[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 25.6.2007

COM(2007) 358 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

2006. évi jelentés a versenypolitikáról{SEC(2007)860}

1. A versenypolitika 2006-ban is folytatta azoknak a feltételeknek a védelmét és kialakítását, amelyek lehetővé teszik a piacoknak az európai fogyasztók és vállalkozások javára szolgáló, versenyszerű működését. Ez egyrészt a piaci szereplők versenyellenes magatartása és az egyes piacszerkezetekből eredő piaci hiányosságok felszámolására, másrészt a hatékony verseny szempontjából kedvező, több gazdasági ágazatot összefogó, általános gazdaságpolitikai keret érdekében tett lépéseket jelentett.

2. A jelentés első pontja áttekintést kíván nyújtani arról, milyen módon fejlesztették tovább és alkalmazták általában a versenypolitikai eszközöket, nevezetesen a kartellekre, összefonódásokra és állami támogatásokra vonatkozó szabályozást. A második pont azt tárgyalja, hogy a fenti és egyéb intézkedések együttes alkalmazásával miként járultak hozzá egyes kiválasztott, elsőbbséget élvező ágazatokban a versenypolitikai célok eléréséhez. A harmadik pont az Európai Versenyhatóságok Hálózatával (ECN) és a nemzeti bíróságokkal folytatott együttműködést tekinti át. A nemzetközi tevékenységeket a negyedik pont tárgyalja. Végezetül az ötödik pont röviden ismerteti az intézményközi együttműködést. További információk a bizottsági szolgálatok részletes munkadokumentumában[1], valamint a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján[2] olvashatóak.

1. Eszközök

1.1. Versenykorlátozó megállapodások elleni eszközök – az EK-Szerződés 81. és 82. cikke

1.1.1. A szabályok és a politika alakítása

3. A kartellek elleni eredményes fellépéshez a kartellek büntetésére és megakadályozására hozott megfelelő szankciókon túl szükség van a résztvevők ösztönzésére is, hogy jelentsék a kartelleket. A Bizottság a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló felülvizsgált közlemény [3] elfogadásával fontos lépést tett a kartellek felfedése és megszüntetése felé. Számos területen történt előrehaladás a kérelmezőknek nyújtott iránymutatást és az eljárás fokozottabb átláthatóságát illetően is. Ezek a módosítások a 2002-es engedékenységi közlemény[4] alkalmazása során felhalmozott több mint négyévnyi tapasztalatot tükrözik, és teljes összhangban vannak az ECN – szintén 2006-ban elfogadott – engedékenységi mintaprogramjával. Előrelépésnek tekinthető a mentességi és bírságcsökkentési küszöbök és a kérelmezők által teljesítendő feltételek tisztázása, valamint az eljárás módosításai, például a diszkrecionális jelzőrendszer bevezetése.

4. A bírságok központi szerepet játszanak abban, hogy a vállalkozásokat visszatartsák a versenyszabályok megszegésétől. A Bizottság – szankciói elrettentő erejének fokozása érdekében – új iránymutatást fogadott el az EK-Szerződés 81. vagy 82. cikkét megsértő vállalkozásokra kiszabott bírságok megállapításának módszeréről [5]. Az új iránymutatás értelmében, a jogsértésben részt vevő vállalkozások által fizetendő bírság alapösszegét a jogsértéssel kapcsolatos árunak az adott földrajzi területre vonatkozó, éves eladási értéke arányában állapítják meg, amely akár az eladási érték 30 %-át is elérheti. Annak érdekében, hogy az teljes mértékben tükrözze a jogsértés időtartamát, az így meghatározott alapösszeget ezt követően megszorozzák a vállalat jogsértésben való részvétele éveinek számával. Ezen felül – visszaeső jogsértők esetében – a Bizottság a bírságot minden megállapított jogsértés után 100 %-kal megemelheti, és ennek során nem csak saját, hanem a nemzeti versenyhatóságoknak az EK-Szerződés 81. és 82. cikkét alkalmazó korábbi határozatait is figyelembe veszi.

5. A magánfelek általi jogérvényesítés megkönnyítése segít majd biztosítani, hogy a közösségi versenyjog megsértésének károsultjai gyakorolhassák a kártérítéshez való jogukat, és a hatóságok általi jogérvényesítés kiegészítőjeként általában is emelni fogja az elrettentő intézkedések hatását. Az EK-Szerződés 81. és 82. cikkében lefektetett uniós antitröszt szabályok megsértésére épülő kártérítési keresetekről szóló zöld könyvet [6] a szakma nagy érdeklődéssel fogadta, és mind Európa-szerte, mint Európán kívül széles körben megvitatták. Nyilvános konzultáció során a Bizottsághoz a kormányoktól, versenyhatóságoktól, ipari és fogyasztói szervezetektől, jogászoktól és egyetemi oktatóktól csaknem 150 beadvány érkezett. A válaszadók túlnyomó többsége egyetértett abban, hogy a versenyjog megsértésének áldozatai jogosultak kártérítésre, és hogy a nemzeti eljárási szabályok lehetővé kellene tegyék e jog hatékony érvényesítését. A Bizottság kezdeményezését a zöld könyvhöz mellékelt véleményében[7]az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság is üdvözölte. A zöld könyv nyomán a Bizottság 2007-re szóló jogalkotási és munkaprogramjába belefoglalta az antitröszt szabályok megsértésére épülő kártérítési keresetekről szóló fehér könyv előkészítését[8].

6. A versenyérdekek képviselete révén mind a Bizottságon belül, mind a Bizottságon kívül folytatódott a versenyelvek előmozdítása, amelynek célja az volt, hogy az egyébként jogszerű szakpolitikai célkitűzésekre irányuló – uniós vagy tagállami szintű – jogszabályok ne fejtsenek ki indokolatlan mértékű káros hatást a versenyre. A versennyel kapcsolatos érdekek képviselete különösen jelentős szerepet játszott a REACH-rendelethez kötődő jogalkotási folyamatban[9]. A Bizottság emellett további erőfeszítéseket tett a tagállamok ösztönzésére, hogy vizsgálják felül a szabadfoglalkozású szakmai szolgáltatásokat - mint kulcsterületet - érintő versenykorlátozásokat, mert ily módon jelentős mértékben hozzájárulhatnak a lisszaboni célkitűzések eléréséhez.

1.1.2. A szabályok alkalmazása

7. A Bizottság továbbra is kiemelt prioritásként kezelte a kartellek felderítését és az elrettentő intézkedéseket. Tevékenységét főként a világméretű vagy európai léptékű, számos gazdasági egységet érintő kőkemény kartellekre összpontosította. A Bizottság hét végleges határozatot [10] tett közzé, amelyekben 41 vállalkozásra[11] összesen 1 846 millió EUR értékű bírságot rótt ki (összehasonlításképpen a 2005-ös adatok: 33 vállalkozás esetében összesen 683 millió eurós bírság). E határozatok jól mutatják az érintett ágazatok gazdasági jelentőségét és a kartellek időtartamát, amely tükröződik a vállalkozásokra jutó bírságok átlagos összegének jelentős emelkedésében is.

8. 2006 végéig ugyanakkor a Bizottsághoz – a 2002-es engedékenységi közlemény alapján – 104 mentesség iránti kérelem és 99 bírságcsökkentés iránti kérelem is érkezett. A kartellek tárgyában 2006-ban elfogadott határozatok közül négy a 2002-es, egy pedig az 1996-os engedékenységi közleményen alapult. Ezekben az esetekben a Bizottság, a hozzá eljuttatott bizonyítékok fejében, jelentős mértékben csökkentette 10 vállalkozás bírságát.

9. További lépések történtek az erőfölénnyel való visszaélések szankcionálása érdekében is. A Bizottság figyelme azokra a hálózatos iparágakra irányult, melyek az európai versenyképesség és a tudásalapú gazdaság fejlődése szempontjából kulcsfontosságúak: a Bizottság eljárást indított a Telefónica ellen a spanyol szélessávú internet- hozzáférés piacain állítólag alkalmazott "árprés"[12], valamint a Distrigaz ellen az új szállítók belga gázpiacra jutásának megakadályozására irányuló állítólagos gyakorlata miatt[13]. Ezenfelül a Bizottság által elfogadott végleges határozat megállapította, hogy az üvegvisszaváltó automatákat gyártó Tomra – kizárólagossági megállapodások, egyedi mennyiségi kötelezettségvállalások és egyedi utólagos visszatérítések rendszerének működtetésével – megsértette az EK-Szerződés 82. cikkét, és ezáltal az üvegvisszaváltó automaták területén korlátozta, de legalábbis késleltette más gyártók piacra jutását[14].

10. Az alapos gazdasági értékelés, valamint a versenyre- és végső soron a fogyasztókra - kártékony magatartásra való összpontosítás növeli a versenypolitika hatékonyságát. Az EK- Szerződés 82. cikkének kizáró erőfölényes helyzetekre való alkalmazásáról szóló vitaanyag nyilvános konzultációját követően még gyűlnek az észrevételek a téma kapcsán. A beadványokban felvetett legfontosabb kérdéseket egy nyilvános meghallgatáson vitatták meg Brüsszelben, amely mintegy 350 résztvevőt vonzott a fórumra Európából, az Egyesült Államokból, Japánból és Koreából.

11. Az 1/2003 rendelet 9. cikke lehetőséget biztosít a Bizottság számára, hogy a vállalkozásokra nézve kötelezővé tegye azokat a kötelezettségvállalásokat, amelyeket utóbbiak azért tesznek, hogy eleget tegyenek az antitröszt eljárás során kifejezett bizottsági elvárásoknak. A kötelezettségvállalások továbbra is eredményes eszközei a versennyel kapcsolatos problémák kezelésének. 2006-ban a Bizottság a kötelezettségvállalások vonatkozásában négy határozatot[15] fogadott el.

12. A 2006-os év volt az első, amikor a Bizottságnak élnie kellett az 1/2003 rendelet 24. cikkének (2) bekezdése értelmében kényszerítő bírság kiszabására kapott hatáskörével, mert csak így tudta elérni, hogy egy bizonyos vállalkozás eleget tegyen az EK-Szerződés 81. vagy 82. cikke megsértésének megszüntetésére kötelező határozatnak. A Bizottság 280,5 millió eurós végleges kényszerítő bírságot szabott ki a Microsoft-ra azért, mert nem tett eleget az EK-Szerződés 82. cikkének megsértését megállapító 2004-es határozat értelmében vállalt egyes kötelezettségeinek.

13. A 773/2004 rendelet úgy rendelkezik, hogy a kifogásközlésre való válaszadás határidejének egyaránt tekintettel kell lennie a beadvány elkészítéséhez szükséges időtartamra és az ügy sürgősségére, továbbá legalább négy hetet kell biztosítani a fájlhoz való hozzáférés megnyíltától számítva[16]. A hatályos keretszabályozásnak való nagyobb megfelelés és a versenyszabályok időben történő végrehajtása érdekében a Bizottság módosítani fogja a kifogásközlésekre adott válaszok határidejének megállapításával kapcsolatos jelenlegi gyakorlatát[17]. A 773/2004 rendeletben előirányzott minimum határidőhöz képest hosszabb határidő kerül megállapításra, ha az ügy körülményei úgy kívánják, különösen összetett és nagy terjedelmű ügyeknél, illetve amennyiben pihenő- vagy ünnepi időszakok befolyásolják az adott vállalkozás válaszadási képességét. Ez a rendelkezés nem érinti a vállalkozások azon lehetőségét, hogy a meghallgató tisztviselőhöz forduljanak határidő- hosszabbításért.

1.2. Összefonódások ellenőrzése

1.2.1. A szabályok és a politika alakítása

14. Annak érdekében, hogy az összefonódások ellenőrzésének jogalkalmazási kérdéseit illetően hatékonyabb iránymutatást tudjon adni, a Bizottság nyilvános konzultáció céljából az összefonódás-ellenőrzési rendelet[18] értelmében egy új, egységes jogalkalmazási közlemény tervezetet tette közzé. Ez a közlemény a már létező négy, a Bizottság által a korábbi 4064/89 összefonódás-ellenőrzési rendelet[19] értelmében 1998-ban elfogadott jogalkalmazási közlemény helyébe lép. Ezek a következők: i) az összefonódás fogalmáról szóló közlemény[20], ii) a teljes feladatkört ellátó közös vállalkozások fogalmáról szóló közlemény[21], iii) az érintett vállalkozások fogalmáról szóló közlemény[22], valamint iv) a forgalom kiszámításáról szóló közlemény[23]. Az új közlemény tehát – a beterjesztések kivételével – egyetlen dokumentumban foglalja össze a jogalkalmazást érintő valamennyi olyan kérdést, amely a Bizottságnak az összefonódás-ellenőrzési rendelet szerinti hatásköre megállapítása szempontjából lényeges. Elfogadására várhatóan 2007-ben kerül sor.

1.2.2. A szabályok alkalmazása

15. A Bizottsághoz 2006-ban 356 összefonódásról érkezett bejelentés, amely rekordnak számít , hiszen meghaladja a legutóbbi 2000. évi összefonódási hullám során tapasztalt számokat is. A Bizottság az év során összesen 352 végleges határozatot fogadott el, amelyből 207-et egyszerűsített eljárással hozott. Az I. szakaszban 323 ügyletet feltétel nélkül, 13-at pedig feltételekkel hagytak jóvá. Enyhe emelkedés volt tapasztalható a II. szakaszbeli eljárások számát illetően: itt a az év során a 2005-ben indult 10 ügyhöz képest 13 ügyben indítottak eljárást. A 8. cikk értelmében 10 határozatot fogadtak el, két összefonódásnál a II. szakaszban a bejelentést tevő felek visszakoztak. Tiltó határozat nem született.

16. A Bizottság további tapasztalatokra tett szert a 2004-es összefonódás-ellenőrzési rendeletben bevezetett új érdemi vizsgálat alkalmazása során. A két említésre érdemes, „nem egyeztetett” hatásokkal kapcsolatos ügy egyike a – többek között - a hélium nagykereskedelmi világpiacát érintő Linde/BOC [24] ügy, a másik pedig a végfelhasználóknak nyújtott mobiltelefon-szolgáltatások ausztriai kiskereskedelmi piacát érintő T-Mobile Austria/tele.ring [25] ügy volt. A Bizottság mindkét ügyben megállapította, hogy az összefonódás annak ellenére jelentősen gátolná a versenyt, hogy az eredményeként létrejövő egység az érintett s piacon nem válna piacvezetővé. A felek által javasolt megfelelő korrekciós intézkedésekre tekintettel mindkét ügyben jóváhagyó határozat született.

17. Három határozat esetében alapos vizsgálat tárgyává tették azokat az indoklással ellátott állításokat, miszerint a Korsnas/AD Cartonboard [26], az Inco/Falconbridge [27], illetve a Metso/Aker Kvaerner [28] bejelentett ügylet valószínűleg hatékonyságjavulást eredményezne. A Bizottság – a horizontális egyesülési iránymutatásokban lefektetett megközelítéssel[29] összhangban – felmérte, milyen kihatással lenne ez a hatékonyságjavulás a kérdéses ügyletek versenyre gyakorolt hatásának általános értékelésére.

1.3. Az állami támogatások ellenőrzése

1.3.1. A szabályok és a politika alakítása

18. A Bizottság által 2005-ben elindított állami támogatási cselekvési tervvel (ÁTCST) összhangban jelentős előrehaladás volt tapasztalható az állami támogatásokra vonatkozó jelenlegi keretszabályok modernizálása terén. A modernizáció négy vezérelve a következő: kevesebb és célzottabb állami támogatás; nagyobb hangsúly fektetése a közgazdasági elemzésekre; hatékonyabb eljárások, így például a jobb végrehajtás, a nagyobb mértékű kiszámíthatóság és a fokozott átláthatóság; valamint a felelősség megosztása a Bizottság és a tagállamok között. A konzultációs folyamat világosan megmutatta, hogy ezek az elvek támogatást élveznek, ezért a 2006-os szakpolitikai fejlesztések köréjük rendeződtek.

19. A regionális befektetési támogatásokra vonatkozó csoportmentességi rendelet [30] elfogadásával a Bizottság leegyszerűsítette a regionális támogatások jóváhagyását. A tagállamoknak ezentúl nem kell a bejelenteniük Bizottságnak a regionális befektetési támogatási rendszereket, amennyiben e rendszerek megfelelnek az új regionális támogatási iránymutatásoknak[31] és a 2007–2013 közötti időszakra jóváhagyott regionális támogatási térképnek. 2006-ban a Bizottság 18 tagállam számára fogadott el regionális támogatási térképet, amelyben meghatározza a támogatásra jogosult, hátrányos helyzetű régiókat és az ezekben a régiókban megengedett maximális támogatási intenzitásokat.

20. Elfogadta a Bizottság a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz nyújtott állami támogatások (K+F+I) közösségi keretrendszerét [32] is. A keretrendszer célja a tagállamok segítése abban, hogy teljes állami támogatási költségvetésük nagyobb hányadát szánják a K+F+I fellendítésére, valamint hogy közgazdasági elemzések alapján a legjobb projektek felé irányítsák a K+F+I területén nyújtható támogatásokat. Ez várhatóan minimalizálja majd a verseny és a kereskedelem torzulásait, miközben maximalizálja a közpénzek hatékony elköltését. Az új szabályok világosság teszik, hogy az ÁTCST-vel kapcsolatosan kifejlesztett, átgondolt gazdasági megközelítés ma már realitás, és a Bizottsági állami támogatási politikának sarokkövévé kezd válni.

21. Új iránymutatások elfogadására került sor ezen kívül a kockázati tőkére vonatkozóan is[33], amelyek lehetővé teszik a tagállamoknak, hogy a kis- és középvállalatok számára megkönnyítsék a finanszírozáshoz való hozzáférést. Az iránymutatások érintik a kis- és középvállalkozásokba - mind korai (magvető és induló), mind növekedési életszakaszukban - irányuló kockázatitőke-befektetésekkel kapcsolatos intézkedéseket. A kis- és középvállalkozásoknak a gazdasági növekedés és a tartós foglalkoztatás fellendítése terén játszott jelentős szerepe fényében az iránymutatások fontos részét képezik a Bizottság versenyképességre vonatkozó stratégiájának[34].

22. Végezetül pedig a Bizottság új de minimis rendeletet[35] fogadott el, amely mentesíti a csekély összegű támogatásokat a Bizottság általi előzetes jóváhagyás kötelezettsége alól. Az új rendelet értelmében a három pénzügyi év folyamán nyújtott, 200 000 eurós határt el nem érő támogatások nem tekintendők állami támogatásnak.

23. 2007-ben a Bizottság az ÁTCST végrehajtásának folytatásaképpen tervezi új környezetvédelmi iránymutatások, a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra vonatkozó új szabályok, a bizottsági referencia-kamatlábakról szóló új bizottsági közlemény, valamint a jogellenesen vagy összeegyeztethetetlen módon nyújtott támogatások visszaköveteléséről szóló közlemény elfogadását.

1.3.2. A szabályok alkalmazása

24. A 2006-ban feldolgozott (az előző évhez képest 36 százalékkal több) 921 új ügy következtében jelentős mértékben nőtt az állami támogatások ellenőrzésével járó munkateher . A Bizottság 710 végleges határozatot [36] hozott, amely 2005-höz képest 12 százalékos növekedést jelent. Az ügyek túlnyomó többségében a Bizottság jóváhagyta az intézkedéseket, miután arra a következtetésre jutott, hogy a megvizsgált támogatás összeegyeztethető az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal (az összes határozat 91 százaléka), illetve nem meríti ki az állami támogatás fogalmát (az összes határozat 4 százaléka). Amennyiben a Bizottságban kétségek merültek fel a tekintetben, hogy bizonyos támogatási intézkedések megfelelnek-e a szabályoknak, hivatalos vizsgálatot folytatott. Az ilyen vizsgálati eljárások lezártával a Bizottság határozatában teljes mértékben vagy feltételekkel jóváhagyta a támogatást, illetve megállapította, hogy nem valósul meg támogatás (az összes határozat 3 százaléka), vagy pedig arra a következtetésre jutott, hogy a kérdéses támogatás nem egyeztethető össze az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal (az összes határozat 2 százaléka).

25. A regionális támogatások tárgyában a leglényegesebb ügyek a nagyberuházási projektekre nyújtott regionális támogatás 2002-es multiszektorális keretrendszerébe[37] tartozó nagyberuházási projektekhez kapcsolódtak. A Bizottság jóváhagyta a támogatást 9 lengyel ügyben, amelyek a LG Philips LCD Poland Sp. z o.o által gyártott síkképernyős televíziós modulok gyártására irányuló beruházásokat érintették[38]. A Bizottság ezen túlmenően jóváhagyta a napenergia- (fényenergia-) ágazattal kapcsolatos két német beruházási projekt – nevezetesen a First Solar GmbH [39] és a HighSi GmbH [40] – támogatását is, valamint a beruházást egy koreai cég magyarországi gumiabroncsgyártó telepébe[41].

26. A K+F+I területére irányuló állami támogatások közül jóváhagytak egy, a Francia Innovációs Hivatalt támogató jelentősebb tervet[42], amelyhez az állam 2 milliárdos költségvetést állapított meg. Az új keretrendszerrel összhangban gondos elemzésnek vetették alá a támogatások versenyre gyakorolt hatását egyes, a repülőgépiparral kapcsolatos ügyekben – a Rolls-Royce [43] és az Eurocopter [44] számára nyújtott támogatással kapcsolatban –, valamint a BioHub [45] elnevezésű projekt kapcsán, amely az első olyan nagy projekt volt, amelyről a francia hivatal értesítette a Bizottságot.

27. Ami a kockázatitőkére vonatkozó intézkedéseket illeti, a Bizottság jóváhagyta az Investbx projektet[46], amely mint befektetési eszköz az Egyesült Királyság közép-nyugati régiójában működő kis- és középvállalkozások számára teremt lehetőséget saját tőkéjük emelésére. Egy olasz ügyben jóváhagytak felderítési – azaz az innovatív vállalatoknak a kockázatitőke-alapokból folyósított beruházások céljából történő kiválasztásához kapcsolódó – költségeket is (például átvilágítási költségek, az üzleti tervvel kapcsolatos konzultáció, stb.)[47].

28. Noha a „szennyező fizet” elvből adódóan a szennyezőket nem kellene felmenteni azon kötelezettség alól, hogy az általuk kibocsátott hulladékért fizessenek, a Bizottság több esetben engedélyezett környezetvédelmi támogatást . Az elfogadott eszközök nagy számban a megújuló energiatermelés támogatását szolgálják, különböző támogatási formákat alkalmazva e célból, főként befektetési támogatást és működési támogatást adókedvezmények vagy kötelező átvételi árak formájában[48]. A hulladékkezelést illetően a Bizottság eddigi gyakorlatát folytatva értékelte a hulladék- újrafeldolgozás irányítási eszközeit a Cseh Köztársaságban[49] és az Egyesült Királyságban[50].

29. A közös európai érdekekhez a képzési támogatás is hozzájárulhat azáltal, hogy növeli a képzett munkaerő-állományt és javítja a közösségi ipar versenyképességét. 2006-ban a tagállamok a képzési támogatásokra vonatkozó csoportmentességi rendelet[51] értelmében 57 intézkedést jelentettek be. Emellett számos bejelentés érkezett a Bizottsághoz, különösen az autóipari képzési támogatásokra vonatkozóan[52]. A Bizottság ellenőrizte, hogy a támogatás valóban olyan képzési tevékenységekre irányul-e, amelyek támogatás hiányában nem valósulnának meg.

30. A nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott megmentési és szerkezetátalakítási támogatást csak szigorú feltételek teljesülése esetén lehet jogszerűnek tekinteni. 2006. folyamán a Bizottság számos határozatában alkalmazta a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozó 2004-es iránymutatásokban lefektetett módosított szabályokat. Az iránymutatások alapján három megmentési támogatásról szóló határozatot[53] hozott, két szerkezetátalakítási ügyben nem emelt kifogást[54], további egy ügyben jóváhagyó határozatot hozott[55], elutasító határozat pedig nem született. A fentieken túl számos határozat továbbra is a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozó 1999-es iránymutatásokon alapult[56].

31. Az adókedvezmények formájában nyújtott támogatások területén a Bizottság megállapította, hogy a kifelé irányuló közvetlen befektetéseket előnyben részesítő preferenciális spanyol adórendszer állami támogatásnak minősül, amely javítja a kereskedelmi feltételeket a Spanyolországból árukat és szolgáltatásokat külföldi piacokra exportáló kedvezményezettek számára[57]. A Bizottság arra következtetésre jutott, hogy a támogatás összeegyeztethetetlen a közös piaccal, mivel az EK-Szerződés 92. cikkének megsértésével elengedte az exportot érintő belső adókat.

32. Végezetül további erőfeszítések történtek a visszatérítési határozatok eredményesebb, azonnali végrehajtása érdekében. Folyamatosan csökken a behajtatlan visszatérítési határozatok száma. 2006 végén – az előző év végi 75-höz képest – csak 60 visszatérítési határozat állt végrehajtás alatt. 2006. folyamán 21 folyamatban lévő visszatérítési határozatot zártak le, míg csupán hat új visszatérítési határozat született. A 2000. óta hozott határozatok értelmében visszatérítendő 8,7 milliárd eurós támogatásból 2006 végéig mintegy 7,2 milliárd eurót (a teljes összeg 83%-át) sikerült eredményesen visszatéríttetni. A Bizottság – az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése, illetve 228. cikkének (2) bekezdése szerint – három tagállamot érintő öt ügyben[58] indított eljárást a tagállamok ellen, amiért nem hajtották végre eredményesen a visszatérítési határozatokat.

2. Az ágazatokkal kapcsolatos fejlemények

2.1. Energia

33. Két, európai szintű liberalizálási kísérlet ellenére jelentősen növekedett a gáz és a villamos energia nagykereskedelmi ára, folyamatosan érkeztek panaszok a piacra jutás korlátaival kapcsolatban, és a fogyasztók választási lehetőségei is korlátozottak maradtak, ezért a Bizottság 2005 júniusában úgy döntött, vizsgálatot indít a gáz és a villamos energia európai piacának működése tárgyában. Az ágazati vizsgálatról készült végleges jelentés , amelyet a Bizottság 2007. január 10-én fogadott el[59], az ellátási lánc valamennyi szintjét illetően átfogó betekintést nyújt a gáz- és villamosenergia-piac működésébe. A jelentés többek között a versennyel kapcsolatos következő alapproblémákra mutatott rá: nagymértékben koncentrált nagykereskedelmi piacok, a hálózati és ellátási tevékenységek nem megfelelő elkülönülése, a határokon átívelő kapacitások elégtelensége vagy hiánya, a hálózatokhoz való hozzáférésre vonatkozó megbízható, naprakész tájékoztatás hiánya, a lakossági szolgáltatások versenyének korlátozottsága, valamint a kiegyenlítő zónák csekély mérete. Az ágazati vizsgálat eredményei egymástól független, egyedi esetekben is tájékoztatással segítették a Bizottság versenyjogi politikájának végrehajtását, és jelentős mértékben hozzájárultak az európai villamos energia- és gázpiac liberalizálásának következő lépéseire vonatkozó szakpolitika kialakításához.

34. A Bizottság – a számos beérkezett és kivizsgált panaszon túl – saját kezdeményezésére is több antitröszt-vizsgálatot folytatott. A vizsgálat tárgyát képező kérdések között szerepelt a hálózati és tárolókapacitások felhalmozása, a kapacitások hosszú távú tartalékolása, a hálózatokba irányuló elégtelen stratégiai beruházások az értékesítési lánc alacsonyabb szintjén lévő kínálati érdekek védelmében, a rendszerösszekötők akadályozása a belföldi fogyasztás kedvezményezése érdekében, a piac felosztása, valamint a nagy- és kiskereskedők és az értékesítési lánc alacsonyabb szintjén lévő fogyasztók közötti hosszú távú szerződések. Tagállami szinten is jelentős vizsgálatokat folytattak, többek között a dán, a német és az olasz versenyügyi hatóságok[60].

35. Megállapítást nyert, hogy a fogyasztókkal kötött hosszú távú megállapodások versenyjogi szempontból a gáz- és villamos energia-ágazaton kívüli energiapiac esetében is problematikusak. A Bizottság az 1/2003 rendelet 9. cikke értelmében kötelezettségvállalási határozatot fogadott el a motor-tüzelőanyagokat forgalmazó spanyol vállalkozás, a Repsol üzemanyagtöltő állomás-hálózatával kapcsolatban[61]. A Repsol által felajánlott kötelezettségvállalások több száz töltőállomást szabadítanak fel a hosszú távú kizárólagos szállítási szerződések alól, és ezáltal biztosítják a fogyasztók javára a nagyobb választékot és az árak csökkenésének jobb lehetőségeit.

36. A Bizottság az energiaipari összefonódások terén is számos határozatot hozott. Versenyjogi szempontból a két legösszetettebb eset a DONG/Elsam/Energi E2 [62] és a Gaz de France/Suez [63] ügy volt. Mint az eredeti értesítésben is szerepelt, mindkét összefonódás a hatékony verseny jelentős akadályozását eredményezte volna, és csak a felek által felajánlott átfogó szerkezeti korrekciós intézkedésekre tekintettel hagyták jóvá őket. Az E.ON/Endesa ügyben a Bizottság az összefonódási rendelet 21. cikke értelmében két határozatot is hozott, amelyekben kötelezte Spanyolországot a Bizottság által egyébként már jóváhagyott tranzakcióhoz jogellenesen kapcsolt egyes feltételek visszavonására.

37. Az állami támogatások ellenőrzése területén tovább folytatódott a munka a magyarországi[64] és lengyelországi[65] nyilvános hálózatok működtetői és az enrgiatermelők közötti, a nagykereskedelmi piac jelentős részét kizáró, hosszú távú szerződések által okozott problémák megoldása érdekében. A Bizottság megvizsgált számos olaszországi szabályozott tarifarendszert[66] is, amelyek keretében bizonyos ipari vállalkozások a piaci ár alatti, kedvezményes villamos energia-tarifákat élveznek. A Bizottság az Egyesült Királyságot érintő egyik ügyben[67] a közszektor atomenergia-kötelezettségeinek átszervezését vizsgálta meg az állami támogatások szempontjából. A megújuló energiaforrásokhoz nyújtott állami támogatásokról hozott határozatok esetében a figyelem központjában a támogatások szükségessége és annak biztosítása volt, hogy a közfinanszírozás csak a hagyományos energiaforrásokhoz képest felmerülő termelési és szállítási többletköltségeket fedezze. Végezetül a kibocsátási egységek kereskedelmének uniós rendszere (EU ETS) értelmében a Bizottság értékelte a második kereskedelmi időszakra (2008–2012) vonatkozó nemzeti kiosztási terveket (NAP-ok) is a kibocsátási egységek kereskedelméről szóló irányelv III. mellékletében meghatározott feltételek alapján[68], ideértve az 5. feltételt is, melynek értelmében az elosztás nem lehet hátrányos a társaságokra vagy ágazatokra nézve oly módon, hogy indokolatlan előnyben részesüljenek bizonyos vállalkozások vagy tevékenységek az EK- Szerződés, és különösen annak 87. és 88. cikke meghatározása szerint. A Bizottság az EU ETS és a NAP-ok alapján 10 tagállamot érintően hozott határozatot a második kibocsátás kereskedelmi szakaszról.

2.2. Pénzügyi szolgáltatások

38. Bizonyos mutatók – a piac felaprózottsága, az árak rugalmatlansága és az ügyfelek mobilitásának hiánya – arra utalnak, hogy az EU lakossági banki szolgáltatásainak piacán nem működik hatékonyan a verseny. A Bizottság ezért 2005 júniusában úgy döntött[69], vizsgálat tárgyává teszi a lakossági banki ágazatot , különösen a határokon átívelő versenyt illetően. 2006. folyamán két időközi jelentést tett közzé konzultáció céljából és mutatott be nyilvános meghallgatás keretében – egyet a kártyás fizetésekről, egy másikat pedig a folyószámlákról és a hozzájuk kapcsolódó szolgáltatásokról. A lakossági banki szolgáltatásokról szóló végleges jelentést 2007. január 31-én tették közzé. A verseny szempontjából problémákat rejtő kérdések között találhatjuk a piacra lépés korlátait, a piac tagállamok szerinti szétaprózottságát, valamint a fizetőkártyák kibocsátóinak és vevőinek nagyfokú összefonódását.

39. A Bizottság folytatta a – szintén 2005 júniusában elindított – vállalati vagyonbiztosításra vonatkozó, széleskörű ágazati vizsgálatot is. A vállalati vagyonbiztosításról szóló köztes jelentést 2007. január 24-én tették közzé, a végleges jelentést pedig 2007 szeptemberére tervezik.

40. A pénzügyi szolgáltatások területén a Bizottság számos összefonódást értékelt és hagyott jóvá. A Gerling Versicherungsgruppe vállalatcsoport Talanx Aktiengesellschaft általi megvásárlásával kapcsolatos ügyben[70] a Bizottság széles körű piacvizsgálata feltárta, hogy a tervezett vásárlás a németországi gyógyszeripari vállalatok felelősségbiztosítása vonatkozásában valószínűleg jelentősen csökkentené a versenyt. A Talanx a fenti aggályok eloszlatása érdekében kötelezte magát, hogy a német vállalatok kötelező termékfelelősségi biztosításán kívül eső biztosításokat illetően elidegeníti a HDI leányvállalatnak a gyógyszeripai termékek felelősségbiztosításával foglalkozó üzletágát.

41. A Bizottságnak feladata volt azt is, hogy az állami támogatások ellenőrzésén keresztül – különösen az újonnan piacra lépők és a külföldi bankok számára –egyenlő feltételeket biztosítson a pénzügyi szolgáltatások terén. A Bizottság a Crédit Mutuel [71] ügyében tovább folytatta a vizsgálatot a „livret bleu” terjesztéséért adott esetleges túlkompenzáció felderítésére, valamint jogsértési eljárást indított azon különleges jogok kapcsán, amelyeket a „livret A” és a „livret B” terjesztése fejében a La Poste, a Caisses d’Épargne és a Crédit Mutuel kapott . A Bizottság végleges elutasító határozatot hozott, amelyben felszólította az érintetteket, hogy helyezék hatályon kívül az adókedvezmény formájában nyújtott támogatások jelenlegi, az 1929-es törvény értelmében mentességeket kapó, ún. „mentesített”, „milliárdos”, illetve „pénzügyi” holdingtársaságokat kedvezményező luxemburgi támogatási rendszert[72] . A rendszert rejtett támogatásnak ítélték; kedvezményezettjei olyan holdingok voltak, amelyek egy multinacionális vállaltcsoporton belüli, kapcsolódó vagy nem kapcsolódó üzleti vállalkozások számára nyújtottak bizonyos pénzügyi szolgáltatásokat.

2.3. Elektronikus hírközlés

42. Az elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtók túlnyomó többsége az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások uniós keretszabályozásán[73] belül működik. Ez a keretszabályozás az örökölt infrastruktúrához való hozzáférés megkönnyítését, az alternatív infrastruktúrákra irányuló beruházások erősítését, valamint a fogyasztók számára nagyobb választék és alacsonyabb árak kialakítását célozza. Jelenleg 18 specifikus – nagykereskedelmi és kiskereskedelmi szintű – termék- és szolgáltatási piacot ajánl előzetes szabályozás céljából a nemzeti szabályozó hatóságoknak. Júniusban a Bizottság közzétette az előzetes szabályozás alá eső piacok listájának felülvizsgált szövegtervezetét [74], amely a listán szereplő piacok számának jelentős csökkenését javasolja. Általánosságban a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ahol a nagykereskedelemre vonatkozó szabályozás hatékony, ott a feltételek kiskereskedelmi szinten is nagy valószínűséggel lehetővé teszik a hatékony versenyt.

43. A 7. cikk szerinti eljárás [75] keretén belül a Bizottság továbbra is biztosította, hogy a vonatkozó szabályozás az Európai Unió egész területén következetes és a versenyjogi elvekre épülő legyen, csak a tartósan hiányosságokkal küszködő piacokra korlátozódjon, és csak ott vonják vissza őket, ahol a hatékony verseny már nem az előzetes szabályozás általi beavatkozás függvénye. A Bizottság 244, a nemzeti szabályozó hatóságok által megküldött értesítést értékelt, és 156 határozatot hozott. A Bizottság nem szólított fel egyetlen nemzeti szabályozási hatóságot sem az értesítések tárgyát képező intézkedéstervezete visszavonására. Ilyen intézkedéstervezetet egy esetben nemzeti szabályozó hatóság saját kezdeményezésre vont vissza.

44. A szélessávú hozzáférés piacai érdekes példáját szolgáltatják az ágazat-specifikus előzetes szabályozás és az utólagos versenyjogi szabályok egyidejű alkalmazásának. A Bizottság kifogásközlést küldött Telefónica nevű spanyol vállalkozásnak, miután megállapította, hogy Telefónica – mint már meglévő, erőfölénnyel bíró üzemeltető – árrésprés alkalmazásával visszaélt a szélessávú hozzáférés spanyolországi piacán élvezett erőfölényével, és ezzel megsértette az EK-Szerződés 82. cikkét. A 7. cikk szerinti eljárás keretében a Bizottság biztosította, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok a nagykereskedelmi szélessávú hozzáférés vonatkozó piacába belefoglalják a nagyon nagy sebességű digitális előfizetői vonalakkal kapcsolatos hozzáférést is azokban az esetekben, ahol ezek az őket hordozó infrastruktúrától függetlenül felcserélhetőek. Végezetül a Bizottság – az állami támogatásra vonatkozó szabályok értelmében – jóváhagyott számos, a szélessávú infrastruktúrára és szolgáltatásokra irányuló állami finanszírozással kapcsolatos projektet, többnyire a szélessávú szolgáltatásokkal gyengén vagy egyáltalán nem lefedett vidéki vagy távoli területek vonatkozásában[76]. Ezzel szemben a Bizottság megtiltotta a közfinanszírozást a hollandiai Appingedam városban tervezett üvegszálas hálózat kiépítése esetében[77], mivel a projekt olyan területet érint, amelyen már – a többi régióéhoz hasonló árakon – működnek szélessávú hálózatok.

45. A mobiltelefon-szolgáltatások területén a Bizottság a 7. cikk szerinti eljárás értelmében mindezidáig nem emelt kifogást egyes nemzeti szabályozó hatóságok azon nézete ellen, miszerint a mobiltelefonos hozzáférés és híváskezdeményezés nagykereskedelmi piacán a fogyasztóknak okozott károk elkerülése érdekében szükség lehet szabályozó beavatkozásokra[78]. Az összefonódások ellenőrzésére szolgáló eszközöket is alkalmazták annak biztosítása érdekében, hogy a mobilszolgáltatók közötti összefonódások ne akadályozzák jelentős mértékben a hatékony versenyt[79].

2.4. Információs technológia

46. A Bizottság ez év folyamán is biztosította, hogy ne érjék a versenyt torzulások az információs technológiai ágazatban sem, amelyet a digitális konvergencia, az átjárhatóság jelentőségének növekedése és a nemzetközi szabványszervezetek kulcsszerepe jellemez.

47. További lépéseket tettek annak biztosítására is, hogy a Microsoft teljesítse az EK-Szerződés 82. cikkének megsértését megállapító 2004-es határozat szerinti kötelezettségvállalásait[80], nevezetesen hogy i) teljes körű és pontos tájékoztatást nyújtson az interoperabilitásról és ii) az információkat méltányos feltételekkel bocsássa rendelkezésre. Mivel a Microsoft nem bocsátotta rendelkezésre a megkívánt, az interoperábilitásra vonatkozó teljes körű és pontos információkat, a Bizottság határozatot fogadott el, amelyben a kötelezettségek teljesítésének elmulasztása miatt 280,5 millió eurós bírságot szabott ki a Microsoft- ra.

48. Az összefonódások ellenőrzése terén a Bizottság azt mérte fel, vajon a hálózati berendezések gyártóinak összeolvadása jelentősen akadályozná-e az eredményes versenyt. Ezzel összefüggésben a Bizottság jóváhagyta a Nokia és a Siemens AG hálózati berendezési üzletágának összefonódását, mivel arra a következtetésre jutott, hogy a szóban forgó ügylet nem akadályozná jelentősen a hatékony versenyt a mobiltelefon-hálózatok berendezéseinek ágazatában[81]. A Bizottság ugyancsak jóváhagyta az Alcatel és a Lucent Technologies tervezett összeolvadását is, mivel megállapította, hogy az optikai hálózati berendezések és szélessávú hozzáférések ellátási piacának szerkezete a tervezett ügylet után is kompetitív maradna[82].

49. Az állami támogatások ellenőrzése területén a Bizottság megvizsgálta a videojátékok kifejlesztésének támogatását célzó, tervezett francia adózási ösztönzőt is. Úgy határozott, hivatalos vizsgálatot indít annak eldöntésére, vajon az említett adózási ösztönző a szélesebb összefüggések – különösen az amerikai, kanadai és japán videojáték-gyártók által támasztott éles verseny, valamint az új generációs konzolok által hozott ugrásszerű technológiai és gazdasági fejlődés – figyelembe vételével valóban kulturális célokat szolgál-e.

2.5. Média

50. A médiaágazatban tapasztalható fejlemények között találhatjuk a terjesztési csatornák számának emelkedését, a fogyasztók rendelkezésére álló választék bővülését és a tartalommal kapcsolatos igények növekedését, valamint az átállást az analóg műsorterjesztésről a digitálisra, amely máris jobb képminőséget és változatosabb műsorokat biztosít a fogyasztók számára. A versenypolitika fő célkitűzése a média ágazatában az, hogy mind a különböző kereskedelmi üzemeltetők, mind a kereskedelmi és a közfinanszírozású üzemeltetők számára egyenlő feltételeket biztosítson.

51. A digitális műsorszolgáltatás területén a Bizottság az Altroconsumo nevű olasz fogyasztóvédelmi szövetség panaszát követően kötelezettségszegési eljárást indított annak kivizsgálására, hogy a digitális műsorszolgáltatásra való áttérésről rendelkező olasz jogszabályok – a versenypolitikai irányelv[83] és a távközlési keretszabályozás egyéb, vonatkozó rendelkezéseivel ellentétesen – vajon nem korlátozzák-e a műsorszolgáltatókat, illetve biztosítanak-e versenyelőnyöket a már működő analóg üzemeltetőknek. Két német tartományban, Bajorországban[84] és Észak-Rajna-Vesztfáliában[85] az állami támogatásokkal kapcsolatban hivatalos vizsgálatot indított annak kiderítésére, vajon a támogatás a szükséges minimumra korlátozódik-e, és nem torzítja-e indokolatlanul a versenyt. Franciaországgal[86] és Olaszországgal[87] kapcsolatos határozataiban a Bizottság részletesebben kifejtette a fogyasztóknak a digitális dekóderek megvásárlásához nyújtott állami támogatások feltételeit, például a technológiai semlegesség elvének tiszteletben tartását.

52. A Bizottság a műsorszolgáltatásról szóló közleménnyel[88] összhangban továbbra is jóváhagyta a közszolgálati műsorszolgáltatók állami finanszírozását azokban az esetekben, amikor az állami támogatás nem haladta meg a közszolgáltatás költségeit[89]. A közelmúltban vizsgált ügyekben a Bizottság arra is felkérte a tagállamokat, hogy vezessenek be mechanizmusokat a túlkompenzáció elkerülése érdekében[90], valamint hogy téríttessék vissza a támogatást abban az esetben, ha a közszolgálati műsorszolgáltató a szükségesnél több állami finanszírozásban részesült. A Bizottság ugyanakkor elfogadta, indokolható lehet, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatók a költségek és bevételek közti esetleges ingadozások kivédése céljából maguknál tartsák a többletet[91].

53. A Bizottság továbbra is elsődleges fontosságú kérdésként kezelte annak biztosítását, hogy a prémiumtartalmak nyílt, átlátható feltételek mellett legyenek hozzáférhetőek, amelyek biztosítják, hogy a lehető legtöbb üzemeltető árajánlatot tehessen. Az English Premier League (FAPL) kötelezettségvállalására vonatkozó határozatban[92] a Bizottság a sportmédia-jogok közös értékesítése tekintetében megerősítette az UEFA Bajnokok Ligája és a Bundesliga határozatok kapcsán már megállapított alapelveket[93]. Az összefonódások területén a Bizottság olyan elidegenítési feltétellel hagyta jóvá azt, hogy a CVC magántőke-befektetési vállalkozás megvásárolja az SLEC nevű vállalkozást – a Formula 1 csoport és a Formula 1 versenyek valamennyi televíziós jogának tulajdonosát[94] –, amely biztosítja, hogy a két legnépszerűbb autóssport-rendezvény olaszországi és spanyolországi televíziós jogainak értékesítése ne vonja maga után a verseny jelentős akadályozását.

54. A Bizottság a filmekre és egyéb audiovizuális művekre vonatkozó állami támogatási intézkedések értékelését a filmművészeti közlemény[95] alapján végezte, amely az állami támogatások általános tilalma alóli kulturális kivételek értelmében határozza meg az ilyen tárgyú támogatások jóváhagyásának ismérveit. 2006-ban három legjelentősebb határozatát a francia filmtámogatási rendszerrel[96], az Egyesült Királyság filmekre vonatkozó adózási ösztönzőinek rendszerével[97] és a német filmalappal[98] kapcsolatosan hozta. A fenti intézkedéseket a Bizottság azon az alapon hagyta jóvá, hogy az érintettek vállalták: a nemzeti hatóságok az intézkedéseket az állami támogatásokra vonatkozó szabályokban az alkalmazásuk ideje alatt bekövetkező mindennemű változásnak megfelelően módosítani fogják.

55. A jogok kezelésével összefüggésben a Bizottság elfogadta a cannes-i megállapodás meghosszabbításáról szóló megállapodással kapcsolatos kötelezettségvállalásokról szóló határozatot[99], amely biztosítja, hogy a lemezgyártó cégek továbbra is megkapják a jogkezelő szervezetektől a szerzői jogokért kifizetett licencdíjak utáni kedvezményeket, valamint azt, hogy ne akadályozzák esetleges új jogkezelő szervezeteknek a bejutását a zenekiadás és a lemezgyártás piacára. Kifogásközlést tett közzé a Bizottság a CISAC („Szerzők és Zeneszerzők Társaságainak Nemzetközi Konföderációja”), valamint az EGT területén működő, a CISAC tagságába tartozó egyéni jogkezelő szervezetek tárgyában[100]. A Bizottság aggodalmait fejezte ki a CISAC mintaszerződésében és a CISAC és tagjai között kötött kétoldalú megállapodásokban található egyes rendelkezésekkel kapcsolatban, amelyek a jogkezelő szervezetek hagyományos, nemzeti offline monopóliumait az online ágazatra is kiterjesztik.

2.6. Közlekedés

56. A Bizottság által a közlekedéspolitika terén – az egész Unióra kiterjedő integrált, kompetitív közlekedési piacok megteremtésére érdekében – tett jogalkotási kezdeményezéseken túl a versenypolitika célja az is, hogy biztosítsa: e piacok hatékony működését ne akadályozzák versenyellenes gyakorlatok vagy a verseny torzulásai. A versennyel kapcsolatos esetleges problémák megjelenési formái különösen a következők: a közúti közlekedés területén a védett nemzeti szállítási piacok, a vasúti közlekedés területén az interoperabilitás alacsony szintje és az infrastruktúra hiányos koordinációja, illetve a tengeri közlekedés területén a kompetitív kikötői szolgáltatásokhoz való átlátható hozzáférés hiánya.

57. A közúti közlekedést illetően a Bizottság továbbra is folytatta politikáját, melynek értelmében jóváhagyta a tisztább technológiák – különösen régi járművekbe történő – beépítését[101], valamint a közszolgáltatási kötelezettségekre irányuló állami támogatásokat[102].

58. A vasúti közlekedés ösztönzése érdekében a Bizottság számos, állami támogatással kapcsolatos határozatot fogadott el. Engedélyezte a cseh vasúti társaság számára nyújtott, új utasszállító kocsiállomány vásárlását megkönnyítő, kölcsöngarancia formájában adott állami támogatási intézkedést[103], valamint az Európai Vasúti Ellenőrzési Rendszer kiépítéséhez nyújtott holland állami támogatást[104]. A vasúti infrastruktúrába irányuló állami támogatásokkal kapcsolatban a Bizottság egy esetben úgy határozott, hogy az új vasúti infrastruktúra kiépítésének finanszírozása és felügyelete nem a gazdasági tevékenységek, hanem a közfeladatok körébe tartozik[105].

59. A tengeri közlekedés területén a 4056/86 tanácsi rendeletben meghatározott vonalhajózási konferenciákra vonatkozó csoportmentesítést felváltotta az 1419/2006 tanácsi rendelelet[106]. Ez azért történt, mert már nem teljesült az árrögzítésnek és a kapacitásszabályozásnak az EK-Szerződés 81. cikke (3) bekezdése szerinti négy kumulatív mentesítő feltétele. Ugyanez a rendelet kiterjesztette az 1/2003 rendelet hatályát a kabotázs- és tramphajózási szolgáltatásokra is. Az Európai Parlament kérésének megfelelően – és mivel az 1/2003 rendelet amúgy sem vonatkozott teljes mértékben a vonalhajózási ágazatra – a Bizottság vállalta, hogy a versenyjog tengeri szolgáltatásokra történő alkalmazása tárgyában a teljesen kompetitív rendszerbe való gördülékeny átmenet megkönnyítése érdekében iránymutatásokat tesz közzé. A tengeri közlekedésre irányuló állami támogatásokkal kapcsolatosan a Bizottság a támogatási rendszerek szoros konvergenciáját támogatja annak érdekében, hogy Európán belül – a vontatási és kotrási tevékenységekre vonatkozóan is – a lehető legegyenlőbb feltételeket lehessen elérni. A Bizottság ragaszkodott ahhoz, hogy helyezzenek hatályon kívül minden állampolgársággal kapcsolatos záradékot, amelyek a hajótulajdonosokat a személyzetük után fizetendő társadalombiztosítási járulékok alól mentesítő támogatási rendszerekhez kapcsolták.

60. A légi közlekedés területén a Bizottság elfogadta az 1459/2006 rendeletet, amely az Unión belüli útvonalakon a személyszállításnak a Nemzetközi Légifuvarozási Szövetség (IATA) által megállapított díjtételeire vonatkozó konferenciák tekintetében 2007. január 1-jével megszünteti az EK-Szerződés 81. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalom alóli mentességet. A új rendelet az Unión belüli útvonalak tekintetében megszünteti a résidőkre és a menetrenddel kapcsolatos konzultációkra adott mentességet is. A Bizottság a 847/2004 tanácsi rendelet[107] értelmében elfogadott két határozatában[108] úgy találta, hogy a tagállamok és harmadik országok között megkötött kétoldalú légiközlekedési szolgáltatási megállapodások együttes olvasatban sérthetik az EK-Szerződés 10. és 81. cikkét, mivel kötelezik vagy ösztönzik az e megállapodások alapján kijelölt légi fuvarozókat, hogy a tarifák és/vagy üzemeltetett kapacitások terén megállapodjanak vagy együttműködjenek. Az antitröszt tevékenységek keretében a Bizottság kifogásközlést küldött a SkyTeam airline alliance tagjainak, hogy kifejezze aggályait számos útvonallal kapcsolatban, amelyek esetében a SkyTeam- együttműködés hátrányosan érintheti a versenyt. A Bizottság tovább folytatta a nehéz helyzetben lévő fuvarozóknak nyújtott állami támogatások[109] vizsgálatát is, számos határozatot fogadott el az induló támogatásokat[110] és a repülőtereknek nyújtott támogatásokat[111] illetően, valamint foglalkozott a légitársaságoknak és repülőtereknek egyaránt nyújtott támogatásokkal kapcsolatos ügyekkel[112] is. Végezetül a Bizottság úgy határozott, hogy Görögországot illetően az Európai Bírósághoz fordul, mivel az nem téríttette vissza az Olympic Airways számára 1998 és 2002 között jogellenesen folyósított, legalább 160 millió eurós állami támogatást.

2.7. Postai szolgáltatások

61. A postai ágazat jelentős változásokon megy keresztül: megváltoztak a fogyasztói igények, szervezeti változások történtek, fokozatosan nyit a piac és előre tör az automatizálás, az új technológiák, illetve az elektronikus ágazat. Ebben a piaci környezetben a bizottsági politika alappillére egyrészt az egyetemes szolgáltatóknak nyújtott monopóliumjogokkal járó szolgáltatások fokozatos csökkentése, másrészt az egyetemes szolgáltatók általi de facto újramonopolizálás elkerülése érdekében a verseny fenntartása a postai piac liberalizált területein.

62. Az állami támogatás szabályainak a postai ágazatra alkalmazását illetően a Bizottság a Chronopost [113] és az Altmark [114] ügy eredményeképpen létrejött ítélkezési gyakorlat fényében alaposabb elemzésnek vetette alá az egyetemes szolgáltatók beszámolóit, hogy meggyőződjön róla, nem fordult-e elő túlkompenzáció, illetve keresztfinanszírozás. A Bizottság különösen a postai szolgáltatók által a költségeknek az egyetemes és egyéb szolgáltatások közötti megosztására, valamint a közszolgáltatások anyagi terheinek kiszámítására alkalmazott módszereket vizsgálta.

63. A Bizottság az általános gazdasági érdekű szolgáltatások fejében nyújtott ellentételezést – a 2005-ös közösségi keretszabállyal[115] összhangban – csak abban az esetben nyilvánította az állami támogatás szabályaival összeegyeztethetőnek, ha a támogatás összege nem haladja meg a közszolgáltatási kötelezettség költségeit (és amennyiben a 2005-ös keretszabályban lefektetett egyéb feltételek is teljesülnek)[116].

64. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtó postai szolgáltatóknak megítélt támogatás összeegyeztethetőségének értékelése mellett a Bizottság azt is vizsgálta, vajon a postai szolgáltatások élveznek-e más előnyöket is. A „France; Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste” ügyben[117] például a Bizottság azt ajánlotta, hogy Franciaország 2008 végéig szüntesse meg a francia posta – mint közszervezet – által élvezett korlátlan állami garanciát.

65. Végül a Bizottság – annak ellenőrzésén túlmenően, hogy a postai szolgáltatóknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások körén kívüli versenypiacokon tevékenységet kifejtő leányvállalatai részesülnek-e kereszttámogatásban – továbbra is biztosította, hogy e leányvállalatok ne kaphassanak állami támogatást. A „ DHL Leipzig – Halle Airport” ügyben[118] például a Bizottság úgy határozott, hogy eljárást indít annak megállapítására, vajon Szászország és az állami tulajdonú lipcsei repülőtér nem magánbefektetőként jártak-e el, amikor a DHL számára infrastruktúrát és az éjszakai járatok tilalma esetére garanciákat biztosított.

3. Az Európai Versenyhatóságok Hálózata és a nemzeti bíróságok – AZ EGYÜTTMűKÖDÉS ÁTTEKINTÉSE

66. A 2006-os volt a második olyan teljes év, amely az 1/2003 rendeletben felállított végrehajtási rendszer alkalmazásának jegyében telt. Tovább erősödött egyrészt az Európai Versenyhatóságok Hálózatának tagjai – azaz az uniós tagállamok versenyhatóságai – és a Bizottság, másrészt a nemzeti bíróságok és a Bizottság közötti együttműködés.

3.1. Általános áttekintés

67. Az Európai Versenyhatóságok Hálózatának (EVH) tagjai között egyedi ügyekben folytatott együttműködés a nemzeti versenyhatóságok két alapkötelezettsége köré szerveződik: nevezetesen hogy mind az új eljárások indításáról, mind a végleges határozat meghozatala előtt értesítik a Bizottságot. A Bizottság a nemzeti versenyhatóságok által mintegy 150 ügyben indított új vizsgálatról kapott értesítést. Néhány panaszt a Bizottság a nemzeti versenyhatóságokhoz utalt, amelyek hajlandóak voltak a felmerült kérdések nyomon követésére, míg korlátozott számú esetben a nemzeti versenyhatóságok kifejezetten olyan, a versennyel kapcsolatos, gyanítható problémákra hívták fel a Bizottság figyelmét, amelyek vélhetőleg számos tagállamot érintenek.

68. A Bizottság a korábbi együttműködési rendelkezések, vagy szolgálatai alapján - informális alapon – a nemzeti versenyhatóságoktól beérkezett mintegy 125 ügyben végzett felülvizsgálatot vagy adott tanácsot. Mindezidáig a Bizottság nem élt az 1/2003 rendelet 11. cikkének (6) bekezdése szerinti eljárás kezdeményezésének lehetőségével, hogy a versenyjogi szabályok következetes alkalmazásának biztosítása érdekében megszüntesse valamelyik nemzeti versenyhatóság jogkörét.

69. Az Európai Versenyhatóságok Hálózata keretében folytatott együttműködés ereje és a benne rejlő lehetőségek nem korlátozódnak csupán az 1/2003 rendeletben lefektetett jogi kötelezettségekre. Az EVH emellett hasznos fórumot jelent, ahol összehangolják az uniós versenyhatóságok végrehajtási intézkedéseit, az ügyek kezdetétől fogva biztosítják a következetességet, és megtárgyalják az általános szakpolitikai kérdéseket. 2006. folyamán e munka négy különböző fórum keretében folyt. A Versenypolitikai Főigazgatóság főigazgatója találkozott valamennyi nemzeti versenyhatóság vezetőjével az Európai Versenyhatóságok Hálózatának éves tanácskozása keretében, ahol jóváhagyták az EVH engedékenységi mintaprogramját. A Bizottság emellett rendszeresen találkozott a nemzeti versenyhatóságokkal „plenáris ülések” keretében is, amelyek során megvitatták az antitröszt-politikához kapcsolódó általános kérdéseket. Hat munkacsoport foglalkozott továbbá bizonyos meghatározott kérdésekkel, például az ágazati vizsgálatokkal vagy az erőfölénnyel való visszaéléssel, az EVH 15 ágazati alcsoportja pedig egyes meghatározott ágazatoknak szentelte munkáját[119].

3.2. Az uniós versenyjogi szabályok alkalmazása az uniós nemzeti bíróságok által

70. Az 1/2003 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a nemzeti bíróságok felkérhetik a Bizottságot arra, hogy átadja a birtokában lévő információkat, illetve hogy az uniós versenyjog alkalmazására vonatkozó kérdésekben véleményt adjon. 2006-ban a Bizottság egy esetben adott véleményt egy holland bíróság számára, egy másik esetben pedig egy belga bíró részére. Az év végén még folyamatban volt egy svéd bírótól érkezett felkérés is.

71. Az 1/2003 rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok a nemzeti bíróságok által hozott valamennyi olyan írásbeli ítélet másolatát kötelesek a Bizottságnak eljuttatni, amelyekben a Szerződés 81. vagy 82. cikkének alkalmazásáról döntöttek. A Bizottsághoz 2006. folyamán mintegy 30 ítélet másolatát küldték meg, s ezeket – amennyiben a továbbító hatóság nem nyilvánította bizalmasnak őket – feltették a Versenypolitikai főigazgatóság honlapjára is.

72. Az 1/2003 rendelet 15. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy amennyiben az EK-Szerződés 81. vagy 82. cikkének egységes alkalmazása megkívánja, a Bizottság saját kezdeményezésére írásbeli észrevételeket nyújthat be a tagállamok bíróságainak, valamint az érintett bíróság hozzájárulásával szóbeli észrevételeket is tehet. A Bizottság az 1/2003 rendelet hatályba lépése óta első ízben 2006-ban élt ezzel az „amicus curiae” lehetőséggel, amikor a Cour d'appel de Paris-nak a gépjárművekre vonatkozó csoportmentességi rendelettel[120] kapcsolatban nyújtotta be észrevételeit.

73. Az uniós versenyjogi szabályok hatékony és egységes alkalmazásának biztosítása szempontjából nagy jelentősége van a nemzeti bírák folyamatos képzésének és továbbképzésének. 2002. óta a Bizottság minden évben számos képzési projekt társfinanszírozásában vett részt. Így történt ez 2006-ban is, amikor 15 olyan képzési projekt társfinanszírozására került sor, amelyben valamennyi 25 tagállam nemzeti bírái részt vettek.

4. Nemzetközi tevékenységek

74. Románia és Bulgária 2007. januári csatlakozásának utolsó szakaszában a Bizottság szigorúan figyelemmel követte a tagságra való felkészülést és segítette a versenyszabályok végrehajtását. A Bizottság felülvizsgálta azokat az állami támogatással kapcsolatos intézkedéseket, amelyekről Bulgária és Románia a csatlakozási szerződésben megállapított, már meglévő támogatási mechanizmussal összhangban értesítés küldött. A Bizottság továbbra is segítette Horvátországot és Törökországot, valamint a nyugat-balkáni országokat, hogy saját versenyjogukat még inkább összehangolják az uniós jog versenyre vonatkozó szabályaival.

75. A Bizottság folytatta a számos versenyhatósággal – különösen a Közösség főbb kereskedelmi partnereivel – folytatott kétoldalú együttműködést is. Az Egyesült Államokkal, Kanadával és Japánnal – a versenyt illetői kérdések tárgyában kötött, elkötelezett együttműködési megállapodások alapján – folytatott együttműködés részét képezte a kapcsolattartás egyes ügyekben, a végrehajtási lépések összehangolása és a jogorvoslatokról folytatott eszmecsere. A Versenypolitikai Főigazgatóság felajánlotta, hogy segíti Kínát és Oroszországot versenyjoguk kidolgozása folyamán.

76. A többoldalú együttműködés keretében a Versenypolitikai Főigazgatóság továbbra is vezető szerepet játszott az Európai Versenyhatóságok Hálózatában, ahol tagja az irányítócsoportnak, társelnöke a kartell munkacsoportnak, valamint aktív tagja az összefonódásokkal, a versenypolitika végrehajtásával, illetve az egyoldalú magatartással foglalkozó munkacsoportnak is. A Versenypolitikai Főigazgatóság emellett a 2006-os évben is aktívan részt vett az OECD Versenybizottságában, és hozzájárult az ott folyó munkához.

5. Intézményközi együttműködés

77. A Bizottság 2006-ban is együttműködött a többi közösségi intézménnyel és szervvel.

78. Az Európai Parlament saját kezdeményezésére minden évben jelentést tesz közzé a Bizottság éves versenypolitikai jelentésével kapcsolatban[121]. A Bizottság emellett részt vett az Európai Parlamentnek a Bizottság szakpolitikai kezdeményezéseiről – például az állami támogatások reformjáról és a közösségi antitröszt-szabályok megsértése miatt indított kártérítési keresetekről szóló zöld könyvről – tartott vitáiban is. A versenypolitikáért felelős biztos a versenypolitikai kérdések megvitatása céljából rendszeres eszmecserét folytat az illetékes parlamenti bizottságokkal. A gazdasági és monetáris ügyekért felelős bizottság rendszeresen megkapja a közösséget érintő, végrehajtás alatt álló határozatok tárgyát képező listát, valamint tájékoztatják a versenypolitikát érintő főbb szakpolitikai kezdeményezésekről is. Végezetül a Bizottság – a szóbeli és írásbeli parlamenti kérdésekre[122], illetve petíciókra adott válaszai révén – szoros együttműködést folytat az Európai Parlament képviselőivel és az európai ombudsmannal is.

79. A Bizottság ugyancsak szoros együttműködést folytat a Tanáccsal is: értesíti a versenypolitika területén tett jelentősebb szakpolitikai kezdeményezésekről, többek között az állami támogatások reformjáról és a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó ágazati vizsgálatokról, valamint részt vesz tanácsi munkacsoportokban is.

80. A Bizottság a főbb szakpolitikai kezdeményezésekről tájékoztatja továbbá az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot és a Régiók Bizottságát is, és részt vesz az általuk – például az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak a Bizottság éves versenypolitikai jelentéséről szóló éves jelentésének elfogadásával kapcsolatban – tartott vitákban.

[1] SEC(2007)0860.

[2] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_hu.html

[3] Bizottsági közlemény a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről, HL C 298., 2006.12.8.

[4] Bizottsági közlemény a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről, HL C 45., 2002.2.19.

[5] Iránymutatás az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírság megállapításáról, HL C 210., 2006.9.1.

[6] A Bizottság által 2005. decemberében elfogadott zöld könyv megtalálható az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/actionsdamages/documents.html

[7] Az EGSZB véleménye megtalálható az alábbi holnapon: http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\int\int306\ces1349-2006_ac.doc&language=HU

[8] A Bizottság 2007-re szóló jogalkotási és munkaprogramja megtalálható az alábbi honlapon: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/hu/com/2006/com2006_0629hu01.pdf

[9] A Bizottságnak a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról szóló rendeletre vonatkozó javaslata, COM(2003) 644 végleges.

[10] A Bizottságnak a COMP/38.620 sz., hidrogén-peroxid és perborát ügyben 2006. május 3-án hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.645 sz., m etakrilátok ügyben 2006. május 31-én hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.456 sz., Bitumen Nederland ügyben 2006. szeptember 13-án hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.121 sz., s zerelvények ügyben 2006. szeptember 20-án hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.907 sz., acélgerendák (új határozat) ügyben 2006. november 8-án hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.638 sz., s zintetikus gumi (BR/ESBR) ügyben 2006. november 29-én hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/39.234 sz., ö tvözeti felár (új határozat) ügyben 2006. december 12-én hozott határozata.

[11] Ez a szám nem tartalmazza azokat a vállalkozásokat, amelyek az engedékenységi közlemény értelmében együttműködésük fejében mentességet kaptak a bírságok alól.

[12] A COMP/38.784 sz., Telefónica ügy.

[13] A COMP/37.966 sz., Distrigaz ügy, lásd a Bizottság MEMO/06/197 (2006.5.16.) sz. sajtóközleményét.

[14] A COMP/38.113 sz., Prokent/Tomra ügy.

[15] A Bizottságnak a COMP/38.381 sz., De Beers ügyben 2006. február 22-én hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.173 sz., FA Premier League ügyben 2006. március 22-én hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.348 sz., Repsol CPP ügyben 2006. április 12-én hozott határozata; A Bizottságnak a COMP/38.681 sz., a cannes-i megállapodás meghosszabbításáról szóló megállapodás ügyben 2006. október 4-én hozott határozata.

[16] Lásd T-44/00 sz., Mannesmannröhren-Werken AG ügy [2004] ECR II-2223, 65. bek.

[17] Lásd az 1993. évi XXIII. jelentést a versenypolitikáról, 207. pont.

[18] A Tanács 2004. január 20-i 139/2004/EK rendelete a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete) (HL L 24., 2004.1.29., 1. o.).

[19] A Tanács 1989. december 20-i 4064/2004/EK rendelete a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről (HL L 395. szám, 1989.12.30., 1. o.). A legutóbb a 1310/97/EK rendelettel (HL L 180., 1997.7.9., 1. o.) módosított rendelet.

[20] HL C 66., 1998.3.2., 5. o.

[21] HL C 66., 1998.3.2., 1. o.

[22] HL C 66., 1998.3.2., 14. o.

[23] HL C 66., 1998.3.2., 25. o.

[24] A Bizottságnak a COMP/M.4141 sz., Linde/BOC ügyben 2006. június 6-án hozott határozata.

[25] A Bizottságnak a COMP/M.3916 sz., T-Mobile Austria/tele.ring ügyben 2006. április 26-án hozott határozata.

[26] A Bizottságnak a COMP/M.4057 sz., Korsnäs/Assidomän Cartonboard ügyben 2206. május 12-én hozott határozata.

[27] A Bizottságnak a COMP/M.4000 sz., Inco/Falconbridge ügyben 2006. július 4-én hozott határozata.

[28] A Bizottságnak a COMP/M.4187 sz., Metso/Aker Kvaerner ügyben 2006. december 12-én hozott határozata.

[29] Iránymutatás a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló tanácsi rendelet szerint a horizontális összefonódások értékeléséről, 76–88. bekezdés (HL C 31., 2004.2.5., 5. o.).

[30] A Bizottság 2006. október 24-i 1628/2006/EK rendelete az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a nemzeti regionális befektetési támogatásokra való alkalmazásáról (HL L 302., 2006. 11.1., 29. o.).

[31] A Bizottság 2005 decemberében új regionális támogatási iránymutatásokat fogadott el a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozóan (HL C 54., 2006. 3.4., 13. o.).

[32] HL C 323., 2006.12.30., 1. o.

[33] HL C 194., 2006.8.18., 2. o.

[34] Lásd a „Közös munkával a növekedésért és a munkahelyekért – A lisszaboni stratégia új kezdete” című, 2005. február 2-i közleményt (COM(2005) 24 végleges).

[35] A Bizottság 2006. december 15-i 1998/2006/EK rendelete az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról (HL L 379., 2006.12.28.).

[36] Ez az adat nem tartalmazza a hivatalos vizsgálati eljárás indításáról szóló határozatokat, a hibajegyzékeket, a jogsértés megszüntetésére felszólító határozatokat, valamint a megfelelő intézkedésekre vonatkozó javaslatokat.

[37] HL C 70., 2002.3.19., 8. o.

[38] Az N 245/2006 sz., LG Philips LCD Poland Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 246/2006 sz., Ohsung [Dong Seo] Display Poland Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 247/2006 sz., Lucky SMT Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 248/2006 sz., Dong Yang Electronics Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 249/2006 sz., Heesung Electronics Poland Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 250/2006 sz., LG Chem Poland Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 251/2006 sz., LG Innotek Poland Sp. z o.o ügy (még nem tették közzé), az N 256/2006 sz., LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o – háztartási készülékek ügy (még nem tették közzé), az N 257/2006 sz., LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o– televíziós készülékek ügy (még nem tették közzé).

[39] Az N 17/2006 sz., First Solar GmbH ügy (HL C 259., 2006.10.27., 13. o.).

[40] Az N 409/2006 sz., HighSi GmbH ügy (még nem tették közzé).

[41] Az N 34/2006 sz., Hankook Tire Hungary Ltd ügy (HL C 232., 2006.9.27., 2. o.).

[42] Az N 121/2006 sz., Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur des programmes mobilisateurs pour l'innovation industrielle (még nem tették közzé).

[43] Az N 193/2006 sz., n agymértékű K+F támogatás a Rolls Royce et al. számára – környezetbarát motor ügy (még nem tették közzé).

[44] Az N 186/2006 sz., Soutien d'Eurocopter pour le développement d'un hélicoptère de transport moyen tonnage EC175 ügy (még nem tették közzé).

[45] Az N 708/2006 sz., Soutien de l'Agence de l'innovation industrielle en faveur du programme de R&D BioHub ügy (még nem tették közzé).

[46] A C 36/2005 sz., Investbx ügy (még nem tették közzé).

[47] Az N 9/2006 sz., kockázati tőkealapok a Mezzogiorno székhelyű innovatív kis- és középvállalkozások javára ügy (még nem tették közzé).

[48] Lásd például: NN162/A/2003 és N317/A/2006 Ausztria, a zöld elektromos áramról szóló törvény értelmében a megújuló energiaforrásokból származó elektromosáram- termelés támogatása ügy (kötelező átvételi árak) (HL C 221, 2006.9.14., 9.o.), NN162/B/2003 és NN317/B/2006 Ausztria, a zöld elektromos áramról szóló törvény értelmében a kapcsolt hő- és energiatermelés támogatása ügy (támogatási segély) (HL C 221, 2006.9.14., 9.o.).

[49] HL C 202., 2006.8.25., 9. o.

[50] HL C 209., 2006.8.31., 8. o.

[51] A 2004. február 25-i 363/2004/EK bizottsági rendelettel és a 2006. december 20-i 1976/2006/EK bizottsági rendelettel módosított, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a képzési támogatásokra való alkalmazásáról szóló 2001. január 12-i 68/2001/EK bizottsági rendelet.

[52] 2006. folyamán az alábbi két ügyben született határozat: a C 40/05 sz., Ford Genk (Belgium) ügyben és az N 653/05 sz., Webasto (Portugália ) ügyben. Három további ügyben a Bizottság 2006. végéig nem hozott végleges határozatot.

[53] Az NN 14/06 sz., Ottana Energia ügyben 2006. december 12-én hozott bizottsági határozat (nég nem tették közzé), az NN 16/06 sz., CIT ügyben 2006. júlus 7-én hozott bizottsági határozat (HL C 244., 2006.10.11., 14. o.), valamint az N 28/06 sz., Techmatrans ügyben 2006. február 20-án hozott bizottsági határozat (HL C 87., 2006.4.11. 2. o.).

[54] A Bizottságnak az N 464/05 sz., AB Kauno ügyben 2006. február 22-én hozott határozata (HL C 270., 2006.11.7., 2. o.), valamint a Bizottságnak az N 632/05 sz., Energetyka Wislosan ügyben 2006. július 19-én hozott határozata (HL C 232., 2006.9.27., 2. o.).

[55] A Bizottságnak a C 44/2005 sz., Huta Stalowa Wola ügyben 2006. december 20-án hozott határozata (még nem tették közzé).

[56] A Bizottságnak a C 3/2005 sz., FSO ügyben 2006. december 20-án hozott határozata (még nem tették közzé), a Bizottságnak a C 25/2005 sz., Frucona Košice ügyben 2006. június 7-én hozott határozata (még nem tették közzé), valamint a Bizottságnak a C 1/2005 sz., Euromoteurs ügyben 2006. április 26-án hozott határozata (HL L 307., 2006.11.7., 213. o.).

[57] Az E22/2004 sz., exporttal kapcsolatos befektetések ösztönzése ügy .

[58] A CR 57/03 sz., Tremonti Bis ügy, a CR 36/01 sz., Beaulieu Ter Lembeek ügy, a CR 8/04 sz., adópolitikai ösztönzők a tőzsdére újonnan bevezetett vállalatoknak ügy, a CR 13/B/03 sz., France Telecom – iparűzési adó rendszere ügy , valamint a CR 57/02 sz., Septies CGIA a 44. cikk szerint ügy .

[59] COM(2006) 851 végleges.

[60] A dán versenyhatóság Dánia nyugati részén avatkozott be a túlságosan magas árak és a piac manipulálása miatt, a német versenyhatóság a nagykereskedők és a Stadtwerke közti hosszú távú gázszolgáltatási megállapodások ellen, az olasz versenyhatóság pedig az értékesítési lánc alacsonyabb szintjén lévő piacon élvezett erőfölény védelme érdekében elmulasztott kapacitásnövelés ellen avatkozott be.

[61] A Bizottságnak a COMP/38.348 sz., Repsol CPP ügyben 2006. április 12-én hozott határozata.

[62] A Bizottságnak a COMP/M.3868 sz., DONG/Elsam/Energi E2 ügyben 2006. március 14-én hozott határozata.

[63] A Bizottságnak a COMP/M.4180 sz., Gaz de France/Suez ügyben 2006. november 14-én hozott határozata.

[64] HL C 324., 2005.12.21., 12. o.

[65] HL C 52., 2006.3.2., 8. o.

[66] HL C 145., 2006.6.21., 8. o. és HL C 214., 2006.9.6., 5. o.

[67] HL L 268., 2006.9.27., 37. o.

[68] A 101/2004/EK irányelvvel (HL L 338, 2004.11.13., 18.o.) módosított, a kibocsátott üvegházhatású gázok kereskedelmének rendszerét megállapító 87/2003/EK irányelv HL L 275, 2003.10.25., 32.o.

[69] A Bizottság 2005. június 13-i határozata (HL C 144., 2005.6.14., 13. o.).

[70] A Bizottságnak a COMP/M.4055 sz., Talanx/Gerling ügyben 2006. április 5-én hozott határozata.

[71] HL C 210., 2006.9.1., 12. o.

[72] HL L 366., 2006.12.21., 47. o.

[73] Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i 2002/21/EK irányelve (keretirányelv) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról (HL L 108., 2002.4.24., 33. o.); Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i 2002/19/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kiegészítő berendezéseikhez való hozzáférésről és a velük való összekapcsolódásról (hozzáférési irányelv) (HL L 108, 2002.4.24., 7. o.); Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i irányelve az elektronikus hírközlési hálózatok és AZ elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről (engedélyezési irányelv) (HL L 108, 2002.4.24., 21.o.); Az Európai Parlament és a Tanács 2002. március 7-i irányelve az elektronikus hírközlési hálózatokhoz és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó egyetemes szolgáltatásról és a felhasználói jogokról (egyetemes szolgáltatási irányelv) (HL L 108, 2002.4.24., 51.o.); Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 12-i irányelve a személyes adatok feldolgozásáról és a magánélet védelméről az elektronikus kommunikáció ágazatban (a magánélet védelméről és az elektronikus kommunikációról szóló irányelv) (HL L 201, 2002.7.31., 37.o.).

[74] „A Bizottság munkadokumentuma, nyilvános konzultáció az elektronikus hírközlési szektoron belüli, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EC európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban előzetes szabályozás alá eső jelentős termék- és szolgáltatási piacokra vonatkozó bizottsági ajánlástervezetről és a az elektronikus hírközlő hálózatok és szolgáltatások közös keretszabályozásáról”, megtalálható az alábbi honlapon: http://europa.eu.int/information_society/policy/ecomm/doc/info_centre/public_consult/review/recommendation_final.pdf

[75] A keretrendelet 7. cikke értelmében a nemzeti szabályozó hatóságoknak értesíteniük kell a Bizottságot a 18 piac nemzeti versenyjogi szempontú elemzésük eredményeiről.

[76] Lásd például a Bizottságnak az N 398/2005 sz., f ejlesztési adókedvezmények a magyarországi szélessávú szolgáltatóknak ügyben 2006. május 16-án, az N 118/2006 sz., a litvániai vidéki területeken működő szélessávú hírközlési szolgáltatások fejlesztése ügyben 2006. június 7-én, az N 264/05 sz., s zélessávú szolgáltatás Toszkána számára ügyben 2006.9.13-án, valamint az N 222/2005 sz., a szardíniai digitális szakadék áthidalásához nyújtott támogatás ügyben 2006.6.7-én hozott határozatát.

[77] A Bizottságnak a C 35/2006 sz., szélessávú fejlesztés Appingedamban ügyben 2006. július 19-én hozott határozata.

[78] Lásd a Ciprustól, Írországtól, Máltától, Spanyolországtól és Szlovéniától érkezett értesítéseket. Az ír szabályozó hatóság ezzel szemben a nemzeti bíróság előtt folyó eljárás során visszavonta a „jelentős piaci erő” megjelölést.

[79] A Bizottságnak a COMP/M.3916 sz., T-Mobile Austria/tele.ring ügyben 2006. április 26-án hozott határozata. Lásd még a fenti 16. bekezdést.

[80] Lásd még a fenti 12. bekezdést.

[81] A Bizottságnak a COMP/M.4297 sz., Nokia/Siemens ügyben 2006. november 13-án hozott határozata.

[82] A Bizottságnak a COMP/M.4214 sz., Alcatel/Lucent ügyben 2006. július 24-én hozott határozata.

[83] A Bizottság 2002. szeptember 16-i 2002/77/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről (HL L 249., 2002.9.17., 21. o.).

[84] A C33/2006 sz., a digitális földfelszíni televíziózás (DVB-T) bevezetése Bajorországban ügy, lásd az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-33-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[85] A C34/2006 sz., a digitális földfelszíni televíziózás (DVB-T) bevezetése Észak Rajna Vesztfáliában ügy, lásd az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-34-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[86] Az N111/2006 sz., Aide à la TNT dans les régions sans simulcast ügy, lásd az alábbi honapon: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n111-06.pdf; az N546/2006 Fonds d'aide à des particuliers sous conditions de ressources dans la perspective de la fin de la radiodiffusion analogique, lásd az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n546-06.pdf

[87] Az N270/2006 sz., a nyílt API-val rendelkező digitális dekóderekhez nyújtott állami támogatások ügy, lásd az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/N-270-2006-en-WLWL-24.01.2007.pdf

[88] A Bizottság közleménye az állami támogatás szabályainak a közszolgálati műsorszolgáltatókra történő alkalmazásáról, HL C 320., 15.11.2001, 5. o.

[89] Lásd a Bizottságnak a portugál közszolgálati műsorszolgáltatás állami támogatására vonatkozó szabályok alkalmazásáról 2006 júliusában hozott határozatát (állami támogatás, NN 31/2006 – Portugália).

[90] Lásd a Bizottságnak a portugál közszolgálati műsorszolgáltató (RTP) általános finanszírozási rendszerével kapcsolatos, a meglévő támogatásra vonatkozó vizsgálat lezárásáról szóló határozatát (állami támogatás, E 14/2005 – Portugália).

[91] Lásd a Bizottságnak a holland közszolgálati műsorszolgáltatók ad hoc finanszírozásáról szóló, 2006-ban elfogadott határozatát (állami támogatás, C 2/2004 – Hollandia).

[92] A COMP/38.173 sz, a médiajogok közös értékesítése az FA Premier League számára ügyet az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_76.html#i38_173

[93] A COMP/37.398 sz., az UEFA Bajnokok Ligája kereskedelmi jogainak közös értékesítése ügy (HL L 291., 2003.11.8., 25. o.) és a COMP/37.214 sz., a német Bundesliga médiajogainak közös értékesítése ügy (HL L 134., 2005.5.27., 46. o.).

[94] A COMP/M.4066 sz., CVC/SLEC ügy, lásd az alábbi honlapon: http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/index/ m81.html#m_4066

[95] A Bizottság közleménye a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez, a Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához a filmművészeti és más audiovizuális alkotásokkal kapcsolatos bizonyos jogi szempontokról (COM(2001) 534 végleges, 2001.9.26., HL C 43., 2002.2.16.).

[96] Az NN 84/05 sz. ügy: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-84-2004-WLWL-fr-22.03.2006.pdf

[97] Az N 461/05 sz. ügy: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2005/n461-05.pdf

[98] Az N 695/06 sz. ügy: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2006_690.html#695

[99] A COMP/38681 sz., a cannes-i megállapodás ügy , a kötelezettségvállalásokhoz lásd az alábbi honlapot: http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38681/commitments.pdf Lásd még a 2006. október 4-i IP/06/1311 sajtóközleményt.

[100] A 2006. február 7-i MEMO/06/63 sajtóközlemény.

[101] A 2006. december 6-án elfogadott, N 400/2006 sz., Olaszország, valamint az elfogadás előtt álló N 573/2005 sz., Dánia ügyben hozott határozat.

[102] Lásd a Bizottságnak a 2006. május 16-án elfogadott, N 604/2005 sz. határozatát (HL C 209., 2006.8.31.) és a 2006. július 19-én elfogadott, N 556/2005 sz. határozatát (HL C 207., 2006.8.30.).

[103] A Bizottság 2006. február 2-i, N 565/2005 sz. határozata, C(2006) 457 végleges.

[104] A Bizottság 2006. június 7-i, N 622/2005 sz. határozata, C(2006) 2077 végleges.

[105] Az N 478/2004 sz. ügy, 2006.6.7. (OJ C 209., 2006.8.31.).

[106] OJ L 269., 2006.9.28., 1. o.

[107] Az Európai Parlament és a Tanács 847/2004/EK rendelete (2004. április 29.) a tagállamok és harmadik országok közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások tárgyalásáról és végrehajtásáról (HL L 157., 2004.4.30., 7. o.).

[108] A Bizottságnak a 2006. május 31-én elfogadott C(2006) 2009 és 2006. június 20-án elfogadott C(2006) 2010 határozata.

[109] Cyprus Airways (HL C 113., 2006.5.13., 2. o.).

[110] Nevezetesen Máltával kapcsolatosan (a november 22-én elfogadott N640/06 sz. határozat).

[111] Nevezetesen a hat kis írországi repülőtérrel kapcsolatos tőkekiadások ügyében (a szeptember 26-án elfogadott N353/06 sz. határozat).

[112] A november 22-én elfogadott DHL Leipzig – Halle Airport határozat.

[113] A C-83/01 P sz., a C-93/01 P sz. és a C-94/01 P. sz. Chronopost SA egyesített ügyek [EBHT 2003., I-6993.].

[114] A C-280/00. sz. Altmark Trans GmbH ügy [EBHT 2003., I-7747].

[115] A közszolgáltatással járó, ellentételezés formájában nyújtott állami támogatásról szóló közösségi keretszabály (HL C 297., 2005.11.29., 4. o.).

[116] Lásd például az N 165/2005 sz., a Post Office Limited (POL) vidéki hálózatának finanszírozásához 2006–2008 között nyújtott állami támogatás ügyet (HL C 141., 2006.6.16., 2. o.) és az N 642/05 sz., a Posten AB számára fizetési alapszolgáltatások és készpénzeszközökkel kapcsolatos szolgáltatások fejében nyújtott állami támogatás ügyet.

[117] Az E 15/2005 sz., Recommandation proposant l'adoption de mesures utiles concernant la garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste ügy (még nem tették közzé).

[118] Az N 227/2006 sz., DHL – Leipzig Halle Airport ügy (HL C 48, 2007.3.2., 7.o.).

[119] Bankszektor, értékpapír-piac, biztosítás, élelmiszeripar, gyógyszeripar, szakmai szolgáltatások, egészségügy, környezetvédelem, energia, vasút, tengeri közlekedés, gépjárműipar, távközlés, média, illetve sport.

[120] A Bizottság 2002. július 31-i 1400/2002/EK rendelete a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról (HL L 203., 2002.8.1., 30. o.).

[121] 2006-ban ez a Lipietz előadó által a Bizottság 2004. évi versenypolitikai jelentéséről készített jelentésére vonatkozott.

[122] 2006-ban a Bizottságnak címzett, megközelítőleg 551 írásbeli és 66 szóbeli kérdés vonatkozott a versenypolitikára (illetve annak egyes vetületeire).