Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Unió és a tengerentúli országok és területek társulásáról („tengerentúli társulási határozat”) /* COM/2012/0362 final - 2012/0195 (CNS) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE 1.1. Háttér-információk A tengerentúli országok és területek (a továbbiakban: TOT-ok) a Római Szerződés 1958-as hatályba lépése óta társulnak az Európai Unióhoz. Olyan csendes-óceáni, déli-sarki, északi-sarki, karibi, indiai-óceáni és csendes-óceáni szigetekről van szó, amelyek nem szuverén országok, hanem az EU négy tagállamához: Dániához, Franciaországhoz, Hollandiához és az Egyesült Királysághoz tartoznak. A TOT-ok Unióval való társulása az ezen országokat és területeket a négy tagállamhoz kötő alkotmányos kapcsolatokból fakad. Általánosságban a TOT-ok széles körű autonómiát élveznek olyan területeken, mint például a gazdasági ügyek, munkaerőpiac, közegészségügy, belügyek és vámok. A védelmi és külügyek általában a tagállamok hatáskörében maradnak. A TOT-ok nem tartoznak az Unió vámterületéhez és belső piacához. Az uniós jogszabályok tehát rájuk nem vonatkoznak. Mivel a TOT-ok lakosai azon uniós tagállam állampolgárai, amelyhez országukat vagy területüket alkotmányos kapcsolat fűzi, így uniós polgársággal rendelkeznek. A TOT-ok teljes népessége a világ lakosságának mindössze 0,02 %-át (1,2 millió) teszi ki. Teljes szárazföldi területük csupán 80 000 km[1] A jelenlegi tengerentúli társulási határozat 2001-es elfogadása óta jelentőse megváltozott az a regionális és nemzetközi környezet, amelyben a TOT-ok működnek. Európai és nemzetközi szinten új politikai prioritások jelentek meg (mint például a környezetvédelem, az éghajlatváltozás, a természeti erőforrások fenntartható kezelése, és a globális kereskedelmi minták is megváltoztak. Az Európa 2020 menetrenddel az Európai Bizottság stratégiát[2] javasolt három prioritás köré szervezve: intelligens növekedés, fenntartható növekedés és inkluzív növekedés – a gazdasági és pénzügyi válság megválaszolására. Ami a TOT-okat illeti, továbbra is gazdasági és szociális problémákkal szembesülnek és/vagy azzal küzdenek, hogy fenntartható alapokra helyezzék gazdaságaikat. Számos nehézséggel kell szembesülniük sérülékeny környezetük, valamint amiatt, hogy biztosítaniuk kell a fenntartható fejlődés környezetvédelmi pillérét. A legnagyobb kihívást az jelenti számukra, hogy a fenntartható fejlődés útjára állítsák gazdaságaikat és társadalmaikat, mindezt versenyképességük növelésével, kiszolgáltatott helyzetük csökkentésével, környezetük ellenálló-képességének fokozásával, a szomszédaikkal folytatott együttműködéssel, valamint lehetőség szerint a regionális és/vagy világgazdaságba való integrálódással. Ami az Unót illeti, a kihívást az jelenti, hogy támogassa a TOT-okat e célkitűzések és a társulás céljának – amelyet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 198. cikke határoz meg – elérésében, a TOT-ok igényeihez, valóságához, sajátosságaihoz és sokszínűségéhez igazított keret révén. 1.2. Meglévő rendelkezések Az EU–TOT társulás jelenlegi szabályait és eljárásait a 2007/249/EK (HL L 109., 2007.4.26., 33. o.) határozat és a XXXXXXX (a Saint-Barthélemy-vel kapcsolatos) határozat által módosított, az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozat (HL L 314., 2001.11.30., 1. o.) állapítja meg. 1.3. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival Az Európa 2020 stratégia biztosítja azt a referenciaalapot, amelynek tükrében az uniós politikák koherenciáját, valamint az uniós értékek, standardok és érdek előmozdítását ellenőrizni kell[3]. Ami az intelligens növekedést és a fenntartható prioritásokat illeti, törekedni kell az Európa 2010 stratégiával való következetességre, előmozdítva a kutatás, az innováció, az információs és kommunikációs technológiák, valamint a fenntartható növekedési kapacitások támogatását, hiszen ezek a társadalmi-gazdasági fejlődés katalizátorai. A 2014-2020-as tengerentúli társulási megállapodás fontos szerepet fog játszani e tekintetben. A „tapasztalati és szakértelmi központok” kialakításának gondolata kapcsolódhat a magas szintű előírások – például nemzetközi előírások – előmozdításához és végrehajtásához, például a környezetvédelem, élelmiszerbiztonság és fogyasztói egészségügy területén. A TOT-okat egytől egyig gazdag biodiverzitás jellemzi- A biodiverzitás fenntartható felhasználása és védelme tekintetében hasznos lenne, ha jobb tudományos dokumentumok állnának rendelkezésre, valamint jobban hozzá lehetne férni a kutatási és innovációs eredményekhez. Hasonlóképpen, az élelmiszerbiztonság, az állat- és növényegészségügy területét érintő nemzetközi előírások végrehajtása megkönnyítheti a TOT-ok és partnereik – ideértve az uniós tagállamokat is – közötti kereskedelmet. Az Unió környezetvédelmi előírások mellett tett kötelezettségvállalása, valamint az éghajlatváltozás elleni küzdelemben világszinten betöltött szerepe nagyon hasznos lehet mind az Unió, mind a TOT-ok számára. A Bizottság úgy véli, hogy a TOT-ok biodiverzitása és egyéb természeti értékei tekintetében meg lehetne erősíteni a kutatás, az innováció és a megőrzés területen folytatott együttműködést. A környezetvédelem területén kialakított partnerség mindkét fél kölcsönös érdekét szolgálná. 2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL; HATÁSVIZSGÁLAT A tengerentúli társulási határozatot az érdekelt felek 2008–2011 között különféle konzultációk keretében tárgyalták: többek között nyilvános konzultációk alkalmával, de a TOT-ok, a velük alkotmányos kapcsolatban álló tagállamok és az Európai Bizottság között tartott rendszeres ad hoc találkozókon is, valamint a jelenlegi tengerentúli társulási megállapodás 7. cikkében előírt alkalmak, azaz éves fórumok, rendszeres háromoldalú találkozók, valamint a környezetvédelmi kérdések, kereskedelmi kérdések, a TOT-ok regionális integrációja, a TOT-ok pénzügyi szolgáltatásai és a jövőbeni EU–TOT kapcsolatok megvitatása céljából létrehozott partnerségi munkacsoportok keretében folytatott párbeszédek során. 2.1. Konzultációk Az érintett felekkel folytatott konzultációk az alábbi kérdésekre hívták fel a figyelmet. A 2008-as zöld könyvre[4] adott válaszaikban az érdekelt felek azt szorgalmazták, hogy a társulás szegénység csökkentésére és a fejlesztési együttműködésre irányuló jelenlegi fókuszát helyezzék egy sokkal kölcsönösebb, a TOT-ok fenntartható fejlődésére irányuló kapcsolatra (azaz olyan fejlesztési modellt javasoltak, amely hosszú távon összeegyezteti a gazdasági tevékenységeket a társadalmi jóléttel, ugyanakkor megőrzi a természeti erőforrásokat és ökoszisztémákat a jövő nemzedékei számára), ami egyben az uniós értékek és normák szélesebb körű világszintű terjesztését is elősegíti. Ezt a 2008 októberi, a TOT hatóságok, tagállamaik, uniós intézmények és szervek, valamint általánosságban a civil társadalom részéről érkező több mint 100 érdekelt fél részvételével megtartott konferencián való felszólalásokban is hangsúlyozták. Az Európai Unió Tanácsa[5] ugyancsak üdvözölte és támogatta a paradigmaváltást. 2011 februárjában elfogadott közös állásfoglalásukban[6] a TOT-ok és tagállamaik azt szorgalmazták, hogy a TOT-okat ismerjék el jobban az európai család részeként, valamint olyan társulás jöjjön létre, amely még inkább az Unió és a TOT-ok kölcsönös érdekein alapszik, valamint középpontjában a TOT-ok lehetőségei és sebezhető pontjai állnak. A dokumentum felhívja továbbá a figyelmet arra, hogy el kell ismerni és figyelembe kell venni a TOT-ok érdekeit az alábbi területeken: a preferenciák felszámolása és kereskedelemmel kapcsolatos kérdések, valamint kapacitásfejlesztés. Hangsúlyozták továbbá, hogy a jövőbeni EU–TOT kapcsolatokban prioritást képezhetnek a környezettel, az éghajlatváltozással és a katasztrófakockázat csökkentésével kapcsolatos kérdések, többek között az alábbiak: a TOT-ok biodiverzitásának és természeti erőforrásainak fenntartható felhasználása és védelme, a környezeti biztonság, az energia és a megújuló energiaforrások, az ökosziszémák megőrzése, az éghajlatváltozás hatásai elleni küzdelem és azok enyhítése, a katasztrófa-felkészültség és –kezelés, az idegenhonos özönfajok, és a fenntartható halászat. Az érdekelt felek[7] a biodiverzitás megőrzése és az ökoszisztéma-szolgáltatások terén megerősített együttműködést szorgalmaztak az Unió, valamint a TOT-ok és a legkülső régiók között . Az Unió és a TOT-ok közötti szolidaritást arra kell alapozni, hogy a TOT-ok lakosai, a velük kapcsolatban álló tagállamok állampolgáraiként egyben uniós polgárok is. Hangsúlyozták, hogy az Unió stratégiai bástyákba fektet be azzal, ha segítséget nyújt a TOT-oknak versenyképességük és ellenállóképességük megerősítéséhez, kiszolgáltatottságuk csökkentéséhez és regionális környezetbe való beilleszkedésükhöz, és e befektetésével az uniós értékek világszintű előmozdítását segítheti elő. 2.2. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Az EU–TOT társulást a Bizottság vagy a TOT-ok megbízásából készült különféle tanulmányok elemezték. E tanulmányok olyan kérdéseket tárgyaltak mint például a tengerentúli társulási határozatban szereplő kereskedelmi rendszer, a TOT-ok környezeti profilja, a TOT-ok statisztikai rendszerei és kapacitásai, a TOT-ok katasztrófa-felkészültsége, valamint az Unió és a TOT-ok közötti együttmüködés az 1999–2009 közötti időszakban[8]. Az utóbbit a 2011 márciusában megrendezett éves TOT–EU fórum alkalmával terjesztették elő és vitatták meg az érdekeltekkel. Az Unió TOT-okat célzó pénzügyi támogatása tekintetében a különféle tanulmányok az alábbi főbb ajánlásokat fogalmazták meg: 1) az elmúlt évtizedben jelentkező politikai prioritások belefoglalása az EU–TOT együttműködés programozásába; 2) a pénzügyi támogatás programozásával kapcsolatos szabályok és eljárások kiigazítása ahhoz, hogy a támogatást gyorsabban lehessen mozgósítani; 3) a TOT-ok és szomszédos országaik közötti együttmüködés előmozdítása, többek között a TOT-ok, AKCS-államok és legkülső régiók számára elérhető kapcsolódó pénzügyi eszközök hatékonyabb koordinációjával; 4) az Unió azon horizontális programjaiban való részvétel megkönnyítése, amelyre a TOT-ok jogosultak. A tengerentúli társulási határozat kereskedelmi és kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásai tekintetében a különféle tanulmányok az alábbi főbb ajánlásokat fogalmazták meg: 1) az árukereskedelemmel kapcsolatos megállapodásokat oly módon kell kiigazítani, hogy jobban figyelembe vegyék a strukturális nehézségeket, többek között azzal, hogy a TOT-termékek Unióba irányuló exportja tekintetében rugalmasabb származási szabályokat kell bevezetni; 2) lehetővé kell tenni, hogy a TOT-ok kedvezőbb kereskedelmi kapcsolatokat létesítsenek más TOT-okkal és fejlődő országokkal, tükrözve ezáltal azt, hogy az elmúlt évtizedben a világgazdaságban és regionális gazdaságokban egyre fontosabbá vált a szolgáltatások kereskedelme, valamint elősegítve e területen a regionális integrációt; 3) elegendő támogatást és kapacitásfejlesztést kell biztosítani a TOT-ok kereskedelemmel kapcsolatos politikáinak kidolgozására, valamint a TOT-ok szabályozási reformban való támogatására.; 4) a TOT-okban elő kell segíteni az információterjesztést az uniós piacra jutást meghatározó feltételekkel kapcsolatban; 5) közvetlen párbeszédet kell fenntartani az Európai Bizottság és a TOT-ok között pl. a kereskedelemmel és kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekben, valamint biztosítani kell a TOT-érdekek figyelembe vételét az EU kereskedelmi tárgyalásai során. A környezettel kapcsolatos kérdések tekintetében a különféle tanulmányok ajánlása szerint az Uniónak és a TOT-oknak fokozottabban kellene együttműködniük az alábbi területeken: 1) éghajlatváltozás, 2) természeti katasztrófák; 3) a vadon élő növényeket, állatokat érő veszélyek, az élőhelyek pusztulása, 4) jogellenes, nem bejelentett és nem szabályozott halászat 5) hulladékkezelés, 6) vízellátás és szennyvíz-feldolgozás 2.3. Hatásvizsgálat A hatásvizsgálat három szakpolitikai lehetőséget vizsgált részletesen. 1. szakpolitikai opció: Status quo – a jelenlegi tengerentúli társulási határozat megújítása változtatások nélkül Az 1. szakpolitikai opció szerint a 2014–2020 közötti időszakban változatlan maradna a jelenleg hatályos társulási határozat struktúrája és tartalma. A status quo fenntartása az EU-TOT társulás jövőjét illetően legitim és érvényes opciónak tekinthető, mivel a jelenlegi megoldások előnyösnek bizonyultak a TOT-ok társadalmi és gazdasági fejlődése számára, többek között azáltal, hogy szabad hozzáférést biztosítottak a nagy uniós piachoz, valamint az ehhez kapcsolódó exportlehetőségek kihasználásához nyújtott támogatással. Az 1999–2009 közötti időszakban folytatott EU-TOT együttműködés a külső tanulmányok szerint koherens volt mind a társulás célkitűzéseivel, mind pedig a TOT-ok politikai prioritásaival. A tanulmányok azt is megállapították, hogy az EU-TOT együttműködés és más uniós szakpolitikák között nem mutatkoztak ellentmondások vagy következetlenségek. Az 1. szakpolitikai opcióval, bár az következetes az EUMSZ Negyedik részével és annak preambulumával, nem valósulna meg a TOT-ok, a velük kapcsolatban álló tagállamok és a Bizottság közös ambíciója, azaz az EU-TOT kapcsolatok kölcsönös alapon történő újraformálása és modernizálása. A kapcsolatok modernizálása és a kölcsönösségre jobban épülő, a kölcsönös érdekek figyelembe vételét jobban szolgáló partnerség létrehozásával szemben az EU-TOT kapcsolatokat hagyományosan meghatározó donor/kedvezményezett arány maradna fenn. A TOT-okból származó áruk és szolgáltatások uniós piacon való megjelenésére továbbra is a létező szabályok vonatkoznának és (a preferenciák leépítése miatt) a TOT-ok kevésbé jutnának piacra. Ez negatív hatást gyakorolna a TOT-ok társadalmi és gazdasági helyzetére. 2. szakpolitikai opció: A tengerentúli társulási határozat korszerűsítése és összehangolása az EU szakpolitikai keretével A 2. szakpolitikai opció korszerűsítené a tengerentúli társulási határozatot és összehangolná az uniós szakpolitikai kerettel. Felülvizsgálnák a tengerentúli társulási határozat célkitűzéseit és elveit az Európai Unió Tanácsának politikai irányvonalainak figyelembe vételével, a TOT-ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok különböző alkalmak keretében megfogalmazott kéréseit, valamint a külső tanulmányok eredményeit. A 2. szakpolitikai opció javítaná az EU-TOT együttműködést, mely az érdekeltek által a konzultációs folyamat keretében azonosított kölcsönös érdekekre épül. Az opció előmozdítaná a hatékonyabb együttműködést is az EU, a TOT-ok és azok tagállamai közötti fókuszáltabb és koordinált együttműködés révén. A TOT-ok által prioritásként elismert együttműködési területek esetében az Unió fokozná támogatását (pl. a biodiverzitás megőrzése és ökoszisztéma-szolgáltatások, kutatás és innováció). A 2. szakpolitikai opció keretében az Unió támogatná a TOT-okat a fenntartható fejlődésüket aláásó olyan érzékeny kérdések megoldásában, mint pl. az éghajlatváltozás, melyeket egyedül nem tudnak megoldani. Az ilyen kihívásokra a szigetek önmaguk nem tudnak sikeres intézkedéseket kidolgozni, ehhez partnereket kell találniuk és integrálódniuk kell a globális válaszokba. A 2. szakpolitikai opció a TOT-ok számára az Unióval folytatott kereskedelemre vonatkozó korszerűsített szabályrendszert kínálna, mely 1) a származási szabályok javulását eredményezné és 2) olyan elbánást biztosítana a szolgáltatások kereskedelmében és a letelepedésben, mely nem lenne hátrányosabb annál az elbánásnál, amelyben az Unió más harmadik partnereket részesítene. Ez a jelenlegi keretben nem így van. A 2. szakpolitikai opció konzisztens lenne az EUMSZ Negyedik részével és preambulumával, emellett tükrözné az Európai Unió Tanácsának a három célkitűzéssel, nevezetesen a versenyképességgel, az ellenállóképességgel és az együttműködéssel kapcsolatos politikai irányvonalait. A 2. szakpolitikai opció keretében a társulási keret figyelembe venné a legutóbbi politikai fejleményeket, valamint az utóbbi évtizedben felmerült vitákat. Ezen opció biztosítaná és megerősítené a szakpolitika koherenciáját. A társadalmi, gazdasági és környezeti hatások pozitívabbak lennének az 1. opcióhoz képest. A 2. szakpolitikai opció a jelenleginél jobban tükrözné a kölcsönös érdek fogalmát. Lehetővé tenné az uniós politikai menetrendben szereplő prioritások integrálását az Unió és a TOT-ok közötti kapcsolatokba, és növekedne az a hozzáadott érték, amit az EU globális partnerként jelent az újonnan megjelenő globális kérdésekben. Ezáltal a TOT-ok jobban hirdetnék az Unió értékeit és szabványait a világ többi részében. 3. szakpolitikai opció: Számos partnerségi megállapodás megkötése A 3. szakpolitikai opció az EU-TOT kapcsolatok diverzifikálásával járna. A kereskedelmi és gazdasági együttműködés terén két megközelítést fogadnának el. Bizonyos TOT-ok részesei lehetnének más uniós kétoldalú kereskedelmi megállapodásoknak, nevezetesen gazdasági partnerségi megállapodásoknak (GPM) vagy szabadkereskedelmi megállapodásoknak, amennyiben ez releváns és lehetséges. A többi TOT esetében az 1. vagy a 2. szakpolitikai opcióban szereplőnek megfelelő kereskedelmi szabályokat irányoznának elő a társulási keretben a TOT-okra vonatkozóan. Bár ez nem fedné le az egyéb kereskedelmi megállapodásokban részes TOT-okkal folytatandó kereskedelmi és gazdasági együttműködést, kiterjedhetne az összes TOT-tal minden más területen folytatandó együttműködésre. Alternatív opcióként a gazdasági partnerségi megállapodásokban vagy a szabadkereskedelmi megállapodásokban részes TOT-okkal folytatandó minden együttműködés e megállapodások keretében történne. Ez azzal járna, hogy a pénzügyi segítségnyújtásra is a társulási kereten kívül kerülne sor. A TOT-ok más kereskedelmi megállapodásokba történő integrálásával vagy azokhoz való társulásával teljesíthető az EU-TOT társulás néhány célkitűzése. Ez azonban magán a társuláson kívül történne. Továbbá, a 3. szakpolitikai opció valószínűleg nem igazítható teljes mértékben a legtöbb, vagy akár az összes TOT igényéhez és valós helyzetéhez. Negatív hatások léphetnek fel az EU-ra nézve is, amennyiben a TOT-ok meglévő megállapodásokba való belefoglalása jelentős kompenzációt igényelne. A TOT-ok más kereskedelmi megállapodásokba való integrálásával jogilag és ténylegesen megszűnne azon társult országok és területek TO T-státusza, amelyeket a tagállamokkal alkotmányos kötelékek fűznek össze. Mivel a 3. szakpolitikai opció azt eredményezheti, hogy az EU-nak megoldásokat kell kidolgoznia az egyes TOT-okkal kialakítandó kapcsolatokra, a jogi eljárás igen bonyolult lenne, és minden egyes TOT esetében meg kellene ismételni. Az opció minden bizonnyal növelné a TOT-ok státuszával és azok lakosságának státuszával kapcsolatos zavart. A különböző megállapodásokban jelenleg szereplő, vagy mérlegelés alatt álló bizonyos szabályok nem biztos, hogy alkalmazandók a TO T-állampolgárokra, mivel azok uniós polgárok. Tehát a 3. szakpolitikai opció végrehajtása csak tovább élezheti a már meglévő feszültséget az EUMSZ területi és személyi hatálya között. A zavart tovább növelné, ha a különféle keretek különféle együttműködés-típusokat tennének lehetővé. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI 3.1. Jogalap Az EU-TOT társulást az Európai Unió működéséről szóló szerződés Negyedik részén alapul. A TOT–EU társulás részletes szabályait és eljárásait az Európai Unió működéséről szóló szerződés 203. cikke alapján hozott tanácsi határozatokban állapítják meg. Az említett cikk előírja, hogy e jogi aktusokat különleges jogalkotási eljárás keretében fogadják el. 3.2. Szubszidiaritás Az EUMSZ Negyedik részében szereplő rendelkezések részletes szabályainak szükségszerűen uniós szintre kell vonatkozniuk, mivel a társulás célja – azaz a társadalmi és gazdasági fejlődés, valamint a TOT-ok és az Unió közötti gazdasági kapcsolatok megerősítése – tagállami szintű fellépéssel nem valósítható meg. Továbbá, tekintettel a TOT-ok kereskedelmi rendszerére, nincs lehetőség tagállami fellépésre, mivel a közös kereskedelmi politika az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik (az EUMSZ II. címének Ötödik része). A Bizottság jogalkotási javaslatában szereplő, a TOT-okkal való együttműködésre alkalmazott megközelítése tiszteletben tartja a partnerség, komplementaritás és szubszidiaritás elveit. Azt javasolja, hogy az Unió TOT-oknak nyújtott pénzügyi támogatását programozási dokumentumokra kell alapozni, amelyekért az illetékes TOT-hatóságok és a Bizottság együtt lennének felelősek, és amelyek meghatároznák az Unió és a TOT-ok közötti együttműködési stratégiákat. Ezek az együttműködési stratégiák az illetékes TOT-hatóságok által elfogadott fejlesztési célkitűzéseken, stratégiákon és prioritásokon alapulnának. A tevékenységekről a Bizottsággal, a TOT-okkal és a tagállamokkal szoros konzultációban döntenének, minden egyes partner vonatkozó intézményi, jogi és pénzügyi hatáskörének teljes mértékű tiszteletben tartásával. A Bizottság hatásköreinek sérelme nélkül elsősorban a TOT-hatóságok lennének felelősek az együttműködési stratégia keretében elfogadott műveletek végrehajtásáért. A Bizottság lenne felelős e programok és projektek általános szabályainak és feltételeinek meghatározásáért. 3.3. Arányosság A társulás 198. és 199. cikkben említett célkitűzései olyan átfogó partnerséget szorgalmaznak, amely intézményi keretből és kereskedelmi megállapodásokból áll, számos együttműködési területre kiterjed, valamint alapvető szabályokat tartalmaz az Unió TOT-oknak nyújtott pénzügyi támogatását illetően. Ez széles körű és messze ható jogi aktust tesz szükségessé. A Szerződésben meghatározott célkitűzések hosszú távúak. Ez kellően hosszú időtartamú határozatot tesz szükségessé. Mivel a 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keret folyamán a TOT-ok részesülnek mind a 11. Európai Fejlesztési Alapból, mind az Unió általános költségvetéséből, a határozat időtartamát helyénvaló a többéves pénzügyi keret időtartamához igazítani. A bizottsági javaslat olyan megközelítést terjeszt elő, amely rugalmas és az egyes TOT-okhoz van testre szabva. A javaslat szerint az EU–TOT együttműködés hatékonyságát ellenőrzésekkel, előzetes, félidős és utólagos értékelésekkel követik figyelemmel. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK „A többéves pénzügyi keret előkészítése az EU afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal és a tengerentúli országokkal és területekkel folytatott együttműködésének finanszírozására vonatkozóan a 2014–2020 közötti időszakban (11. Európai Fejlesztési Alap)” című bizottsági közlemény[9] 343,4 millió EUR összeget irányoz elő a TOT-okkal való együttműködéshez. A 2013. december 31. előtt meghozandó tanácsi határozattal összhangban 343,4 millió EUR-t el kell különíteni a TOT-okkal való társulás végrehajtására, és abból 338,4 millió EUR területi és regionális programokat finanszírozására, 5 millió EUR-t pedig az EBB részér a kamattámogatások és a technikai segítségnyújtás finanszírozására, a tengerentúli társulási határozattal összhangban. 2012/0195 (CNS) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az Európai Unió és a tengerentúli országok és területek társulásáról („tengerentúli társulási határozat”) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 203. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Parlament véleményére, különleges jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozat[10] 2013. december 31-ig alkalmazandó. Az említett határozat 62. cikkének értelmében a Tanácsnak meg kell állapítania az Európai Unió működéséről szóló szerződés 198–202. cikkeiben szereplő elvek utólagos alkalmazását illetően meghatározandó rendelkezéseket. (2) A tengerentúli országokkal és területekkel fennálló uniós kapcsolatokról szóló, 2009. december 22-i következtetéseiben[11] a Tanács arra kérte fel a Bizottságot, hogy 2012 júliusa előtt terjesszen elő jogalkotási javaslatot a tengerentúli társulási határozat felülvizsgálatáról. A Tanács támogatta a Bizottság azon javaslatát, miszerint az Unió és a TOT-ok közötti jövőbeni partnerséget három fő pillérre kell helyezni, amelyek magukban foglalják a versenyképesség fokozását, az ellenállóképesség megerősítését és a kiszolgáltatottság csökkentését, továbbá a TOT-ok, valamint egyéb partnerek és szomszédos régiók közötti együttműködés és integráció előmozdítását. (3) A Bizottság 2008. június és október között nyilvános konzultációt tartott, és számos irányvonalat javasolt az új társulási határozatra vonatkozóan. E konzultáció eredményeit „Az Európai Unió és a tengerentúli országok és területek közötti új partnerség elemei” című közleményben[12] foglalták össze. (4) A Szerződés és másodlagos jogszabályai nem alkalmazandóak automatikusan a TOT-okra, kivéve néhány olyan rendelkezést, amely kimondottan ennek ellenkezőjéről rendelkezik. Noha a TOT-ok nem harmadik országok, nem képezik az egységes piac részét, és meg kell felelniük a kereskedelem tekintetében harmadik országokra vonatkozó kötelezettségeknek, nevezetesen a származási szabályoknak, az egészségügyi és a növény-egészségügyi szabályoknak és a védintézkedésnek. (5) Az Unió és a TOT-ok közötti különleges kapcsolatnak fel kell hagynia a hagyományos fejlesztési együttműködési megközelítéssel, és kölcsönös partnerséggé kell átalakulnia a TOT-ok fenntartható fejlődésének támogatása céljából. Továbbá, az Unió és a TOT-ok közötti szolidaritást egyedülálló kapcsolataikra és a közös európai családhoz való tartozásukra kell alapozni. (6) A civil társadalom TOT-ok fejlődéséhez való hozzájárulását fokozni lehet azzal, ha az együttműködés valamennyi területén megerősítjük a civil társadalmi szervezeteket. (7) A TOT-ok földrajzi helyzetéből adódóan valamennyi fél érdekében fejleszteni kell a köztük és szomszédaik közötti együttműködést – noha az uniós jog tekintetében egy adott földrajzi terület egyes szereplőinek jogállása eltérő lehet –, különös figyelemmel a közös érdekű területekre, valamint az uniós értékek és normák előmozdítására. (8) Az Uniónak támogatnia kell a TOT-ok politikáit és stratégiáit a közös érdekű területeken, az érintett TOT sajátos igényei, lehetőségei és választása alapján. (9) A társulásnak biztosítania kell a fenntartható fejlődés megvalósítása tekintetében kulcsfontosságú tényezőnek számító biológiai diverzitás és az ökoszisztéma-szolgáltatások megőrzését, helyreállítását és fenntartható felhasználását. (10) A TOT-okat gazdag földi és tengeri biodiverzitás jellemzi. Az éghajlatváltozás hatással lehet a TOT-ok természetes környezetére, és veszélyeztetheti fenntartható fejlődésüket. A biodiverzitás és az ökoszisztéma-szolgáltatások, a katasztrófakockázat-csökkentés, a természeti erőforrások fenntartható kezelése, valamint a fenntartható energia előmozdítása területén folytatott tevékenységekkel a TOT-ok jobban tudnak alkalmazkodni az éghajlatváltozáshoz és enyhíteni annak hatásait. (11) Az Unió és a TOT-ok közötti kapcsolatokban el kell ismerni, hogy a TOT-ok jelentősen hozzájárulhatnak az Unió többoldalú környezetvédelmi megállapodásokban tett kötelezettségvállalásaihoz. (12) Fontos támogatni a TOT-ok azon igyekezeteit, hogy csökkentsék fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségüket, azzal a céllal, hogy kevésbé legyenek kiszolgáltatottak a tüzelőanyag hozzáférhetőségének és az árak ingadozásának, így gazdaságuk ellenállóbbá válik, és kevésbé lesz kitéve a külső sokkhatásoknak. (13) Az Unió segítheti a TOT-okat abban, hogy utóbbiak kevésbé legyenek kiszolgáltatottak a katasztrófákkal szemben, valamint támogathatja e célból vállalt fellépéseiket és intézkedéseiket. (14) A TOT-ok távoli fekvése akadályozza versenyképességüket, ezért fontos fejleszteni a TOT-ok megközelíthetőségét. (15) Az Unió és a TOT-ok a TOT-ok fenntartható fejlődésének sokszorosítójaként ismerik el az oktatás fontosságát. (16) A TOT-ok további gazdasági és társadalmi fejlődésének kölcsönösen támogató jellegűnek kell lennie, és a TOT-gazdaságok versenyképességének megerősítését, valamint a társadalmi jólétet és befogadást kell szolgálnia, különös tekintettel a kiszolgáltatott helyzetű csoportokra és a fogyatékossággal élőkre. E célból az Unió és a TOT-ok közötti együttműködésnek magában kell foglalnia a vonatkozó területekkel – ideértve a készségfejlesztést és szociális védelmet is – kapcsolatos információk és bevett gyakorlatok megosztását, valamint a fogyatékossággal élők jogainak előmozdítását, szem előtt tartva a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményben foglalt elveket. Továbbá, az Unió és a TOT-ok közötti társulásnak hozzá kell járulnia a tisztességes munka – ideértve a szociális párbeszédben bevett gyakorlatot is –, valamint az alapvető munkaelőírások tiszteletben tartásának, az esélyegyenlőségnek, a megkülönböztetés-mentességnek, a TOT-okban és az azoknak otthont adó régiókban való akadálymentesítésnek az előmozdításához. (17) A TOT-okban jelentkező fertőző betegségek, mint például a karibi és csendes-óceáni térségben a dengue-láz, az indiai-óceáni térségben pedig a Chikungunya, igen kedvezőtlenül érinthetik az egészséget és a gazdaságot. A TOT-okban jelentkező járványok – azon túl, hogy csökkentik az érintett lakosságok termelékenységét – valószínűleg az idegenforgalomra is kihatnak, mely utóbbi számos TOT-ban a gazdaság tartópillérét képezi. Mivel turisták és migráns munkavállalók nagy számban utaznak a TOT-okba, fennáll a veszélye a fertőző betegségek behozatalának. Ez fordítva is igaz, a TOT-okból magas számban visszaáramló személyek Európába vihetik a fertőző betegségeket. A „biztonságos turizmus” biztosítása ezért elengedhetetlen tényező a nagyban az idegenforgalomra támaszkodó TOT-gazdaságok fenntarthatósága tekintetében. (18) Az Unió és a TOT-ok közötti társulásnak figyelembe kell vennie a TOT-ok kulturális sokszínűségét és identitását, valamint hozzá kell járulnia annak megőrzéséhez. (19) Az Unió elismeri annak fontosságát, hogy aktívabb partnerséget kell kialakítani a TOT-okkal a felelősségteljes kormányzás, valamint a szervezett bűnözés, az emberkereskedelem, a terrorizmus és a korrupció elleni küzdelem tekintetében. (20) Az Unió és a TOT-ok közötti kereskedelemnek és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködésnek hozzá kell járulnia a fenntartható fejlődés célkitűzéséhez, annak gazdasági fejlődés, társadalmi fejlődés és környezetvédelem dimenziójában. (21) A kereskedelem liberalizációjának megszakítatlan folyamatában tükröződő globális változások tág értelemben felölelik az Uniót mint a TOT-ok fő kereskedelmi partnerét, valamint AKCS-szomszédaikat és más gazdasági partnereiket. (22) A TOT-ok szigeti fekvésükből adódóan ökológiailag érzékenyek és megfelelő védelmet igényelnek a hulladékgazdálkodás tekintetében is. A radioaktív hulladék vonatkozásában erről az Euratom-Szerződés 198. cikke és a kapcsolódó másodlagos jogszabályok rendelkeznek Grönland kivételével, amelyre az Euratom-Szerződés nem vonatkozik. Más hulladék esetében meg kell határozni, hogy mely unió szabályok alkalmazandók a TOT-okra. (23) E határozat rugalmasabb származási szabályokat biztosít, ideértve a származási kumuláció új lehetőségeit is. A kumulációt nem csak a TOT-okkal és a gazdasági partnerségi megállapodást aláíró országokkal kell lehetővé tenni, hanem bizonyos feltételek mellett olyan országokból származó termékekkel is, amelyekkel az Unió szabadkereskedelmi megállapodást tart fenn, és – ugyancsak bizonyos feltételekre figyelemmel – olyan termékekre, amelyek vám- és kvóta-mentesen lépnek be az Unióba az Unió általános preferenciarendszere[13] keretében. E feltételekre a kereskedelem kijátszásának elkerülése, valamint a kumulációs megállapodások megfelelő működésének biztosítása érdekében van szükség. (24) A TOT-származás igazolására alkalmazott eljárásokat – a TOT-okban érintett piaci szereplők és közigazgatások érdekében – naprakésszé kell tenni. Az Unió és a TOT-ok közötti igazgatási együttműködéssel kapcsolatos rendelkezéseket ugyancsak ennek megfelelően naprakésszé kell tenni. (25) Meg kell állapítani az igazgatási együttműködés módjait és lehetővé kell tenni a preferenciális bánásmód ideiglenes visszavonását a TOT-ból származó összes termék vagy bizonyos termékek esetében csalás, szabálytalanságok, a termék származására vonatkozó szabályok szisztematikus be nem tartása, vagy az igazgatási együttmüködés meghiúsulása esetén. Továbbá, kellően részletes rendelkezéseket kell megállapítani a védintézkedésekről és felügyeletről. Ez lehetővé teszi a TOT-ok és az Unió illetékes hatóságai, valamint a gazdasági szereplők számára, hogy egyértelmű és átlátható szabályokra és eljárásokra támaszkodjanak. Végül pedig közös érdek biztosítani azon eljárások és megállapodások megfelelő alkalmazását, amelyek lehetővé teszik, hogy a TOT-ok vám- és kvóta-mentesen exportáljanak az EU-ba. Ezért helyénvaló rendelkezést beilleszteni az ilyen eljárások és megállapodások alkalmazása során előforduló, a költségvetésben az importvámok tekintetében veszteséget okozó adminisztratív hibák következményeinek tisztázásáról. E rendelkezésnek kimondottan meg kell erősíteni, hogy a felmerülő veszteségek pénzügyi terhét nem az uniós költségvetés, hanem a hibát elkövető TOT-hatósággal különleges kapcsolatban álló tagállamok viselik. A fenti rendelkezésnek különbséget kell tennie a TOT-okból érkező áruk és a harmadik országokból érkező áruk között, és mindkét helyzetre ki kell terjednie. (26) Figyelembe véve az integrációs célkitűzést, valamint a szolgáltatások és a letelepedés területén a világkereskedelem fejleményeit, támogatni kell a szolgáltatási piacok és befektetési lehetőségek fejlesztését azáltal, hogy az uniós piacot jobban megnyitjuk a TOT-szolgáltatások és beruházások előtt. E tekintetben az Uniónak a más kereskedő partnereknek nyújtott lehető legjobb elbánást kell biztosítania a TOT-ok számára a legnagyobb kedvezmény elvének átfogó záradékaival, a TOT-ok számára viszont, kereskedelmi kapcsolataik tekintetében rugalmasabb lehetőségeket kell biztosítani azzal, hogy a TOT-ok által az Unióra alkalmazott elbánást azon elbánásra kell korlátozni, amelyben a TOT-ok a jelentősebb kereskedő gazdaságokat részesítik. (27) A szellemi tulajdonjogok kulcsfontosságúak az innováció ösztönzése tekintetében, valamint a gazdasági és társadalmi fejlődés eszközei. Lehetővé teszik az országok számára, hogy védjék szellemi alkotásaikat és értékeiket. A szellemi tulajdonjogok védelme és érvényesítése elősegíti a kereskedelmet, a növekedést, a külföldi befektetést, valamint a hamisított termékek egészségügyi és biztonsági kockázataival szembeni küzdelmet. A TOT-ok számára különösen a biodiverzitás megőrzése és a technológiafejlesztés összefüggésében hasznos a szellemi tulajdonjogokkal kapcsolatos szakpolitika. (28) Az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések, valamint a kereskedelem technikai akadályai kihathatnak a kereskedelemre, és együttműködést tehetnek szükségessé. A kereskedelemnek és a kereskedelemmel kapcsolatos együttműködésnek foglalkoznia kell a versenypolitikával és a szellemi tulajdonjogokkal, amely hatással van a kereskedelemből származó nyereség igazságos elosztására. (29) Annak biztosításához, hogy a TOT-ok a legjobb feltételek mellett vehessenek részt az Unió belső piacán, valamint a regionális, szubregionális és nemzetközi piacokon, fontos fejleszteni a TOT-ok kapacitását a kapcsolódó területeken. E területek magukban foglalják a humán erőforrás és készségeik fejlesztését, a kis-és középvállalkozások fejlesztését, a gazdasági ágazatok diverzifikációját, valamint a beruházásoknak kedvező üzleti környezet megteremtése érdekében megfelelő jogi keret végrehajtását. (30) A pénzügyi szolgáltatások területén az Unió és a TOT-ok között folytatott együttmüködés várhatóan hozzájárul egy biztonságosabb, szilárdabb, átláthatóbb pénzügyi rendszer létrehozásához, amely elengedhetetlen a globális pénzügyi stabilitás előmozdítása és a fenntartható növekedés alátámasztása tekintetében. Az e területen tett igyekezeteknek a nemzetközi szinten elfogadott standardokkal való konvergenciára, valamint a TOT-jogszabályoknak a pénzügyi szolgáltatásokról szóló uniós vívmányokhoz való közelítésére kell irányulniuk. Kellő figyelmet kell fordítani a TOT-hatóságok – ideértve a felügyelő szerveket is – igazgatási kapacitásának megerősítésére. (31) A TOT-oknak nyújtott pénzügyi támogatást egységes, átlátható és hatékony kritériumok alapján kell elosztani, figyelembe véve a TOT-ok igényeit és teljesítményét. E kritériumoknak figyelembe kell venniük a lakosság nagyságát, a bruttó hazai termék (GDP) szintjét, az Európai Fejlesztési Alapból (EFA) nyújtott korábbi finanszírozás mértékét, valamint a TOT-ok földrajzi elszigeteltségével kapcsolatos korlátokat. (32) A TOT-hatóságok igazgatási kapacitásainak hatékonysága, egyszerűsítése és elismerése érdekében a TOT-oknak nyújtott pénzügyi forrásokat kölcsönös partnerség alapján kell igazgatni. Továbbá, a TOT-hatóságoknak felelősséget kell vállalniuk a felek közötti együttműködési stratégiákként elfogadott szakpolitikák kidolgozásáért és végrehajtásáért. (33) A pénzügyi támogatás tekintetében a 9. és 82. cikkben előírt eljárások a TOT-okra ruházzák a 11. EFA programozás és az együttműködés végrehajtásának fő feladatát. Az együttműködés főleg a TOT területi rendeleteknek megfelelően valósul meg, és alapul szolgál a programozott műveletek felügyeletéhez, értékeléséhez és ellenőrzéséhez. Emellett fontos tisztázni, hogy a TOT-ok jogosultak a 76. cikkben szereplő különböző finanszírozási forrásokra. (34) Ahhoz, hogy részletes szabályokat fogadhassunk el a programozási dokumentumok előkészítésére, nyomon követésére, ellenőrzésére, értékelésére, felülvizsgálatára és végrehajtására, valamint a jelentéstételre és a pénzügyi korrekciókra vonatkozóan, e határozat IV. része tekintetében, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban a Bizottságot fel kell hatalmazni jogi aktusok elfogadására. A technológiai fejlemények és a vámügyi jogszabályokat érintő változások figyelembe vétele érdekében a VI. melléklet függelékeinek módosításáról szóló jogi aktusok elfogadásának hatáskörét – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban – a Bizottságra kell ruházni. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és kidolgozásakor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumok Tanács részére egyidejűleg, időben és megfelelő módon történő továbbításáról. (35) [Az e határozatban megállapított társulási szabályok Bermuda kormányának kívánsága szerint nem vonatkoznak Bermudára.] (36) E határozat értelmében a Tanácsnak innovatív, következetes és testre szabott választ kell adnia a fenti összes tényezőre. (37) E határozat a 2001/822/EK határozat helyébe lép. ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: Első rész A tengerentúli országok és területek Unióval való társulásának általános rendelkezései 1. fejezet Általános rendelkezések 1. cikk Cél (1) A tengerentúli országok és területek (a továbbiakban: TOT-ok) Unióval való társulása (a továbbiakban: a társulás) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 198. cikkén alapuló, a TOT-ok fenntartható fejlődésének támogatását, valamint az Unió értékeinek és normáinak szélesebb világszinten történő előmozdítását célzó partnerség. (2) A társulás partnerei az Unió, a TOT-ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok. 2. cikk Célkitűzések, elvek és értékek (1) Az Unió és a TOT-ok közötti társulás a TOT-ok, a kapcsolódó tagállamok és az Unió által közösen osztott célkitűzéseken, elveken és értékeken alapszik. (2) A társulás a Szerződés 199. cikkében meghatározott általános célkitűzéseket követi, a TOT-ok versenyképességének fokozásával, ellenállóképességük megerősítésével, kiszolgáltatottságuk csökkentésével, valamint a köztük és egyéb partnerek között folytatott együttműködés előmozdításával. (3) E célkitűzések követése során a társulás tiszteletben tartja a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és alapvető szabadságok, a jogállamiság, a felelősségteljes kormányzás és a fenntartható fejlődés alapelveit, amelyeket a TOT-ok és a kapcsolódó tagállamok egytől egyig közösen osztanak. (4) Az e határozatban említett együttműködés területein nincs nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés. (5) A partnerek elismerik egymás jogát a fenntartható fejlődésre vonatkozó politikák és prioritások meghatározására, a hazai környezetvédelem és munkavédelem saját szintjeinek meghatározására, valamint a vonatkozó jogszabályok ennek megfelelő – a nemzetközileg elismert normák és megállapodások melletti kötelezettségvállalással következetes – kiigazítására vagy módosítására. Ennek során magas szintű környezetvédelem és munkavédelem biztosítására törekszenek. (6) E határozat végrehajtása során a partnerek az átláthatóság, a szubszidiaritás és a hatékonyság igényének elvét tartják szem előtt, továbbá foglalkoznak a TOT-ok fenntartható fejlődésének három pillérével, azaz a gazdasági fejlődéssel, a társadalmi fejlődéssel és a környezetvédelemmel. 3. cikk A társulás igazgatása A társulás igazgatását a Bizottság és a TOT-hatóságok – szükség esetén a TOT-okkal kapcsolatban álló tagállamok – végzik, vonatkozó intézményi, jogi és pénzügyi hatásköreiknek megfelelően. 4. cikk Területi hatály A társulás a szerződés II. mellékletében felsorolt TOT-okra vonatkozik [Bermuda kivételével]. 5. cikk Kölcsönös érdekek, kiegészítő jelleg és prioritások (1) A társulás a kölcsönös érdekű kérdésekkel kapcsolatos politikai párbeszéd és együttműködés kerete. (2) Prioritásként kell tekinteni az olyan kölcsönös érdekű területeken folytatott együttműködést, mint például: a) a TOT-gazdaságok gazdasági diverzifikációja, ideértve további integrálásukat a világgazdaságba és regionális gazdaságokban; b) a környezeti szempontból fenntartható növekedés előmozdítása; c) a természeti erőforrások fenntartható kezelése, ideértve a biodiverzitás megőrzését és az ökoszisztéma-szolgáltatások fenntartható felhasználását; d) az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és hatásainak enyhítése; e) a katasztrófakockázat-csökkentés előmozdítása; f) a kutatási, innovációs és tudományos együttműködési tevékenységek előmozdítása; g) a TOT-ok, szomszédaik és egyéb partnereik közötti társadalmi, kulturális és gazdasági cserék előmozdítása. (3) A közös érdeket képviselő területeken folytatott együttműködésnek az a célja, hogy előmozdítsa a TOT-ok önállóságát, valamint alkalmasabbá tegye őket arra, hogy kialakítsák, végrehajthassák és ellenőrizhessék a (2) bekezdésben meghatározott stratégiákat és politikákat. 6. cikk A társulás előmozdítása (1) Egymás közötti kapcsolataik megerősítése céljából az Unió és a TOT-ok arra törekszenek, hogy megismertessék polgáraikkal a társulást, különösen egyfelől a TOT-ok hatóságai, akadémiai közössége, civil társadalma, vállalkozásai, másfelől az Unión belüli megfelelőik közötti kapcsolatok és együttműködés fejlesztésének előmozdításával. (2) A tagállamok támogatják a TOT-ok azon erőfeszítéseit, hogy megerősítsék és előmozdítsák az Unió egészével való kapcsolataikat. 7. cikk Regionális együttműködés, regionális integráció és együttműködés egyéb partnerekkel (1) E határozat 3. cikkére is figyelemmel, a társulás támogatni kívánja a TOT-ok azon erőfeszítéseit, hogy részt vegyenek a vonatkozó nemzetközi, regionális és/vagy szubregionális együttműködési kezdeményezésekben, valamint a regionális vagy szubregionális integrációs folyamatokban, saját törekvéseik szerint, valamint az illetékes TOT-hatóságok által meghatározott célkitűzésekkel és prioritásokkal összhangban. (2) E célból az Unió és a TOT-ok információt cserélhetnek és megoszthatják bevett gyakorlataikat, valamint egyéb szoros együttműködési formákat és koordinációt alakíthatnak ki más partnerekkel, a TOT-ok regionális és nemzetközi szervezetekben – adott esetben nemzetközi megállapodások révén – történő részvételének összefüggésében. (3) A társulásnak az a célja, hogy támogassa a TOT-ok és egyéb partnerek között együttműködést az e határozat Második és Harmadik részében meghatározott együttműködési területeken. E tekintetében a társulásnak az a célja, hogy előmozdítsa a TOT-ok és a Szerződés 349. cikkében említett legkülső régiók, valamint a szomszédos afrikai, karibi és csendes óceáni (AKCS) államok és a nem AKCS-államok közötti együttműködést. E célkitűzés elérése érdekében az Uniónak javítani kell az EU különféle pénzügyi eszközei által támogatott együttműködési programok közötti koordinációt és szinergiáikat. (4) A TOT-ok vonatkozó regionális integrációs szervezetekben való részvételének támogatása különösen az alábbiakra irányul: a) azon vonatkozó regionális szervezetek és intézmények kapacitásának fejlesztése, amelyeknek a TOT-ok tagjai; b) regionális és szubregionális kezdeményezések, mint például ágazati reformpolitikák végrehajtása az e határozat Második és Harmadik részében azonosított együttműködési területekkel kapcsolatban; c) a TOT-ok tudatosítása és ismereteik bővítése a különböző területeken folytatott regionális integráció hatásaival kapcsolatban; d) a TOT-ok részvétele a regionális piacok kialakításában, regionális integrációs szervezetek összefüggésében; e) határokon átnyúló beruházások a TOT-ok és szomszédaik között. 8. cikk Különleges bánásmód (1) A társulás figyelembe veszi a TOT-ok sokszínűségét a gazdasági fejlődés, valamint a 7. cikkben említett regionális együttműködés és regionális integráció teljes mértékű kiaknázásának képessége tekintetében. (2) Az elszigetelt TOT-ok számára különleges bánásmódot határoznak meg. (3) Annak elősegítése érdekében, hogy az elszigetelt TOT-ok megbirkózhassanak fejlődésük strukturális és egyéb akadályaival, e különleges bánásmódnak – többek között a pénzügyi támogatás nagyságrendjének, valamint az ahhoz kapcsolódó feltételek meghatározásakor – figyelembe kell vennie sajátos nehézségeiket. (4) Az elszigeteltnek tekintett TOT-okat az I. melléklet sorolja fel. 2. fejezet Az együttműködés szereplői 9. cikk Általános megközelítés (1) A társulást széles körű párbeszédre és konzultációra kell alapozni a TOT-okat, a velük kapcsolatban álló tagállamokat és a Bizottságot, valamint adott esetben az Európai Beruházási Bankot (EBB) kölcsönösen érintő kérdésekkel kapcsolatban. (2) A TOT-ok adott esetben párbeszédet és konzultációkat szerveznek olyan hatóságokkal és testületekkel, mint például az alábbiak: a) az illetékes regionális, helyi és egyéb állami hatóságok; b) a gazdasági és szociális partnerek; c) bármely egyéb megfelelő szervezet, amely a civil társadalmat, a környezeti partnereket, a nem kormányzati szervezeteket, valamint a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség ösztönzéséért felelős szervezeteket képviseli. 10. cikk Az együttműködés szereplői (1) Az együttműködés szereplői a TOT-okban: a) a TOT-ok kormányhatóságai; b) a TOT-ok helyi hatóságai; c) közszolgáltatók és civil társadalmi szervezetek, mint például a társadalmi, üzleti szervezetek és szakszervezetek, valamint a helyi, nemzeti vagy nemzetközi nem kormányzati szervezetek; d) regionális és szubregionális szervezetek. (2) A TOT-okkal kapcsolatban álló tagállamok e határozat hatálybalépésétől számított három hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett kormányhatóságokról és helyi hatóságokról. 11. cikk A nem kormányzati szereplők feladata (1) A nem kormányzati szereplők szerepet játszhatnak az együttműködést érintő információcserében és konzultációkban, és különösen az együttműködési támogatás, projektek vagy programok előkészítésében és végrehajtásában. A nem kormányzati szereplőket az ilyen projektek vagy programok végrehajtásához – a helyi fejlesztési kezdeményezések támogatása céljából – pénzügyi igazgatási hatáskörökkel ruházhatják fel. (2) A projektek vagy programok decentralizált irányítására jogosult nem kormányzati szereplőket a TOT-hatóságok, a Bizottság és a TOT-tal kapcsolatban álló tagállam közötti megállapodással választják ki, figyelembe véve az érintett tárgykört, szakértelmüket és tevékenységi körüket. A kiválasztást minden TOT-ban a 9. cikkben említett széles körű párbeszéd és konzultációk részeként végzik. (3) A társulás hozzá kíván járulni a TOT-ok civil társadalmi szervezetek megerősítését célzó erőfeszítéseihez, különösen létrehozásuk és fejlesztésük tekintetében, valamint a fejlesztési stratégiák és programok megtervezésébe, végrehajtásába és értékelésébe történő bevonásukhoz szükséges feltételek megteremtésében. 3. fejezet A társulás intézményi kerete 12. cikk Irányelvek a párbeszédhez (1) Az Unió, a TOT-ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok rendszeresen átfogó és politikai párbeszédet folytatnak. (2) A párbeszédet az Unió, a TOT-ok, valamint a velük kapcsolatban álló tagállamok intézményi, jogi és pénzügyi hatásköreinek teljes megfeleléssel folytatják. A párbeszédet rugalmas módon folytatják: lehet formális vagy informális, megfelelő szinten és formátumban, a 13. cikkben említett keretek szerint. (3) A párbeszédnek lehetővé kell tennie, hogy a TOT-ok teljes mértékben részt vehessenek a társulás végrehajtásában. (4) A párbeszéd középpontjában többek között a feleket kölcsönösen érintő konkrét vagy a társulás célkitűzéseinek elérése szempontjából általános jelentőségű politikai kérdések állnak. 13. cikk A társulás fórumai (1) A társulás az alábbi párbeszédalkalmakat hozza létre: a) párbeszéd céljából évente összeül egy, a TOT hatóságait, a tagállamok képviselőit és a Bizottságot tömörítő TOT–EU fórum, a továbbiakban: a „TOT-fórum”. adott esetben az Európai Parlament tagjai, az EBB képviselői, a legkülső régiók képviselői társulnak a TOT–EU fórumhoz; b) a Bizottság, a TOT-ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok rendszeresen háromoldalú konzultációkat tartanak. E konzultációkat szabály szerint évente négyszer kell megrendezni a Bizottság kezdeményezésére, illetve a TOT-ok és a velük kapcsolatban álló tagállamok kérésére. c) a TOT-ok,a TOT-okkal kapcsolatban álló tagállamok és a Bizottság közötti egyetértésben tanácsadói minőségben eljáró munkacsoportokat hoznak létre a társulás végrehajtásának követésére, a megválaszolandó kérdéseknek megfelelő formában. E munkacsoportok technikai eszmecseréket biztosítanak a TOT-okat és a velük kapcsolatban álló tagállamokat különösen érintő kérdésekről, kiegészítve ezzel a TOT–EU fórumon és/vagy a háromoldalú konzultációban folyó munkát. (2) A Bizottság látja el a TOT–EU-fórum, a háromoldalú konzultáció, valamint a munkacsoportok elnöki tisztét és titkársági feladatait. Második rész A fenntartható fejlődés együttműködési területei a társulás keretében 1. fejezet Környezetvédelmi kérdések, éghajlatváltozás és katasztrófakockázat-csökkentés 14. cikk Általános célkitűzések és alapelvek A társulás összefüggésében a környezetvédelem, az éghajlatváltozás és a katasztrófakockázat-csökkentés területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a TOT-ok támogatása politikák, stratégiák, cselekvési tervek és intézkedések kidolgozásában és végrehajtásában; b) a TOT-ok támogatása a regionális hálózatokba és kezdeményezésekbe történő integrációban; c) az erőforrások fenntartható felhasználásának és az erőforrás-hatékonyságnak az előmozdítása, valamint a gazdasági növekedés környezetkárosodástól való szétválasztásának ösztönzése; 15. cikk A biodiverzitás megőrzése és fenntartható kezelése, valamint ökoszisztéma-szolgáltatások A társulás összefüggésében a biodiverzitás megőrzése és fenntartható kezelése, valamint az ökoszisztéma-szolgáltatások területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a tengeri és földi védett területek létrehozásának és hatékony igazgatásának, valamint a meglévő védett területek hatékonyabb igazgatásának előmozdítása; b) a tengeri és földi erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás ösztönzése, ami hozzájárul a fontos fajok, élőhelyek, valamint a védett területeken kívüli ökoszisztéma-funkciók védelméhez; c) a tengeri és földi biodiverzitás és ökoszisztémák megőrzésének és fenntartható felhasználásának megerősítése az alábbiak által: i. az éghajlatváltozás formájában jelentkező, a szélesebb értelemben vett ökoszisztémát érintő kihívás kezelése egészséges, ellenálló ökoszisztémák fenntartásával, a környezetbarát infrastruktúra előmozdításával, valamint az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és hatásainak enyhítése tekintetében ökoszisztémán alapuló, gyakran sokszorosan előnyösnek bizonyuló megközelítések ösztönzésével; ii. a kapacitások megerősítése helyi, regionális és/vagy nemzetközi szinten, az információcsere, ismeretek, bevett gyakorlatok valamennyi érdekelt fél – ideértve a hatóságokat, földbirtokosokat, a magánszektort, a kutatókat és a civil társadalmat is – közötti megosztásának előmozdításával; iii. a meglévő természetvédelmi programok és kapcsolódó erőfeszítések megerősítése a védett területeken belül és kívül egyaránt; iv. a tudásalap bővítése és az ismerethiányok pótlása, ideértve az ökoszisztéma-funkciók és szolgáltatások értékének számszerűsítését is; d) a regionális együttműködés ösztönzése és elősegítése olyan kérdések kezelése érdekében, mint például az idegenhonos özönfajok vagy az éghajlatváltozás hatásai; e) az erőforrások hathatósabbá tételét szolgáló mechanizmusok fejlesztése, ideértve például az ökoszisztéma-szolgáltatásokra szánt kifizetéseket. 16. cikk Fenntartható erdőgazdálkodás A társulás összefüggésében a fenntartható erdőgazdálkodás területén folytatott együttműködés az erdők megőrzését és a fenntartható erdőgazdálkodás előmozdítását érintheti, ideértve a fák környezetvédelmi célú, például a talajerózió elleni védelem céljából történő felhasználását, az elsivatagosodás ellenőrzést, az erdőtelepítést, valamint a fakivitel igazgatását. 17. cikk A tengerparti övezet integrált kezelése A társulás összefüggésében a tengerügyek területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a TOT-ok tengeri és part menti zónák hatékony fenntartható kezelését célzó erőfeszítéseinek támogatása a tengeri és part menti zónákat érintő tervezés és igazgatás stratégiai és integrált megközelítéseinek kidolgozásában; b) a gazdasági és társadalmi tevékenységeknek – például halászat és akvakultúra, idegenforgalom, tengeri közlekedés – a fenntartható energia és a nyersanyagok tekintetében a tengeri és part menti zónákban rejlő lehetőségekkel való összeegyeztetése, az éghajlatváltozási hatások és az emberi tevékenységek figyelembe vételével. 18. cikk Tengerügyek A társulás összefüggésében a tengerügyek területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) az e terület közös érdekű kérdéseivel kapcsolatos párbeszéd megerősítése; b) a tengerrel kapcsolatos ismereteknek, valamint a biotechnológiának, az óceánenergiának, a tengerfelügyeletnek, a tengerparti övezet integrált követésének és az ökoszisztéma-alapú gazdálkodásnak az előmozdítása. c) nemzetközi szinten integrált megközelítések előmozdítása. 19. cikk A halállomány fenntartható kezelése (1) A társulás összefüggésében a halállomány fenntartható kezelése területén folytatott együttműködés az alábbi elveken alapszik: a) kötelezettségvállalás a felelősségteljes halgazdálkodás és halászati gyakorlatok mellett; b) tartózkodás olyan intézkedésektől vagy tevékenységektől, amelyek nem következetesek a halászati erőforrások fenntartható kiaknázásának elveivel; c) az Unió és a TOT-ok közötti létező vagy jövőbeni kétoldalú halászati partnerségi megállapodások sérelme nélkül az Unió és a TOT-ok arra törekszenek, hogy rendszeresen konzultáljanak egymással az élő tengeri erőforrások megőrzésével és kezelésével kapcsolatban, valamint információt cseréljenek az erőforrások aktuális helyzetéről, a társulás 13. cikkben előírt releváns fórumainak keretében. (2) Az (1) bekezdésben említett együttműködés az alábbiakat érintheti: a) A felelősségteljes kormányzás, bevett gyakorlatok és felelősségteljes halászati gazdálkodás aktív előmozdítása a halállomány megőrzésében és fenntartható kezelésében, ideértve a közös érdekeltségű halállományokat és a regionális halgazdálkodási szervezetek által kezelteket is; b) a halállomány megőrzésével kapcsolatos párbeszéd és együttműködés, ideértve az illegális, nem bejelentett vagy nem szabályozott halászat elleni küzdelemmel, valamint a regionális halgazdálkodási szervezetekkel való és azokon belüli hatékony együttműködésre irányuló intézkedéseket is. A párbeszéd és együttmüködés a halászat és a part menti környezetek hosszú távon hatékonyabb igazgatását szolgáló ellenőrzési és vizsgálati rendszereket, ösztönzőket és kötelezettségeket foglal magában. 20. cikk Fenntartható vízgazdálkodás (1) A társulás összefüggésében az Unió és a TOT-ok együttműködhetnek a fenntartható vízgazdálkodás területén vízpolitikával és intézményfejlesztéssel, a vidéki és városi területeken fellelhető vízforrások, vízkészletek hazai, ipari vagy mezőgazdasági célból történő védelmezésével, a vízforrások tárolásával, elosztásával és kezelésével, valamint a szennyvízkezeléssel. (2) Ami a vízkészleteket és a szennyvízelvezetést illeti, külön figyelmet kell fordítani a rosszul ellátott területeken az ivóvízellátásra és higiéniai szolgáltatásokra, amelyek az egészségi állapot javításával és a termelékenység növelésével közvetlenül hozzájárulnak a humánerőforrás-fejlesztéshez. (3) Az e területeken folytatott együttműködést azon elv vezérli, hogy a vízzel és szennyvízzel kapcsolatos alapvető szolgáltatások városi és vidéki lakosságra történő kiterjesztésének folyamatos igényét környezetvédelmi szempontból fenntartható módon kell ellátni. 21. cikk Hulladékkezelés A társulás összefüggésében a hulladékkezelés területén folytatott együttműködés érintheti a legjobb környezetvédelmi gyakorlat alkalmazásának előmozdítását a hulladékkezeléssel kapcsolatos valamennyi műveletben, ideértve a hulladékcsökkentést, az újrahasznosítást vagy a másodlagos nyersanyagok kivonásának és a hulladék ártalmatlanításának egyéb folyamatait. 22. cikk Fenntartható energia A társulás összefüggésében a fenntartható energia területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) energia-előállítás, különösen a fenntartható energiaforrások – például a napenergia, vízenergia, biomassza, geotermikus energia, hullámenergia, tengeri energia és szélenergia – fejlesztése, előmozdítása, felhasználása és tárolása; b) energiapolitikák és szabályozás, különösen a politikaalakítás, megfizethető és fenntartható energiatarifákat garantáló szabályozások elfogadása; c) energiahatékonyság, különösen energiahatékonysági normák kidolgozása és bevezetése, energiahatékonysági intézkedések végrehajtása különböző ágazatokban (ipari, kereskedelmi, állami vagy háztartási), valamint kísérő oktató és tudatosító tevékenységek; d) közlekedés, különösen sokkal inkább környezetbarát tömegközlekedési és magán célú közlekedési eszközök – például hibrid, elektromos vagy hidrogénjárművek – fejlesztése, előmozdítása és alkalmazása, közös járműhasználat (carpooling) és kerékpáros közlekedés; e) várostervezés és -építés, különösen a magas szintű környezetvédelmi minőségi előírások és magas energiateljesítmény előmozdítása és bevezetése a várostervezésben és –építésben; f) idegenforgalom, különösen az energiaellátás szempontjából önellátó (fenntartható energiaforrásokat felhasználó) és vagy környezetbarát idegenforgalmi infrastruktúrák. 23. cikk Éghajlatváltozás A társulás összefüggésében az éghajlatváltozás területén folytatott együttműködés a TOT-ok azon kezdeményezéseit kívánja támogatni, amelyek az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és hatásainak enyhítésére irányulnak; az együttműködés az alábbiakra terjedhet ki: a) területi, regionális és/vagy nemzetközi fellépések, tervek vagy intézkedések kijelölése az éghajlat-változáshoz való alkalmazkodás céljából; b) az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és annak enyhítésére irányuló célkitűzés beillesztése a politikákba és stratégiákban; c) politikaalakítás és végrehajtás alapvető eszközének számító statisztikai adatok és mutatók kidolgozása és kijelölése; d) a TOT-ok regionális és nemzetközi párbeszédekben való részvételének előmozdítása, az ismeretek és tapasztalatok megosztásának előmozdítása céljából. 24. cikk Katasztrófakockázatok csökkentése A társulás összefüggésében a katasztrófakockázatok csökkentése területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a katasztrófamegelőzési és -elhárítási rendszerek – ideértve a (korai) előrejelző rendszereket is – fejlesztése vagy tökéletesítése a katasztrófák következményeinek csökkentése céljából; b) a katasztrófáknak való kitettség részletes tudnivalóinak kidolgozása, valamint a TOT-ok és a földrajzi elhelyezkedésük szerinti régiók jelenlegi reakciókapacitásának fejlesztése; c) a katasztrófamegelőzés és –elhárítás meglévő intézkedéseinek megerősítése helyi, nemzeti vagy regionális szinten; d) az érintett szereplők reakciókapacitásának fejlesztése, valamint összehangoltabbá, hatékonyabbá és eredményesebbé tétele; e) a lakosság fokozottabb tudatosítása és tájékoztatása a katasztrófa bekövetkezte esetén a veszélyeknek való kitettség, a megelőzés, felkészülés és reakció tekintetében, kellő figyelemmel a fogyatékossággal élők sajátos igényeire; f) a polgári védelem főbb szereplői közötti együttműködés megerősítése; g) a TOT-ok regionális, európai és/vagy nemzetközi fórumokon való részvételének előmozdítása a különböző partnerek közötti rendszeresebb információcsere és katasztrófa esetén szorosabb együttműködés érdekében. 2. fejezet Hozzáférhetőség 25. cikk Általános célkitűzések (1) A társulás összefüggésében a hozzáférhetőség területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a TOT-ok globális közlekedési hálózatokhoz való fokozottabb hozzáférésének biztosítása; b) a TOT-ok információs és kommunikációs technológiákhoz és szolgáltatásokhoz való fokozottabb hozzáférésének biztosítása. (2) Az (1) bekezdésben említett összefüggésben az együttműködés az alábbiakat érintheti: a) politikakidolgozás és intézményfejlesztés; b) közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi közlekedés; c) tárolólétesítmények kikötőkben és repülőtereken. 26. cikk Tengeri közlekedés (1) A társulás összefüggésében a tengeri közlekedés területén folytatott együttműködés célja költséghatékony és jól működő tengeri közlekedési szolgáltatások fejlesztése és előmozdítása a TOT-okban, és az alábbiakat érintheti: a) a hatékony, valamint gazdaságilag és kereskedelmileg ésszerű díjazású áruszállítás előmozdítása; b) a TOT-ok nemzetközi szállítási szolgáltatásokban való fokozott részvételének megkönnyítése; c) regionális programok ösztönzése; d) a helyi magánszektor szállítási tevékenységekbe való bevonásának támogatása. (2) Az Unió és a TOT-ok előmozdítják a hajózás és a legénység biztonságát, valamint a szennyezés megelőzését. 27. cikk Légi közlekedés A társulás összefüggésében a légi közlekedés területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a TOT-ok légiközlekedési iparágainak reformja és korszerűsítése; b) kereskedelmi élet- és versenyképességük előmozdítása; c) a magánberuházás és a magánszektor részvételének megkönnyítése; d) az ismeretek és a bevett üzleti gyakorlatok megosztásának ösztönzése. 28. cikk A légiközlekedés biztonsága A társulás összefüggésében a légiközlekedés biztonságának területén folytatott együttműködés a TOT-ok vonatkozó nemzetközi előírásoknak való megfelelést célzó erőfeszítéseit kívánja támogatni, és többek között az alábbiakat érintheti: a) légi navigációs biztonsági rendszerek végrehajtása; b) a repülőtéri biztonság előmozdítása és a polgári légügyi hatóságok arra irányuló képességének megerősítése, hogy irányítsák az ellenőrzésük alá tartozó üzembiztonság valamennyi vonatkozását; c) az infrastruktúrák és a humán erőforrások fejlesztése; 29. cikk Információs és kommunikációs technológiai szolgáltatások A társulás összefüggésében az információs és kommunikációs technológiák (a továbbiakban: ikt) és szolgáltatások terén folytatott együttműködésnek az a célja, hogy a TOT-okban felgyorsítsa az innovációt és a gazdasági növekedést, valamint javítsa a polgárok és vállalkozások mindennapjait, ideértve a fogyatékossággal élők akadálymentesítésének előmozdítását is. Az együttműködés különösen a TOT-ok szabályozási kapacitásának megerősítésére irányul, valamint az alábbi intézkedésekkel támogathatja az IKT-hálózatok és -szolgáltatások kiterjesztését: a) olyan kiszámítható szabályozási környezet létrehozása, amely lépést tart a technológia alakulásával, ösztönzi a növekedést és innovációt, valamint előmozdítja a versenyt és a fogyasztóvédelmet. b) párbeszéd az információs társadalom előmozdításának és figyelemmel kísérésének különféle politikai vonatkozásairól, c) információcsere szabványokról és az interoperabilitással kapcsolatos kérdésekről; d) az együttműködés elősegítése az ikt-kutatás terén, valamint az ikt-alapú kutatási infrastruktúrák tekintetében; e) szolgáltatások és alkalmazások fejlesztése a nagy társadalmi jelentőségű területeken. 3. fejezet Kutatás és innováció 30. cikk Együttműködés a kutatás és innováció területén A társulás összefüggésében a kutatás és innováció területén folytatott együttműködés a tudományt és technológiát – ideértve az információs és kommunikációs technológiákat is – érintheti, azzal a céllal, hogy hozzájáruljon a TOT-ok fenntartható fejlődéséhez, valamint a TOT-okon belül kiválóságot és ipari versenyképességet mozdítson elő. Az együttműködés különösen az alábbiakat érintheti: a) párbeszéd, koordináció és szinergiák kialakítása a TOT-ok és az Unió politikái és kezdeményezései között a tudomány, a technológia és az innováció területén; b) politikaalakítás és intézményfejlesztés a TOT-okon belül, valamint együttes fellépés helyi, nemzeti vagy regionális szinten, a tudományos, technológiai és innovációs tevékenységek fejlesztése és azok alkalmazása céljából; c) együttműködés a TOT-ok, az Unió, a tagállamok és harmadik országok jogi személyei között; d) az egyéni TOT-kutatók, kutatószervek és TOT jogi személyek részvétele az Unión belüli kutatással és innovációval kapcsolatos együttműködés keretében; e) a TOT-kutatók képzése, nemzetközi mobilitása és csereprogramjai. 4. fejezet Ifjúság, oktatás, képzés, egészségügy, foglalkoztatás és szociálpolitika 31. cikk Ifjúság (1) Az Unió biztosítja, hogy a 9. cikk szerint meghatározott TOT-okból származó természetes személyek ugyanolyan feltételek mellett vehessenek részt az Unió ifjúsági kezdeményezéseiben, mint a tagállamok állampolgárai. (2) A társulásnak az a célja, hogy megerősítse a TOT-okban és az Unióban élő fiatalok közötti kötelékeket, többek között a TOT-fiatalok tanulási mobilitásának előmozdításával, valamint a fiatalok egymás közötti kölcsönös megértésének elősegítésével. 32. cikk Oktatás és képzés (1) A társulás összefüggésében az oktatás és képzés területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) magas minőségű, inkluzív oktatás biztosítása általános, középfokú és felsőfokú oktatási szinten, valamint a szakoktatás és -képzés területén; b) a TOT-ok támogatása az oktatáspolitikák kidolgozásában és végrehajtásában. (2) Az Unió biztosítja, hogy a 49. cikk szerint meghatározott TOT-okból származó természetes személyek ugyanolyan feltételek mellett vehessenek részt az Unió oktatással kapcsolatos kezdeményezéseiben, mint a tagállamok állampolgárai. (3) Az Unió biztosítja, hogy a TOT-ok oktatási szervei és intézetei ugyanolyan feltételek mellett vehessenek részt az Unió oktatással kapcsolatos együttműködési kezdeményezéseiben, mint a tagállamok oktatási szervei és intézetei. 33. cikk Foglalkoztatás- és szociálpolitika (1) Az Unió és a TOT-ok párbeszédet tartanak fenn a foglalkoztatás és a szociálpolitika területén, hogy hozzájáruljanak a TOT-ok gazdasági és társadalmi fejlődéséhez, valamint a TOT-okban és a földrajzi elhelyezkedésük szerinti régiókban a tisztességes munka előmozdításához. E párbeszédnek az is a célja, hogy támogassa a TOT-hatóságok e területet érintő politikák és jogszabályok fejlesztésére irányuló erőfeszítéseit. (2) A párbeszéd főként a foglalkoztatás- és szociálpolitika területét érintő politikákkal és jogszabályokkal kapcsolatos, az Uniót és a TOT-okat kölcsönösen érintő információcseréből és a bevett gyakorlatok megosztásából áll. E tekintetben figyelembe kell venni az olyan területeket, mint például a készségfejlesztés, a szociális védelem, a szociális párbeszéd, az esélyegyenlőség, a megkülönböztetés-mentesség, a fogyatékossággal élők akadálymentesítése, a munkahelyi egészség és biztonság, valamint egyéb munkaelőírások. 34. cikk Közegészségügy A társulás összefüggésében a közegészségügy területén folytatott együttműködésnek az a célja, hogy megerősítse a TOT-ok kapacitásait a fertőző betegségek megjelenésének felügyelete, korai felismerése és kezelése terén, többek között az alábbi intézkedések révén: a) a határon átnyúló egészségügyi veszélyekre – például fertőző betegségek – való felkészültség és reakciókapacitás megerősítését szolgáló fellépések, amelyeket a meglévő struktúrákra kell alapozni, és amelyeknek szokatlan eseményeket kell megcélozniuk; b) kapacitásfejlesztés a regionális közegészségügyi hálózatok megerősítésével, a szakértők közötti információcsere megkönnyítésével, valamint megfelelő képzés előmozdításával; c) eszközök és kommunikációs platformok, valamint e-tanulási programok fejlesztése, a TOT-ok sajátos igényeihez igazítva. 5. fejezet Kultúra 35. cikk Kulturális cserék és párbeszéd (1) A társulás összefüggésében a kulturális cserék és párbeszéd területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a TOT-ok önellátó fejlődése; ez a folyamat magukra az emberekre összpontosul, és a népek saját kultúrájában gyökerezik. b) a TOT-ok illetékes hatóságai által humán erőforrásaik megerősítésére, saját kreatív kapacitásaik növelésére és kulturális identitásuk előmozdítására elfogadott politikák és intézkedések támogatása. c) a lakosság fejlesztési folyamatban való részvétele. d) a kulturális és audiovizuális kérdések párbeszéden keresztül történő közös megértésének és fokozott cseréjének fejlesztése. (2) Az Unió és a TOT-ok együttműködésükkel arra törekszenek, hogy kulturális cseréket ösztönözzenek egymás között az alábbiak révén: a) együttműködés az összes fél kulturális és kreatív ágazatai között; b) a kulturális és kreatív alkotások egymás közötti terjesztésének, valamint az ágazati szereplők egymás közötti megismertetésének előmozdítása; c) szakpolitikai együttműködés a politikaalakítás, innováció, közönségszervezés és új üzleti modellek előmozdítása céljából. 36. cikk Audiovizuális együttműködés (1) A társulás összefüggésében az audiovizuális területen folytatott együttműködésnek az a célja, hogy a felek megismertessék egymás audiovizuális alkotásait, és az alábbi tevékenységekre terjedhet ki: a) a műsorszolgáltatási ágazatok közötti együttműködés és csere ösztönzése; b) audiovizuális művek cseréjének ösztönzése; c) az audiovizuális és műsorszolgáltatási politikára és a szabályozási keretekre vonatkozó, az illetékes hatóságok közötti információk és vélemények cseréje; d) az egymás területén és harmadik országokban rendezett nemzetközi események látogatásának, az azokon való részvételnek az ösztönzése. (2) A koprodukcióban készült audiovizuális művek részesülhetnek minden olyan programból, amelyet az Unióban, a TOT-okban és a velük kapcsolatban álló tagállamokban hoznak létre a helyi vagy regionális kulturális tartalom előmozdítására. 37. cikk Előadóművészetek A társulás összefüggésében az előadóművészetek területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) az előadóművészek közötti fokozott kapcsolatteremtés elősegítése olyan területeken, mint például szakmai cserék és képzés, ideértve a meghallgatásokon való részvételt, hálózatok fejlesztését és a hálózatépítés ösztönzését. b) közös produkciók ösztönzése az Unió egy vagy több tagállamának alkotói és egy vagy több TOT alkotói között. c) a nemzetközi színház-technológia szabványok fejlesztésének és színpadi jelek használatának ösztönzése, például a megfelelő szabványügyi testületek révén. 38. cikk A kulturális örökség részét képező helyszínek és a történelmi műemlékek védelme A társulás összefüggésében a kulturális örökség részét képező helyszínek és a történelmi műemlékek területén folytatott együttműködésnek az a célja, hogy előmozdítsa a szakértelem és a bevett gyakorlatok megosztását az alábbiak révén: a) szakértői cserék elősegítése; b) együttműködés a szakképzés területén; c) a helyi közönség tudatosítása; d) a történelmi műemlékek és védett helyek védelmére, az örökséggel kapcsolatos jogszabályokra és az intézkedések megvalósítására vonatkozó tanácsadás, különös tekintettel a kulturális örökségnek a helyi életbe történő integrációjára. 6. fejezet A szervezett bűnözés elleni küzdelem 39. cikk A szervezett bűnözés, az emberkereskedelem, a gyermekek szexuális zaklatása és szexuális kizsákmányolása, a terrorizmus és a korrupció elleni küzdelem (1) A társulás összefüggésében a szervezett bűnözés területén folytatott együttműködés az alábbiakat érintheti: a) a rendőrségi és igazságügyi innovatív és hatékony eszközeinek kifejlesztése – ideértve az egyéb érdekelt felekkel, például a civil társadalommal folytatott együttműködést is – a szervezett bűnözés, az emberkereskedelem, a gyermekek szexuális zaklatása és szexuális kizsákmányolása, a terrorizmus és a korrupció megelőzése, valamint az ellenük való küzdelem területén; b) támogatás a célból, hogy a TOT-ok hatékonyabbá tegyék politikáikat a szervezett bűnözés, az emberkereskedelem, a gyermekek szexuális zaklatása és szexuális kizsákmányolása, a terrorizmus és a korrupció megelőzése és az ellenük való küzdelem terén, továbbá a kábítószerek és pszichotróp anyagok összes fajtája előállításának, terjesztésének és kereskedelmének megelőzése, valamint az ellenük való küzdelem terén, megelőzve és csökkentve ezáltal a kábítószer-fogyasztást és az azzal kapcsolatos ártalmakat; e támogatás figyelembe veszi a nemzetközi testületek e területeken folytatott tevékenységét, és többek között az alábbiak révén valósul meg: i. képzés és kapacitásfejlesztés a szervezett bűnözés – ideértve az emberkereskedelmet, a gyermekek szexuális zaklatását és szexuális kizsákmányolását is –, a terrorizmus és a korrupció megelőzése és az ellenük való küzdelem terén; ii. megelőzés, többek között képzéssel, oktatással és az egészség előmozdításával, a kábítószerfüggők kezelése és rehabilitációja, ideértve a kábítószerfüggők munka- és társadalmi környezetbe való visszailleszkedését célzó projekteket is; iii. hatékony büntetőintézkedések kidolgozása; iv. technikai, pénzügyi és igazgatási segítségnyújtás az emberkereskedelemmel kapcsolatos hatékony politikák és jogszabályok kidolgozásához, különösen tudatosító kampányok, átirányítási mechanizmusok, áldozatvédelmi rendszerek révén, az összes érintett szereplő és a civil társadalom bevonásával; v. technikai, pénzügyi és igazgatási segítségnyújtás a kábítószer-fogyasztás megelőzése, kezelése és az azzal kapcsolatos ártalmak csökkentése terén; vi. technikai segítségnyújtás a gyermekek szexuális zaklatása és szexuális kizsákmányolása elleni jogszabályok és politikák kidolgozásának támogatására; vii. technikai segítségnyújtás és képzés a kapacitásfejlődés támogatására, valamint a nemzetközi korrupcióellenes minimumszabályoknak való megfelelés ösztönzésére, és különösen szem előtt tartva az ENSZ korrupcióellenes egyezményeiben meghatározottakat. (2) A társulás összefüggésében a TOT-ok együttműködnek az Unióval a pénzmosás elleni küzdelem tekintetében, a 69. és 70. cikkel összhangban. Harmadik rész Kereskedelem és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködés I. cím Általános rendelkezések 40. cikk Általános célkitűzések Az Unió és a TOT-ok közötti kereskedelem és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködés általános célkitűzései a következők: a) a TOT-ok gazdasági és társadalmi fejlődésének előmozdítása a közöttük és az Unió egésze között létrehozott szoros gazdasági kapcsolatok révén; b) a TOT-ok regionális és világgazdaságba történő hatékony integrációjának, valamint az áru- és szolgáltatáskereskedelem fejlesztésének ösztönzése; c) a TOT-ok támogatása abban, hogy kedvezőbb befektetési környezetet hozzanak létre a TOT-ok társadalmi és gazdasági fejlődésének támogatása céljából; d) a globális pénzügyi rendszer stabilitásának, integritásának és átláthatóságának, valamint a jó adóügyi kormányzásnak az előmozdítása; e) a TOT-gazdaságok diverzifikációjának támogatása; f) a TOT-ok támogatása abban, hogy jobban ki tudják dolgozni és végre tudják hajtani az áruk és szolgáltatások kereskedelmének fejlesztéséhez szükséges politikákat; g) a TOT-ok export- és kereskedelmi kapacitásainak támogatása; h) a TOT-ok azon erőfeszítéseinek támogatása, hogy adott esetben összehangolják helyi jogszabályaikat az uniós jogszabályokkal; i) lehetőségek biztosítása az Unióval a kereskedelem és a kereskedelemmel kapcsolatos területeken folytatott célzott együttműködésre és párbeszédre. II. cím Megállapodások az áruk és szolgáltatások kereskedelmére, valamint a letelepedésre vonatkozóan 1. fejezet Árukereskedelmi megállapodások 41. cikk A származó áruk szabad elérése (1) A TOT-okból származó termékek az Unióba történő behozatal esetén mentesek a behozatali vám alól. (2) A származó termék fogalmát és az azzal kapcsolatos közigazgatási együttműködési eljárásokat a VI. melléklet állapítja meg. 42. cikk Mennyiségi korlátozások és azokkal azonos hatású intézkedések (1) Az Unió a TOT-okból származó behozatal esetében nem alkalmaz semmilyen mennyiségi korlátozást vagy azzal azonos hatású intézkedést. (2) Az (1) bekezdés nem zárja ki a behozatalra, kivitelre vagy tranzitárukra vonatkozó tilalmakat és korlátozásokat, amennyiben azok indokoltak a közerkölcs vagy a közrend, a humán-, állat- és növényegészség és élet védelme, a művészeti, történelmi vagy régészeti értékkel bíró nemzeti kincsek, a kimerülő természeti erőforrások védelme vagy az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme alapján. Az ilyen tilalmak vagy korlátozások egyetlen esetben sem képezik önkényes vagy indokolatlan megkülönböztetés, vagy általában véve a kereskedelem leplezett korlátozásának eszközét. 43. cikk A TOT-ok által elfogadott intézkedések (1) A TOT-ok hatóságai az Unióból származó termékek behozatala vonatkozásában fenntarthatnak vagy bevezethetnek vámokat vagy mennyiségi korlátozásokat, amennyiben azt kapcsolódó fejlesztési igényeik tekintetében szükségesnek tartják. (2) Az e fejezetben felölelt területek esetében a TOT-ok legalább olyan elbánásban részesítik az Uniót, mint a (4) bekezdésben meghatározott jelentősebb kereskedő gazdaságra alkalmazott legkedvezményesebb elbánás. (3) A (2) bekezdés rendelkezése nem akadályozzák meg, hogy valamely TOT kedvezményesebb elbánást biztosítson bizonyos más TOT-ok vagy más fejlődő országok számára, mint az Unió számára. (4) E cím alkalmazásában „jelentősebb kereskedő gazdaság” valamennyi fejlett ország, illetve bármely olyan ország, amely a világ áruexportjának több mint egy 1 %-át tette ki, vagy – a (3) bekezdés sérelme nélkül – bármely önállóan, közösen vagy gazdasági integrációs megállapodás révén működő országcsoport, amely a világ áruexportjának több mint 1,5 %-át tette ki Ehhez a számításhoz a világ árukereskedelmének (az EU-n belüli kereskedelem kivételével) vezető exportőreire vonatkozó, WTO által legutóbb összeállított hivatalos adatokat kell felhasználni. (5) A TOT-ok hatóságai e határozat hatálybalépésétől számított három hónapon belül közlik a Bizottsággal az e határozatnak megfelelően általuk alkalmazott vámtarifák és mennyiségi korlátozások jegyzékét. Továbbá a TOT-ok hatóságai közlik a Bizottsággal az ilyen intézkedések valamennyi utólagos módosítását, e módosítások elfogadásakor. 44. cikk Megkülönböztetés-mentesség (1) Az Unió nem tesz különbséget a TOT-ok között, és a TOT-ok nem tesznek különbséget az Unió tagállamai között. (2) A 64. cikkel összhangban, az e határozatban foglalt különös rendelkezések, és különösen a 42. cikk (2) bekezdésének, a 43., 46., 48., 50. cikknek, valamint az 58. cikk (3) bekezdésének végrehajtása nem képezhet megkülönböztetést. 45. cikk A hulladékszállítás feltételei 1) A hulladék tagállamok és a TOT-ok közötti szállítását a nemzetközi és uniós joggal összhangban kell ellenőrizni. Az Unió támogatja egy hatékony, a környezet és a közegészség védelmét szolgáló nemzetközi együttműködés létrehozását és fejlesztését ezen a területen. 2) A hasznosítási tevékenység céljára szánt nem veszélyes hulladék kivételével az Unió megtiltja a hulladék TOT-okba irányuló közvetlen és közvetett kivitelét, és ezzel egyidejűleg a TOT-ok hatóságai megtiltják az ilyen hulladék közvetlen vagy közvetett behozatalát az Unióból vagy bármely más országból, az e területen az illetékes nemzetközi fórumokon tett vagy a jövőben teendő meghatározott nemzetközi kötelezettségek sérelme nélkül. 3) Az olyan TOT-ok vonatkozásában, amelyek alkotmányos jogállásuknál fogva nem részesei a bázeli egyezménynek[14], a vonatkozó hatóságok felgyorsítják a bázeli egyezmény rendelkezéseinek az említett TOT-okban történő végrehajtásához szükséges belső törvényi és közigazgatási rendelkezések elfogadását. 4) Emellett a TOT-okkal kapcsolatban álló tagállamok elősegítik az alábbiak végrehajtásához szükséges belső törvényi és közigazgatási rendelkezések TOT-ok általi elfogadását: a) Az Európai Parlament és a Tanács 1013/2006/EK rendelete[15], annak következő cikkei: – 40. cikk a hulladékok tengerentúli országokba és területekre irányuló kivitele tekintetében; – 46. cikk a hulladékok tengerentúli országokból és területekről származó behozatala tekintetében; b) a Tanács 1420/1999/EK rendelete[16]; c) a Bizottság 1547/1999/EK rendelete[17]; d) az Európai Parlament és a Tanács 2000/59/EK irányelve[18], az annak 16. cikkében megállapított átültetési határidőkre is figyelemmel. (5) Egynél több TOT és a velük kapcsolatban álló tagállamok saját eljárásaikat alkalmazhatják a TOT-okból az említett tagállamokba irányuló hulladékkivitelre. (6) Ebben az esetben a TOT-okkal kapcsolatban álló tagállamok e határozat hatályba lépésétől számított hat hónapon belül értesítik a Bizottságot az alkalmazandó jogszabályokról, a jövőbeni vonatkozó nemzeti jogszabályokról, valamint azok valamennyi utólagos módosításáról. 46. cikk A kedvezmények ideiglenes visszavonása E határozat megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében az Unió ideiglenesen visszavonhatja valamely TOT-tól a VII. melléklet rendelkezéseivel összhangban nyújtott kedvezményeket. 47. cikk Az adminisztratív hibák kezelése Amennyiben az illetékes TOT-hatóságok hibát követnek el a tanúsítások kibocsátását és az igazgatási együttműködés módjait illetően, és amennyiben e hibák az Unió importvámjaira kiható veszteségeket okoznak, a hibát elkövető TOT-tal különleges kapcsolatban álló tagállam ellentételezi az Unió költségvetését a veszteségért. 48. cikk Védintézkedések és felügyeleti intézkedések E határozat megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében az Unió a VIII. mellékletben meghatározott véd- és felügyeleti intézkedéseket hozhat. 2. fejezet Megállapodások a szolgáltatások kereskedelmére és a letelepedésre vonatkozóan 49. cikk Fogalommeghatározások E fejezet alkalmazásában: a) „természetes személy valamely TOT-ból”: azok a valamely TOT-ban tartózkodó személyek, akik egy tagállam állampolgárai, vagy akik a TOT-okat jellemző jogállást élveznek. Ez a meghatározás nem sérti a szerződés értelmében az uniós polgárságból fakadó jogokat. b) „valamely TOT jogi személye”: egy TOT-ban az alkalmazandó jogszabályokkal összhangban létesített jogi személy, amelynek bejegyzett irodája, központi igazgatása vagy fő ügyviteli helyszíne ennek a TOT-nak a területén van; amennyiben a jogi személynek csupán a bejegyzett irodája vagy központi igazgatása található a TOT-ban, nem tekintendő a TOT jogi személyének, kivéve akkor, ha olyan tevékenységet kezd, amelynek valós és folyamatosan fennálló kapcsolata van az említett ország vagy terület gazdaságával; c) az 50. cikk (1) bekezdésében említett gazdasági integrációs megállapodásokban meghatározott vonatkozó fogalmakat kell alkalmazni az Unió és a TOT-ok között biztosított elbánásra. 50. cikk A legkedvezőbb elbánás (1) A szolgáltatások kereskedelmét és a gazdasági tevékenységek létrehozását érintő intézkedések tekintetében: a) az Unió a TOT-ok természetes és jogi személyeit legalább olyan kedvezményes elbánásban részesíti, mint az azon harmadik országok hasonló természetes vagy jogi személyeinek biztosított legkedvezőbb bánásmód, amelyekkel az Unió gazdasági integrációs megállapodást köt vagy kötött; b) A TOT-ok az Unió természetes és jogi személyeit legalább olyan kedvezményes bánásmódban részesítik, mint azon főbb kereskedő gazdaságok hasonló természetes vagy jogi személyeinek biztosított legkedvezőbb bánásmód, amelyekkel e határozat hatályba lépése után gazdasági integrációs megállapodást kötöttek. (2) Az e cikk (1) bekezdésében meghatározott kötelezettségek nem alkalmazhatók a következőkre: a) olyan belső piac keretében biztosított bánásmód, amely részes feleit arra kötelezi, hogy a letelepedést és a szolgáltatások kereskedelmet nehezítő megkülönböztetés-mentes akadályok elhárítása céljából jelentősen közelítsék jogszabályaikat b) a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (GATS) VII. cikkének vagy a pénzügyi szolgáltatásokról szóló mellékletének megfelelően a minősítések, engedélyek vagy prudenciális intézkedések elismerését előíró intézkedések keretében biztosított elbánás. Ez nem sérti a TOT-ok különleges intézkedéseit e cikk alapján; c) teljes mértékben vagy elsősorban az adózással kapcsolatos nemzetközi megállapodások vagy egyezmények alapján biztosított elbánás; d) a GATS II. cikke (2) bekezdésének megfelelően felsorolt, legnagyobb kedvezményes elbánás alóli kivétel alkalmazási körét kihasználó intézkedések. (3) A TOT-ok hatóságai a helyi foglalkoztatás előmozdítása vagy támogatása céljából rendeleteket fogadhatnak el természetes személyeik vagy helyi tevékenységeik támogatására. Ebben az esetben a TOT-hatóságok értesítik a Bizottságot valamennyi elfogadott rendeletről, hogy utóbbi tájékoztathassa a tagállamokat. 51. cikk Szakmai képesítések Az orvosi, fogorvosi, szülésznői, általános nővéri, gyógyszerészi és állatorvosi hivatások tekintetében a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag elfogadja a TOT-ok vonatkozó konkrét és a tagállamokban elismerendő szakképesítések jegyzékét. III. cím Kereskedelemmel kapcsolatos területek 1. fejezet Kereskedelem és fenntartható fejlődés; 52. cikk Általános megközelítés A társulás keretében folytatott kereskedelemnek és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködésnek az a célja, hogy hozzájáruljon a fenntartható fejlődéshez, annak gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi dimenziójában. Ebben az összefüggésben a TOT-ok hazai környezetvédelmi és munkaügyi jogszabályait és szabályzatait nem kell rugalmasabbá tenni a kereskedelem vagy a befektetések ösztönzése céljából. 53. cikk Környezetvédelmi és éghajlat-változási standardok a kereskedelemben (1) A társulás jegyében folytatott kereskedelem és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködés azt kívánja megerősíteni, hogy a kereskedelem és a környezetvédelmi politikák és kötelezettségek kölcsönösen jobban támogathassák egymást. A társulás keretében folytatott kereskedelemnek és kereskedelemmel kapcsolatos együttműködésnek figyelembe kell vennie a nemzetközi környezetvédelmi szabályozás elveit és a multilaterális környezetvédelmi megállapodásokat. (2) Követni kell az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményének és az ahhoz csatolt Kiotói Jegyzőkönyvnek a végső célkitűzését. Az együttműködést a jövőbeni nemzetközi éghajlat-változási keret kialakítására kell alapozni, összhangban a bali cselekvési tervvel, valamint az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezmény részes feleinek konferenciáin a globális hőmérséklettel és kibocsátási célértékekkel kapcsolatban hozott határozatok végrehajtásával. (3) A multilaterális környezetvédelmi megállapodások végrehajtására hozott intézkedések nem alkalmazhatók oly módon, amely a felek közötti önkényes vagy indokolatlan megkülönböztetést jelent, vagy a kereskedelem rejtett korlátozását képezi. 54. cikk Munkastandardok a kereskedelemben (1) A társulás oly módon kívánja előmozdítani a kereskedelmet, hogy az mindenki számára teljes körű és produktív foglalkoztatást, valamint tisztességes munkát eredményezzen. (2) A nemzetközileg elismert, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet vonatkozó egyezményeiben meghatározott alapvető munkastandardokat tiszteletben tartják, és mind a jogban, mind a gyakorlatban végrehajtják. Az ilyen munkaügyi standardok között szerepel különösen az egyesülési szabadság, a kollektív tárgyaláshoz való jog, a kényszermunka és a kötelező munka valamennyi formájának felszámolása, a gyermekmunka legrosszabb formáinak felszámolása, a munkába állás alsó korhatárának és a megkülönböztetés-mentesség elvének a foglalkoztatás tekintetében történő alkalmazása. (3) Az alapvető munkaügyi normák megsértésére nem lehet hivatkozni vagy azt jogos komparatív előnyként máshogy felhasználni. Nem használhatók protekcionista célokra. 55. cikk A halászati termékek fenntartható kereskedelme A halállomány fenntartható igazgatásának előmozdítása céljából a társulás kiterjedhet az illegális, be nem jelentett és szabályozatlan halászat és ahhoz kapcsolódó kereskedelem elleni küzdelem terén folytatott együttműködésre is. Az e területen folytatott együttműködés célja: a) a TOT-okban a tiltott, bejelentetlen és szabályozatlan halászat leküzdésére irányuló intézkedések végrehajtásának előmozdítása; b) a TOT-ok és a regionális halgazdálkodási szervezetek közötti együttműködés megkönnyítése, különös tekintettel az ellenőrző és vizsgálati rendszerek kialakítására és hatékony végrehajtására, a hatékony hosszú távú halgazdálkodásra és a tengeri ökoszisztémák igazgatására vonatkozó ösztönzőkre és intézkedésekre. 56. cikk Fenntartható fakereskedelem A társulás összefüggésében a fakereskedelem területén folytatott együttműködés célja a legálisan kitermelt fa kereskedelmének előmozdítása. Az ilyen együttműködés magában foglalhat szabályozási intézkedésekkel kapcsolatos párbeszédeket, valamint a piacalapú vagy önkéntes intézkedésekkel – például erdőtanúsítási vagy zöld közbeszerzési politikákkal – kapcsolatos információcserét. 57. cikk Fenntartható fejlődés a kereskedelemben (1) A társulás összefüggésében a fenntartható fejlődés területén folytatott együttműködést az alábbiak révén lehet megvalósítani: a) a környezetvédelmi áruk, valamint a TOT-ok szociális feltételeinek javításához hozzájáruló áruk kereskedelmének és az azokkal kapcsolatos befektetéseknek a megkönnyítés és előmozdítása; b) a kereskedelmet és a befektetéseket nehezítő akadályok felszámolásának elősegítése azon termékek és szolgáltatások tekintetében, amelyek különös jelentőséggel bírnak az éghajlatváltozás enyhítése szempontjából (például fenntartható megújuló energiaforrások, energiahatékony termékek és szolgáltatások), többek között a rendelkezésre álló legjobb technológiák alkalmazását eredményező politikai keretek elfogadásával, a környezetvédelmi és gazdasági szükségleteket megválaszoló standardok előmozdításával, valamint a kereskedelem technikai akadályainak minimálisra csökkentésével; c) a kereskedelem előmozdítása azon termékek tekintetében, amelyek hozzájárulnak a szociális feltételekhez és a környezetbarát gyakorlatokhoz, ideértve az önkéntes alapon működő, fenntarthatóságot garantáló rendszerekhez – például tisztességes és etikus kereskedelmi rendszerek, ökocímkék, valamint a természeti erőforrásokon alapuló termékek tanúsítási rendszerei – tartozó termékeket; d) nemzetközileg elismert elvek és iránymutatások előmozdítása a vállalati társadalmi felelősségvállalás területén, valamint a TOT-ok területén működő vállalatok ösztönzése azok végrehajtására; e) információcsere és a bevett gyakorlatok megosztása a vállalati társadalmi felelősségvállalás területén. (2) A kereskedelmet és a befektetést potenciálisan érintő környezeti és munkafeltételek védelmét célzó intézkedések kidolgozásakor és végrehajtásakor az Unió és a TOT-ok figyelembe veszik a rendelkezésre álló tudományos és technikai információkat, a vonatkozó nemzetközi standardokat, iránymutatásokat vagy ajánlásokat, ideértve az elővigyázatosság elvét is. (3) Az Unió és a TOT-ok teljes mértékű átláthatósággal dolgoznak ki, vezetnek be és hajtanak végre valamennyi, a kereskedelemre és befektetésekre potenciálisan kiható, a környezeti és munkafeltételek védelmét célzó intézkedést. 2. fejezet Egyéb kereskedelemmel kapcsolatos területek 58. cikk Folyó fizetési műveletek és tőkemozgások (1) Nem vetnek ki korlátozásokat az Unió és a TOT-ok lakosai között szabadon átváltható valutában teljesített semmilyen kifizetés fizetési mérlegének egyenlegére nézve. (2) A tőkemozgások mérlegével kapcsolatos tranzakciók tekintetében a tagállamok és a TOT hatóságai nem korlátozzák a tőkemozgást a fogadó tagállam, ország vagy terület törvényeivel összhangban létrehozott gazdasági társaságokba történő közvetlen befektetés esetében, és gondoskodnak arról, hogy az ilyen befektetések által létrehozott vagyoneszközök és az azokból származó haszon realizálható és hazatelepíthető legyen. (3) Az Unió és a TOT-ok jogosultak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 64., 65., 66., 75. és 215. cikkében említett rendelkezéseket értelemszerűen, az azokban megállapított feltételekkel összhangban megtenni. (4) A TOT-hatóságok, az érintett tagállam vagy az Unió haladéktalanul tájékoztatják egymást valamennyi ilyen intézkedésről, és időbeli ütemezést nyújtanak be azok mielőbbi megszüntetéséről. 59. cikk Versenypolitikák A verseny torzulásának kiküszöbölése érdekében és kellő figyelmet fordítva a TOT-ok különböző fejlettségi szintjeire és gazdasági szükségleteire, helyi, nemzeti és regionális szabályokat és politikákat hajtanak végre, ideértve a vállalkozások közötti szerződések, a vállalkozások társulásai által hozott döntések és a vállalkozások által megvalósított összehangolt magatartás ellenőrzését és – bizonyos körülmények között – megtiltását, amennyiben azok célja vagy hatása a verseny megelőzése, korlátozása vagy torzítása. A fenti tilalom arra is vonatkozik, amikor egy vagy több vállalkozás visszaél az erőfölényével az Unió vagy a TOT-ok területén. 60. cikk A szellemi tulajdonjogok oltalma (1) A legmagasabb szintű nemzetközi szabványokkal összhangban biztosítják a szellemi tulajdonjogok oltalmának megfelelő és hatékony szintjét, beleértve az ilyen jogok érvényesítésének eszközeit is, adott esetben azzal a céllal, hogy csökkentsék a kétoldalú kereskedelem torzulását és akadályait. (2) A társulás összefüggésében az e területen folytatott együttműködés magában foglalhatja a szellemi tulajdonjogok védelmével és érvényesítésével kapcsolatos jogszabályok és szabályzatok kidolgozását, annak megelőzését, hogy a jogosultak visszaéljenek e jogokkal, illetve a versenytársak megsértsék e jogokat, valamint a szellemi tulajdonjogokkal foglalkozó, a jogérvényesítésben és jogvédelemben érintett regionális szervezetek támogatását, többek között személyzeti képzéssel. 61. cikk A kereskedelem technikai akadályai A társulás együttműködést foglalhat magában az áruk technikai szabályozása, a szabványosítás, a megfelelőségértékelés, az akkreditáció, a piacfelügyelet és a minőségbiztosítás területén az Unió és a TOT-ok közötti kereskedelem szükségtelen technikai akadályainak megszüntetése, valamint az e területeken fennálló különbségek csökkentése érdekében. 62. cikk Fogyasztói politika, fogyasztói egészségvédelem és kereskedelem A társulás összefüggésében a fogyasztópolitika, a fogyasztói egészségvédelem és kereskedelem területén folytatott együttműködés magában foglalhatja a fogyasztópolitika és fogyasztói egészségvédelem területét érintő jogszabályok és szabályzatok kidolgozását, a szükségtelen kereskedelmi akadályok kiküszöbölése céljából. 63. cikk Egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések A társulás összefüggésében az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések területén folytatott együttműködés célja: a) az Unió és a TOT-ok egésze közötti, valamint a TOT-ok és harmadik országok közötti kereskedelem megkönnyítése, a WTO-SPS megállapodással összhangban az emberi, állat- és növényegészség vagy élet megőrzése mellett; b) az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekből fakadó problémák kezelése; c) átláthatóság biztosítása az Unió és a TOT-ok közötti kereskedelemre alkalmazandó egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések tekintetében; d) az intézkedések nemzetközi standardokkal való összehangolásának előmozdítása, a WTO-SPS megállapodással összhangban; e) a TOT-ok olyan szervezetekben való részvételének támogatása, amelyek nemzetközi egészségügyi és növény-egészségügyi standardokat határoznak meg; f) a TOT-ok és európai intézetek, laboratóriumok közötti konzultációk és cserék támogatása; g) a TOT-ok egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések végrehajtását és ellenőrzését szolgáló technikai kapacitásának megteremtése és megerősítése; h) technológiaátadás ösztönzése az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések területén. 64. cikk A protekcionista intézkedések tilalma Az 1. és 2. fejezet rendelkezései nem használhatók önkényes megkülönböztetés vagy rejtett kereskedelmi korlátozás eszközeként. 3. fejezet Monetáris és adóügyek 65. cikk Adókivétel (1) Az 66. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, az e határozat rendelkezéseivel összhangban megadott legnagyobb kedvezményes elbánás nem vonatkozik azokra az adókedvezményekre, amelyeket a tagállamok vagy a TOT hatóságai biztosítanak vagy a jövőben biztosíthatnak a kettős adóztatás elkerüléséről szóló vagy egyéb adózási megállapodások, illetve hazai adóügyi jogszabályok alapján. (2) E határozatban semmi sem értelmezhető úgy, hogy megakadályozná – a kettős adóztatás elkerüléséről szóló vagy egyéb adózási megállapodások, illetve hatályos hazai adóügyi jogszabályok alapján – az adócsalás vagy az adófizetés elkerülésének és kijátszásának megakadályozására irányuló intézkedések elfogadását vagy érvényesítését. (3) E határozatban semmi sem értelmezhető úgy, hogy megakadályozná a megfelelő illetékes hatóságokat abban, hogy adóügyi jogszabályaik megfelelő rendelkezéseinek alkalmazása során megkülönböztessék az eltérő helyzetben lévő adófizetőket, különös tekintettel a lakóhelyükre vagy a tőkebefektetésük szerinti helyre. 66. cikk Az Unió által finanszírozott szerződések adózási és vámügyi szabályai (1) A TOT-ok az Unió által finanszírozott szerződések esetében, az adó- és vámügyi rendelkezések tekintetében nem alkalmaznak kedvezőtlenebb elbánást annál, mint amelyet a velük kapcsolatban álló tagállamra vagy azon államokra alkalmaznak, amelyeknek a legnagyobb kedvezményes elbánást nyújtják, vagy azon nemzetközi fejlesztési szervezetekre alkalmaznak, amelyekkel kapcsolatot tartanak fenn attól függően, hogy melyik elbánás a legkedvezőbb. (2) Az (1) bekezdésre is figyelemmel, a következő szabályok vonatkoznak az Unió által finanszírozott szerződésekre: a) a szerződésekre sem bélyeg- vagy bejegyzési illetéket, sem ezekkel azonos hatású illetéket nem vetnek ki a kedvezményezett TOT-ban, függetlenül attól, hogy ilyen ott már létezik, vagy bevezetésére a jövőben kerül sor; az ilyen szerződéseket azonban a TOT hatályos jogszabályaival összhangban kell bejegyezni, amelyért a nyújtott szolgáltatásnak megfelelő díj számítható fel; b) a szerződések teljesítéséből származó nyereség és/vagy bevétel a kedvezményezett TOT belső adóügyi rendelkezései szerint adóköteles, feltéve hogy az ilyen nyereséget és/vagy bevételt realizáló természetes vagy jogi személyek üzleti tevékenységének állandó helye az adott TOT-ban található, vagy a szerződés teljesítése hat h