázata, hogy a járvány átterjedjen az Unióra, bár egyes helyzetek – például guineai 
baráti vagy családlátogatásról hazatérő turisták, vagy az Unióban egészségügyi ellátásban részesülő kitett szemé -
lyek – európai intézkedéseket is indokolhatnak.
A WHO 2014. augusztus 8-án nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzetnek nyilvánította az ebola -
járványt. A Bizottság egy héttel korábban audiokonferenciát hívott össze a HSC-vel az érintett országokban gyorsan 
romló helyzet kapcsán. A konferencián számos bizottsági szolgálat, valamint az ECDC, a WHO és a tagállamok is 
részt vettek. A cél a megtett és tervezett intézkedésekkel kapcsolatos információcsere és a fellépések koordinálása, 
a készültség megerősítése érdekében teendő további fellépések meghatározása, valamint az érintett országoknak 
nyújtandó támogatás mérlegelése volt. Megvitatták a helyszínen dolgozó EU/EGT-állampolgárok egészségügyi eva -
kuációjának lehetőségeit is. Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság az ECDC segítségével kérdő -
ívet dolgozott ki az ebolával szembeni készültségről (hogy áttekintést nyerjen a laboratóriumi kapacitás, az ebola 
kezelésébe bevonható kórházi létesítmények és a megfelelő közlekedési módok felett), amelyet kiküldött a tagál -
lamoknak, és amelyet a legtöbb tagállam meg is válaszolt. Miután a WHO nemzetközi horderejű közegészségügyi 
szükséghelyzetet hirdetett, megugrott az ebolával foglalkozó HSC-ülések gyakorisága (2015. januárig közel hetente 
került sor ilyen ülésre). A HSC napirendjére csak 2015 februárjától kerültek vissza az olyan rendes ügymenethez 
kapcsolódó témák, mint a közös közbeszerzés és a munkacsoportok.4. háttérmagyarázat43 
Ami a közös közbeszerzésre vonatkozó rendelkezések végrehajtását illeti, összessé -
gében azt állapítottuk meg, hogy a tagállamok csekély reakciókészsége miatt ellen -
őrzésünk időpontjáig csak lassú előrelépés történt a pandémiás influenza elleni 
vakcina – a 2009-es H1N1-pandémia után kezdeményezett – közös közbeszerzésének 
megszervezése terén, és hogy nem áll rendelkezésre uniós szintű mechanizmus az 
egészségügyi ellenintézkedések iránti sürgős szükségletek kielégítésére, ami adott eset -
ben gyengítheti az Unió pandémiás influenzával szembeni készültségét.
A formalizált Egészségü gyi Biztonsági Bizottságra váró 
stratégiai és operatív jellegű kihívások
44 
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat létrehozza 
a tagállamok képviselőiből álló Egészségügyi Biztonsági Bizottságot, amelynek elnöki 
tisztét a Bizottság tölti be (a bizottság szerepének és feladatainak részletesebb leírását 
lásd: II. melléklet ).
45 
Az összes tagállam kinevezte saját tagját a HSC-be. 2014-ben egy, 2015-ben három 
alkalommal került sor plenáris ülésre, ezenfelül számos audiokonferenciát tartottak, 
különösen az ebolaválság fejleményeit illetően (lásd: 4. háttérmagyarázat ).
26 Ellenőrzési észrevételek 
46 
Ellenőrzésünk idején a HSC négy munkacsoportjának – egy készültséggel foglalko -
zó állandó munkacsoportnak, egy állandó kommunikátori hálózatnak, egy újonnan 
érkező migránsokkal és fertőző betegségekkel foglalkozó ad hoc munkacsoportnak, 
valamint egy, az antimikrobiális rezisztencia elleni küzdelemmel foglalkozó ad hoc 
munkacsoportnak – dolgozták ki a feladatmeghatározását (lásd: 2. háttérmagyará -
zat). Hivatalosan azonban a HSC csak a kommunikátorok hálózatát és a készültségi 
munkacsoportot hozta létre. Ezeknek feladatmeghatározásuk szerint (az értékelést 
segítő teljesítménymutatókat is tartalmazó) éves munkatervet kell készíteniük és 
jóvá hagyásra benyújtaniuk a HSC-nek, hogy strukturált módon végezhessék a témá -
val kapcsolatos munkájukat. Megállapítottuk, hogy az ellenőrzés végéig (2016. már -
cius) nem nyújtották be a HSC-nek jóváhagyásra a munkacsoport feladatmeg -
határozásában előírt mutatókat tartalmazó éves munkatervet. Ez azt jelenti, hogy 
a munkacsoportok nem feladatmeghatározásuknak megfelelően végzik munkájukat, 
és teljesítményük nem mérhető megfelelően.
47 
A HSC munkacsoportjaiban való részvétel önkéntes. Ellenőrzésünk végére az összes 
tagállam kinevezte résztvevőjét a kommunikátori hálózatba. A Bizottság felszólítást 
küldött a készültségi munkacsoport résztvevőinek kinevezésére is (lásd még: a fenti 
42. bekezdés), azonban 2016 márciusáig ennek csak kilenc tagállam tett eleget. Mind -
azonáltal fontos lenne, hogy nagyszámú tagállam vegyen részt a munkacsoportok -
ban, mert csak így biztosítható, hogy a HSC később támogassa és hasznosítsa azok 
eredményeit.
48 
Megállapítottuk, hogy amikor a HSC még nem hivatalos formában működött a Tanács 
által kibocsátott feladatmeghatározás alapján (azaz 2013 előtt), munkaprogramjai 
éves célkitűzéseket és beszámolási kötelezettséget írtak elő, és dokumentált cselek -
vési tervekkel rendelkezett, amelyekről előrehaladási jelentéseket készített. A határo -
kon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat megváltoztatta HSC 
jogállását és hatáskörét. Arra azonban sem a HSC dokumentumaiban, sem a Bizott -
ságnál nem találtunk bizonyítékot, hogy a HSC jelenleg megállapodáson alapuló 
stratégiai tervezés vagy hosszabb távú stratégiai területeket meghatározó, naprakész 
ütemterv alapján végezné feladatait. Az ellenőrzés során a tagállami képviselők 
is aggályaiknak adtak hangot a HSC audiokonferenciái kapcsán, amelyek egyesek 
szerint túlságosan a technikai kérdésekre összpontosítottak, és nem helyeztek kellő 
hangsúlyt a stratégiai vitákra.
27 Ellenőrzési észrevételek 
49 
A HSC összességében igen fontos munkát végzett, különösen az ebolaválság kezelé -
se terén, és több olyan együttműködési mechanizmus kidolgozását kezdeményezte – 
többek között a laborhasználat és az egészségügyi evakuálás terén –, amelyek a jö -
vőben is fenntarthatók vagy későbbi válságok esetén újból mobilizálhatók lesznek44. 
A HSC olyan jelentős platformmá nőtte ki magát, ahol az illetékes bizottsági szolgá -
latok és a tagállamok képviselői összevonhatták kapacitásaikat és információcserébe 
kezdhettek, többek között a WHO-val is. Ez újabb bizonyítékot jelent a HSC kiemelt 
relevanciájára és fontosságára, amelyet a Nyugat-Afrikában kitört ebolajárvány tanul -
ságairól szóló következtetéseiben45 a Tanács is elismert.
50 
Ugyanakkor arra is találtunk bizonyítékokat, hogy miután a WHO nemzetközi hord -
erejű közegészségügyi szükséghelyzetnek nyilvánította az ebolajárványt, a HSC 
munkájának és audiokonferenciáinak középpontjában mintegy fél éven át az ebola -
válságra való reagálás állt, noha az alacsony kockázatú veszélyt jelentett az Unió 
számára46. Emiatt azonban a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről 
szóló határozat keretének stratégiai kidolgozásával és végrehajtásával összefüggő 
tevékenységek háttérbe szorultak a HSC-nél ebben az időszakban.
51 
Az elmúlt években nagy számban előforduló jelentős közegészségügyi incidensek 
(például a közel-keleti, légzőszervi tünetegyüttest okozó koronavírus, az ebola és 
a Zika), valamint a HSC stratégiai tervezésének hiánya bizonyos mértékben magya -
rázatot nyújt arra, hogy a HSC ülései miért voltak jellemzően inkább technikai és 
reagálásközpontú, mintsem stratégiai jellegűek. Ezenfelül megállapítottuk azt is, 
hogy a HSC technikai munkájának elvégzéséért, illetve támogatásáért felelős munka -
csoportok esetében lassú volt az előrehaladás.
52 
Maga a Bizottság is fejleszteni tudna még a más bizottsági szolgálatoknál, ügynök -
ségeknél és programoknál végzett kapcsolódó tevékenységek feltérképezésén és 
az azokról szóló jelentések kidolgozásán (lásd: 96–102. bekezdés). Ezek a tényezők 
együttesen arra mutatnak, hogy van még lehetőség tovább javítani a HSC stratégiai 
munkáján. Ez azért is fontos lenne, mert a HSC most erős felhatalmazással rendel -
kezik – különösen a tagállamok készültségi és reagálási terveinek a Bizottsággal kö -
zösen végzett koordinálása terén (lásd: 44. bekezdés) –, és így fontos, hogy a lehető 
legmagasabb szintű védelmet nyújtsa az Unióban megjelenő egészségügyi veszé -
lyekkel szemben.44 A III. kamara által 
a válságkezelési struktúrák 
kapcsán jelenleg folytatott 
teljesítmény-ellenőrzés  – 
amely szintén foglalkozik az 
ebolajárványra adott uniós 
válasszal – eredményei 
nyomán a  Számvevőszék által 
teendő ellenőrzési 
megállapítások sérelme 
nélkül.
45 A Tanács 2015. december 17-i 
következtetései: A Nyugat-
Afrikában kitört ebolajárvány 
tanulságai  – Egészségügyi 
biztonság az Európai Unióban 
(2015/C  421/04).
46 Lásd: az ECDC 2014. 
szeptember 3-i Outbreak of 
Ebola virus disease in West 
Africa, 4th update  (Az ebolavírus 
okozta járvány kitörése 
Nyugat-Afrikában  – 4. változat) 
című gyors 
kockázatértékelése, amely 
szerint rendkívül alacsony 
annak a kockázata, hogy egy 
tervezett egészségügyi 
evakuálás következtében az 
Unióba érkező beteg 
elterjessze az ebolafertőzést.
28 Ellenőrzési észrevételek 
A gyakorlatban nehézségekbe ü tközik a  reagáláskoordinálási 
szabályok alkalmazása
53 
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat bevezető 
szakasza kijelenti, hogy bár a közegészségügyi válságok nemzeti szintű kezelése 
a tagállamok feladata, az egyes tagállamok intézkedései sérthetik más tagállamok ér -
dekeit, amennyiben nem egységesek, vagy amennyiben egymástól eltérő kockázat -
értékeléseken alapulnak. Ezért amikor a tagállamok valamely határokon átterjedő 
súlyos egészségügyi veszély elleni közegészségügyi intézkedés elfogadását tervezik, 
arról először tájékoztatniuk kell a többi tagállamot és a Bizottságot, és ki kell kérni -
ük azok véleményét47. Ha a közegészségügy védelme annyira sürgős, hogy azonnali 
intézkedésekre van szükség, a tagállamok azok elfogadását követően is tájékoztat -
hatják a többi tagállamot és a Bizottságot.
54 
Az ebolaválság tapasztalatai arra mutatnak, hogy komoly kihívást jelent az a kö -
vetelmény, amely szerint a nemzeti szintű intézkedést megelőzően tájékoztatni 
kell a többi tagállamot (azaz a HSC-t). Néhány tagállam úgy döntött, hogy az ECDC 
és a WHO kockázatértékelésétől eltérve bevezeti az utasok beutazáskori szűrését 
a nyugat-  afrikai repülőjáratokat fogadó repülőtereken. Az ECDC és a WHO a későbbi 
kockázatértékeléseiben sem javasolta a beutazáskor végzett szűrésre vonatkozó in -
tézkedések bevezetését, tekintettel a  költségvonzatokra, az eredmények terén mutat -
kozó alacsony hatékonyságra, valamint az érintett országokban alkalmazott eredmé -
nyes kiutazáskori szűrési rendszerre48. A Bizottság 2014. október 16-án magas szintű 
koordinációs értekezletre hívta össze az uniós egészségügyi minisztereket az ebola 
témájában, ahol sor került az uniós határokon alkalmazandó esetleges beutazáskori 
intézkedések megvitatására is. Az értekezlet nyomán a Bizottság és a WHO elvégezte 
az érintett nyugat-afrikai országok által a kiutazáskor alkalmazott ebolaszűrés ellen -
őrzését. Az ellenőrzés azt állapította meg, hogy a kiutazáskor alkalmazott szűrési 
folyamat végrehajtása megfelelő, és hogy az eljárások nagy valószínűséggel kiszűrik 
az ebola tüneteit mutató utasokat.
55 
A Bizottság ezért 2015-ös végrehajtási jelentésében49 az ebolajárvány fontos tanul -
ságai között megemlítette azt is, hogy a tagállamokat nemzeti válaszintézkedéseik 
összehangolására kötelező rendelkezések végrehajtása még javításra szorul. Ha a tag -
államok nem tájékoztatják egymást megfelelően és időben a megtett és tervezett 
nemzeti szintű közegészségügyi intézkedéseikről, az más tagállamokban éreztetheti 
a hatását. Ilyen következmény lehet például az ellenőrzések megkétszerezése és az 
olyan személyek felkutatása, akik az Unióba való első belépésük során már átestek 
szűrésen, ami kiegészítő erőfeszítéseket és erőforrásokat kíván meg a többi tag -
államtól, valamint a közegészségügyi hatóságokra nehezedő fokozott nyomás a mé -
dia részéről, amely magyarázatot követel arra, hogy a tagállamok miért nem követik 
egységesen a WHO és az ECDC tudományos tanácsait.47 Az 1082/2013/EU határozat 
11. cikke értelmében.
48 Lásd: az ECDC 2014. 
szeptember 3-i Outbreak of 
Ebola virus disease in West 
Africa, 4th update  (Az ebolavírus 
okozta járvány kitörése 
Nyugat-Afrikában  – 4. változat) 
című gyors 
kockázatértékelése, illetve az 
ECDC 2014. október 12-i 
Infection prevention and control 
measures for Ebola virus 
disease – entry and Exist 
screening measures  (Ebolavírus 
okozta járvány: a fertőzések 
megelőzése és 
kontrollintézkedések – A be- 
és kiutazáskor alkalmazott 
szűrési intézkedések) című 
technikai jelentése.
49 Jelentés az 1082/2013/EU 
határozat végrehajtásáról. 
COM(2015) 617 final, 2015. 
december  7.
29 Ellenőrzési észrevételek 
Széles körben elismert a meglévő korai figyelmeztető 
és gyorsreagáló, valamint járványü gyi fel ügyeleti 
rendszerek és eljárások fontossága, de több ter ületen 
továbbfejlesztésre lenne sz ükség
56 
Megvizsgáltuk, hogy megfelelően irányítják-e és hajtják-e végre azokat a meglévő 
korai figyelmeztető és gyorsreagáló, valamint járványügyi felügyeleti rendszereket, 
amelyek jogalapját a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 
határozat képezi (lásd még: 1. ábra ). Összességében azt állapítottuk meg, hogy 
ezek a rendszerek évek óta működnek, és az érdekeltek széles köre elismeri az Unió 
szintjén betöltött szerepük fontosságát, ugyanakkor azonban szükség lenne egyes el -
járások és rendszerek továbbfejlesztésére. A következő szakaszban kifejtjük, hogy fej -
leszteni kellene az EWRS-t és annak a más riasztási rendszerekhez való kapcsolódását, 
és hogy még nem történt meg a súlyos vegyi és környezeti veszélyekkel kapcsolatos, 
frissített, uniós szintű korai figyelmeztetési és gyorsreagálási megközelítés tesztelése. 
Végül fejlesztésre szorul az uniós járványügyi felügyeleti rendszer is, amely esetében 
el kell végezni az adatok összehasonlíthatóságának és minőségének optimalizálását.
Az EWRS kiterjedt használata és széles körű elismertsége 
ellenére további fejlesztésekre lenne sz ükség, többek között 
a más riasztási rendszerekkel való kapcsolódás ter ületén
57 
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos riasztások 
uniós szintű kiadására szolgáló korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer (EWRS) 
jogalapját a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat 
biztosítja. A korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer állandó kommunikációt 
biztosít a Bizottság és a közegészségügyi kockázatokkal kapcsolatos riasztásokért és 
értékelésekért, illetve a  közegészség védelme érdekében meghozandó intézkedések 
meghatározásáért felelős illetékes nemzeti hatóságok között. A Bizottságot ebben 
támogató és segítő ECDC feladata az EWRS működtetése és annak biztosítása, hogy 
a tagállamoknál rendelkezésre álljon a koordinált reagáláshoz szükséges kapacitás. 
Az ECDC elemzi az EWRS útján kapott üzenetek tartalmát, továbbá információt, szak -
véleményt, tanácsot és kockázatértékelést nyújt.
58 
A Bizottság és az ECDC továbbá intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az 
EWRS hatékonyan kapcsolódjon a többi (például az állategészségügy, az élelmiszer és 
takarmány vagy a polgári védelem területén működő) közösségi riasztórendszerhez. 
Ezen elvárások alapján elkészítettük az EWRS működésének és irányításának általános 
értékelését.
30 Ellenőrzési észrevételek 
59 
A határozat elfogadását követően az EWRS-en több változtatást is végeztek: pél -
dául új adatmezőket adtak hozzá a fertőző betegségektől eltérő veszélyek bevitele 
érdekében, és kibővítették a riasztással kapcsolatos fogalmak meghatározásaival. 
Megállapítottuk, hogy az illetékes tagállami hatóságok és a Bizottság széles körben 
használják az EWRS-t: 2004 óta 1493 üzenetet vittek be a rendszerbe (lásd: 2. ábra ). 
Mindazonáltal megállapítottuk, hogy bár idővel történtek frissítések és fejlesztések, 
a rendszer jellegéből adódóan belső korlátokkal szembesül, ugyanis elavult struktú -
rája miatt nem alkalmas a korszerű IT-eszközök integrációjára, a közösségi médiákhoz 
való kapcsolódásra és a mobil eszközökkel való teljes körű kompatibilitásra. 2. ábraAz EWRS-ben rögzített ü zenetek (2004–2015)
Az 1493 üzenet megoszlása: 2004 óta 1482 
fertőző betegséggel kapcsolatos esemény, illetve 2014 óta:
– 1 vegyi eredetű incidens;
– 6 környezeti eredetű incidens; – 4 ismeretlen eredetű potenciális incidens.
Összesen 725 üzenet kapott „riasztás” vagy „korai 
/f_igyelmeztetés” besorolást.
UK SK SI SE RO PT PL NO NL MT LV LU LT IT IS IE HU HR GR FR FI ES EE EC/one.superior DK DE CZ CY CH BG BE AT350
300
250
200
150
100
50
0
1 EB = Európai Bizottság.
Forrás:  Európai Számvevőszék, az EWRS-ről az ECDC által 2015 októberében szolgáltatott adatok alapján.
31 Ellenőrzési észrevételek 
50 Az ECDC-nek az alapító 
rendelete (a 851/2004/EK 
rendelet) értelmében végzett 
második független 
értékeléséről szóló, 2014. 
október 8-i zárójelentés.
51 A legtöbb tagállam esetében 
a HSC-tag és az EWRS-
kapcsolattartó nem ugyanaz 
a személy. Szokás szerint (bár 
nem minden esetben) 
a HSC-be az egészségügyi 
minisztérium delegálja egy 
vezető szakpolitikai 
munkatársát, míg az 
EWRS-kapcsolattartó tisztjére 
a tagállami közegészségügyi 
hivatal vegyik vezető technikai 
munkatársát nevezik ki.60 
Az ECDC legutóbbi, a 2008–2012-es időszakra vonatkozó külső értékelő jelentése50 
túlnyomórészt pozitívan értékelte az EWRS technikai kialakítását és felhasználó -
barát jellegét, de megjegyezte, hogy a rendszer nem nyújtott jó teljesítményt 
a válságok alatt, mivel a múltban könnyen túltelítődött, és a jelek szerint érdemes 
lenne felülvizsgálni, hogy hathatósabb támogatást tudjon nyújtani az egészségügyi 
szükséghelyzetekben.
61 
Jelenleg nem áll rendelkezésre külön erre a célra kialakított uniós szintű helyzet -
ismereti platform vagy eszköz a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek 
kezelése érdekében tett tagállami közegészségügyi intézkedések valós idejű át -
tekintésére. Erre a célra vagy az EWRS-t használják, vagy e-maileket váltanak (például 
a HSC tagjai és a Bizottság). Érdemes lenne kifejleszteni egy ilyen funkciót, akár egy 
külön erre a célra kialakított eszköz, akár az EWRS egy bővített változatában beveze -
tett, integrált funkció formájában.
62 
2012-ig az azóta megszűnt EWRS-Bizottság foglalkozott az egészségügyi válságok 
technikai kérdéseivel, míg az informális Egészségügyi Biztonsági Bizottság akkori -
ban stratégiaibb irányultságú munkát végzett51. Megállapításaink arra utalnak, hogy 
a jelenlegi keretrendszerben is szükség van az ilyen technikai jellegű munka el -
végzésére (a HSC-ről lásd még: a fenti 51. bekezdés). Ellenőrzésünk idején (2016. már -
cius) a Bizottság és az ECDC tárgyalásokat folytatott egy csoport létrehozásáról 
a közegészség  ügyi kockázatok értékelésének felülvizsgálata és a szakpolitikai opciók 
elemzése érdekében. Úgy ítélték meg, hogy erre a csoportra szükség van a HSC 
tehermentesítése érdekében, azonban a gyakorlati lépésekről sem javaslat, sem meg -
egyezés nem született.
63 
Az ellenőrzés idején nem létezett az EWRS-t támogató olyan felhasználói csoport 
vagy hasonló testület sem, amely segítséget nyújtott volna az EWRS felhasználói 
közösségének a rendszer napi használata során felmerülő funkcionális és eljárási 
kérdésekben, illetve kezelte volna az esetleges módosítási vagy fejlesztési kéréseket, 
és képzéseket biztosított volna. Ez azért különös, mert az EWRS-Bizottság 2012 előtt 
foglalkozott ilyen tevékenységekkel, és az EWRS tagállami képviselői jelezték, hogy 
folyamatos lenne az igény ezeknek a kérdéseknek a rendszeres megvitatására.Az EWRS-ben rögzített ü zenetek (2004–2015)
32 Ellenőrzési észrevételek 
64 
A Bizottság 2015-ös végrehajtási jelentésében52 megemlítette, hogy mérlegeli az 
EWRS újabb továbbfejlesztését, amely középtávon felhasználóbarátabb funkciók ki -
fejlesztését is lehetővé tenné, erre azonban csak akkor kerülne sor, miután az érdekel -
tekkel és az ECDC-vel megállapodtak az EWRS IT-eszközének teljes körű átalakításáról 
(azaz korszerűsítéséről). Ellenőrzésünk idején azonban nem találtunk konkrét bizonyí -
tékot a Bizottságnál arra, hogy ezen a területen előrelépés történt volna.
65 
A Bizottság már 2011-ben meghatározta53, hogy mely ügynökségeket és uniós szintű 
riasztási rendszereket54 kellene összekapcsolni az EWRS-sel. A jegyzék minden 
riasztási rendszer esetében jelezte, hogy miért szükséges az EWRS keretében kiadott 
riasztások összekapcsolása az adott rendszerrel. A kapcsolódások tekintetében a mel -
léklet feltüntette a célkitűzéseket és a megoldandó hiányosságokat is. Megvizsgáltuk, 
hogy 2011 óta történt-e haladás az összekapcsolás terén, és megállapítottuk, hogy 
ellenőrzésünk idején (2016 márciusában) még mindig rendelkezésre állt egy jegyzék55 
azokról a riasztási és informatikai rendszerekről, amelyeket fokozatosan össze kellene 
kötni az EWRS-sel.
66 
A riasztási rendszerek összekapcsolása fontos feladat, mert a különböző bi -
zottsági szolgálatok által kezelt különböző uniós riasztási rendszerek (például 
a növényegészség  ügy kapcsán az EUROPHYT, vagy a nem élelmiszer jellegű veszélyes 
termékeknél a RAPEX) esetében a tagállami kapcsolattartók is eltérőek lehetnek, 
emiatt tagállami és uniós szinten egyaránt kulcsfontosságú lenne a kommunikáció -
áramlás megfelelő szabályozása.
67 
A Bizottság szerint56 az eljárási és technikai összekapcsolási tevékenységek teljes 
lezárására mindaddig nincs lehetőség, amíg nem áll rendelkezésre egyértelműbb 
információ az EWRS informatikai eszköze (az előző bekezdésekben ismertetett) „teljes 
átformálásának” hatóköréről és hatásáról. Mindeközben azonban eredményes eljárá -
soknak kell hatályban lenniük a tevékenységek átfedésének vagy megkettőzésének 
elkerülése és a különböző veszélyekkel kapcsolatos riasztásokra való eredményes és 
gyors reagálás biztosítása érdekében.52 COM(2015) 617 final.
53 A SEC(2011) 1519 végleges 
hatásvizsgálathoz csatolt, 
Structure for preparedness and 
response to cross-border health 
threats  (A határokon átterjedő 
egészségügyi veszélyekkel 
kapcsolatos készültségi és 
reagálási struktúra) című 
dokumentum.
54 Például a  nem élelmiszer 
jellegű veszélyes termékek 
riasztási rendszere, valamint az 
állat-egészségügyi és az 
élelmiszer-biztonsági riasztási 
rendszer.
55 Az 1082/2013/EU határozat 
8. cikke szerinti (az ellenőrzés 
idején még el nem fogadott) 
végrehajtásiaktus-tervezet 
melléklete.
56 COM(2015) 617 final.
33 Ellenőrzési észrevételek 
68 
Összességében azt állapítottuk meg, hogy az EWRS évek óta működik, és az érdekel -
tek széles köre – köztük az ellenőrzésünk során megkérdezett felhasználói – elismerik 
az Unió szintjén betöltött szerepének fontosságát. A Bizottság és az ECD azonban 
még nem tette meg a szükséges lépéseket az EWRS továbbfejlesztése érdekében 
és azért, hogy integrált megoldásokat fejlesszen ki a határokon átterjedő súlyos 
egészség  ügyi veszélyekkel kapcsolatos helyzetismeret- és incidenskezelésre. Ezen -
felül még nem zárult le az EWRS-nek a más uniós szintű riasztási rendszerekkel való 
eljárási és technikai összekapcsolása.
Még nem történt meg a súlyos vegyi és környezeti 
veszélyekkel kapcsolatos, frissített, uniós szintű korai 
figyelmeztetési és gyorsreagálási megközelítés tesztelése
69 
Ha a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozatban előírt 
riasztási szabályok szerint riasztás kiadására kerül sor, a Bizottság az EWRS-en keresz -
tül haladéktalanul az illetékes nemzeti hatóságok és a HSC rendelkezésére bocsát egy 
kockázatértékelést a közegészségügyi veszély potenciális súlyosságáról, feltüntetve 
a potenciális közegészségügyi intézkedéseket is57. Amennyiben a riasztás fertőző 
betegségre, antimikrobiális rezisztenciára vagy kapcsolódó egészségügyi problé -
mákra vonatkozik, illetve ismeretlen eredetű, a kockázatértékelést az ECDC-nek kell 
el készítenie. A Bizottság adott esetben az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságot 
vagy más uniós ügynökséget is felkérhet a kockázatértékelés elkészítésére. Amen y-
nyiben ez a kockázatértékelés részben vagy egészben kívül esik az uniós ügynöksé -
gek hatás  körén, azonban arra az uniós szintű reagálás koordinálásához van szükség, 
a Bizottság ad hoc  kockázatértékelést bocsát rendelkezésre. Megvizsgáltuk, hogyan 
működne ez a folyamat a gyakorlatban.
70 
A határozat a vegyi és környezeti veszélyek tekintetében teljes mérlegelési jogkört 
biztosít a Bizottságnak arra, hogy bármilyen megfelelő forrásból gyors kockázatérté -
kelést szerezzen be. Az ellenőrzés idején egy uniós társfinanszírozású projekttől sze -
rezték be a vegyi eredetű veszélyekre vonatkozó gyors kockázatértékeléseket. A pro -
jekt átfogó eszközkészletet fejlesztett ki az ilyen veszélyek elemzésére, azonban 2016 
márciusában lezárult. Ettől az időponttól kezdve a Bizottság – hogy eleget tegyen az 
ilyen jellegű veszélyekkel kapcsolatos gyors kockázatértékelések nyújtására irányuló 
jogi kötelezettségének – szabványos működési eljárásokat dolgozott ki tudományos 
bizottságával58, amely a szükséges kapacitás biztosítása érdekében átvette a projekt 
outputjainak egy részét (de nem az összeset).57 Az 1082/2013/EU határozat 
közegészségügyi 
kockázatértékelésről szóló 
10. cikke.
58 A fogyasztói biztonsággal, 
közegészségüggyel és 
környezettel kapcsolatos 
szakpolitikáinak és 
javaslatainak előkészítése 
során a  Bizottság független 
tudományos bizottságoktól 
kér megbízható tudományos 
tanácsadást. A  tudományos 
bizottságok tudományos 
tanácsadóktól és egy szakértői 
adatbázistól kaphatnak 
kiegészítő szaktanácsokat. 
A 2009-ben létrehozott három 
bizottság egyike az 
egészségügyi és környezeti 
kockázatok tudományos 
bizottsága (SCHER) volt; ezt 
2016-ban az új SCHEER 
bizottság váltotta fel.
34 Ellenőrzési észrevételek 
71 
Általában ritkán történnek határokon átterjedő súlyos vegyi incidensek, jellegüknél 
fogva azonban előfordulhat, hogy gyors – akár 12–36 órán belüli, adott esetben 
munka  időn kívüli – kockázatértékelésre van szükség. A tudományos bizottság koráb -
ban nem ilyen keretek között nyújtott szakvéleményt.
72 
A fent említett projekt által 2016-ban végzett felmérés szintén bizonyította, hogy 
az általa kifejlesztett eszközkészlet elemei mekkora hozzáadott értéket képviselnek 
a vegyi eredetű veszélyek elhárítása szempontjából. A felmérés ugyanakkor meg -
állapította, hogy miután az összes szakértőt felvették a tudományos bizottság vegyi 
veszélyek gyors kockázatértékelésével foglalkozó munkacsoportjába (a szakértők 
toborzására irányuló felhívás 2016. május 9-én zárult le), valószínűleg sok képzésre és 
gyakorlásra lenne szükség, mire a mechanizmus elérné optimális eredményességét, 
és a kívánt minőségben, határidőre tudná előállítani a gyors kockázatértékeléseket. 
Ezenfelül megállapítottuk, hogy a Bizottság átvette a projekttől az utóbbi által kifej -
lesztett – a potenciális súlyos vegyi veszélyeknek az EWRS-riasztás előtti monitoro -
zását végző  – informatikai eszköz59 gondozását. Az eszközbe azonban ellenőrzésünk 
időpontjáig csak 14 tagállam regisztrált felhasználót, ami azt jelenti, hogy az Unióban 
nem áll rendelkezésre teljes körű és egységes lefedettség az ilyen típusú veszélyek 
bejelentésére. A Bizottság nem nyújtott be olyan dokumentumot, amely egyértelmű -
en bemutatná, hogyan történik a platform moderálása és karbantartása, a használa -
tával kapcsolatos képzés, illetve alkalmazásának ösztönzése.
73 
A tudományos bizottság által készítendő gyors kockázatértékelésekkel kapcsolatos 
szabványos működési eljárások csak a vegyi eredetű incidensekről tesznek említést, 
a környezeti veszélyekről nem. A Bizottság szintjén nem találtunk más, a határokon 
átterjedő súlyos környezeti veszélyek gyors kockázatértékelésének megszerzésére 
irányuló szabványos működési eljárást. Összességében kevés uniós szintű tapasztalat 
áll rendelkezésre a határokon átterjedő súlyos vegyi vagy környezeti veszélyek keze -
lése terén, és az ilyen veszélyek frissített monitoring- és gyorsriasztási rendszere még 
tesztelésre vár.59 Kémiaianyag-biztonsági 
riasztási rendszer (RASCHEM).
35 Ellenőrzési észrevételek 
Az uniós járvány ügyi fel ügyeleti rendszer általánosságban 
jól működik, de optimalizálni kell az adatok 
összehasonlíthatóságát és minőségét
74 
A Bizottságnak az ECDC alapító rendeletének egyedi rendelkezései alapján ki kell 
alakítania és naprakészen kell tartania a járványügyi felügyeleti hálózat működésével 
kapcsolatos eljárásokat60. Ezenfelül a járványügyi felügyeletre vonatkozó informá -
ciók közlésekor az illetékes nemzeti hatóságoknak az uniós betegségjegyzékben 
szereplő valamennyi fertőző betegség és kapcsolódó különös egészségi probléma 
esetében a határozat szerint elfogadott esetdefiníciókat61 kell használniuk, amen y-
nyiben azok rendelkezésre állnak. A Bizottság az adatok összehasonlíthatóságának 
és összeegyeztethetőségének uniós szintű biztosítása érdekében esetdefiníciókat 
fogad el. Az ECDC gondozza és működteti a TESSy járványügyi felügyeleti platfor -
mot, amelybe a tagállamok feltöltik felügyeleti adataikat. Az uniós szinten gyűjtött 
felügyeleti adatok minőségének javítása képezi az ECDC hosszú távú felügyeleti 
stratégiájának egyik célkitűzését a 2014–2020-as időszakban. Az ECDC többéves stra -
tégiai programja62 kijelenti azt is, hogy javítható lenne a tagállami adatok minősége 
és összehasonlíthatósága.
75 
Az ECDC és a tagállami felügyeleti szakértők együttműködésben felügyeleti stan -
dardokat dolgoztak ki az uniós felügyelet egységesítése és az adatok minőségének 
javítása érdekében. Az ECDC megítélése szerint a tagállamok összességében kielégí -
tően megfelelnek a beszámolási követelményeknek. Gyakran problémás azonban az 
adatok minősége (teljesség és reprezentativitás). Az ECDC három betegség63 eseté -
ben speciális adatminőség-értékelést végzett egyes mutatók, így a teljesség, a pon -
tosság és a helytállóság értékelése érdekében. Az értékelések számos hiányosságot 
tártak fel e kritériumokkal kapcsolatban.
76 
Az ECDC 2009 óta működtet egy projektet a tagállami felügyeleti rendszerek által 
gyűjtött adatok minőségének javítása érdekében; a projekt lezárását 2011-re tervez -
ték, azonban még 2015-ben is működött. Végezetül az ECDC szerint az adatminőségi 
problémák egyik oka abban keresendő, hogy a tagállamok gyakran a 2012-es bizott -
sági végrehajtási határozat szerinti uniós esetdefinícióktól eltérő meghatározásokat 
használnak64.
77 
Összességében azt állapítottuk meg, hogy az ECDC által a járványügyi felügyeletre 
vonatkozó adatszolgáltatás problémáinak megoldása érdekében tett erőfeszítések 
még nem jártak teljes sikerrel az adatok optimális összehasonlíthatóságának és 
minőségének biztosítása terén. Ugyanakkor a tagállamok is elősegíthetnék e terület 
fejlődését azáltal, hogy az uniós esetdefiníciókat használják, és optimalizálják az 
ECDC-nek való adatszolgáltatást.60 Az 1082/2013/EU határozat 
III. fejezete.
61 Az esetdefiníció olyan 
általánosan elfogadott 
diagnosztikai kritériumok 
együttese, amelyeknek 
teljesülniük kell ahhoz, hogy 
megbízhatóan ki lehessen 
mutatni egy konkrét, 
határokon átterjedő súlyos 
egészségügyi veszély 
fennállását.
62 ECDC SMAP 9.1 Surveillance 
„Context and future outlook”  
(Az ECDC többéves stratégiai 
programjának 9.1. fejezete: 
„Felügyelet. Háttér és jövőbeni 
kilátások”).
63 Az ECDC 53 fertőző 
betegségről és a kapcsolódó 
egészségügyi problémákról 
gyűjt, elemez és terjeszt 
felügyeleti adatokat mind a 28 
uniós tagállamban és a  három 
EGT-tagország közül kettőben 
(Izlandon és Norvégiában). 
http://ecdc.europa.eu/en/
activities/surveillance/Pages/
index.aspx
64 A Bizottság 2012. augusztus 8-i 
végrehajtási határozata az 
Európai Parlament és a Tanács 
2119/98/EK határozata 
értelmében a közösségi 
hálózatnak jelentendő fertőző 
betegségek esetdefinícióinak 
megállapításáról szóló 
2002/253/EK határozat 
módosításáról (HL L 262., 
2012.9.27., 1.  o.).
36 Ellenőrzési észrevételek 
A polgárok egészség ügyi veszélyektől való védelme 
tekintetében hiányosságok jellemzik az egészségü gyi 
program teljesítményét
78 
Megvizsgáltuk, hogy az uniós egészségügyi programok eredményesen hozzájárul -
nak-e a polgárok egészségügyi veszélyekkel szembeni védelméhez. Ennek érdekében 
részletesen elemeztük a második egészségügyi program egészségügyi veszélyekkel 
kapcsolatos célkitűzése (lásd: 11. bekezdés) keretében finanszírozott 20 fellépés 
(áttekintést lásd: III. melléklet ) teljesítményét és az Egészség- és Fogyasztóügyi 
Végre  hajtó Ügynökség (CHAFEA) általi igazgatását. Az ellenőrzés keretében hét 
projekt koordináló kedvezményezettjét is felkerestük. Megvizsgáltuk azt is, hogy 
az éves munkatervekben megfogalmazott idevágó fellépésekhez képest és a kap -
csolódó bizottsági teljesítménymérés szerint milyen előrelépés történt a jelenlegi, 
harmadik egészségügyi program egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos célkitűzése 
terén. Összességében megállapítottuk, hogy a polgárok (határokon átterjedő súlyos) 
egészség  ügyi veszélyektől való védelme tekintetében hiányosságok jellemzik az 
egészségügyi program teljesítményét. A következő bekezdésekben beszámolunk 
egyrészt arról, hogy a második egészségügyi program (2008–2013) egészségügyi 
veszélyekre irányuló fellépései nem hoztak fenntartható eredményeket, másrészt 
a harmadik egészségügyi program egészségügyi veszélyekre irányuló célkitűzésével 
kapcsolatos mutató mérése terén mutatkozó hiányosságokról. Megállapítottuk to -
vábbá, hogy a 2014–2016-os időszakban viszonylag alacsony marad az egészségügyi 
veszélyekre irányuló fellépésekkel kapcsolatos kiadások szintje, figyelembe véve az 
érintett célkitűzés fontosságát és ambiciózus jellegét, valamint a rendelkezésre álló 
forrásokat.
A második uniós egészség ügyi program egészség ügyi 
veszélyekre irányuló fellépései nem hoztak fenntartható 
eredményeket
79 
A második egészségügyi program a tervek szerint az emberi egészség és bizton -
ság védelme és előmozdítása, valamint a közegészségügy javítása révén kiegészíti, 
támogatja és hozzáadott értékkel látja el a tagállamok szakpolitikáit65. A program 
három célkitűzésének egyike a polgárok egészségügyi biztonságának javítása. E cél -
kitűzés keretében az ellenőrzés az 1.1. fellépésre terjedt ki, amelynek célja a polgárok 
egészség  ügyi veszélyekkel szembeni védelme.
80 
Az uniós költségvetési rendelet értelmében a költségvetés végrehajtásának a gondos 
pénzgazdálkodás elveivel (gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség) össz -
hangban kell történnie. Az eredményesség elve azt jelenti, hogy a kitűzött konkrét 
célok és a kívánt eredmények megvalósulnak. A Bizottságnak és a CHAFEA-nak bizto -
sítania kell, hogy a társfinanszírozott fellépések elősegítsék az egészségügyi program 
célkitűzéseinek megvalósítását. Úgy véljük továbbá, hogy a finanszírozott fellépések 
eredményeit – amennyiben azok megfelelő minőségűek – a fellépés lezárulta után is 
fenn kell tartani és terjeszteni kell, hogy azok kellő hatást fejthessenek ki és hozzá -
adott értéket teremthessenek.65 Az 1350/2007/EK határozat 
2. cikkének (1) bekezdése.
37 Ellenőrzési észrevételek 
81 
A 20 vizsgált fellépés részét képező 14 projekt66 többségében jó teljesítményt nyújtott 
az ígért outputok előállítása tekintetében; a CHAFEA csak kettőt értékelt éppenhogy 
kielégítőnek, mivel azok nem hozták meg maradéktalanul (vagy az elvárt minőség -
ben) az ígért eredményeket. Megállapításunk szerint azonban a projektek lezárulta 
után számos, sok esetben igen praktikus, illetve alkalmazásra kész eredményt (például 
eszközkészletet, protokollt vagy útmutatót) nem használtak fel többé, vagy nem tudták 
minden kétséget kizáróan bizonyítani, hogy ezek az outputok milyen hatást gyakorol -
tak a tagállami vagy uniós szintű szakpolitikai döntéshozatalra. A tizenkét olyan lezárt 
fellépés közül, amelyet ellenőriztünk, kilenc esetében jelentős hiányosságokat tártunk 
fel az eredmények fenntarthatósága tekintetében, amelyek sok esetben a CHAFEA sa -
ját, a projektek lezárásakor készített belső értékelésében is szerepeltek (példákért lásd: 
5. háttérmagyarázat ).
82 
Ezenfelül megállapítottuk, hogy a projektek végén a CHAFEA, illetve a Bizottság 
nagyon kevés technikai visszajelzést ad a projektoutputok tartalmáról és szakpoli -
tikai relevanciájáról. Ezt a helyszínen felkeresett kedvezményezettek is megerősí -
tették. A projektek lezárultakor a CHAFEA értékeli a projektek tágabb szakpolitikai 
viszonylatban fennálló potenciálját, valamint a fellépés relevanciáját az Egészség- és 
Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség számára. Megállapításunk szerint azonban bár 
hozzáféréssel rendelkezik a  CHAFEA aktáihoz, az Egészségügyi és Élelmiszerbizton -
sági Főigazgatóság nem tekinti át módszeresen az akták információit annak értéke -
lésére, hogy mivel járulhatna hozzá a szakpolitikái szempontjából relevánsnak jelölt 
eredmények uniós szintű továbbterjesztéséhez és az uniós szintű hatás erőteljessé -
gének vagy hatókörének fokozásához67. A projektkoordinátoroknál tett látogatásunk 
során aggályoknak adtak hangot azt illetően, hogy bár a támogatási megállapodás 
széles körű terjesztési tevékenységről rendelkezik, nehezen tudják elérni a  célközön -
séget, különös tekintettel az uniós és tagállami szintű döntéshozókra.
Ellenőrzött projektek és feltárt hiányosságok: példák
A minta egyik projektjével kapcsolatos ellenőrzésünk rámutatott, hogy a projekt eredményeinek egy része nem 
volt fenntartható , mert a kifejlesztett informatikai platformot használó szakemberek hálózatát a projekt lezárá -
sa után javarészt megszüntették. Egy másik ellenőrzött projekt igen kiterjedt kutatási összetevőket tartalmazott, 
ezért túlságosan összetettnek és költségesnek bizonyult. E projektnek nem siker ült elérnie a fő célkitűzését . 
Ennek részben az volt az oka, hogy nem vették kellőképpen figyelembe a projekt elődjének tanulságait, és emiatt 
túl ambiciózus célkitűzéseket határoztak meg. Egy harmadik, egy adott betegségnek bizonyos populációkban való 
szűrésére irányuló projekt esetében azt állapítottuk meg, hogy a projekt sikeresen és jó minőségben előállította 
a szükséges outputokat, azonban azokat a projekt lezárása után nem frissítették és nem használták fel széles 
körben . Ezért e projekteknek az egészségügyi program egészségügyi kockázatokkal kapcsolatos célkitűzéséhez 
való hozzájárulása idővel igen gyorsan csökkenésnek indul.5. háttérmagyarázat66 A minta 14 projektet, egy 
együttes fellépést és öt 
közbeszerzést tartalmazott 
(lásd: III. melléklet ).
67 A Számvevőszék korábban 
már javasolta a  Bizottságnak, 
hogy a  későbbi projektek 
kialakításának javítása 
érdekében végezze el 
a projektek utólagos 
értékelését, és hasznosítsa 
azok tanulságait. Lásd: az első 
egészségügyi programról 
(2003–2007) szóló 2/2009.  sz. 
különjelentés 2. ajánlása.
38 Ellenőrzési észrevételek 
83 
Az egészségügyi program utólagos értékelése68 hasonló problémákat sorolt fel, 
és megjegyezte, hogy bár a program második félidejében jelentős erőfeszítéseket 
tettek az eredmények terjesztésének megerősítésére, nem sikerült maradéktalanul 
felhívni az érdekeltek figyelmét a társfinanszírozott fellépések eredményeire69, pedig 
ez fontos lenne azok minél jobb hasznosításához és a program hatásának maxima -
lizálásához70. Az értékelési jelentés ezenfelül megállapította, hogy ha hiányoznak 
a szakpolitikai kapcsolódások, nehéz elhárítani az eredmények Európa-szerte történő 
hasznosítása előtt álló akadályokat. Ugyanezen jelentés szerint nem minden társ -
finanszírozott fellépés volt egyaránt eredményes a kézzelfogható és hasznosítható 
eredmények és hatások tekintetében. A jelentés szerint míg az együttes fellépések 
(lásd: 6. háttérmagyarázat ) jellemzően kézzelfogható hatást gyakorolnak, vi -
szonylag gyakran elmarad a projektek eredményeinek továbbvitele és gyakorlati 
felhasználása. Ennek többek között az az oka, hogy nem fordítanak kellő figyelmet 
a végre  hajtás főbb akadályaira és a megvalósítás során közreműködő személyek 
bevonására71.
84 
Ami az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóságnál és a CHAFEA-nál 
ellenőrzött öt közbeszerzési összetevőt illet (lásd: III. melléklet ), megállapítottuk azt 
is, hogy korlátozott az outputok hasznosítása és az eredmények értékelése. A tevé -
kenységekről szóló zárójelentések és a végső értékelési jelentések gyakorlatokra és 
képzésekre vonatkozó ajánlásait általában nem integrálták olyan cselekvési tervekbe, 
amelyek végrehajtását nyomon lehetett volna követni72. Az öt közbeszerzési elemet 
tartalmazó mintánkban szereplő két gyakorlat (2011 és 2014) vegyi veszélyekkel fog -
lalkozott, és számos hasonló, sőt néhány azonos problémát és ajánlást tartalmazott.68 Az egészségügyi program 
(2008–2013) utólagos 
értékelése (2016).
69 E bekezdés szövege az 
utólagos értékelési jelentés 
átfogalmazása, ezért az 
„eredmény” és a „hatás” 
kifejezést nem feltétlenül 
a Számvevőszék módszertaná -
nak megfelelően használja.
70 Az egészségügyi program 
(2008–2013) utólagos 
értékelésének vezetői 
összefoglalója (2016).
71 Az egészségügyi program 
(2008–2013) utólagos 
értékelésének következtetései 
(2016).
72 Ez négy darab, egy 2012-es 
keretszerződés keretében 
beszerzett tanulmányra is igaz, 
amelyek esetében megállapí -
tottuk, hogy az Egészségügyi 
és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság nem rendelke -
zett strukturált módszertannal 
az ajánlások összegyűjtésére és 
dokumentálására, a  szükséges 
fellépések meghatározására és 
megvalósításuk nyomon 
követésére. Ezeket a tanulmá -
nyokat az ellenőrzésünk 
időpontjáig (2015. október) 
nem osztották meg a HSC-vel.
Az egészség ügyi program keretében végrehajtott egy üttes fellépések
Az uniós egészségügyi program tartalmaz egy „ együ ttes fellépések ” elnevezésű, innovatív és ígéretes finan -
szírozási eszközt. Ezeket az eszközöket rendszerint a tagállamok egészségügyért felelős illetékes hatóságai társ -
finanszírozzák. Az együttes fellépésekre vonatkozó javaslatoknak valódi európai dimenzióval  kell rendelkezniük. 
Az együttes fellépésekben átlag 25 partner vett részt73. Ezek a fellépések az illetékes nemzeti közegészségügyi 
hatóságok bevonásával vagy azok támogatásával valósulnak meg, ami elvileg garantálja az eredmények jobb hasz -
nosulását és szakpolitikai hatását. Nagy méretük miatt azonban előkészítésük több időt igényel, ezenfelül politikai 
támogatásra és nemzeti társfinanszírozásra van szükségük. Ezért bár az együttes fellépések jelentős potenciállal 
rendelkeznének az egészségügyi program finanszírozásával megvalósuló outputok uniós hasznosításának javításá -
ra, egyazon szakpolitikai területen nincs lehetőség túl sok egymást követő együttes fellépés végrehajtására.
73 A CHAFEA kiadványa a harmadik egészségügyi program (2014–2020) keretében végrehajtott együttes fellépésekről.6. háttérmagyarázat
39 Ellenőrzési észrevételek 
85 
Két, a Közös Kutatóközponttal kötött igazgatási megállapodás keretében végre -
hajtott fellépést egy, illetve hat év elteltével megszakítottak. A járványügyi modelle -
zési hálózathoz kapcsolódó első fellépés felszámolásakor a Bizottság nem értékelte 
annak eredményeit, és nem dokumentálta, hogy milyen megfontolásból szüntette 
meg a fellépést. A második fellépés – egy közegészségügyi helyzetekkel foglalkozó 
információcsere-platform – hat éven át (2005-től 2011-ig) működött. A platformot 
a tagállamok kérésére, a HSC-vel folytatott egyeztetés alapján fejlesztették ki, azon -
ban 2012-ben megszüntették, amikor a bizottság úgy határozott, hogy felszámolja 
a jogalapba nem integrált informatikai rendszereit.
86 
Mindezek ellenére az ellenőrzött projektek egyértelműen magas hozzáadott érté -
ket képviseltek az uniós szintű hálózatépítés és kapacitásépítés tekintetében74. Az 
összes támogatott projektet partnerekből álló konzorciumok hajtották végre, és 
bár az egészségügyi programnak ez a szegmense még nem ért el optimális földrajzi 
lefedettséget (a tevékenységek bizonyos mértékig csak korlátozott számú tagállami 
hivatal között oszlanak meg), jelentős tapasztalatszerzést tett lehetővé. A Bizott -
ság mindamellett nem tesz kellő erőfeszítést annak érdekében, hogy partnereivel, 
ügynökségeivel és bizottságaival együttműködve optimalizálja a szakpolitikákkal 
kapcsolatos visszajelzési folyamatot. Ez különösen azért fontos probléma, mert az 
egészségügyi program elsősorban szakpolitikai célokat szolgál.
87 
Megállapítottuk, hogy a harmadik egészségügyi program (2014–2020) (lásd még: az 
alábbi 89–94. bekezdés) projektek helyett egyre inkább a közbeszerzéseken ala -
pul75. Ennek a korábbitól eltérő finanszírozási mechanizmusnak az a jellegzetessége, 
hogy a Bizottság megszerzi az outputok tulajdonjogát. Amint azonban a második 
egészség  ügyi program utólagos értékelése is megjegyzi, fennáll a kockázat, hogy 
a szolgáltatási szerződésekre való támaszkodás a kedvezményezettek típusa és 
földrajzi megoszlása tekintetében csökkenti a program inkluzivitását. A második 
egészség  ügyi programmal kapcsolatos ellenőrzéseink (lásd: 84. bekezdés) meg -
állapításai szerint a CHAFEA és a Bizottság a közbeszerzés terén eredményesebben is 
biztosíthatta volna a fenntartható eredmények elérését.
88 
Összességében a második egészségügyi program egészségügyi veszélyekre irányu -
ló fellépései esetében az ellenőrzött minta túlnyomó részében nem volt biztosított 
az eredmények fenntarthatósága, ami korlátozta azok hozzájárulását a polgárok 
egészség  ügyi veszélyektől való védelmére irányuló célkitűzés teljesítéséhez. A Bizott -
ság eredményesebben is felléphetne annak érdekében, hogy a kedvezményezettek 
leküzdhessék a célzott figyelemfelhívás terén fennálló akadályokat, valamint értékel -
ni és fokozni tudják a lezárt intézkedések szakpolitikai relevanciáját.74 Ezt a Számvevőszék már az 
első egészségügyi programról 
(2003–2007) szóló 2/2009.  sz. 
különjelentésének 
88. bekezdésében is elismerte.
75 Az egészségügyi veszélyekre 
irányuló célkitűzés terén 
2014-ben, 2015-ben és 
2016-ban nem írtak ki 
projektpályázatot.
40 Ellenőrzési észrevételek 
Hiányosságok a harmadik uniós egészség ügyi program 
(2014–2020) egészség ügyi veszélyekre irányuló 
célkitűzésével kapcsolatos mutató mérése terén, és 
viszonylag alacsony szintű kiadások 2014–2016-ban
89 
Az egészségügyre vonatkozó harmadik uniós cselekvési program (2014–2020)76 
négy egyedi célkitűzést és mutatót tartalmaz, amelyek egyike (a 2. célkitűzés – „Az 
uniós polgároknak a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szem -
beni védelme érdekében: koherens megközelítések meghatározása és kidolgozása, 
valamint alkalmazásuk előmozdítása az egészségügyi veszélyhelyzetekre való jobb 
felkészültség és a reagálás jobb koordinációja érdekében”) a határokon átterjedő 
súlyos egészség  ügyi veszélyekre irányul. E célkitűzés elérésének a mérőszáma főként 
a koherens megközelítéseket saját készültségi terveik kialakítása során alkalmazó 
tagállamok számának a növekedése (lásd még: 30–34. bekezdés). A finanszírozott fel -
lépéseknek ezért hozzá kell járulniuk ennek az egyedi célkitűzésnek a teljesítéséhez, 
és módszertanokat kell bevezetni az előrehaladásnak az egyedi mutatóval történő 
eredményes mérésére.
90 
A 2014–2020-as program végrehajtására biztosított pénzügyi keretösszeg 449 mil -
lió EUR. Az éves munkaprogramok kialakításával kapcsolatos kritériumok77 szerint 
a költségvetési forrásokat kiegyensúlyozottan kell elosztani a program különböző 
célkitűzései között.
91 
Elemeztük a Bizottság 2013-ban kidolgozott belső többéves tervét és annak az 
ellenőrzés folyamán részünkre átadott 2016-os frissítéstervezetét78. A 2. célkitűzés 
esetében a  négy mögöttes tematikus prioritásból három területén terveztek erede -
tileg tevékenységeket. A költségvetés vizsgálatából megállapítottuk, hogy a 2. cél -
kitűzésre a 2014–2020-as időszakban rendelkezésre álló teljes, az összes különféle 
finanszírozási mechanizmust lefedő összeg várhatóan 12 069 000 euró lesz, ami 
mindössze 3%-át79 teszi ki a program teljes, mind a négy célkitűzésre rendelkezésre 
álló költségvetésének.
92 
Noha ellenőrzésünk idején még nem álltak rendelkezésre az indikatív többéves terv 
2016-os felülvizsgálatának részletei és potenciális kiigazításai, illetve a 2. célkitűzést 
érintő esetleges változások, a tények arra utaltak, hogy az eredetileg tervezettnél 
kevesebb fellépést foglaltak bele a 2014-es és a 2015-ös éves munkaprogramba80. 
A program ezért az ellenőrzés idején nem haladt jó úton afelé, hogy 2020-ra az ös z-
szes rendelkezésre álló forrás 3%-át elköltse a 2. célkitűzésre. Emiatt kétséges, hogy 
az e fontos és ambiciózus célkitűzésre fordított, viszonylag alacsony összegű kiadások 
lehetővé teszik-e majd annak az elérését, és a jelek szerint a költségvetési források 
nem fognak kiegyensúlyozottan megoszlani a célkitűzések között81.76 A 282/2014/EU rendelet.
77 A 282/2014/EK  rendelet 
II. melléklete.
78 A teljes 2016-os frissítés ekkor 
még folyamatban volt.
79 Egy újabb változat szerint 
a 2. célkitűzésre előirányzott 
összeg 14 685 000 euróra nőtt, 
ami az egészségügyi 
2014–2020-as egészségügyi 
program teljes költségvetése 
3,63%-ának felel meg.
80 E célkitűzés terén 2014-ben, 
2015-ben és 2016-ban nem 
írtak ki projektpályázatot.
81 Az előrejelzések szerint 
a program rendelkezésre álló 
költségvetésének 52,5%-át 
fordítanák a  3. célkitűzésre, 
20–20%-át pedig az 1. és 
a 4. célkitűzésre.
41 Ellenőrzési észrevételek 
93 
Megvizsgáltuk azt is, hogy egyértelmű módszertan állt-e rendelkezésre a 2. cél -
kitűzéshez tartozó egyedi mutató mérésére (lásd: 89. bekezdés). A 30–34. bekezdés -
ben tett észrevételeinknek megfelelően nem találtunk ilyen módszertant. A CHAFEA 
a program tagállami nemzeti fókuszpontjaival együttműködve gyűjt ugyan bizonyos 
adatokat az egészségügyi program végrehajtásáról, de ezt nem azzal a konkrét céllal 
teszi, hogy számszerűsítse az e mutató szerint vagy a projekt eredményei és kimene -
telei alapján elért haladást. Noha az ellenőrzés nem értékelte a harmadik egészség -
ügyi program 2. célkitűzése terén eddig finanszírozott néhány fellépés eredményeit, 
megállapítottuk, hogy nem áll rendelkezésre egyértelmű módszertan a finanszírozott 
fellépések által biztosított fejlődésnek a vonatkozó egyedi mutató szerinti mérésére.
94 
Általánosságban a harmadik egészségügyi programnak a polgárok határokon átterje -
dő súlyos egészségügyi veszélyektől való védelmére irányuló célkitűzésével kapcso -
latos mutató mérése terén hiányosságok mutatkoztak, és a 2014–2016-os időszakban 
viszonylag alacsony szinten maradt az e célkitűzésre fordított kiadások szintje – 
minden képpen jelentősen alacsonyabban, mint a program többi kiemelt célkitűzése 
esetében. Ez aggályokat ébreszt azzal kapcsolatban, hogy kellő számú, a szakpolitika 
szempontjából releváns fellépés részesülhet-e majd finanszírozásban 2020-ig ahhoz, 
hogy megközelítő egyensúlyt tudjon elérni a célkitűzések között, és biztosítsa, hogy 
a program tényleges hatást gyakoroljon a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyek terén.
Hiányosságok mutatkoznak a  Bizottság közegészség-
védelmi tevékenységekkel és közegészségü gyi 
válságkezeléssel kapcsolatos belső koordinációja 
terén
95 
Megvizsgáltuk, hogy megfelelő-e a Bizottságnak a közegészség-védelem finanszíro -
zásával és a közegészségügyi válságkezeléssel kapcsolatos belső koordinációja. Az 
ellenőrzés összességében számos hiányosságot tárt fel ebben a belső koordinációs 
folyamatban. A bizottsági szolgálatok között, a különböző uniós programok kereté -
ben végrehajtott közegészség-védelmi fellépések finanszírozása kapcsán folytatott 
koordináció nem biztosítja maradéktalanul a szinergiák kihasználását. Nagyobb mér -
tékű haladásra lenne szükség a bizottsági válságkezelési struktúrák közötti együtt -
működés gyakorlati megvalósítása terén, és hiányosságokat tártunk fel az egészség -
ügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus Bizottság általi igazgatásában.
42 Ellenőrzési észrevételek 
A bizottsági szolgálatok között, a k ülönböző uniós 
programok keretében végrehajtott közegészség-védelmi 
fellépések finanszírozása kapcsán folytatott koordináció 
nem biztosítja maradéktalanul a  szinergiák kihasználását
96 
Az illetékes bizottsági szolgálatok és ügynökségek munkáját eredményesen koordi -
nálni kell annak biztosításához, hogy a lehető leghatékonyabban lehessen megvalósí -
tani az egészségügyi programok közegészség-védelemmel kapcsolatos célkitűzéseit. 
Az Európai Bizottságnak az uniós költségvetés végrehajtása során biztosítania kell 
a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének érvényesülését és azt, hogy 
az uniós források uniós hozzáadott értéket biztosítsanak. A Bizottságnak továbbá 
a tagállamokkal együttműködésben biztosítania kell az összhangot és az egymást ki -
egészítő jelleget a program, illetve az Unió – többek között az ügynökségek – egyéb 
szakpolitikái, eszközei és intézkedései között82.
97 
Elvégeztük egy tíz, a hetedik kutatási keretprogramból (FP7) finanszírozott projektből 
álló minta ellenőrzését, amelyekhez az EU összesen mintegy 50,8 millió euró összegű 
társfinanszírozást nyújtott. Olyan projekteket választottunk, amelyek célkitűzéseik 
elemzése alapján adott esetben relevánsak lehetnek az Egészségügyi és Élelmiszer -
biztonsági Főigazgatóság közegészség-védelmi politikája szempontjából. A projek -
tek az FP7 különböző ágaihoz tartoznak (lásd: 12. bekezdés), és más-más bizottsági 
szolgálat vagy ügynökség irányítása alá tartoznak. Ellenőriztük a projektek cél -
kitűzéseit és hatókörét, valamint az egészségügyi program egészségügyi veszélyek -
kel összefüggő, kapcsolódó célkitűzéseivel való kiegészítő jellegét83.
98 
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság általában részt vesz az FP7 
és a Horizont 2020 összes hivatalos koordinációs struktúrájában és eljárásában, 
többek között a Horizont 2020 munkaterveire irányuló szolgálatközi konzultációk -
ban és a kapcsolódó támogatások odaítéléséről való döntéshozatalban. A Kutatási 
és Innovációs Főigazgatóság részt vesz az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóságnak az egészségügyi programmal és a szakpolitika tágabb területével 
kapcsolatos konzultációs eljárásaiban, valamint az egészségügyi program keretében 
benyújtott javaslatok értékelésében. A Kutatási és Innovációs Főigazgatóság tagja az 
ECDC igazgatótanácsának is.82 Lásd: Az egészségügyre 
vonatkozó harmadik többéves 
uniós cselekvési program 
létrehozásáról szóló 
282/2014/E U rendelet 
12. cikke.
83 Megvizsgáltuk, hogy az 
Egészségügyi és 
Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság illetékes 
szakpolitikai egysége milyen 
mértékben koordinálta az 
adott FP7-ből támogatott 
fellépésekben való részvételét, 
illetve mennyire tájékozódott 
e fellépésekről. A  Migrációügyi 
és Uniós Belügyi 
Főigazgatóságnál, a  Kutatási 
és Innovációs 
Főigazgatóságnál, a  Kutatási 
Végrehajtó Ügynökségnél és 
az Európai Kutatási Tanácsnál 
tett látogatásaink alkalmával 
megvitattuk a  jelenlegi 
koordinációs struktúrákat, és 
megvizsgáltuk, hogy ezek 
a projektek mennyire voltak 
relevánsak az Egészségügyi és 
Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság számára.
43 Ellenőrzési észrevételek 
99 
Megállapítottuk, hogy az FP7 egészségügyi és biztonsági projektjeinek tudományos 
jellege ellenére az általunk ellenőrzött projektek közül hat egyértelműen kapcsolódott 
bizonyos olyan projektekhez, amelyeket az uniós egészségügyi program keretében 
vizsgáltunk meg. E projektek témája többségében a készültség volt, célként pedig 
kézzelfogható, a szakpolitikához kapcsolódó outputok előállítását tűzték ki. A kapcsoló -
dás esetleg többek között arra is visszavezethető, hogy a vizsgált projektek közül kettő 
úgynevezett koordinációs és támogatási intézkedés volt. Az ilyen típusú fellépések nem 
magát a kutatást tartalmazzák, hanem elsősorban a programmal kapcsolatos koordi -
nációt, hálózatépítést, a megszerzett tudás felhasználását és terjesztését, tanulmányok 
készítését, illetve a program végrehajtását segítő szakértői csoportok működtetését.
100  
A többi megkérdezett bizottsági szolgálat úgy nyilatkozott, hogy a szakpolitikai 
főigazgatóságok kérésére elvégezhetik azok projektportfólióinak elemzését, azonban 
az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság nem kért ilyen elemzést az 
egészség  ügyi veszélyekkel kapcsolatban.
101  
A Bizottság e kutatási programok (különösen az FP7 biztonsági ága84) kapcsán szerzett 
tapasztalatai arra mutatnak, hogy – csakúgy, mint az egészségügyi program kapcsán 
feltért hasonló problémák esetében (lásd: a fenti 79–88. bekezdés) – az eredmények 
jobb hasznosítása érdekében jobban be kell vonni a végfelhasználókat. A Migrációügyi 
és Uniós Belügyi Főigazgatóság kezdeményezte a „katasztrófakockázat- és válságkeze -
lési felhasználók közössége” kifejlesztését, amely fórumot biztosítana a felhasználók és 
más érdekeltek közötti információcsere számára. A fórum céljai közé tartozna a sziner -
giák kihasználásának megkönnyítése is, többek között a különböző felhívásokra be -
nyújtott pályázatok rendszeres felmérésével, valamint olyan eseti találkozók szervezése 
révén, amelyek keretében a szakpolitikai döntéshozók és az érdekeltek eszmecserét 
folytathatnak a szinergiák feltárásáról. A felhasználói közösség keretében elvégeznék 
az uniós támogatással megvalósuló fellépések átfogó feltérképezését is: ezt az ígére -
tes kezdeményezést akár más szakpolitikai vagy tematikus területeken is ki lehetne 
fejleszteni.
102  
Ugyanazon a területen végrehajtott projektek különböző uniós programokból kaphat -
nak finanszírozást. A sokféle tematikus programból nyújtott nagy összegű uniós finan -
szírozás és az azok irányításában részt vevő bizottsági szolgálatok nagy száma összetett 
kommunikációt kíván meg a bizottsági szolgálatok, a tagállami döntéshozók, a vég -
felhasználók és az egyéb érdekeltek között. Nem nagymértékben ugyan, de továbbra 
is fennáll az átfedések kockázata, és még sok lehetőség vár kiaknázásra a szinergiák 
terén. Mindezek fényében szakpolitikaibb irányultságú és strukturáltabb koordinációra 
kellene törekedni, különösen a közegészség-védelmi politika és a kapcsolódó fellépések 
esetében. Megállapítottuk, hogy az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgató -
ság strukturáltabban is segíthetné az ilyen típusú koordinációt, valamint jobban kellene 
kezelnie a szakpolitikai visszajelzéseket, és nagyobb figyelmet kellene fordítania az 
eredményeknek a saját érdekelti csoportjával és a HSC-vel való megosztására.84 A hetedik kutatási 
keretprogram biztonsági 
kutatási ágának időközi 
értékelése. Vezetői 
összefoglaló (2011.  január).
44 Ellenőrzési észrevételek 
Nagyobb mértékű haladásra lenne szü kség a Bizottság 
válságkezelési struktúrái közötti egy üttműködés gyakorlati 
megvalósítása terén
103  
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság, a Migrációügyi és Uniós 
Belügyi Főigazgatóság és az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási 
Műveletek Főigazgatósága válságkezelési struktúráinak85 koordinációját a három főigaz -
gatóság által 2013 májusában aláírt egyetértési megállapodás szabályozza. A koordiná -
ció elvileg minden olyan területen kiterjed a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekkel kapcsolatos horizontális tevékenységekre, ahol a közös fellépés kölcsönö -
sen előnyös lehet a felek számára. Ilyen terület többek között a készültségi képzés és 
gyakorlatok, a kockázatértékelés, valamint a kölcsönös támogatás nyújtása a reagálási 
szakaszban és a válságokat követően a tapasztalatok összegzésének szakaszában. A ter -
vek között szerepel a válságközpontok közötti biztonságos kommunikációs csatornák 
kiépítése is.
104  
Az egyetértési megállapodásra azért volt szükség, hogy növelje az Uniónak a jelentős, 
több ágazatot érintő szükséghelyzetekre való reagálási kapacitását. Megállapítot -
tuk azonban, hogy az ellenőrzés idején még nem fejeződött be az egyetértési meg -
állapodás végrehajtását szolgáló szabványos működési eljárások kidolgozása. Noha 
a Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság, Az Európai Polgári Védelem és Huma -
nitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága és az Egészségügyi és Élelmiszer -
biztonsági Főigazgatóság aktívan részt vett egy sor közös gyakorlat előkészítésében, 
megtervezésében és kivitelezésében, illetve azok kimeneteleinek felhasználásában, 
arra vonatkozóan nem kaptunk bizonyítékot az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóságtól, hogy – a megállapodás értelmében – módszeresen közös képzéseket, 
műhelyfoglalkozásokat vagy rendszeres találkozókat tartottak volna az Egészségügyi 
és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság, a  Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság 
és Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgató -
sága válságkezelési létesítményeit működtető legfontosabb válságkezelési személyzet 
közreműködésével. Az, hogy ezeken a területeken nem történt megfelelő előrehaladás, 
nagyobbrészt az ebolajárvány kitörésének tudható be, ebben az időszakban ugyanis 
nehézségekbe ütközött a fejlesztésre irányuló munka megszervezése.
105  
A 2015-ben az ebolajárvány tanulságainak levonása érdekében megrendezett konferen -
ciáról szóló jelentés86 ajánlásokat tesz az uniós szintű válságkezelésre irányuló intéz -
kedéseket illetően is. A jelentés szerint javítani kell a közegészségügyi és a fejlesztési 
segélyekkel foglalkozó partnerek, illetve a különféle szintű egyéb kulcsszereplők közötti 
együttműködést, hogy az ellenálló képesség kiépítése és a szükséghelyzetek kezelése 
során jobban koordinálják és figyelembe vegyék a közegészségügyi megfontolásokat. 
Ennek érdekében közös reagálási terveket és ágazatközi útmutatókat kell kidolgozni, 
valamint további közös képzéseket, gyakorlatokat és a bevált gyakorlatokra vonatkozó 
eszmecseréket kell rendezni. A jelentés szerint az Egészségügyi Biztonsági Bizottsággal 
szoros együttműködésben tovább kell fejleszteni a Bizottság Veszélyhelyzet-reagálási 
Koordinációs Központját, hogy az egyben uniós szintű információcsere- és koordináci -
ós platformként is működjön az Unión kívülről eredő közegészségügyi válságok terén. 
Noha a jelentés ajánlásait elsősorban a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központot 
(ERCC) működtető Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műve -
letek Főigazgatóságának címezték, az ellenőrzés idején nem találtunk olyan konkrét 85 Ezek a  következők: 
Egészségügyi és 
Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság – egészségügyi 
szükséghelyzeti operatív 
mechanizmus (HEOF); 
Migrációügyi és Uniós Belügyi 
Főigazgatóság – stratégiai 
értékelés és reagálás (STAR); 
Az Európai Polgári Védelem és 
Humanitárius Segítségnyújtási 
Műveletek Főigazgatósága – 
Veszélyhelyzet-reagálási 
Koordinációs Központ (ERCC).
86 „A nyugat-afrikai ebolajárvány 
közegészségügyi tanulságai  – 
Hogyan javítható az uniós 
készültség és reagálás 
jövőbeni kitörések esetén?” 
című konferencia (Mondorf les 
Bains, 2015. október 12–14.) 
összefoglaló jelentése, 23. o.
45 Ellenőrzési észrevételek 
cselekvési tervet, amely meghatározta volna az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság közreműködését az ajánlások hasznosulásának nyomon követésében.
106  
A fenti főigazgatóságok közötti egyetértési megállapodás fontos lépést jelent a határo -
kon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel és egyéb több ágazatot érintő veszély -
helyzetekkel szembeni uniós szintű készültség fokozása terén. Az Egészségügyi és 
Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóságnál végzett ellenőrzésünk azonban feltárta, hogy – 
az ebolajárvány kapcsán az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság és Az 
Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága 
között folytatott kiterjedt együttműködés ellenére – többet kellene tenni az egyetértési 
megállapodás végrehajtása érdekében.
Hiányosságokra der ült fény a  Bizottság egészség ügyi 
szükséghelyzeti operatív mechanizmusának igazgatása terén
107  
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság egy olyan egészségügyi 
szükséghelyzeti operatív mechanizmust működtet, amely egészségügyi válság idején 
különböző szintű riasztásokat87 tesz lehetővé. Véleményünk szerint egy ilyen mechaniz -
mus esetében elengedhetetlen az incidensek utáni értékelés strukturált megközelítése. 
A szükséghelyzet-kezelési terveket ugyanis az incidensek utáni értékelés ajánlásainak 
megfelelően frissíteni kell. Ilyen intézkedésekre többek között az ECDC közegészség -
ügyi szükséghelyzeti tervében és szabványos működési eljárásaiban88 találhatók példák.
108  
Az illetékes személyzetnek képzési programokban való részvétel útján naprakészen kell 
tartaniuk a potenciális feladataikkal és a rendszerekkel kapcsolatos ismereteiket, hogy 
eredményesen eleget tudjanak tenni a válságkezelésben és a koordinációs struktúrák -
ban vállalt kötelezettségeiknek. Az érintett szervezetnek – például munkatársai képzési 
programokban való részvételének nyomon követése útján – figyelemmel kell kísérnie, 
hogy személyzete tudatában van-e potenciális szerepének, és megfelelő ismeretekkel 
rendelkezik-e arról. Egyértelmű és megfelelő intézkedéseknek kell hatályban lenniük 
annak biztosítása érdekében, hogy a válságkoordinációs vagy irányítási feladatokat 
ellátó szervezetek magasabb riasztási szint esetén hosszabb időn keresztül el tudják 
látni funkciójukat, és maradéktalanul figyelembe kell venni a kapcsolódó személyzeti 
szükségletet.
109  
Az egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus az Egészségügyi és Élelmiszer -
biztonsági Főigazgatóság kézikönyvén89 alapul, amelyet a 2009-es H1N1-válság tanul -
ságai alapján aktualizáltak és leegyszerűsítettek. Ennek ellenére jelentős hiányosságo -
kat tártunk fel a Bizottság egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmusának 
igazgatása terén. A kézikönyv tartalma az ellenőrzésünk idején nem volt naprakész. 
Nem volt kellőképpen világos, hogy a jelentős 2014-es Quicksilver-gyakorlat90 egyedi 
ajánlásai közül melyeket hasznosítottak a kézikönyv kialakításának javítása érdekében. 
A Bizottság ezenfelül nem végezte el az egészségügyi szükséghelyzeti operatív mecha -
nizmus ebolaválság alatti működésének belső ellenőrzését, és ezért nem történt meg az 
útmutató frissítése sem.87 Zöld (alapszint), narancssárga 
(közepesen súlyos vagy súlyos 
incidens) és vörös (akut 
válsághelyzet).
88 ECDC PHE Evaluation SOP  (a 
közegészségügyi 
szükséghelyzetek értékelésére 
vonatkozó szabványos 
működési eljárások): A  veszély 
vagy szimulációs gyakorlat 
által kiváltott 1. vagy 2. szintű 
riasztás aktiválási folyamatát 
értékelni kell, és 
a tanulságokat be kell építeni 
a frissített PHE-terv szerinti 
irányításba.
89 Health Emergency Operations 
Facility for a  coordinated 
management of public health 
emergency at EU level – Revised 
practical guidance for HEOF 
members  (Egészségügyi 
szükséghelyzeti operatív 
mechanizmus 
a közegészségügyi veszélyek 
uniós szintű koordinált 
kezeléséért  – Gyakorlati 
útmutató a HEOF tagjai 
számára. Felülvizsgált 
változat) (2015. április).
90 Quicksilver Exercise: „Command 
Post Exercise on serious 
cross-border threats to health 
falling under the chemical and 
environmental categories”, Final 
Report  (A Quicksilver-
gyakorlat: A vegyi és 
környezeti eredetű, határokon 
átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekre irányuló 
CPX-gyakorlat. Zárójelentés).
46 Ellenőrzési észrevételek 
110  
Megállapítottuk továbbá, hogy az illetékes személyzet nem kapott folyamatos kép -
zést annak biztosítására, hogy bármely pillanatban el tudják látni az egészségügyi 
szükséghelyzeti operatív mechanizmus keretében vállalt feladataikat, különösen ab -
ban az esetben, ha az érintett személyzeti tagok nem a válságkezelési és készültségi 
egység alkalmazottai, azonban a legmagasabb szintű riasztás esetén mozgósíthatók. 
Ami a riasztás esetén való munkaerő-behívást illeti, megállapítottuk, hogy csak a ru -
galmas munkaidőre vonatkozó rendes kompenzációs intézkedések vannak hatályban, 
amelyek nem alkalmasak az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság 
által az uniós szintű közegészségügyi vészhelyzetek irányításának koordinálása során 
megoldandó feladatok lefedésére, különösen hosszú ideig tartó szükséghelyzet 
esetén, amikor a személyzet több műszakban dolgozik, és nincs módja lecsúsztatni 
a túlórákat.
111 
Azt is megállapítottuk, hogy semmilyen más intézmény vagy ügynökség nem végez -
te el az egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus társintézményi érté -
kelését, és hogy az ECDC és az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság 
nem végzett eszmecserét kifejezetten a saját szükséghelyzet-kezelési terveik kialakí -
tásával és működtetésével kapcsolatos tapasztalatairól és bevált gyakorlatairól.
47
 Következtetések és 
ajánlások
112  
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 1082/2013/EU határo -
zat hatálybalépése elősegíti az Unió átfogó közegészség-védelmi keretének felépí -
tését és megerősítését, és fokozza az Unió képességét arra, hogy megóvja polgárait 
az ilyen fenyegetésektől. E határozatnak és a kapcsolódó uniós szintű közegészség-  
védelmi fellépéseknek – beleértve a finanszírozási programokat – a kidolgozása 
és végrehajtása nemcsak jogi szempontból bonyolult feladat, hanem azért is, mert 
a különböző országokban és nemzetközi szinten is nagy az érintett szereplők száma 
és a meglévő struktúrák összetettsége (lásd: I. és II. melléklet ). Az egészségpolitiká -
ért végső soron a tagállamok felelősek (lásd: 3. bekezdés), és az Unió által e területen 
tett fellépések célja csupán a tagállami intézkedések támogatása és kiegészítése. 
A Bizottság szerepe és felelőssége ezért elsősorban abban áll, hogy szükség esetén 
támogatást nyújt és kiegészítő intézkedéseket tesz.
113  
Az összetettséget csak tovább fokozza, hogy a viszonylag gyakran bekövetkező 
súlyos szükséghelyzetek szinte folyamatos figyelmet követelnek. A határozat elfoga -
dása óta is már több vészhelyzet következett be, és bármikor sor kerülhet újabbak -
ra – például az Unióban kitörő jelentős influenzapandémiára. Ezért a tagállamoknak, 
a különböző illetékes bizottsági szolgálatoknak és a nemzetközi szervezeteknek 
a készültség terén még elvégzendő számos feladat mellett a reagálással is szinte 
folyamatosan foglalkozniuk kell.
114  
Mindezen kihívások közepette a határozat és a végrehajtását támogató intézkedések 
és programok megléte önmagukban nem biztosítanak optimális védelmet az uniós 
polgároknak a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szemben. 
A határozat ezenfelül uniós jogszabály, ezért csak akkor érheti el a célkitűzéseit, ha 
rendelkezéseit az összes érintett fél eredményesen és következetesen alkalmazza. 
Ezért értékeltük, hogy a polgároknak a határokon átterjedő súlyos egészségügyi ve -
szélyekkel szembeni védelmére szolgáló uniós keret végrehajtása megfelelő módon 
történik-e. Értékelésünk során a határozat innovatív és régebb óta létező területei 
kapcsán egyaránt vizsgáltuk a rendelkezések eredményes végrehajtását (7–9. bekez -
dés). Választ kerestünk arra is, hogy az uniós egészségügyi programok eredményesen 
hozzájárulnak-e a polgárok egészségügyi veszélyekkel szembeni védelméhez, és 
hogy megfelelő-e a Bizottság belső koordinációja a közegészség-védelem finanszíro -
zása és a közegészségügyi válságkezelés terén (15. és 17. bekezdés).
48 Következtetések és ajánlások 
115  
Összességében megállapítottuk, hogy a határokon átterjedő súlyos egészségügyi ve -
szélyekről szóló 1082/2013/EU határozat fontos lépést jelent abban az irányban, hogy 
az Unió jobban tudja kezelni az ilyen veszélyeket. Mindazonáltal a tagállamok és 
a Bizottság szintjén is olyan jelentős hiányosságokat észleltünk, amelyek befolyásol -
ják a határozat és a kapcsolódó uniós keretrendszer végrehajtását. Noha a jövőbeni 
veszélyek jellege és nagyságrendje ma még nem ismert, és folyamatosan változhat, 
többet kellene tenni e hiányosságok kezelése érdekében, hogy az Unió teljes mérték -
ben kihasználhassa a létrehozott mechanizmusok előnyeit.
116  
Megállapítottuk, hogy a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 
határozat által bevezetett újítások (21. bekezdés) végrehajtását és továbbfejlesztését 
a határozat hatálybalépése (2013. december) óta késedelmek akadályozták, ami adott 
esetben csökkentheti működésük eredményességét. A tagállamok és a Bizottság kö -
zött a követelményeknek megfelelően megkezdődött a készültség- és reagálásterve -
zéssel kapcsolatos konzultáció. Mindazonáltal a készültséggel kapcsolatos erőfeszíté -
sek koordinálásának javítását szolgáló információszolgáltatásra és információcserére 
vonatkozó eljárások még nem kellőképpen szilárdak, és nem hoztak konkrét eredmé -
nyeket (22–29. bekezdés). Ami a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek 
szakpolitikai területén a végrehajtás bizottsági teljesítménymérését illeti, megálla -
pítottuk, hogy a Bizottság egyedi célkitűzésének és mutatójának egyes kulcselemeit 
nem határozták meg egyértelműen és nem egyeztették a tagállamokkal, így nem 
biztosított, hogy az összes érdekelt fél ugyanazon célkitűzések elérésére törekedjen 
(30–34.  bekezdés).
117  
Megállapítottuk továbbá, hogy nem formalizálták kellőképpen az ECDC-nek az 
általános készültséggel kapcsolatos szerepét, ezért előfordulhat, hogy a szervezet 
hosszú távon kevésbé lesz képes felkészülni e feladatokra, és eredményesen reagálni 
a segítségkérésekre (35–39. bekezdés). Ezenfelül megállapítottuk, hogy a tagálla -
mok nem működtek együtt kellőképpen a pandémiás influenza elleni vakcina közös 
közbeszerzési folyamatának felgyorsításában (40–43. bekezdés), és hogy nem létezik 
uniós mechanizmus az egészségügyi ellenintézkedések iránti sürgős szükségletek -
nek a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat szerinti 
kezelésére (42. bekezdés). Végezetül a HSC munkája és szerepe nagyon fontosnak 
bizonyult, azonban stratégiai és operatív jellegű kihívásokkal szembesül, amelyeket 
kezelni kell, hogy a bizottság teljes mértékben kihasználhassa az erős felhatalmazásá -
ban rejlő lehetőségeket (44–52. bekezdés), és a lehető legmagasabb szintű védelmet 
nyújthassa az Unióban megjelenő egészségügyi veszélyekkel szemben: ez elenged -
hetetlen ahhoz is, hogy a reagáláskoordinálási szabályokat eredményesen lehessen 
alkalmazni (53–55. bekezdés).
49 Következtetések és ajánlások 
118  
Fel kell gyorsítani a határozat által bevezetett újítások végrehajtását és továbbfejlesz -
tését, és megoldást kell találni azokra a stratégiai és operatív jellegű nehézségekre, 
amelyekkel a HSC jelenleg is szembesül. Ehhez el kell érni, hogy a tagállamok és 
a Bizottság egységesebben értelmezzék a határozatban előírt fokozott koordináció 
és információcsere célkitűzéseit és közös prioritásait, különösen a készültségtervezés 
koordinációja, a közös közbeszerzés és a HSC hosszú távú munkaszervezése terén. 
A készültség- és reagálástervezés kapcsán külön kihívást jelent a tágabb nemzetközi 
szinten bekövetkező fejlemények figyelembevétele (lásd: 3. háttérmagyarázat  és 
I. melléklet ).
1. ajánlás
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat által be -
vezetett újítások továbbfejlesztésének és végrehajtásának felgyorsítása, valamint 
a HSC jelenleg is fennálló stratégiai és operatív jellegű nehézségeinek megoldása 
érdekében:
a) a Bizottság javasolja a  HSC-nek  a határozat végrehajtását és továbbfejleszté -
sét meghatározó stratégiai menetrend kidolgozását . Bár a határozat nem írja 
elő célértékek és mutatók meghatározását, a menetrendnek – különösen a ké -
szültségtervezés koordinációja terén – közös prioritásokat kell tükröznie, hogy 
az érintettek egységesebb módon törekedjenek kézzelfoghatóbb eredmények 
elérésére a 2020-ig tartó időszakban. Az e területen végzett munkának figyelem -
be kell vennie a kapcsolódó nemzetközi kezdeményezéseket is, amelyek szakmai 
vagy külső értékelés elvégzését írják elő. Ha lehetséges, ezenfelül figyelembe kell 
venni az uniós szinten már kidolgozott készültségi iránymutatásokat is;
b) a Bizottság  gondoskodjon arról, hogy a készültségtervezés első beszámolási 
ciklusának tapasztalatait hasznosítsák a következő, 2017-es beszámolási forduló 
során, és a 2020-ig tartó időszakban javítsa a határozat végrehajtásával kapcsola -
tos teljesítményjelentéseinek minőségét. Gondoskodjon róla, hogy az előrehala -
dásról szóló beszámolók helytállóak legyenek, és adott esetben a tagállamokkal 
egyeztetett módszertanon alapuljanak;
c) a Bizottság a  tagállamokkal egy üttműködve  határozza meg, hogyan hasz -
nálhatók ki legjobban a HSC munkacsoportjai, továbbá biztosítsa, hogy azok 
munkája kellőképpen strukturált legyen, igazodjon a technikai problémákhoz, 
és megfelelő inputot biztosítson a HSC munkájához. A már létrehozott munka -
csoportok 2017-től kezdve tegyenek eleget feladatmeghatározásuknak, és éves 
munkatervek és egyértelműen meghatározott célkitűzések alapján mutassanak 
fel konkrét eredményeket. Ez vonatkozik a HSC készültségi munkacsoportjára, il -
letve annak az egészségügyi ellenintézkedések iránti sürgős igények kielégítését 
szolgáló uniós mechanizmus kifejlesztésére irányuló munkájára is;
d) a Bizottság a  tagállamokkal egy üttműködve  gondoskodjon a  pandémiás 
influenza elleni vakcinák közös közbeszerzését célzó munka felgyorsításáról és 
mielőbbi eredményességéről.
50 Következtetések és ajánlások 
119  
Ami a meglévő korai figyelmeztető és gyorsreagáló, valamint járványügyi felügyeleti 
rendszerek – amelyek jogalapját a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszé -
lyekről szóló határozat biztosítja – eredményes végrehajtását illeti (56. bekezdés), 
összességében azt állapítottuk meg, hogy ezek a rendszerek évek óta működnek, és 
az érdekeltek széles köre elismeri az Unió szintjén betöltött szerepük fontosságát. 
A korai figyelmeztetés és gyorsreagálás kapcsán mindamellett megállapítottuk, hogy 
a helyzetismeret- és incidenskezeléshez kapcsolódó eljárások és folyamatok, valamint 
az EWRS felhasználói közösségének szervezése terén szükség lenne az EWRS tovább -
fejlesztésére (57–68. bekezdés). Még nem történt meg a súlyos vegyi és környezeti 
veszélyekkel kapcsolatos, frissített, uniós szintű korai figyelmeztetési és gyorsreagá -
lási megközelítés tesztelése sem (69–73. bekezdés). Végül a járványügyi felügyeleti 
rendszer általában jól működik, de az ECDC-nek és a tagállamoknak még dolgozniuk 
kell a felügyeleti adatok maximális összehasonlíthatóságának és minőségének bizto -
sításán (74–77. bekezdés).
2. ajánlás
Az EWRS továbbfejlesztése érdekében és azért, hogy integráltabb megoldásokat 
lehessen kifejleszteni a kapcsolódó kockázatkezelési eljárások számára, a Bizottság 
a tagállamokkal és az ECDC-vel egy üttműködve :
a) 2017-ben elemezzen és terjesszen elő alternatívákat az EWRS korszerűsítésére és 
javítására. Ennek keretében a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszé -
lyekhez kapcsolódó uniós szintű helyzetismeret- és incidenskezelés terén is 
javasoljon integrált, illetve kiegészítő opciókat;
b) kérjen rendszeres visszajelzést a felhasználóktól a kockázatkezelési eljárá -
sokra irányuló integrált megoldásokról, valamint az EWRS működéséről és 
fejlesztéséről.
120  
Ami az egészségügyi programnak a polgárok (határokon átterjedő súlyos) egészség -
ügyi veszélyektől való védelmére irányuló célkitűzéseit illeti (78. bekezdés), hiá -
nyosságokat tapasztaltunk a program teljesítményével kapcsolatban. A második 
egészség  ügyi program (2008–2013) egészségügyi veszélyekre irányuló fellépései 
közül az ellenőrzött minta túlnyomó része a tervezett outputok megvalósítása tekin -
tetében ugyan jól teljesített, azonban eredményei nem voltak fenntarthatók (79–
88. bekezdés), ezért ezek a fellépések kevésbé járultak hozzá a polgárok egészség -
ügyi veszélyektől való védelmére irányuló célkitűzés teljesítéséhez. Ez a megállapítás 
ugyan nem új keletű, mégis ismét ráirányítja a figyelmet arra, hogy a Bizottságnak – 
az érdekeltekkel konzultálva – többet kellene tennie az e területen nyújtott teljesít -
ményének javításáért. Hiányosságokat találtunk továbbá a harmadik egészségügyi 
program egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos célkitűzésével kapcsolatos mutató 
mérése terén is, és megállapítottuk, hogy a 2014–2016-os időszakban viszonylag ala -
csony szinten maradt az e célkitűzésre fordított kiadások szintje, ami arra mutat, hogy 
nehézségekbe ütközhet kellő számú, a szakpolitika szempontjából releváns fellépés 
finanszírozása e célkitűzés kapcsán annak biztosítása érdekében, hogy a program 
a 2020-ig tartó időszakban tényleges hatást gyakorolhasson (89–94. bekezdés).
51 Következtetések és ajánlások 
3. ajánlás
Az egészségügyi programnak az egészségügyi veszélyekkel összefüggő fellépések -
kel kapcsolatos teljesítménye terén feltárt főbb hiányosságok orvoslása érdekében 
a Bizottság :
a) 2017-ben elemezzen és terjesszen elő alternatívákat annak érdekében, hogy 
a 2020-ig tartó időszakban javuljon az egészségügyi program keretében finan -
szírozott, egészségügyi veszélyekre irányuló fellépések eredményeinek fenn -
tarthatósága. A javaslatok térjenek ki a szükségletek és a szakpolitikai relevancia 
meghatározásának javítására a fellépések programozása során, és arra is, hogy az 
Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság és a CHAFEA jobban együtt -
működjék a folyamatban lévő és a közelmúltban lezárt intézkedések szakpolitikai 
relevanciájának elemzése során, hogy opciókat találhassanak a jó minőségű 
eredmények hasznosításának ösztönzésére (lásd még: 4. ajánlás);
b) a tagállamokkal konzultálva határozzon meg és vezessen be egyértelmű mód -
szertant annak érdekében, hogy a 2020-ig tartó időszakra teljesítményinformá -
ciókat gyűjthessen a harmadik egészségügyi program egészségügyi veszélyekre 
vonatkozó egyedi mutatója szerint elért előrehaladásról való beszámoláshoz 
(lásd még: 1. ajánlás);
c) 2017-ben egyértelműen határozza meg az egészségügyi program 2020-ig 
fennmaradó szakaszára, hogy a polgároknak a határokon átterjedő súlyos 
egészségügyi veszélyekkel szembeni védelmére irányuló célkitűzés keretében 
mely prioritások kínálnak lehetőséget a 2020-ig tartó időszakban a szakpolitika 
szempontjából releváns fellépések finanszírozására (lásd: a 3. ajánlás a) pontja).
121  
Az ellenőrzés végezetül megállapította, hogy a számos különféle koordinációs me -
chanizmus ellenére több hiányosság mutatkozik a különböző szolgálatok és prog -
ramok által végrehajtott közegészség-védelmi tevékenységek Bizottság általi belső 
koordinációja terén, amelyek megakadályozzák a potenciális szinergiák maradéktalan 
kihasználását. Mivel a sokféle tematikus programból nyújtott nagy összegű uniós 
finanszírozás és az azok végrehajtásában részt vevő bizottsági szolgálatok nagy 
száma összetett kommunikációt kíván meg a bizottsági szolgálatok, a tagállami 
döntés  hozók, a végfelhasználók és az egyéb érdekeltek között, érdemes lenne javíta -
ni a koor dináció strukturáltságát és szakpolitika-központúságát (96–102. bekezdés). 
Megállapítottuk továbbá, hogy többet kellene tenni a meglévő bizottsági válságkeze -
lési struktúrák közötti együttműködési megállapodások maradéktalan végrehajtása 
érdekében (103–106. bekezdés), és az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigaz -
gatóság által működtetett egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus 
e főigazgatóság általi igazgatásában olyan hiányosságokat tártunk fel, amelyek egy 
jövőbeni uniós egészségügyi válság kezelése során ronthatják annak teljesítményét 
(107–111.  b ekezdés).
52 Következtetések és ajánlások 
4. ajánlás
A Bizottságnak a közegészség-védelemhez és a közegészségügyi válságkezeléshez kap -
csolódó tevékenységekről folytatott belső koordinációja terén tapasztalt hiányosságok 
orvoslása, valamint a Bizottság egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmusa 
kialakításának javítása érdekében:
a) a Bizottság  2017-től kezdve dolgozzon ki strukturáltabb és részletesebb megközelí -
tést az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság és a  közegészség-véde -
lemmel összefüggő tevékenységeket végző más bizottsági szolgálatok közötti koor -
dináció vonatkozásában, így többek között térképezze fel a lezárt, a folyamatban 
lévő és a tervezett tevékenységeket. Ez minden bizonnyal hozzájárulna a potenciális 
szinergiák azonosításához, megerősítené az együttműködést egyes közös kérdések -
ben (például az uniós finanszírozású fellépések eredményeinek korlátozott haszno -
sítása terén), és segítene az érdekelteknek a  szakpolitikai döntéshozók elérésében;
b) a Bizottság  azonnal tegyen lépéseket az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság, a Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság és Az Európai Polgári 
Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága válságkezelé -
si struktúráiról szóló egyetértési megállapodás gyakorlati végrehajtása érdekében; 
ennek keretében szervezzen közös tevékenységeket a tapasztalatok megosztására, 
illetve kölcsönös képzéseket az egyes szakpolitikai területekről és rendszerekről, 
valamint vezessen be szabványos működési eljárásokat;
c) a Bizottság  haladéktalanul vizsgálja felül egészségügyi szükséghelyzeti operatív 
mechanizmusát, és biztosítsa, hogy az összhangban legyen az ebolaválság és a je -
lentősebb uniós szintű gyakorlatok tanulságaival; gondoskodjék róla, hogy folya -
matosan monitorozott képzési tervet vezessenek be a mechanizmus műveleteiben 
részt vevő összes érdekelt munkatárs számára; továbbá lehetőség szerint folytasson 
eszmecserét az ECDC-vel és Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítség -
nyújtási Műveletek Főigazgatóságával elsősorban azok válságkezelési kézikönyvei -
nek vagy struktúráinak kialakításáról.
A jelentést 2016. október 5-i luxembourgi ülésén fogadta el a Phil WYNN OWEN 
számvevőszéki tag elnökölte I. Kamara.
 a Számvevőszék nevében
 Klaus-Heiner LEHNE
 elnök

53
 Mellékletek
A kész ültség- és reagálástervezés nemzetközi háttere
A 2005-ös Nemzetközi Egészség ügyi Rendszabályok (IHR 2005)
1. Az 1969-es Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok teljes felülvizsgálatának eredményeképpen 2007-ben 
hatályba lépett az IHR 2007  . Az IHR célja „a betegségek nemzetközi terjedésének megelőzése és ellenőrzése, 
valamint az azokkal szembeni védelem és közegészségügyi reagálás biztosítása olyan módon, hogy az intéz -
kedések arányosak legyenek a közegészségügyi kockázatokkal és azokra korlátozódjanak, valamint ne befolyá -
solják szükségtelen mértékben a nemzetközi forgalmat és kereskedelmet.”1 Az IHR 2005 előírja, hogy a részes 
államok (annak eredetétől függetlenül) minden olyan eseményt jelentsenek be a WHO-nak, amely nemzetközi 
horderejű közegészségügyi szükséghelyzetnek minősülhet, és hogy nemzeti források felhasználásával – például 
az influenza pandémiára vonatkozó nemzeti készültségi tervek révén – fejlesszék, erősítsék meg és tartsák fenn 
a felügyeletre és reagálásra irányuló alapvető közegészségügyi kapacitásaikat. Az IHR céljai között van a betegsé -
gek nemzetközi repülőterek, kikötők és szárazföldi csomópontok útján történő terjedésével kapcsolatos kockázat 
mérséklése is, ezért nemzeti és WHO-szintű IHR-fókuszpontok kialakítását is előírja a vészhelyzeti kommunikáció 
segítése érdekében.
2. Az IHR 2005 nem tartalmaz végrehajtási mechanizmust azokkal az államokkal szemben, amelyek nem tartják be 
a rendelkezéseket. A WHO monitorozza az IHR végrehajtását, valamint iránymutatásokat tesz közzé és aktualizálja 
azokat. Szakértői paneljei és felülvizsgálati bizottságai vészhelyzetben is vizsgálják az IHR eredményességét: így 
történt például az ebolajárvány kitörése után is (részletesebben lásd: a jelentés 3  . háttérmagyarázata ).
Nemzetközi horderejű közegészség ügyi sz ükséghelyzetek (PHEIC)
3. Az IHR alkalmazásában a nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzet olyan rendkívüli közegészség -
ügyi esemény, amely a betegség nemzetközi terjedése révén más államok számára is közegészségügyi kockáza -
tot jelent, és potenciálisan összehangolt nemzetközi reagálást igényel. Nemzetközi horderejű közegészségügyi 
szükség helyzetet a WHO főigazgatója rendelhet el a Szükséghelyzeti Bizottság ajánlása alapján. Nemzetközi 
horderejű közegészségügyi szükséghelyzet elrendelése esetén a WHO-nak „valós időben” kell reagálnia a vész -
helyzetre. A WHO főigazgatója a Vészhelyzeti Bizottság segítségével kidolgozza és a részes államok általi végre -
hajtásra előterjeszti a kulcsfontosságú egészségügyi intézkedéseket.
Az IHR és az EU
4. Az összes uniós tagállam a WHO részes állama, és – többek között kérdőívek és önértékelések formájában – be -
számol a szervezetnek az IHR végrehajtásáról. Maga az Unió nem tagja a WHO-nak, ezért az IHR-nek sem részes 
fele. Az IHR azonban elismeri az Unió által „regionális gazdasági integrációs szervezetként” játszott potenciális 
szerepet, és kijelenti, hogy „a regionális gazdasági integrációs szervezethez tartozó részes államok – e rendszabá -
lyok szerinti kötelezettségeik sérelme nélkül – kölcsönös kapcsolataikban az adott regionális gazdasági integrá -
ciós szervezet hatályos közös szabályait alkalmazzák”. A Bizottság és az ECDC szakpolitikai2 és technikai szinten 
koordinálják tevékenységeiket a WHO-val, így többek között megosztják a kockázatokkal kapcsolatos információ -
ikat, és betekintést biztosítanak egymásnak bizonyos riasztási rendszerekbe (például a WHO eseményinformációs 
rendszerébe és az Unió EWRS rendszerébe). Az 1082/2013/EU határozat bevezette a Bizottság által meghirdethető 
közegészségügyi szükséghelyzet fogalmát is, de ez távolról sem azonos a WHO főigazgatója által meghirdetett 
nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzettel (lásd: A. háttérmagyarázat ).I. melléklet
1 Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005), második kiadás. Egészségügyi Világszervezet, 2008.
2 Lásd például: a WHO és a Bizottság közötti együttműködést felvázoló 2010-es együttes nyilatkozat (Moszkvai Nyilatkozat), valamint az 
Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság nyilvános weboldalán ezzel kapcsolatban közzétett aktuális információk. Az ECDC és a WHO 
igazgatási megállapodást is kötött egymással.
54 Mellékletek I. mellékletA. háttérmagyarázat – Közegészség ügyi sz ükséghelyzet kihirdetése az Unióban
Amint a fentiekben ismertettük, a nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzetet a Nemzetközi 
Egészségügyi Rendszabályok a következőképpen határozzák meg: „olyan rendkívüli esemény, amelyről e rend -
szabályok értelmében megállapításra kerül, hogy a betegség nemzetközi terjedése révén más államok számára is 
közegészségügyi kockázatot jelent, és potenciálisan összehangolt nemzetközi reagálást igényel.” Az arra vonatko -
zó döntés, hogy egy esemény ebbe a kategóriába tartozik-e, a WHO főigazgatójának hatáskörébe tartozik, akinek 
e célból össze kell hívnia az „IHR Vészhelyzeti Bizottsága” elnevezésű szakértői bizottságot.
Az 1082/2013/EU határozat újdonságként bevezette, hogy immár a Bizottság is kihirdethet közegészségügyi 
szükség helyzetet az Unióban. A Bizottság a 12. cikk értelmében az alábbi helyzeteket ismerheti el közegészség -
ügyi szükséghelyzetként: a) az olyan emberi influenzajárványokkal kapcsolatos szükséghelyzeteket, amelyek 
esetében fennáll a lehetősége annak, hogy világméretűvé válnak, a WHO főigazgatójának nyújtott tájékoztatást 
követően, amennyiben az még nem hozott olyan döntést, hogy a WHO alkalmazandó szabályainak megfelelően 
a járványt világméretű influenzajárvánnyá nyilvánítja; vagy b) az a) pontban említettől eltérő szükséghelyzeteket, 
a WHO főigazgatójának nyújtott tájékoztatást követően, amennyiben az még nem hozott olyan döntést, amely 
kimondja a  Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok szerinti, nemzetközi horderejű közegészségügyi szükség -
helyzet fennállását; feltéve, hogy
i. a szóban forgó, határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszély uniós szinten fenyegeti a közegészséget;
ii. e veszély tekintetében a gyógyászati szükségletek fedezetlenek, vagyis olyan egészségi állapot áll fenn, 
amelynek diagnosztizálására, megelőzésére vagy kezelésére nem létezik kielégítő, az Unióban engedélye -
zett módszer, vagy ha létezik is ilyen módszer, ahhoz képest egy adott gyógyszerkészítmény engedélyezése 
jelentős gyógyászati előnyt jelenthet az érintettek számára.
A 13. cikk hozzáteszi, hogy valamely szükséghelyzet 12. cikk (1) bekezdése szerinti elismerésének egyetlen joghatása 
az 507/2006/EK rendelet3 2. cikke 2. pontjának alkalmazhatósága vagy – amennyiben az elismerés kifejezetten olyan 
emberi influenzajárványokkal kapcsolatos, amelyek esetében fennáll a lehetősége annak, hogy azok világméretűvé 
válnak – az 1234/2008/EK rendelet4 21. cikkének alkalmazhatósága. Ez azt jelenti, hogy az 1082/2013/EU határozat 
12. cikke szerint kihirdetett szükséghelyzet célja mindössze az, hogy gyorsított engedélyeztetést tegyen lehetővé 
a pandémiás egészségügyi ellenintézkedések számára, és biztosítsa a gyógyszeriparra vonatkozó jogszabályok 
kellő rugalmasságát. Alkalmazása jóval szűkebb körű, mint a WHO által kihirdetett nemzetközi horderejű köz -
egészségügyi szükséghelyzeté, noha előfordulhat olyan helyzet, amikor valamely (bármiféle eredetű) határokon 
átterjedő súlyos egészségügyi veszély kifejezetten az Uniót érinti, és hatása nem terjed ki szükségszerűen a WHO 
felelősségi körébe tartozó szélesebb globális közösségre. Ennek megfelelően nincsen olyan (például az Egészség -
ügyi Biztonsági Bizottság eljárási szabályzatához kapcsolódó) uniós riasztásiszint-rendszer, amely a határozat 
hatókörében válaszfellépéseket váltana ki és kapacitásokat mozgósítana, illetve beindítana egy vészhelyzeti 
kapacitás- vagy forrásmechanizmust.
3 A Bizottság 2006. március 29-i 507/2006/EK rendelete a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó, emberi 
felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények forgalomba hozatalának feltételekhez kötött engedélyezéséről (HL L 92., 2006.3.30., 6. o.).
4 A Bizottság 2008. november 24-i 1234/2008/EK rendelete az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények 
forgalomba hozatali engedélyére vonatkozó feltételek módosításainak vizsgálatáról (HL L 334., 2008.12.12., 7. o.).
55 Mellékletek 
A kész ültségtervezésre és az átláthatóságra irányuló nemzetközi kezdeményezések
5. Több nemzetközi kezdeményezés is törekszik a készültségtervezés megerősítése és az átláthatóság fokozása 
iránti szükséglet kielégítésére. Ilyen többek között a globális egészségvédelmi programon5 belül a szakmai érté -
kelések6 végzésére irányuló kezdeményezés, a G7 és a globális egészségbiztonsági kezdeményezés7 által az ilyen 
tevékenységekhez8 nyújtott támogatás, valamint az ECDC önkéntes alapú országlátogatásai, amelyek a készült -
séggel is foglalkoznak9. „A nyugat-afrikai ebolajárvány közegészségügyi tanulságai – Hogyan javítható az uniós 
készültség és reagálás jövőbeni kitörések esetén?” című konferenciáról10 kiadott jelentés (amelynek megállapítá -
sait a 2015  . decemberi tanácsi következtetések is felhasználták) a következő ajánlást tette: „A szakmai értékelési 
mechanizmus segíthetné a tagállamokat nemzeti készültségi terveik fejlesztésében, figyelembe véve a globális és 
regionális szintű független országértékelésekkel kapcsolatos múltbeli és jelenlegi kezdeményezéseket.”I. melléklet
5 „A 2014 februárjában indított globális egészségvédelmi program (GHSA) egyre nagyobb számú – immár közel 50 – ország, nemzetközi szervezet és 
nem kormányzati érdekelt fél alkotta partnerségként segít az országoknak a fertőző betegségek veszélyétől védett, biztonságos világ 
kialakításában, valamint a globális közegészség-védelem mint nemzeti és világszintű prioritás előmozdításában. A GHSA többoldalú és több 
ágazatot felölelő megközelítést alkalmaz az emberekre és állatokra leselkedő fertőző betegségek megelőzését, felderítését és kezelését szolgáló 
globális és nemzeti kapacitások megerősítése érdekében, függetlenül attól, hogy az adott veszély természetes, mesterséges vagy szándékos 
eredetű.” https://ghsagenda.org
6 „Önértékelés és más GHSA-tagországokból érkező szakértői csoport által végrehajtott külső értékelés. Ez a szakmai értékelési modell objektív 
megközelítést garantál, és elősegíti az országok közötti tudásátadást. A GHSA keretében minden ország esetében legalább kétszer kell külső 
ellenőrzést végezni: az első alkalom a referenciahelyzet rögzítését, a későbbi pedig az ahhoz képest elért haladás felmérését szolgálja.” 
A programban részt vevő uniós tagállamok közül eddig Portugália és az Egyesült Királyság esetében került sor jelentés közzétételére.
7 „A globális egészségbiztonsági kezdeményezés (GHSI) hasonlóan gondolkodó országok informális nemzetközi közössége, amelynek célja a  vegyi, 
biológiai, radiológiai és nukleáris terrorizmussal (CBRN) és a pandémiás influenzával kapcsolatos veszélyekkel szembeni egészségügyi készültség és 
reagálás világszintű megerősítése. A kezdeményezést 2001 novemberében indította Kanada, az Európai Unió, Franciaország, Németország, 
Olaszország, Japán, Mexikó, az Egyesült Királyság és az Egyesült Államok. Az Egészségügyi Világszervezet szaktanácsadóként segíti a GHSI 
munkáját.” ( http://www.ghsi.ca/english/index.asp ).
8 „Annak megelőzése érdekében, hogy a jövőbeni járványkitörések nagy léptékű közegészségügyi szükséghelyzetté fokozódjanak, a G7 vezetői 
megállapodtak arról, hogy az elkövetkező öt évben legalább 60 országnak (köztük a  nyugat-afrikai országoknak) nyújtanak segítséget  – többek 
között a globális egészségvédelmi program (GHSA) révén – az IHR, valamint annak közös céljai és más többoldalú kezdeményezések 
végrehajtásához.” A G7 egészségügy-minisztereinek nyilatkozata. Berlin, 2015. október 8–9.
9 Az ECDC technikai jelentése: Felkészültség az ebolaveszélyre az uniós tagállamokban: a  Belgiumban, Portugáliában és Romániában végzett szakmai 
értékelő látogatások következtetései.  2015.  június.
10 Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság által 2015. október 12–14-én a luxemburgi Mondorf-les-Bains-ben rendezett magas szintű 
konferencia.
56 Mellékletek 
A polgárok határokon átterjedő súlyos egészség ügyi veszélyekkel szembeni védelmét 
szolgáló uniós keretrendszer szerinti főbb szerepek és felelősségek ismertetése
Tagállami közegészségü gyi hatóságok
1. A tagállamok közegészségügyi hatóságai felelősek a nemzeti szintű közegészségügyi politikáért és 
a közegészség  ügyi veszélyek kezeléséért. A tagállamokban a készültség- és reagálástervezéssel, illetve a korai 
figyelmeztetéssel és gyorsreagálással kapcsolatos egyes szempontok tekintetében eltérő lehet a felelősségi körök 
elosztása, így a tagállamok kormányzati struktúrája, jellemző kockázatai vagy sajátos helyzete szerint más-más 
hatóságok lehetnek érintettek a kapcsolódó feladatkörökben. Egyes tagállamok esetében a közegészségügyi – 
így többek között a készültség- és reagálástervezési – feladatok ellátása (részben vagy egészében) decentrali -
záltan történhet. Az uniós tagállamok tagjai a WHO európai régiójának1 is, így kötelesek végrehajtani annak az 
I. mellékletben  ismertetett Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályait.
2. Az 1082/2013/EU határozat elfogadása óta a tagállamok kötelesek információt szolgáltatni a Bizottságnak 
készültség- és reagálástervezésükről. Az 1082/2013/EU határozat értelmében a tagállamoknak és a Bizottság -
nak az Egészségügyi Biztonsági Bizottság keretében konzultálniuk kell egymással a határokon átterjedő súlyos 
egészségügyi veszélyek monitoringjára, korai előrejelzésére és értékelésére, valamint a reagálásra felhasználható 
kapacitásaik kiépítéséről, növeléséről és fenntartásáról. A konzultáció célja a készültség- és reagálástervezés kap -
csán a bevált gyakorlatok és a tapasztalatok cseréje, a nemzeti készültségtervezés interoperabilitásának előmoz -
dítása, az uniós szintű készültség- és reagálástervezés ágazatközi dimenziójának figyelembevétele és az IHR-ben 
szereplő alapvető felügyeleti és reagálási kapacitáskövetelményeknek való megfelelés elősegítése. A tagállamok 
ezenkívül e határozat rendelkezései értelmében nemzeti illetékes járványügyi felügyeleti hatóságot jelölnek ki, 
amely felelős az adatoknak az európai felügyeleti rendszerhez történő, az uniós jogszabályoknak és iránymutatá -
soknak megfelelő eljuttatásáért, valamint nemzeti EWRS-kapcsolattartókat neveznek ki az EWRS monitorozására 
és a riasztások kiadására.
Európai Bizottság, Egészség ügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság
3. A Bizottság biztosítja az Egészségügyi Biztonsági Bizottság titkárságát és elnökségét, valamint koordinálja és 
működteti annak egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmusát (HEOF). Szintén a Bizottság működteti 
a kapcsolódó informatikai rendszereket, és egyeztet a többi bizottsági szolgálattal és ügynökséggel az e szakpo -
litikai területet is érintő horizontális problémákról, továbbá felel az illetékes nemzetközi szervezetekkel (például 
WHO) való koordinációért. A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló 1082/2013/EU határo -
zat kifejezetten úgy rendelkezik, hogy a Bizottság (azaz a DG SANTE) a tagállamokkal együttműködve biztosítja 
a koor dinációt és az információcserét azon mechanizmusok és struktúrák között, amelyeknek a tevékenysége 
érinti a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos készültség- és reagálástervezést, e ve -
szélyek monitoringját, korai előrejelzését és az ellenük való küzdelmet. A Bizottság felelős továbbá a tevékeny -
ségek megkettőződése és a fellépések közötti ellenhatások elkerüléséért és annak biztosításáért, hogy az összes 
szükséges és kulcsfontosságú feladat és funkció számára megfelelő erőforrások álljanak rendelkezésre.II. melléklet
1 A regionális szervezeti egység a  WHO koppenhágai székhelyű Európai Regionális Irodájához tartozó 55 országot foglalja magában.
57 Mellékletek 
Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)
4. Az ECDC működteti és koordinálja a fertőző betegségek, valamint az azokhoz kapcsolódó antimikrobiális rezisz -
tencia és egészségügyi ellátással összefüggő fertőzések járványügyi felügyeleti hálózatát. Az uniós ügynökség 
feladata az emberi egészséget fenyegető, fertőző betegségekkel összefüggő jelenlegi és újonnan felmerülő 
veszélyek azonosítása, értékelése és kommunikálása. Ezenfelül az ECDC gondozza a korai figyelmeztető és 
gyorsreagáló rendszert (EWRS). Az EWRS egy hálózatalapú rendszer, amely összekapcsolja a Bizottságot és az 
ECDC-t a fertőző betegségekkel kapcsolatos intézkedésekért felelős tagállami közegészségügyi hatóságokkal. 
Az EGT-tagországok (Izland, Liechtenstein és Norvégia) teljes, a WHO pedig passzív hozzáféréssel rendelkeznek 
a rendszerhez.
5. A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat értemében az ECDC-nek tudományos 
tanácsadást és kockázatértékelést kell biztosítania azon veszélyek kapcsán, amelyekre az EWRS-ben riasztást ad -
tak ki, különös tekintettel a biológiai és az ismeretlen eredetű veszélyekre. A Bizottság más uniós ügynökségeket 
vagy szerveket (például tudományos bizottságokat) is felkérhet gyors kockázatértékelések készítésére, amen y-
nyiben azok az adott veszéllyel szorosan összefüggő szakismeretekkel rendelkeznek. Az ECDC továbbá kérésre 
segítséget nyújt a Bizottságnak és a tagállamoknak az 1082/2013/EU határozat készültségtervezéssel kapcsolatos 
rendelkezéseinek végrehajtásában. Éves költségvetése járványügyi programokra is kiterjed: ezek az egyes be -
tegségekre irányuló vertikális programok olyan elemeket is tartalmaznak, mint a kapacitásépítés és a kockázat -
kommunikáció. Járvány kitörése esetén az ECDC a reagálás terén is támogatást biztosíthat az országoknak vagy 
a nemzetközi szervezeteknek (például a WHO-nak), amint azt az ebolajárvány idején meg is tette. Az ügynökség 
egy közegészségügyi szükséghelyzeti kézikönyvön alapuló szükséghelyzeti műveleti központot is működtet. Az 
ECDC jelenlegi módszertana szerint a veszélyek valamennyi típusával foglalkozni kíván (azaz nem csak a fertő -
ző betegségekkel kapcsolatos, hanem a más eredetű egészségügyi veszélyekkel is), összhangban az IHR és az 
1082/2013/EU határozat célkitűzéseivel. Ez kívül esik az ECDC korábbi, hagyományos megbízatásán, ami a fertőző 
betegségekre és a pandémiakészültségre összpontosított.II. melléklet
58 Mellékletek 
Az ellenőrzött társfinanszírozott fellépések áttekintése
A következő táblázat a második uniós egészségügyi program (2008–2013) egészségügyi veszélyekkel kapcsolatos 
célkitűzése keretében társfinanszírozott, a CHAFEA vagy (három közbeszerzéshez kapcsolódó tétel esetében) az 
Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság által irányított, ellenőrzött fellépések jegyzékét és legfontosabb 
adatait tartalmazza.
Hiv. Általános leírása Finanszírozási eszközUniós társfinanszírozás 
összege (támogatási 
megállapodásonként)
(euró )
1Generikus keret kialakítása a sürgősségi vakcinák gyors előállítására és 
értékeléséreProjekt 2 116 023
2 A HIV-szűrés és a kezeléssel való összekötés optimalizálása Európa-szerte Projekt 1 429  984
3Hálózat a közegészségügyi veszélyek és egyéb biológiai védelmi kocká -
zatok ellenőrzésére a mediterrán és a balkáni térségbenProjekt 900  000
4 Hepatitis B- és C -szűrés a migránsok körében az Európai Unióban Projekt 800  000
5Felmérés a tünetalapú megfigyelésről, az európai iránymutatások 
kidolgozását célzó értékelésProjekt 798 814
6Közegészségügyi alkalmazkodási stratégiák szélsőséges időjárási 
események eseténProjekt 750 000
7A civil társadalom és a közegészségügyi rendszer felkészítése a veszé -
lyeztetett csoportokban terjedő TBC -járvány kezeléséreProjekt 750 000
8Az európai humán influenzapandémia riasztási és reagálási stratégiái -
nak költséghatékonysági elemzéseProjekt 700 000
9 Uniós méhnyakrák-felügyeleti és -ellenőrzési hálózat az új tagállamokban Projekt 615 023
10 Az európai egészségügyi dolgozók immunizálásának előmozdítása Projekt 604  000
11Koordinált fellépés a  közegészségügyi veszélyek ellenőrzésére a  repülési 
ágazatbanProjekt 598 566
12A védőoltások alkalmazásának ösztönzése az európai migráns populáció 
körébenProjekt 548 680
13Vegyi eredetű egészségügyi veszélyek riasztási, felügyeleti és jelentési 
rendszere (III. szakasz)Projekt 497 760
14 Európai vegyi veszélyhelyzeti hálózat Projekt 447 600
15Minőségbiztosítási gyakorlatok és hálózatépítés a nagyon fertőző 
kórokozók felderítése terénEgyüttes fellépés 3 316 326
16A vegyi és környezeti eredetű, határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekre irányuló CPX-gyakorlatKözbeszerzés/Szolgáltatási 
szerződés458 989
17Két regionális képzési szeminárium szervezése a tagállami közegészség -
ügyi hatóságok számára a határokon át terjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről szóló új határozat végrehajtásárólKözbeszerzés/Szolgáltatási 
szerződés249 599
18Korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer, HEDIS, NEMO (a válságkeze -
léssel kapcsolatos információmegosztás mechanizmusainak ellenőrzése)Közbeszerzés/Szolgáltatási 
szerződés1 588 500
19 A humán patogének európai referencialaboratórium-rendszereKözbeszerzés/Szolgáltatási 
szerződés500 000
20Uniós szintű személyzeti képzések szervezése és gyakorlatok végre -
hajtása mint a  készültség kulcselemeiKözbeszerzés/Szolgáltatási 
szerződés333 646
Összesen 18 003  510III. melléklet
59 Mellékletek 
A következő táblázat a hetedik kutatási keretprogram (FP7) (2008–2013) keretében társfinanszírozott, ellenőrzött 
fellépések jegyzékét és legfontosabb adatait tartalmazza.
Hiv.A kiválasztott fellépés általános 
célkitűzéseFinanszírozás alapjául 
szolgáló FP7-programFelelős bizottsági 
szolgálatUniós társfinanszírozás
(euró )
1A járványok lezajlásának előrejelzése és 
pandémiaszimulációEKT1ERCEA 684  000
2Új és visszatérő fertőző betegségekkel 
foglalkozó szervezetek platformjaEgészségügy DG RTD 11 909 560
3Infekciókontroll a repülési ágazatban: az 
eredményes karanténintézkedésektől 
a repülőgép kabinjának fertőtlenítéséigEmberek REA 100 000
4Jelentősebb járványok esetén alkal -
mazandó tényalapú magatartási és 
kommunikációs csomag kidolgozása az 
európai egészségügyi szakemberek és 
ügynökségek számáraEgészségügy DG RTD 1 999  607
5A gyógyszeripari vállalatok szerepe a köz -
egészség-védelmi politika kidolgozásá -
ban és végrehajtásábanEKT ERCEA 1 197 694
6A jövőbeni súlyos járványokra és pandé -
miákra való uniós reagálás átalakítása 
infrastruktúra, koordináció és a meglévő 
klinikai kutatási hálózatok integrálása 
révénEgészségügy DG RTD 23 992 375
7Integrált eszközkészlet kifejlesztése 
a közlekedési vállalatok és a jelentősebb 
közlekedési csomópontokban dolgozók 
segítésére a pandémiák és a veszélyes 
kórokozókkal szembeni állandó készültsé -
gi és reagálási terveik kidolgozásáhozSEC2DG HOME 3 142 004
8Az európai egészségügyi szolgálatok 
interoperabilitása és felkészültsége a  ha-
lálos veszélyekre (például a pandémiákra 
és a nagyobb terrortámadásokra)SEC REA 2 789 940
9Az európai közösségekben és társadal -
makban bekövetkező nagy léptékű és 
határokon átterjedő katasztrófákra való 
felkészültség fokozásaSEC REA 999 084
10A pandémiák és a kapcsolódó válság -
kezelés által támasztott tudományos 
és társadalmi kihívások eredményes 
kezelése. Integrált, több tudományágat 
felölelő stratégia kidolgozásaSiS3DG RTD 3 939 880
Összesen: 50 754 144
1 Európai Kutatási Tanács.
2 A „Biztonság” program.
3 A „tudomány a társadalomban” program.III. melléklet
60 A Bizottság  
válaszai
Összefoglalás
III
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat a Szerződés közegészségügyi tárgyú 168. cikkén 
alapul.
V
A Bizottság és a tagállamok jelenleg dolgoznak a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat 
teljes körű és eredményes végrehajtásához szükséges infrastruktúra létrehozásán. Ez egy összetett kérdés. Bár a Bizottság 
elismeri, hogy voltak késedelmek, például bizonyos végrehajtási jogi aktusok elfogadása terén, a Bizottság foglalkozik 
ezekkel a késedelmekkel, és azok nem gyengítik jelentősen az Unió határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekre 
való reagálását. A tagállamok és a Bizottság felelősségi köreit is egyértelműen meghatározza az 1082/2013/EU határozat.
VI
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat végrehajtása terén tapasztalható késedelmek 
az egészségügyi veszélyek helyzetének összetettségét vagy  „a téma összetettségét” tükrözik. Ahogyan az alábbi rész -
letes megjegyzésekben szerepel, jelentős előrelépés történt a fennmaradó végrehajtási jogi aktusok előkészítése és az 
egészségügyi ellenintézkedésekre irányuló munka előbbre vitele terén. A közös közbeszerzési mechanizmus immár teljes 
egészében létrejött. Az Egészségügyi Biztonsági Bizottság (HSC) teljes körűen működik; a Bizottság a Számvevőszék 
észre  vételét e bizottságban meg fogja vitatni a tagállamokkal.
VII
A Bizottság úgy véli, hogy a rendszer időnkénti műszaki fejlesztései ellenére érdemes a rendszert korszerűsíteni. A Bizott -
ság jelenleg az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központtal (ECDC) dolgozik a korai figyelmeztető és 
gyorsreagáló rendszer (EWRS) korszerűsítésén.
IX
A Bizottság úgy véli, hogy a közegészség-védelemmel kapcsolatos különböző szempontokkal foglalkozó bizottsági szer -
vezeti egységek között megfelelő koordináció zajlik, és a Számvevőszék által felvetett kérdések kezelése folyamatban van. 
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság fontos lépéseket tett 2016-ban az egészségügyi szükséghelyzeti 
operatív mechanizmus (HEOF) működésének javítása érdekében.
X
i.
A Bizottság elfogadja az 1. ajánlást, és egyetért azzal, ami a HSC-ben és a közös közbeszerzési mechanizmusban betöltött 
szerepét illeti. A Bizottság meg fogja vitatni ezeket a kérdéseket a HSC-ben.
ii.
A Bizottság elfogadja a 2. ajánlást. A Bizottság jelenleg az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központtal 
(ECDC) dolgozik a korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer (EWRS) korszerűsítésén, és meg fogja vitatni a tagálla -
mokkal, hogy a felhasználói visszacsatolások hogyan javíthatják a rendszer működését.
A Bizottság válaszai 61
iii.
A Bizottság elfogadja a 3. ajánlás a) és c) pontját, és részben elfogadja a 3. ajánlás b) pontját.
A Bizottság elismeri, hogy a fenntarthatóság folyamatban lévő probléma, bár sokat tett az elmúlt években. Folyamatos 
pozitív változások zajlanak, különösen a Bizottság által a második egészségügyi program utólagos értékelését követően 
létrehozott cselekvési terv keretében.
iv.
A Bizottság elfogadja a 4. ajánlás a) pontját, és részben elfogadja a 4. ajánlás b) és c) pontját. A Bizottság megfelelő szol -
gálatai között megfelelő együttműködés folyik, és a szolgálatok közötti megbeszélések folyamatban vannak a koordiná -
ció továbbfejlesztése érdekében.
A Bizottság úgy véli, hogy az egészségügyi szükséghelyzeti operatív mechanizmus (HEOF) szerkezete stabil, emellett 
meghatározza a szerepeket és a riasztási szinteket. 2016 júniusától a Bizottság továbbképzési programot dolgozott ki 
a HEOF mindenkori teljes körű működőképességének biztosítása érdekében.
Ellenőrzési észrevételek
21
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat fontos előrelépést jelent az egészségügyi 
veszélyekre való reagálás javítását és az uniós polgárok védelmének javítását célzó, tagállamok közötti együttműködés 
fokozásában.
A Bizottság tisztában van azzal, hogy voltak bizonyos késedelmek, de megítélése szerint azok nem kérdőjelezték meg 
a tagállamok határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekre irányuló eredményes együttműködését.
24
Mivel a közegészség-védelmi készültség érzékeny területekre terjed ki, a jelentéstételi sablont a Bizottság részletesen 
megvitatta a tagállamokkal, és egy második komitológiai bizottsági ülésre volt szükség a megállapodásra jutáshoz.
A Bizottság válaszai 62
25
A HSC részére benyújtott jelentés nem tartalmazott tagállamoktól származó egyedi információkat, mivel a közegészség-  
védelmi készültség érzékeny területekre terjed ki. A jelentés csak a tagállamok által szolgáltatott információkon alapul, 
tekintettel arra, hogy a jogszabályok nem hatalmazzák fel a Bizottságot a tagállamok által szolgáltatott információk 
átvizsgálására és ellenőrzésére.
A jelentés eredményeiről a HSC készültség- és reagálástervezési munkacsoportja további vitát folytatott (2015. novem -
ber 12-én). A HSC (2016. június 7–8-án tartott) plenáris ülésén a tagállamok tájékoztatást kaptak az egyes tagállamokban 
felmerülő alapvető problémákat részletesen tükröző, frissített jelentésről.
26
A Bizottság úgy véli, hogy az előrehaladási jelentés átfogó képet nyújt az Unión belüli tagállami készültség helyzetéről, és 
egyértelmű irányvonalakkal szolgál arra vonatkozóan, hogy a hiányosságok hogyan orvosolhatók a tagállamokkal együtt 
elfogadott és a HSC által jóváhagyott cselekvési terv segítségével. A HSC készültségi alcsoportja folytatni fogja a jelentés 
megállapításainak utánkövetési módjára, valamint az ebolajárványból levont tanulságokra vonatkozó eszmecseréit. E cso -
port első audiokonferenciájára a HSC 2015. novemberi ülése előtt került sor.
Az ECDC és a WHO Europe között eszmecsere és együttműködés folyik a 4. cikk szerinti jelentéstételi sablon felülvizsgá -
lata érdekében, a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (IHR) végrehajtásának a WHO általi megközelítését, valamint 
az új monitoring- és értékelési keretet figyelembe véve.
3. háttérmagyarázat – A kész ültséggel kapcsolatos nemzetközi fejlemények: az IHR 
végrehajtására vonatkozó önértékelés hiányosságai
Ez a háttérmagyarázat azokra a WHO-n belüli fejleményekre vonatkozik, amelyek az uniós jogi kereten kívül esnek.
27
Ahogyan a fentiekben kifejtésre került, a tagállamok tevékenyen részt vettek a kérdések megszövegezésében, és a komi -
tológiai eljárás megszerezte a szükséges minősített többséget.
28
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat nem ruház semminemű hatáskört a Bizottságra 
a tekintetben, hogy különleges általános készültségi struktúrát írjon elő a tagállamok számára. A Számvevőszék által 
említett általános készültségtervezési stratégia a készültség tárgyában a tagállamokkal folyamatban lévő munka hát -
terének részét képező technikai dokumentum. A tagállamokban különösen a HSC tagjainak kell terjeszteniük a hatályos 
iránymutatásokat.
A Bizottság válaszai 63
29
Az eljárások egyrészt jogi szempontból összetettek, tekintettel az Unió egészségügyi hatásköreire, ami a közegészségügy 
területén tett tagállami fellépések támogatása, koordinálása vagy kiegészítése, másrészt az országokon belüli sok sze -
replő és összetett struktúra miatt, illetve az e témákon dolgozó nemzetközi struktúrák vonatkozásában is összetettek.
A Bizottság úgy véli, hogy a határozat 4. cikke szerinti jelentéstétel keretében a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről gyűjtött információk átfogó képet nyújtanak az Unión belüli tagállami készültség helyzetéről, és egyértelmű 
irányvonalakkal szolgálnak arra vonatkozóan, hogy a hiányosságok hogyan orvosolhatók. A HSC készültségi alcsoportja 
ezt továbbviszi.
30
A Bizottság szoros együttműködést folytat a tagállamokkal a HSC-n belül, illetve a készültségi munkacsoportjával annak 
érdekében, hogy kialakítsa a készültségi tárgyú együttműködésre, többek között egy cselekvési tervre, az egészségügyi 
ellenintézkedésekre irányuló együttműködésre és a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat 
4. cikke szerinti jelentéstételre vonatkozó struktúrákat és intézkedéseket. Ennek keretében az előrehaladásra vonatkozó 
jelentéstétellel kapcsolatos eszmecserére is sor kerül.
31
Mivel a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozatban nem szerepel a célkitűzés és a mutató, 
a Bizottság az ECDC-vel együttműködésben egyéb jelentéstételi módokat dolgozott ki, ahogyan a 33. bekezdésben vázla -
tosan szerepel.
33
Az ECDC értékelése a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat 4. cikke szerinti jelentés -
tételre adott válaszokon alapul. Ez teljes egészében az ECDC hatáskörében végzett technikai értékelés.
A készültség terén elért előrehaladás magabiztos mérése érdekében a Bizottság eszmecserét folytat az ECDC-vel meg -
felelő mutatók kidolgozásáról.
Az új mutatók kidolgozása az egyes országokra vonatkozó egészségügyi profilok kidolgozásának szélesebb körű meg -
közelítésének részét képezi, az ECDC-vel, a WHO-val és a tagállamokkal a készültségi munkacsoportban folytatott meg -
beszélések keretében.
34
A Bizottság a készültséggel kapcsolatos munka keretében a mutatók megfelelőségét meg fogja vitatni a tagállamokkal 
a HSC-ben. Az ECDC-jelentés technikai áttekintést nyújt a tagállami készültség- és reagálástervezés helyzetéről, hiányos -
ságokról és szükségletekről.
A Bizottság válaszai 64
37
A Bizottság úgy véli, hogy a súlyos egészségügyi veszélyek, például a Zika-vírus kitörése kapcsán folytatott napi szintű 
együttműködés azt bizonyítja, hogy a feladatmegosztás egyértelmű, és hogy az ECDC teljes körűen be tudja tölteni 
a szerepét a HSC kockázatértékelési információkkal való ellátása során. A kockázatértékelés (az ECDC felelősségi köre) és 
a kockázatkezelés koordinálása (a Bizottság felelősségi köre) közötti különbséget a jogszabályok állapítják meg. Az egyedi 
eseteket és az új feladatokat azonban a Bizottságnak és az ECDC-nek gyakran eseti alapon kell megvitatnia és elfogadnia. 
E célból az ECDC és a Bizottság közötti havonkénti koordinációs értekezletek szoros együttműködést biztosítanak, és 
lehetővé teszik az ECDC számára, hogy eredményesen reagáljon a segítségkérésekre.
39
Az útmutató kidolgozására irányuló munka a határozat elfogadása előtt kezdődött.
A Bizottság a határozat elfogadását követően azt javasolta az ECDC-nek, hogy vitassa meg az útmutatót és az ajánlását 
a HSC-vel. A dokumentummal kapcsolatos további munkát követően előreláthatólag 2016 őszén eszmecserére kerül sor 
a HSC készültségi munkacsoportjában.
40
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat keretében a közös közbeszerzési megállapodás 
kidolgozása utáni lépésekre indokolatlan késedelem nélkül került sor; figyelembe kell venni, hogy az egyes tagállamok -
nak be kellett tartaniuk a megállapodás aláírására irányuló nemzeti megerősítési eljárást, ami elkerülhetetlenül bizonyos 
időt vesz igénybe.
41
A pandémiás influenza elleni vakcina közbeszerzése rendkívül összetett kérdés. Ezenfelül a tagállamok egyedi követel -
ményeinek feltárása és összeegyeztetése időigényesnek bizonyult. Ugyanakkor 2016-ban jelentős előrehaladás történt 
a pandémiás influenza elleni vakcinára irányuló közös közbeszerzési eljárás előkészítése terén. A pandémiás influenza 
elleni vakcinára irányuló eljáráson felül 2016 szeptemberében négy másik közbeszerzési eljárás van folyamatban.
42
A Bizottság szeretne rámutatni arra, hogy a közös közbeszerzési eljárásnak és az egészségügyi ellenintézkedésekre 
vonatkozó, kidolgozottabb eljárásnak egyaránt megvan a helye a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekre 
való készültségben. A jellegéből fakadóan bármely közbeszerzés időigényes, és az uniós jogszabályokban meghatározott 
utánkövetési eljárást tesz szükségessé.
A HSC-nek adott felhatalmazással szabványos működési eljárások állnak kidolgozás alatt a jövőbeni szükséghelyzetekre 
való gyors és következetes reagálás biztosítása céljából. Az eszmecsere kimenetelét a Bizottság 2016 novemberében 
ismerteti a  HSC-vel.
A polgári védelmi mechanizmus mindenesetre már keretet biztosít az ellenintézkedések cseréjéhez.
A Bizottság válaszai 65
43
Noha a kérdés összetettsége miatt valójában lassú előrehaladás történt az influenza elleni vakcinák közös közbeszer -
zése terén, a Bizottság rámutatna arra, hogy eddig 24 tagállam fogadta el a közös közbeszerzési megállapodásban való 
részvételt, valamint arra, hogy jelenleg több közbeszerzési eljárás van folyamatban. Az egészségügyi ellenintézkedések 
cseréjének sürgős szükségessége kezelhető az EWRS segítségével (ahogyan például 2016-ban a diftéria-antitoxin eseté -
ben történt), vagy általában a polgári védelmi mechanizmus segítségével.
46
A HSC eddigi döntése az volt, hogy nem hoz létre migránsokkal foglalkozó munkacsoportot. Egy ilyen munkacsoport 
szükségessége újra megvitatásra kerül a HSC műhelyfoglalkozása keretében.
Amikor 2015 februárjában a működést érintő témakörök visszakerültek a HSC napirendjére, a HSC értekezletei tematiku -
san kerültek megrendezésre, és a HSC részletes ütemterve kidolgozás alatt áll. A készültségre vonatkozó cselekvési terv 
további keretet fog biztosítani a készültségi munkacsoport munkatervéhez. Ezenfelül az ECDC-vel eszmecserék vannak 
folyamatban az ECDC készültségi koordinációs bizottsága és a HSC készültségi munkacsoportja által végzett munka jobb 
koordinálása érdekében. A munkatervek létrehozásával kapcsolatos munka a kommunikátori hálózattal és a készültségi 
munkacsoporttal is megkezdődött.
47
2016 szeptemberében 11 tagállam, a WHO és az ECDC vett részt a készültségi munkacsoportban. A munkacsoport fon -
tos szerepet tölt be a HSC-nek szánt dokumentumok, például az egészségügyi ellenintézkedésekre vonatkozó állandó 
működési eljárások és a készültségre vonatkozó cselekvési terv stb. előkészítésében. Itt a teljes részvétel kevésbé fontos, 
mivel a munkacsoport technikai szakértőket tömörít a HSC teljes tagsága általi jóváhagyásra/elismerésre szánt javaslatok 
előkészítéséhez.
48
A HSC feladatait a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat (17. cikkének (2) bekezdése) 
sorolja fel. A HSC értekezleteit tematikusan rendezték meg, és a HSC részletes ütemterve kidolgozás alatt áll (lásd a 46. 
bekezdést). A válaszok, a technikai dokumentumok, például az ECDC által készített kockázatértékelések, illetve a meg -
felelő utazási tanácsok a HSC eseti ülésein kerülnek megvitatásra. Technikai jellegű viták esetében a megfelelő eseti 
munka  csoportok a tagállami szakértőkből álló HSC döntése alapján összehívhatók. Ez történt a jelenlegi Zika-járvány 
során, amikor a Zika-vírus kitörésével foglalkozó eseti munkacsoportot létrehozták és összehívták.
A Bizottság válaszai 66
51
A Bizottság egyetért azzal, hogy amikor a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat hatályba -
lépése egybeesett az ebolaválsággal, a strukturáltabb megközelítés kidolgozására irányuló erőfeszítések késtek, különö -
sen a készültség tekintetében. A munka azonban immár kifejezetten folyamatban van.
52
A Bizottság úgy véli, hogy az általa a HSC részére az érintett bizottsági szervezeti egységek tevékenységeivel kapcso -
latban szolgáltatott információk megfelelőek. A szervezeti egységek között együttműködési megállapodások vannak 
érvényben. Más szolgálatok gyakran vesznek részt a HSC ülésein. Ezenfelül az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági 
Főigazgatóság is részt vett például az ebolával foglalkozó munkacsoport napi audiokonferenciáin és sok más szolgálat -
közi csoportban.
60
Az ECDC külső értékelő jelentése a 2008 és 2012 közötti időszakra, a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyek -
ről szóló határozat hatálybalépése előtti és az EWRS kapcsolódó (korlátozott) módosításainak végrehajtása előtti idő -
szakra vonatkozik.
63
A Bizottság egyetért azzal, hogy a felhasználói visszacsatolás elengedhetetlen az EWRS felülvizsgálata során.
64
A Bizottság az ECDC-vel együtt dolgozik a rendszer átalakításán.
65
A Bizottság hangsúlyozza, hogy az e bekezdésben említett jegyzék szerepelt a hatályos határozat előzetes 
hatásvizsgálatában.
67
A Bizottság megkezdte az ECDC-vel az EWRS rendszer átalakítására irányuló munkát.
70
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat keretében a vegyi és környezeti veszélyek keze -
lését célzó szabályok és eljárások megegyeznek a biológiai események vagy fertőző betegségek okozta egyéb veszé -
lyek kezelését célzó szabályokkal és eljárásokkal. Megegyeznek a bejelentési kritériumok, és megegyezik az erre a célra 
tervezett informatikai eszköz használata is. A vegyi és környezeti veszélyek miatt bekövetkezett események nyomon 
követésére és értékelésére szolgáló külön hálózat az egészségügyi program keretében 3 éve társfinanszírozás alatt áll. Az 
Európai Bizottság tudományos bizottságával is létrejött kapcsolat annak biztosítása érdekében, hogy az ECDC felhatalma -
zásán kívül eső kockázatértékelésekhez elegendő know-how-t lehessen toborozni.
A rendszer működése a jövőben kerül tesztelésre.
A Bizottság válaszai 67
72
A Bizottság moderálja és karbantartja a rendszert, de az a szándéka, hogy a RASCHEM-rendszert az EWRS rendszerbe 
integrálja. 2016 szeptemberében 18 ország regisztrált a RASCHEM-rendszerben.
74
A Bizottság tisztában van a helyzettel, és az ECDC-vel együttműködik a tagállami jelentéstétel adatminőségének és hiány -
talanságának javítása érdekében.
77
A Bizottság tisztában van a helyzettel, és az ECDC-vel együttműködik a tagállami jelentéstétel adatminőségének és hiány -
talanságának javítása érdekében.
78
A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék a második és a harmadik egészségügyi program keretébe tartozó tevé -
kenységeket vizsgálta. A program irányítása jelentősen megváltozott a két program között. Az egészségügyi programból 
finanszírozott ajánlati felhívások aktívan hozzájárultak az egészségügyi veszélyek elleni nemzetközi készültség javításá -
hoz, és a projektek többsége a tervezett eredményeket mutatta fel.
Az egészségügyi programból finanszírozott, országok között végzett gyakorlatok aktívan hozzájárultak az egészségügyi 
veszélyek elleni nemzetközi készültség javításához.
81
A Bizottság jól tudja, hogy az 1082/2013/EU határozat hatálybalépése előtt a második egészségügyi program keretében 
társfinanszírozott egyes projektek esetében az eredmények fenntarthatósága nem mindig volt kielégítő. A projektek 
eredményeinek terjesztése és a CHAFEA honlapján való állandó elérhetősége révén a minimális fenntarthatóság mindig 
biztosított. A közelmúltban pozitív változások történtek: 2016. november közepétől elérhető lesz az új adatbázis a CHAFEA 
honlapján; fejlesztés alatt áll egy (a projektek/közös fellépések honlapjainak kiszolgálását a támogatásnyújtás során és 
annak lezárulását követően lehetővé tevő) új informatikai platform. A CHAFEA a projektkoordinátoroknak átadandó ter -
jesztésistratégia-mintát készített.
5. háttérmagyarázat – Ellenőrzött projektek és feltárt hiányosságok: példák
A Bizottság tisztában van azzal, hogy nem minden projekt teljesít egyformán és a lehető legjobb minőségben. Annak biz -
tosítása érdekében, hogy mindegyik projekt a lehető legmagasabb szinten teljesítsen, a CHAFEA több éve intézkedéseket 
léptet életbe, például „kockázatot jelentő” projekteket biztosít külső know-how-val és vezetési tanácsadással.
A Bizottság úgy véli, hogy az általa és a CHAFEA által a második egészségügyi program utólagos értékelését követően 
létrehozott cselekvési terv biztosítani fogja, hogy – az alacsony teljesítmény és az eredmények alacsony mértékű haszno -
sítása kockázatának minimálisra csökkentése érdekében – csak azok a fellépések essenek társfinanszírozás alá, amelyek 
nagy valószínűséggel járulnak hozzá fontos uniós szakpolitikai kezdeményezésekhez és kiemelkedő uniós hozzáadott 
értékhez.
A Bizottság válaszai 68
82
A CHAFEA az írásbeli fájlokon kívül kétoldalú értekezleteken is tájékoztatja a Bizottságot a fontos projekteredményekről. 
Ezenfelül 2016 közepe óta a Bizottság munkatársai hozzáféréssel rendelkeznek a CHAFEA által projektvezetéshez használt 
új informatikai rendszerhez. Ez a  rendszer az ellenőrzött projektek esetében nem működött.
Ahogyan a fentieken (a 81. bekezdésnél) már említésre került, a CHAFEA terjesztésistratégia-mintát készített, amely segít -
séget fog nyújtani a projektkoordinátoroknak az e területen végzett munkájuk során. A CHAFEA a közelmúltban kifejezet -
ten a terjesztésért felelős, teljes munkaidőben foglalkoztatott tisztviselőt vett fel, többek között annak érdekében, hogy 
támogassa a projektkoordinátorokat a terjesztési feladataik során.
83
A második egészségügyi program utólagos értékelése nyomán a Bizottság a CHAFEA-val együttműködésben a külső 
értékelők valamennyi ajánlásának végrehajtását célzó cselekvési tervet dolgozott ki. Jelenleg előrehaladás tapasztalható, 
például a nyilvános adatbázis átalakításával, monitoringmutatók meghatározásával, monitoringrendszer létrehozásával és 
terjesztési stratégia kidolgozásával.
6. háttérmagyarázat – Az egészség ügyi program keretében végrehajtott egy üttes 
fellépések
A Bizottság úgy véli, hogy az együttes fellépések fontos eszközt jelentenek a tagállami hatóságok konkrét technikai 
kérdésekre irányuló együttműködésének elősegítéséhez, amely eredményesnek bizonyult az egészségügyi veszélyek 
területén. Az együttes fellépéseket különösen közbeszerzés útján finanszírozott tevékenységek (például gyakorlatok) 
egészítik ki.
84
A gyakorlatok és képzések kimenetele rendszeresen bekerül a készültségi munkába; a HSC nemrég, 2016. júniusi ülésén 
tájékoztatást kapott a gyakorlatokból levont tanulságokról.
85
Bizonyos, a Közös Kutatóközpont által modellezési célra kialakított eszközök még mindig léteznek, és azokat többek 
között az ECDC használja. Az ECDC és a Közös Kutatóközpont ezen eszközökre épülő együttműködésének megerősítése 
érdekében eszmecserék vannak folyamatban.
86
A Bizottság úgy véli, hogy a végrehajtott fellépések lehetnének strukturáltabbak, azonban sor kerül fellépésekre, például 
a projektkoordinátorok meghívást kapnak szakértői csoportok üléseire (például az EWRS, a FLU, az általános készültség -
tervezés, a vegyi veszélyek témakörében) és/vagy a HSC ülésére vagy egy 2014. decemberében „Hogyan vehetők igénybe 
európai projektek” címmel tartott műhelyfoglalkozásra, amely uniós tagállami kezdeményezés volt a közegészség-  
védelem területére vonatkozó második uniós egészségügyi program (2008–2013) eredményeinek terjesztésére ( http://
ec.europa.eu/chafea/news/news349.html ).
87
A Bizottság a közbeszerzési szerződések alkalmazásakor olyan szolgáltatásokat vásárol, amelyek tekintetében az után -
követési fellépései a nyújtott szolgáltatás jellegétől függnek. Ezenfelül a közbeszerzés tárgyát képező szolgáltatások – 
főként jelentés formájában elérhető  – eredményei közzétételre kerülnek és kellően hosszú ideig elérhetőek.
A Bizottság több fellépést tesz a vállalkozók jellegének változatosabbá tétele érdekében, például azáltal, hogy keret -
szerződéseket alkalmaz ismételt versenyeztetéssel.
A Bizottság válaszai 69
88
A Bizottság elismeri, hogy a fenntarthatóság folyamatban lévő probléma, bár sokat tett az elmúlt években, például az 
általános készültségtervezésre vonatkozó brosúra készítésével (2011)1, a vakcinázásra vonatkozó klaszterüléssel (2012), az 
egészségügyi programra vonatkozó magas szintű konferenciával (2012)2 és a regionális közegészség-védelmi konferenci -
ával (2014)3. A CHAFEA honlapja segítségével mindig biztosított egy minimális szintű fenntarthatóság. Folyamatos pozitív 
változások zajlanak, lásd a 81. bekezdésnél szereplő megjegyzést.
89
A Bizottság által a második egészségügyi program utólagos értékelését követően létrehozott cselekvési terv új 
monitoring  mutatók kidolgozását tartalmazza. Ezek jelenleg egy új monitoringrendszerben használatosak, amelyet a ked -
vezményezettek 2016 óta immár belefoglalnak a rendszeres időközönkénti jelentéstételükbe. Ez a monitoring segítséget 
fog nyújtani a társfinanszírozott fellépésnek a harmadik egészségügyi program általános célkitűzéseihez való hozzájáru -
lása méréséhez.
91
A Bizottság rámutat arra, hogy a többéves tervezés nem hivatalos belső eljárás. A harmadik egészségügyi program kere -
tében nem bír de jure  kötelező jelleggel.
92
A költségvetés végrehajtására vonatkozó előrejelzések csak indikatív jellegűek. A kockázatértékelés prioritása például 
csak a szükséghelyzetekben releváns. Ha nem következik be szükséghelyzet, az e prioritáshoz kapcsolódó munkaprogram 
például kiadás nélkül végrehajtható. Ezenfelül ez nem jelenti azt, hogy a költségvetés elosztása nem kiegyensúlyozott.
93
A második egészségügyi program utólagos értékelése és a Bizottság 2016. márciusi cselekvési terve 2016-tól kezdődő új 
monitoringrendszer és alkalmazandó mutatók kidolgozása felé mutat.
94
A monitoringrendszer és a mutatók jelenleg kidolgozás alatt állnak, néhány új mutató pedig már 2016 óta alkalmazandó.
Amikor a Bizottság előrejelzi a költségvetés végrehajtását, a program célkitűzései közötti egyensúly megteremtése nem cél.
1 http://ec.europa.eu/chafea/publications/publications_for_health_programme.html #
2 http://ec.europa.eu/health/programme/events/ev_20120503_en.htm
3 http://ec.europa.eu/chafea/news/news349.html
A Bizottság válaszai 70
95
A Bizottság úgy véli, hogy strukturált együttműködést vezetett be a szervezeti egységek között.
101
A Bizottság úgy véli, hogy a szervezeti egységek között már jó és strukturált együttműködés folyik. Ez mindig javítható, 
amelynek keretében szerepelhet a tevékenységek további feltérképezése. Ez azonban önmagában nem fogja kezelni 
a kutatási eredmények hasznosításával kapcsolatos problémákat.
102
A Bizottság elkötelezett amellett, hogy továbbfejlessze a szervezetek közötti jó együttműködést, és úgy véli, hogy van 
lehetőség tökéletesítésre. Az érvényben lévő különféle intézkedéseknek, például a több főigazgatósággal létrejött egyet -
értési megállapodásnak, valamint a rendszeresen tartott értekezleteknek és az eredményes és hatékony információcsere 
más módjainak köszönhetően az együttműködés megfelelő.
A Bizottság közös válasza a 103–106. bekezdésre
A Bizottság úgy véli, hogy a legutóbbi válságok során a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ (ERCC) bebizo -
nyította, hogy tényleges szerepet tölt be központi gyűjtőplatformként, az integrált politikai reagálási kapacitás belépési 
pontjaként és az Unión kívüli katasztrófákra való reagálás koordinálásában.
107
A 2009/2010-es H1N1-járványból levont tanulságok tulajdonképpen az egészségügyi szükséghelyzeti operatív mecha -
nizmus (HEOF) felépítésének jelentős egyszerűsítéséhez vezettek, amely azóta stabil. Ezenfelül a főbb gyakorlatok és 
képzések szükségesnek ítélt esetekben a kézikönyv naprakésszé tételét eredményezik.
108
A Bizottság elismeri, hogy a továbbképzési és gyakorlatorientált program megfelelő eszköz a HEOF aktiválásakor könnyen 
lehívható tudás szinten tartásához és elmélyítéséhez.
Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság 2016 elején történt átszervezését követően a személyzet vala -
mennyi tagja számára HEOF-tárgyú képzés került kidolgozásra, és az meg is kezdődött. Rendszeres időközönként sor 
kerül tanfolyamok szervezésére.
Az előre meghatározott HEOF-szerepkörök lefedéséhez személyzetet rendeltek. Ezáltal az érintett szerepkörök jobban 
megismerhetők, és azokra célirányosabb képzés irányulhat.
109
A Bizottság úgy véli, hogy a HEOF – a keretében tevékenykedő kis létszámú személyzetet figyelembe véve – működő -
képesnek bizonyult az utóbbi válsághelyzetekben. A HEOF jelenlegi struktúráját a 2009/2010-es H1N1-járványból levont 
tanulságok nyomán határozták meg. A Bizottság úgy véli, hogy a struktúra stabil, és meghatározza a szerepköröket és 
a riasztási szinteket. Az ebolajárvány idején az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság érintett munkatársai 
jól ismerték az eljárásokat. A HEOF műveletei nemrég felülvizsgálat tárgyát képezték, és az érintett munkatársak képzés -
ben részesültek.
A Bizottság válaszai 71
111
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a múltbeli fejlődés miatt a Bizottságon belüli szükséghelyzeti reagálási eljárások 
meglehetősen sokfélék, és azok létrehozására más-más módon és eltérő személyzeti programokkal került sor az egyedi 
kihívások kezelése érdekében. Ez az ECDC-re is vonatkozik, amely például a hét minden napján napi 24 órában elérhető 
adatbázist működtet még akkor is, amikor nem áll fenn szükséghelyzet.
Következtetések és ajánlások
115
A határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló határozat fontos előrelépést jelent az egészségügyi 
veszélyekre való reagálás javítását és az uniós polgárok védelmének javítását célzó, tagállamok közötti együttműködés 
fokozásában.
A Bizottság tisztában van azzal, hogy voltak bizonyos késedelmek, de azok nem kérdőjelezték meg a tagállamok határo -
kon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekre irányuló eredményes együttműködését.
116
A Bizottság elismeri, hogy vannak bizonyos késedelmek a tagállamok határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszé -
lyekre irányuló eredményes együttműködésének kialakítása során.
Az Unión belüli tagállami készültség helyzetét, valamint a hiányosságokat a tagállamokkal együtt elfogadott és a HSC 
által jóváhagyott cselekvési terv fogja tárgyalni.
Az ECDC és a WHO Europe között eszmecsere és együttműködés folyik a jelentéstételi rendszer felülvizsgálata érdekében, 
a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (IHR) végrehajtásának a WHO általi megközelítését, valamint az új monitoring- 
és értékelési keretet figyelembe véve.
117
A Bizottság úgy véli, hogy az ECDC szerepét az azt létrehozó rendelet és a határokon átterjedő határozat meghatározza.
A pandémiás influenza elleni vakcinákra irányuló közös közbeszerzési eljárás előkészületei 2016-ban jól előrehaladtak. 
További közös közbeszerzési kezdeményezések folyamatban vannak.
A polgári védelmi mechanizmus már rendelkezik az ellenintézkedések cseréjéről, az egészségügyi ellenintézkedésekre 
vonatkozó külön szabványos műveleti eljárás pedig kialakítás alatt áll.
A HSC eredményes koordinációs mechanizmusnak bizonyult a tagállamok számára.
118
A közös közbeszerzési eljárás irányító testülete a közös közbeszerzési irányítóbizottság.
A Bizottság válaszai 72
1. ajánlás  
a)
A Bizottság elfogadja az ajánlást; erről az ajánlásról, valamint egy ütemterv lehetséges alkalmazási köréről és tartalmáról 
eszmecserét fog folytatni a HSC-vel. Az eszmecsere kimenetelétől függően a Bizottság ilyen dokumentumot fog készíteni 
a HSC általi jóváhagyás céljából.
b)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
c)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A munkacsoportok fontos eszközt jelentenek a HSC számára. A munkacsoportok konkrét feladatok alapján alakítják ki az 
eredményeket a HSC-nek szánt inputként. A Bizottság nem fogadja el, hogy a munkacsoportoknak 2017-ben be kell fejez -
niük a tevékenységeiket, a készültséget és a kommunikációt azonban inkább folyamatos feladatnak tekinti, amennyiben 
az egyedi munkastruktúrák fenntartása indokolt lenne.
d)
A Bizottság elfogadja az ajánlást, ami a közös közbeszerzési mechanizmusban betöltött szerepét és feladatköreit illeti.
119
A Bizottság egyetért azzal, hogy a rendszer időnkénti műszaki fejlesztései ellenére érdemes a rendszert korszerűsíteni. Az 
ECDC-vel eszmecserék vannak folyamatban.
2. ajánlás  
a)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást. A Bizottság jelenleg az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központtal 
(ECDC) dolgozik a  korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer (EWRS) korszerűsítésén.
b)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást, és meg fogja vitatni a tagállamokkal, hogy a felhasználói visszacsatolások hogyan 
javíthatják a rendszer működését.
120
A Bizottság elismerte, hogy a fenntarthatóság folyamatban lévő probléma, bár sokat tett az elmúlt években, például az 
általános készültségtervezésre vonatkozó brosúra készítésével (2011), a vakcinázásra vonatkozó klaszterüléssel (2012) és 
a regionális közegészség-védelmi konferenciával (2014). Folyamatos tökéletesítések zajlanak, legutóbb a nyilvános adat -
bázis, a HELI-platform átalakítása, valamint az új terjesztési stratégia végrehajtása.
A teljesítménymonitoring-rendszer jelenleg fejlesztés alatt áll, néhány új mutató pedig már 2015 óta alkalmazandó.
A Bizottság válaszai 73
3. ajánlás  
a)
A Bizottság elfogadja az ajánlást. A Bizottság által a második egészségügyi program utólagos értékelése nyomán 2016-ban 
kidolgozott cselekvési terv már minden szempontra kitér. Az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság foly -
tatja az együttműködést a CHAFEA-val a folyamatban lévő és nemrég lezárult fellépések szakpolitikai relevanciájának 
kérdésében.
b)
A Bizottság részben elfogadja az ajánlást, és a jelentéstételt meg fogja vitatni a tagállamokkal a HSC-ben. Ezen ajánlás 
eredményes végrehajtása a tagállamoktól függ.
c)
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és arra már a 2018–2020-as időszakra vonatkozó többéves tervezése során kitér; ennek 
2016 őszén véglegesítésre kell kerülnie az adott időszakra vonatkozó harmadik egészségügyi program prioritásainak 
megtervezése érdekében.
4. ajánlás  
a)
A Bizottság részben elfogadja ezt az ajánlást.
A Bizottság úgy véli, hogy a szervezeti egységek között már jó és strukturált együttműködés folyik. Ez javítható, amely -
nek keretében szerepelhet a tevékenységek további feltérképezése. Ez azonban önmagában nem fogja kezelni a kutatási 
eredmények hasznosításával kapcsolatos problémákat.
b)
A Bizottság elfogadja, hogy tovább kell fejlesztenie a szervezetek közötti jó együttműködést.
c)
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást. A 2009/2010-es H1N1-járványból levont tanulságok nyomán az egészségügyi 
szükség helyzeti operatív mechanizmus (HEOF) jelentős egyszerűsítés és átszervezés tárgyát képezte. A Bizottság úgy véli, 
hogy a struktúra a jelenlegi formájában stabil, és meghatározza a szerepköröket és a riasztási szinteket. 2016 júniusától 
továbbképzési program kidolgozására került sor, és rendszeres időközönként sor kerül tanfolyamok szervezésére. Még 
mindig folynak eszmecserék a közegészségügyi szükséghelyzetek kezelésében részt vevő munkatársak kompenzálására 
vonatkozó, fenntartható és hosszú távú megoldásról.
Az ebolát követően, valamint a környezeti és a vegyi veszélyek kezelésére vonatkozó igények fényében több gyakorlatot 
rendeztek, melyek során meghatározták a további tökéletesítési igényeket. Az ECDC-vel folyamatban van a munka.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?
Ingyenes kiadványok:
  egy példány:  
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),
  több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),  
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),  
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész  
területéről) (*).
(*)  A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül,  
telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díj/f_izetés ellenében lehet hívni).
Megvásárolható kiadványok: az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).
Esemény Dátum
Az ellenőrzési feladatterv elfogadása/az ellenőrzés megkezdése 2015.7.15.
A jelentéstervezet hivatalos megküldése a Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) 2016.7. 2 2.
A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után 2016.10.5.
A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven 2016.11.14.
A szilárdabb uniós közegészség-védelmi keret kiépítésének 
fontos mérföldkövét jelentette, amikor 2013-ban elfogadták 
a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről 
szóló határozatot. Az uniós egészségügyi és kutatási 
keretprogramok is támogatnak e kerethez kapcsolódó 
fellépéseket. A  számvevőszéki ellenőrzés megállapította, 
hogy a határokon átterjedő súlyos egészségügyi 
veszélyekről szóló határozat valóban fontos lépést jelent 
abban az irányban, hogy az Unió jobban tudja kezelni az 
ilyen veszélyeket, azonban olyan jelentős hiányosságokat is 
feltárt, amelyek befolyásolják a közegészség-védelmi keret 
végrehajtását. Többet kellene tenni e hiányosságok 
kezelése érdekében, hogy az Unió teljes mértékben 
kihasználhassa a  létrehozott mechanizmusok előnyeit. 
A Számvevőszék ezért ajánlásokat fogalmazott meg, 
amelyek többsége a végrehajtás felgyorsítására és 
megerősítésére irányul.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK