C 440/128

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozásáról

(COM(2018) 131 final – 2018/0064 (COD))

(2018/C 440/21)

Előadó: Carlos Manuel TRINDADE

Felkérés: Tanács, 2018.4.6. Európai Parlament, 2018.4.16. Jogalap: EUMSZ 46. cikk, 91. cikk (1) bekezdés és 304. cikk Illetékes szekció: „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2018.7.19. Elfogadás a plenáris ülésen: 2018.9.20. Plenáris ülés száma: 537. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 189/16/29

1. Következtetések és ajánlások

1.1 A jelenlegi határokon átnyúló munkaerőpiaci helyzet súlyos problémákat tartogat a vállalatok, a munkavállalók és a tagállamok számára. Ide tartoznak különösen a tisztességtelen verseny, a szociális dömping és az adó és a társadalombiztosítási járulékok terén elkövetett szabálytalanságok és a csalás különféle formái. A már létező problémákat és konfliktusokat tovább súlyosbítja a vállalatok és a munkavállalók számára elérhető információk elégtelensége, a tagállamok közötti együttműködés korlátozottsága, valamint a munkaügyi ellenőrzések jellemzően korlátozott kapacitása. Annak ellenére, hogy történtek intézkedések a témában, az EU intézményei, az Európai Bizottság elnöke, az EGSZB, a szociális partnerek és civil szervezetek is kinyilatkoztatták, hogy több és határozottabb erőfeszítésre van szükség a jelenlegi helyzet megoldása érdekében.

1.2 Az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozására irányuló rendeletre vonatkozó európai bizottsági javaslat – amennyiben azt megfelelően végrehajtják –, jelentős lépés lehet a határokon átnyúló mobilitás javítása, az európai és nemzeti szintű jogszabályoknak történő megfelelés, a nemzeti munkaügyi hatóságok közötti együttműködés elősegítése, a helyes és aktuális információk hozzáférhetőségének javítása, valamint a jogszerűtlenségek elleni küzdelem és a belső piac megerősítése irányába. Ennek feltétele azonban a tagállamok együttműködése és támogatása, valamint az, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság tiszteletben tartsa a nemzeti hatásköröket.

1.3 Az EGSZB támogatja az Európai Bizottságnak ezt a kezdeményezését, amelynek célja, hogy hozzájáruljon a határokon átnyúló mobilitással kapcsolatos problémák megoldásához. Az EGSZB megjegyzi, hogy az Európai Bizottság egy Európai Munkaügyi Hatóság létrehozására irányuló rendeletre tesz javaslatot, és hangsúlyozza, hogy a tagállamok közötti strukturált együttműködés kiegyensúlyozott módon került kialakításra azzal a céllal, hogy innovatív megoldásokat lehessen találni és értéktöbbletet biztosítani a vállalkozások, a munkavállalók, a nemzeti munkaügyi hatóságok és ellenőrzések számára, szem előtt tartva a szubszidiaritás elvét.

1.4 Az EGSZB általában véve egyetért az Európai Bizottság által a határokon átnyúló együttműködés fokozása és az illegális gyakorlatok elkerülése érdekében tett erőfeszítésekkel. Konkrétan pedig rámutat azokra a pontokra, amelyeket támogat (4.1. pont), megjegyzéseket fűz azokhoz (4.2. pont), további javaslatokat tesz (4.3. pont), remélve, hogy azokat figyelembe veszik az említett hatóság tevékenységének hatékonyabbá tétele érdekében.

1.5 Az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Bizottság fokozott körültekintéssel járjon el a különféle testületeknek az Európai Munkaügyi Hatóságba történő beolvasztása során, hogy a felhalmozott tapasztalat és szakértelem jól kerüljön kihasználásra, valamint hogy biztosítsa a más eszközökkel és struktúrákkal való átfedések elkerülését. A végső cél az Európai Munkaügyi Hatóság fellépéseinek eredményesebbé tétele. Alapvetően fontos biztosítani a Hatóság függetlenségét a küldetései teljesítéséhez megfelelő saját források biztosítása révén. Az EGSZB azonban figyelmeztet arra, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság esetleg forráshiánnyal szembesülhet, ami veszélybe sodorhatja hatékonyságát. Ezért tudomásul véve ezeket a – többek között a hatóság költséghatékonyságát illetően már kifejezett – aggályokat, fontos garantálni, hogy forrásait helyesen kezeljék.

1.6 Az előterjesztett javaslatok közül az EGSZB külön felhívja a figyelmet arra, amely a szociális partnerek részvételével kapcsolatos (4.3.3. pont). A határokon átnyúló mobilitás problémakörére könnyebben lehetne megoldásokat találni a szociális partnerek aktívabb – európai, nemzeti és ágazati szintű – bevonásával, így az EGSZB itt ismertetett javaslata ennek elérését célozza. Az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság érdekképviseleti csoportját alakítsák át konzultatív tanáccsá, és erősítsék meg a szociális partnerek abban való részvételét.

2. Háttér

2.1 Az elmúlt években a munkaerő-mobilitás igen jelentős fokozódásának lehettünk tanúi: 2010 és 2017 között 8-ról 17 millióra nőtt azoknak a polgároknak a száma, akik nem a szülőhelyük szerinti tagállamban éltek vagy dolgoztak. A kiküldetésben levő munkavállalók száma 2010 óta 68 %-kal nőtt, és 2016-ban meghaladta a 2,3 milliót. Ezenkívül több mint 2 millió, közúti szállítási ágazatban dolgozó lépi át napi rendszerességgel az Unión belüli határokat árufuvarozás vagy személyszállítás céljából ( 1 )

2.2 Az európai társadalmi valóság fontos dimenziója a szegénységgel kapcsolatos, amely nem csökkent jelentős mértékben és amely az Európai Unió népességének 23,5 %-át érinti ( 2 ) . A szóban forgó személyek egy része inaktív, motivációját vesztett, fogyatékossággal élő polgár, harmadik országból érkező bevándorló, roma vagy hajléktalan, illetve a származása szerintitől eltérő tagállamban él. Számukra könnyebben találhatnánk megoldást, ha a határokon átnyúló munkaerőpiacok hatékonyabban működnének, és így több foglalkoztatási lehetőség nyílna.

2.3 A munkaerő-mobilitás kérdése kapcsán az európai intézmények már kinyilvánították álláspontjukat. Az Európai Bizottság kijelenti, hogy „továbbra is kétségek merülnek fel az uniós szabályoknak való megfeleléssel és azok hatékony érvényesítésével összefüggésben, ami veszélyeztetheti a belső piacba vetett bizalmat és a belső piac méltányos működését”, az utazó munkavállalók ugyanis „ki vannak szolgáltatva a visszaéléseknek vagy annak, hogy megtagadják az őket megillető jogokat”, a vállalkozások pedig „bizonytalan vagy tisztázatlan üzleti környezetben és egyenlőtlen versenyfeltételek mellett” működnek ( 3 ) . Az Európai Parlament hangsúlyozza, hogy „erősíteni kell a tagállamok közötti és az általuk végzett ellenőrzést és koordinációt, többek között a munkaügyi felügyelőségek közötti információcsere fokozása és a szabad mozgáshoz való jog gyakorlásának aktív támogatása révén” ( 4 ) . A Tanács hangsúlyozta, hogy „a munkavállalók kiküldetésével kapcsolatos csalások elleni küzdelem összefüggésében javítani kell a közigazgatási együttműködést és fejleszteni kell a segítségnyújtást és az információcserét, valamint kiemelte a szolgáltatók és a munkavállalók egyértelmű és átlátható tájékoztatásának fontosságát” ( 5 )

2.4 Az Unió helyzetét értékelő 2017. szeptember 13-i beszédében Jean-Claude Juncker, az Európai Bizottság elnöke jól foglalja össze az európai intézmények álláspontját: „Egy új európai vizsgálati és jogérvényesítési szerv útján biztosítanunk kell a munkavállalói mobilitásra vonatkozó összes uniós szabály tisztességes, egyszerű és hatékony érvényesülését. Abszurd, hogy a banki előírások betartását a Bankhatósággal ellenőriztetjük, miközben az egységes piaci tisztességesség biztosítására még közös Munkaügyi Hatóságunk sincsen.” ( 6 )

2.5 Maga az EGSZB is számos véleményt ( 7 ) bocsátott már ki a témában.

2.6 Annak ellenére, hogy az elmúlt években egy sor kezdeményezés és javaslat került elfogadásra a méltányos munkaerő-mobilitás előmozdítása érdekében, alkalmazásuk és nyomon követésük mértéke még mindig nem elegendő.

2.7 A néhány tagállamban visszaélések és jogszerűtlen gyakorlatok által jellemzett jelenlegi helyzet összefügg az utóbbi években számos tagállamban elterjedő populizmussal, és elősegítette az Európa-ellenes érzelmek fellángolását és a protekcionizmus előtérbe kerülését is.

2.8 Ezek a megállapítások bizonyítják, hogy az Európai Unió Alapjogi Chartájában, és különösen annak 15., 16., 21., 29., 31., 34., 35. és 45. cikkében rögzített jogok nem érvényesülnek.

2.9 Ennek a felismerése volt az egyik fő indoka az európai szociális pillér kihirdetésének, amely „biztosítani kívánja a polgárok számára az esélyegyenlőséget és a munkaerőpiachoz való hozzáférést, a méltányos munkakörülményeket, valamint a szociális védelmet és befogadást” ( 8 )

2.10 Az európai intézményeknek ezek a megállapításai összhangban vannak azokkal a figyelmeztetésekkel és panaszokkal, amelyeket az európai szociális partnerek, szakszervezetek és vállalkozások, valamint különféle nemzeti szintű hatóságok tettek évek óta, olyan szakpolitikákat várva, amelyek megoldást nyújtanak erre a jelenségre.

2.11 Elismerésre kerülnek a tagállamok között a munkaügyi felügyeleti hatóságok feladatai és forrásai terén meglévő jelentős különbségek, ugyanis sok esetben az ellenőrök száma nem éri el az ILO által ajánlottat ( 9 ) . Másrészről a munkaügyi felügyeletre fordítható források csökkenése, a nyelvi nehézségek, valamint a digitalizáció szintjének eltérősége is bizonyíték arra, hogy nem igazán tudjuk, mi történik a határokon átnyúló munkaerő-mobilitás terén, így igény van az uniós szintű fellépésre és a tagállamoknak nyújtott támogatásra ahhoz, hogy azok leküzdjék ezeket a hiányosságokat, továbbá hatékonyabbak és proaktívabbak legyenek az együttműködés és a közös kezdeményezésekben való önkéntes részvétel terén.

2.12 Az internetes nyilvános konzultációk ( 10 ) és a belső konzultációk eredményei rámutatnak, hogy hiányosság tapasztalható különösen a határokon átnyúló módon tevékenykedő munkavállalóknak és vállalkozásoknak nyújtott támogatás és iránymutatás kapcsán, ideértve a nyilvánosság számára a jogokról és kötelezettségekről elérhető információ teljességének hiányát és diszperz jellegét, a nemzeti állami hatóságok közötti együttműködés és koordináció elégtelen fokát, valamint a szabályok nem hatékony alkalmazását és érvényre juttatását is. A célzott konzultációk különböző eredményeket hoztak. A válaszadók többsége támogatja egy olyan új hatóság létrehozását, amelynek a feladata elsősorban az információk és a bevált gyakorlatok cseréjének megkönnyítése révén a tagállamok közötti együttműködés javítása lenne. Ugyanakkor a válaszadók hangsúlyozzák, hogy az új hatóságnak teljes mértékben tiszteletben kell tartania a Szerződésen alapuló nemzeti hatásköröket, és nem írhat elő további jelentéstételi követelményeket. Kritikák merültek fel annak kapcsán is, hogy esetleg átfedések jönnek létre a már meglévő közigazgatási struktúrákkal.

3. Általános megjegyzések

3.1 Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit, hogy fellépjen a határokon átnyúló mobilitás terén tapasztalható jogszerűtlenségek és csalások ellen. E tekintetben az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozása a 2014. júliusi, egy szociálisan érzékenyebb Európa kiépítésére irányuló politikai iránymutatások folyománya.

3.2 Az EGSZB osztja az Európai Bizottság véleményét, amely szerint az egyre inkább európaivá váló munkaerőpiac irányításához a nemzeti hatóságok között hatékony együttműködésre és összehangolt közigazgatási intézkedésekre van szükség, valamint arra, hogy a szubszidiaritást és az arányosságot tiszteletben tartó, egyértelmű feladatkörrel rendelkező Európai Munkaügyi Hatóság révén – amennyiben az létrejön – tisztességes, egyszerű és hatékony módon feleljünk meg a határokon átnyúló mobilitás terén felmerülő fontos kihívásoknak ( 11 )

3.3 Az EGSZB osztja az Európai Bizottság nézetét, miszerint az „Unión belüli munkaerő-mobilitás a magánszemélyek, a gazdaságok és a társadalmak egészének előnyét szolgálja”, illetve hogy ezeknek az előnyöknek az a „feltétele, hogy országközi munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinálása területén egyértelmű, tisztességes és hatékonyan érvényesített szabályok legyenek érvényben” ( 12 )

3.4 Az EGSZB elemezte az Európai Bizottság javaslatát, hogy ellenőrizze, hogy az megfelel-e a szubszidiaritás és az arányosság elvének, az EP és a Tanács a decentralizált európai ügynökségek racionalizációjáról szóló megállapodásának és a jogalkotás minőségének javítása elvének. Azt is megvizsgálta, hogy milyen viszonyban van a javasolt kezdeményezés a be nem jelentett munkavégzésnek szentelt platformmal, és mindezek nyomán úgy véli, hogy a javaslat megfelel mindezeknek a követelményeknek.

3.5 Az EGSZB úgy véli, hogy az Európai Bizottság által a különféle megvizsgált elképzelések ( 13 ) közül kiválasztott megoldás – amely szerint egy a tagállamok közötti együttműködésen alapuló új ügynökség formájában megvalósuló operatív megoldást kell alkalmazni – helyénvaló, és jelenleg megfelel az aktuális szükségleteknek. Az EGSZB osztja az Európai Bizottság nézetét, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság megvalósításának módja – a rendeleti út – nagyobb jogbiztonságot garantálhat, és ezért a legmegfelelőbb választás.

3.6 Az EGSZB szerint az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozásával – amennyiben ahhoz az összes tagállam együttműködése és támogatása is társul – pótlásra kerülhetne néhány fontos hiányosság. Az EGSZB kiemeli, hogy az Európai Munkaügyi Hatóságnak a munkaerő-mobilitás javítására, a szabályok érvényesítésére, a jogszerűtlenségek elleni fellépésre és a belső piac megszilárdítására kellene koncentrálnia a tagállamok közötti határokon átnyúló együttműködés megerősítése révén. Minél inkább a küldetésére koncentrál majd ez a hatóság – folyamatosan szem előtt tartva célkitűzéseit –, annál sikeresebben előzi meg a létjogosultságával kapcsolatos torz állításokat és negatív értelmezéseket.

3.7 Az EGSZB általában véve támogatja az Európai Bizottság rendeletre irányuló javaslatát, különös tekintettel a célkitűzésekre (2. cikk), a Hatóság feladataira (5. cikk), az Unión belüli munkaerő-mobilitásra vonatkozó információkra (6. cikk), a határokon átnyúló munkaerő-mobilitási szolgáltatásokhoz való hozzáférésre (7. cikk), a tagállamok közötti együttműködésre és információcserére (8. cikk) és a több tagállamot érintő munkaerőpiaci zavarok esetén történő együttműködésre (14. cikk). Ezek ugyanis olyan feladatokat határoznak meg az Európai Munkaügyi Hatóság számára, amelyek segíthetnek egyenlő munkaügyi és szociális jogokat biztosítani a fogadó országokban, valamint előmozdítják a szociális dömping elleni küzdelmet, a vállalatok közötti egészséges versenyt és a csalás elleni küzdelmet a határokon átnyúló mobilitás terén. Ezeket a problémákat az egyes tagállamok egyedül nem képesek megoldani.

3.8 Az EGSZB szerint ezek a célkitűzések és küldetések rávilágítanak az Európai Munkaügyi Hatóság valódi funkcióival és szerepével kapcsolatosan felmerülő jogos kétségekre.

3.9 Az EGSZB úgy véli, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság fellépése kapcsán minden feltétel teljesül annak eredményességéhez, így a Hatóság hozzájárul majd ahhoz, hogy hatékony operatív és technikai jellegű támogatást nyújtsanak a tagállamok és a szociális partnerek számára a munkaerő-mobilitás terén tapasztalható jogszerűtlenségek, visszaélések és csalások elleni küzdelemben. A munkavállalók és a polgárok egyenlő bánásmódhoz, a foglalkoztatási lehetőségekhez történő hozzáféréshez és a szociális biztonsághoz való jogának érvényesítését garantálja a munkavállalók és a munkaadók számára fontos információk és szolgáltatások biztosítása, a nemzeti hatóságok közötti együttműködés és információcsere, a közös és összehangolt ellenőrzések elvégzése, a határokon átnyúló következményekkel járó viták és munkaerőpiaci zavarok, például a több tagállamot érintő vállalati szerkezetátalakítások esetén történő együttműködés.

3.10 Az EGSZB szeretné, ha az Európai Munkaügyi Hatóság ihletet és ösztönzést adna a nemzeti hatóságok kapacitásainak növeléséhez, különösen a munkaügyi ellenőrzések és a személyzet terén, valamint az európai vállalkozások és munkavállalók azzal kapcsolatos tájékoztatása és tanácsokkal való ellátása kapcsán, hogy milyen szabályok vonatkoznak rájuk határokon átnyúló helyzetekben.

3.11 Az EGSZB felhívja a figyelmet a technológiai és digitális innovációkból eredő új, a vállalatoknál és a munkaerőpiacon megjelenő munkavégzési formák jelentőségére, amelyek természetszerűleg következményekkel bírnak a határokon átnyúló mobilitás eseteire is. Ezért az Európai Munkaügyi Hatóságnak szem előtt kell tartania ezt az új helyzetet.

3.12 Az EGSZB reméli, hogy a szakértelem, a képességek és a feladatok koncentrálódásából eredő potenciális szinergiák létrejönnek, és megvalósul az Európai Munkaügyi Hatóság keretében előírt együttműködés, elkerülve az átfedéseket és az egyértelműség hiányát, ugyanis:

3.12.1 ez a hatóság számos létező struktúrát fog majd össze, konkrétan a foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatát (EURES), a munkavállalók szabad mozgásával foglalkozó szakmai bizottságot, a munkavállalók kiküldetésével foglalkozó szakértői bizottságot, a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság három albizottságát – a szakmai bizottságot, a könyvvizsgáló bizottságot és az egyeztető testületet –, valamint a be nem jelentett munkavégzés kezelésével foglalkozó európai platformot;

3.12.3 Az EGSZB kívánsága és reménye mindazonáltal az, hogy ez az összevonás és megerősített együttműködés valódi előrelépést jelent a hatékonyság terén, és hogy nem kerülnek veszélybe az ezeken a területeken kialakult bevált gyakorlatok és elvégzett munkák. Az EGSZB felhívja a figyelmet a Benelux államokban létező jó példákra, a be nem jelentett munkavégzés elleni platformra vagy az építőiparban egy európai személyigazolvány létrehozására. Ezeket a kezdeményezéseket meg kell őrizni és amennyire lehet, máshol is át kell ültetni, valamint ugyanezekre a kapacitásokra alapozva újabb, hasonló jellegű innovatív kezdeményezéseket lehet indítani. Ilyen innovatív kezdeményezésre példa az európai társadalombiztosítási szám létrehozása, amelynek a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004 rendelet ( 18 ) folyamatban levő naprakésszé tétele, valamint a szociális biztonságra vonatkozó információk elektronikus adatcseréjét (EESSI) célzó munkák lezárása nyomán kell megvalósulnia.

3.13 Az EGSZB kiemeli, hogy fontos biztosítani a szociális partnerek részvételét az Európai Munkaügyi Hatóság működésében és irányításában (24. cikk). Ugyanakkor az EGSZB hangsúlyozza, hogy a részvétel jelenleg tervbe vett módja nyilvánvalóan nem elegendő. Az EGSZB reméli, hogy a részvétel feltételei alakíthatóak úgy, hogy az valódi értéktöbbletet jelentsen a munkavállalói mobilitással kapcsolatos konkrét problémák megoldása terén.

3.14 Az EGSZB szerint az Európai Munkaügyi Hatóságnak tiszteletben kell tartania a szubszidiaritás elvét, így e hatóság nem avatkozhat be a tagállami munkaerőpiacok működésébe, például az ágazati kapcsolati rendszerekbe és a bármilyen szinten folyó kollektív tárgyalásokba, a szociális partnerek autonómiájába és a munkaügyi felügyeletekbe.

4. Részletes megjegyzések

4.1 Az EGSZB hangsúlyozza és támogatja az alábbiakat:

4.1.1 Minden olyan esetben, amikor nem tartják be a szabályokat, csalást vagy visszaélést követnek el, a nemzeti hatóságokkal közös és egyeztetett ellenőrzéseket kell előnyben részesíteni – ám az érintett tagállam jogszabályaival összhangban. Ezeket az ellenőrzéseket önkéntes alapon kell végezni a tagállami hatáskörök tiszteletben tartása érdekében. Emellett az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy amennyiben valamelyik tagállam nem vesz részt – amit minden esetben meg kell indokolni –, az ronthatja az Európai Munkaügyi Hatóság fellépésének hatékonyságát.

4.1.2 Az Európai Munkaügyi Hatóság nem rendelkezik hatáskörrel közös és egyeztetett ellenőrzések kezdeményezésére – ez a nemzeti hatóságok feladata –, ám javasolhatja a tagállamoknak ilyen ellenőrzések elvégzését olyankor, amikor olyan esetekről értesül, amelyekben a jogszabályokat nem tartják be, vagy határokon átnyúló visszaéléseket vagy csalásokat követnek el.

4.1.3 Az Európai Munkaügyi Hatóság felelős Az Európai Foglalkoztatási Mobilitás Portáljáért, összekötve azt a belső piaci információs rendszer (IMI) egységes digitális ügyfélkapujával, továbbá felel a szociális biztonságra vonatkozó információk elektronikus adatcseréjéért (EESSI).

4.1.4 Az Európai Munkaügyi Hatóságnak el kell ismernie és érvényre kell juttatnia a szociális partnerek és a kollektív tárgyalás autonómiáját, ezek aktív részvétele pedig különösen nagy jelentőséggel bír a Hatóság céljainak eléréséhez.

4.1.5 Az Európai Munkaügyi Hatóság támogatása kiemelten fontos különösen a szakszervezeteknek és a vállalatoknak nyújtott tájékoztatás és technikai segítségnyújtás terén, valamint határokon átnyúló munkaügyi konfliktusok esetén, elismerve ezáltal a jogszabályok betartásában betöltött alapvető szerepüket.

4.1.6 Az Európai Munkaügyi Hatóság közvetítői szereppel bír a nemzeti hatóságok közötti, különösen a szociális biztonsági rendszerekkel kapcsolatos konfliktusok esetén. Ennek folyamatát azonban még meg kell határozni.

4.1.7 A nemzeti összekötő tisztviselők a tagállamokkal való kapcsolattartói minőségükben bizonyára hatékonyabbá teszik az Európai Munkaügyi Hatóságot. Mindazonáltal tisztázni kellene ezek funkcionális viszonyát a származási tagállamokkal, éspedig nemcsak azok hatóságaival, hanem a nemzeti szociális partnerekkel is.

4.1.8 Alapvető biztosítani a Hatóság függetlenségét a küldetései teljesítéséhez megfelelő saját források biztosítása révén. Az EGSZB azonban figyelmeztet arra, hogy az Európai Munkaügyi Hatóság esetleg forráshiánnyal szembesülhet, ami veszélybe sodorhatja hatékonyságát. Aggályok merülnek fel a hatóság költséghatékonyságát illetően is, emiatt pedig fontos garantálni, hogy forrásait helyesen kezeljék.

4.2 Az Európai Munkaügyi Hatóság feladatkörei kapcsán az EGSZB az alábbi megjegyzéseket teszi:

4.2.1 A nemzeti hatóságok közötti, a munkaerő-mobilitással és a szociális biztonsági rendszerek koordinálásával kapcsolatos vitákat meg lehetne oldani az Európai Munkaügyi Hatóság közvetítésével, a tagállamok nemzeti hatóságainak kérelmére és azokkal egyetértésben.

4.2.2 Az említett közvetítés nem sodorhatja veszélybe azt a jogot, hogy az érintett felek az illetékes bíróságoknál fellebbezzenek.

4.2.3 Tisztázni kell az Európai Munkaügyi Hatóság viszonyát és együttműködését a munkaügyi kérdésekkel és a jogszabályok alkalmazásával foglalkozó uniós ügynökségekkel és más szervezetekkel.

4.2.4 Az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozása nem vezethet a vállalatok és a munkavállalók igazgatási költségeinek növekedéséhez.

4.3 Tekintettel az Európai Munkaügyi Hatóság létrehozásának alapjául szolgáló célkitűzések elérésének szükségességére, az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Bizottság rendeletre irányuló javaslatát egészítsék ki az alábbiakkal:

4.3.1 Minden tagállamnak kötelessége együttműködni az Európai Munkaügyi Hatósággal, ennek keretében tájékoztatást és támogatást nyújtani, valamint hozzáférést biztosítani a nemzeti adatbázisokhoz a jogszabályok, a szociális biztonsági rendszerek és az adózás terén. Ugyanígy tisztázni kellene azt is, hogy az egyes tagállamok miként osztják meg a költségeket, különösen a közös ellenőrzések kapcsán.

4.3.2 Az Európai Munkaügyi Hatóság munkája – adott esetben az Europollal és az Eurojusttal való szoros együttműködés révén – várhatóan hozzájárul a csalás elleni küzdelemhez.

4.3.3 A rendelet szociális partnerek részvételéről szóló jelenlegi, nyilvánvalóan nem megfelelő 24. cikkét az alábbiak szerint kellene módosítani: i. az „érdekképviseleti csoport” helyett létre kell hozni az Európai Munkaügyi Hatóság „konzultatív tanácsát”; ii. az említett cikkben meghatározottakon túl ennek a tanácsnak a hatáskörébe kell tartoznia még a megbízatási időszakra szóló és az éves cselekvési terv, a tevékenységi jelentés, valamint az igazgatótanács által az ügyvezető igazgató kinevezésére tett javaslat véleményezésének is; iii. ez a tanács 17 tagból áll: 12 tag az európai szociális partnerek részéről (köztük az építőipari, mezőgazdasági és közlekedési ágazat képviselői), 3 tag az Európai Bizottság részéről, ezenkívül az igazgatótanács elnöke, aki ellátja a konzultatív tanács elnöki teendőit, valamint az ügyvezető igazgató; iv. ez a tanács évente legalább három alkalommal ül össze.

4.3.4 Az Európai Munkaügyi Hatóság a tagállamok által közölt információk alapján létrehozza és naprakészen tartja a határokon átnyúló mobilitás terén jogszerűtlenségeket elkövető vállalatok egy adatbázisát.

4.3.5 Az Európai Munkaügyi Hatóság törekszik az európai társadalombiztosítási szám létrehozására, bár ezen a téren az Európai Bizottság rendelkezik a kezdeményezés jogával.

4.3.6 Az Európai Munkaügyi Hatóság éves szinten kidolgoz egy a határokon átnyúló mobilitás helyzetéről szóló éves jelentést, amely tartalmazza a veszélyek és a lehetőségek elemzését, különösen a leginkább kiszolgáltatott földrajzi területeket és/vagy ágazatokat illetően.

Kelt Brüsszelben, 2018. szeptember 20-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) SWD(2018) 68 final, 7. o.

(2) People at risk of poverty or social exclusion 2016 (Eurostat, 2018).

(3) COM(2018) 131 final, 1. o.

(4) COM(2018) 131 final, 1. és 2. o., 2015/2255(INI), 2013/2112(INI), 2016/2095(INI).

(5) COM(2018) 131 final, 2. o.

(6) Az Unió helyzetét értékelő 2017. évi beszéd a következő oldalon érhető el: https://ec.europa.eu/commission/state-union-2017_hu.

(7) HL C 75., 2017.3.10., 81. o. HL C 264., 2016.7.20., 11. o. HL C 345., 2017.10.13., 85. o. HL C 197., 2018.6.8., 45. o.

(8) COM(2017) 250, 4. o.

(9) A 81. számú ILO-egyezmény szerint minden 10 ezer munkavállalóra 1 ellenőr ajánlott az iparosodott piacgazdaságokban (az ILO 2006. novemberi, 297. ülése).

(10) COM(2018) 131 final.

(11) Az Európai Bizottság az alábbiakban határozza meg ezeket a kihívásokat: a szociális dömping esetei, a hatályos jogszabályok alkalmazásának mellőzése és visszaélésszerű gyakorlatok határokon átnyúló helyzetekben; nem megfelelő tájékoztatás, támogatás és iránymutatás a határokon átnyúló módon tevékenykedő munkavállalók és vállalkozások számára a jogaikra és kötelezettségeikre vonatkozóan; nem megfelelő hozzáférés az információkhoz és a munkaerő-mobilitásnak és a szociális biztonsági rendszerek koordinálásának különböző területeiért felelős nemzeti hatóságok közötti információcsere elégtelen szintje; a nemzeti hatóságok elégtelen kapacitása a más tagállamok hatóságaival való együttműködés megszervezéséhez; gyenge vagy hiányzó mechanizmusok a határokon átnyúló végrehajtási intézkedésekre vonatkozóan; a tagállamok közötti, határokon átnyúló célzott közvetítési mechanizmus hiánya a munkaerő-mobilitás és a szociális biztonsági rendszerek koordinálásának valamennyi területén.

(12) COM(2018) 131 final.

(13) SWD(2018) 68 final és SWD (2018) 69 final, B. fejezet.

(14) Európai Szakképzésfejlesztési Központ.

(15) Európai Képzési Alapítvány.

(16) Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség.

(17) Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért.

(18) HL L 166., 2004.4.30., 1. o.; helyesbítés: HL L 200., 2004.6.7., 1. o.