HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 376/32

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az Euromed-térség reprezentatív civil társadalmainak támogatása (saját kezdeményezésű vélemény)

2011/C 376/06

Előadó: Dimitris DIMITRIADIS

Felelős: Guy HARRISON

2011. június 16-én az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Az Euromed-térség reprezentatív civil társadalmainak támogatása.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Külkapcsolatok” szekció 2011. szeptember 8-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2011. szeptember 21–22-én tartott, 474. plenáris ülésén (a szeptember 21-i ülésnapon) 163 szavazattal 6 ellenében, 17 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Összefoglalás és következtetések

1.1 Észak-Afrika és a Közel-Kelet országai 2010 vége óta politikai rendszerük soha nem látott és történelmi jelentőségű változásának tanúi, amit heves, minden társadalmi réteg és számos civil társadalmi szervezet nagy erejű részvételével zajló népfelkelések váltottak ki.

1.2 Az EGSZB ennek kapcsán teljes mértékben elutasítja az erőszak alkalmazását a demonstrálókkal szemben, amit a dél- és a kelet-mediterrán térség országaiban (elsősorban Szíriában és Líbiában) figyelhettünk meg, és felkéri az európai és nemzetközi szervezeteket, hogy hozzanak meg minden lehetséges intézkedést annak érdekében, hogy véget vessenek az emberi jogok, köztük a szakszervezeti jogok megsértésének.

1.3 Az arab felkelés előtt az uniós politika fantáziátlan volt, nem értette meg a helyi társadalmak sajátosságait, és figyelmen kívül hagyta a helyi erkölcsöket, szokásokat és hagyományokat. Az uniós testületek nem vették igénybe az EGSZB és az RB szolgálatait, ami pedig fontos lehetőséget jelentett volna az EU számára ahhoz, hogy hasson a helyi civil szervezetekre és helyi önkormányzatokra.

1.4 Az euromediterrán térségben várhatóan kialakuló új társadalom – amint az a civil társadalom dinamizmusából is látszik – egyénre szabott, rugalmas és intelligens reakciót követel meg az EU részéről. Erre való tekintettel az EGSZB üdvözli az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatát és aktualizálását, és különösen azt, hogy immár hangsúlyt helyeznek a feltételesség és a differenciálás elvére, valamint a civil társadalom támogatását szolgáló intézkedésekre. (1)

1.5 Az EU-nak, a régió legjelentősebb segélyfolyósítójának nemcsak ahhoz kell ragaszkodnia, hogy kétoldalú megállapodásaiban szerepeljen a demokratikus szabadságjogok és a személyhez fűződő jogok védelme, hanem feltétlenül azok megvalósításához is. Az utóbbival kapcsolatos európai uniós politika korábban nem volt megfelelő. Ezen túlmenően az EGSZB kéri, hogy az ország irányításának értékelésekor vegyék figyelembe a civil társadalom kezeléséhez (jogi keret, kapacitásépítés, párbeszéd stb.), az emberi jogokhoz, valamint a gazdasági, szociális és kulturális jogokhoz kapcsolódó kritériumokat.

1.6 Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot, hogy támogassa a helyi jogi intézményeket, és fejlesszen ki képzési és oktatási programokat a bírák és a jogászok számára. Az átlátható igazságszolgáltatás a demokrácia egyik feltétele.

1.7 Az EGSZB alapvetőnek tartja a szubregionális fejlesztést és a dél–dél együttműködésnek az EU közvetítése melletti továbbfejlesztését. Sürgeti ezért az Európai Bizottságot, hogy az európai országokban és a világ más részein szerzett tapasztalatai alapján haladéktalanul kezdeményezzen eljárásokat és tegyen gyakorlatias javaslatokat.

1.8 Az EGSZB támogatja ezenkívül az Unió a Mediterrán Térségért (UMT) szerepének és küldetésének újradefiniálását. Az Unió a Mediterrán Térségért regionális testület csak akkor válhat hasznossá, ha – az eredeti szándéknak megfelelően – konkrét kedvezményezetteknek/címzetteknek szánt konkrét és átlátható, a helyi civil társadalmak részvételével futó programjai vannak, illetve az állami és a magánszektorral, valamint a pénzügyi intézményekkel együttműködésben felelős a különböző európai regionális politikák és finanszírozás helyi szintű koordinálásáért. Az is fontos, hogy állandó mechanizmusokat biztosítson a civil társadalomnak a kezdeményezésbe történő bevonására. Az EGSZB azonnali döntést kér az Unió a Mediterrán Térségért szerepéről, küldetéséről, szervezetéről és finanszírozásáról.

1.9 A nők és a fiatalok központi szerepet töltöttek be az ezekhez a történelmi jelentőségű változásokhoz vezető folyamatban: a legmodernebb közösségi hálózati eszközöket használva hatékonyan járultak hozzá a helyi társadalmak lelkesítéséhez és mozgósításához. Fontos fenntartani a lendületet, illetve biztosítani azt, hogy ez a két csoport amellett, hogy teljes mértékben élvezi politikai, polgári, gazdasági és szociális jogait, teljes értékű szerepet töltsön be a társadalmi élet minden területén.

1.10 Az EGSZB az uniós finanszírozású projektek és az EU által nyújtott támogatás hatékonyságának fokozását kéri, hogy a jövőben jelentősebb előrelépést lehessen elérni. Az uniós finanszírozási eljárások bonyolultsága miatt számos olyan nem állami szereplő nem jut forráshoz, aki a legjelentősebb potenciállal bír, de ugyanakkor a legnagyobb szüksége volna a támogatásra, és jelenleg nem rendelkezik a finanszírozás megpályázásához szükséges szakértelemmel. A kezdeményezésnek egyebek mellett azt kell céloznia, hogy – például az EU-képviseleteken nyújtott képzéssel – segítse a szervezeteket a források megszerzésében.

1.11 Az EGSZB elviekben egyetért az Európai Bizottság bevándorlási, menekültügyi és az emberek szabad mozgásával kapcsolatos politikáival, de úgy véli, hogy konkrét és szigorú intézkedésekre van szükség az illegális bevándorlás és az embercsempészet elleni küzdelem érdekében. Ezek között lennie kellene olyanoknak is, amelyek előmozdítják a regionális fejlesztést és a társadalmi kohéziót a partnerországokban.

1.12 Az EGSZB felkéri a tagállamokat, hogy vállaljanak szolidaritást az EU azon mediterrán tagállamaival, amelyekre migrációs nyomás nehezedik.

1.13 Az EGSZB úgy véli, hogy az uniós tagállamokba áramló bevándorlási hullámot csak úgy lehet megfékezni, ha konkrét, a gazdaságuk versenyképességének fokozását, a helyi kkv-k és a mezőgazdaság, a regionális fejlődés és a társadalmi kohézió támogatását, valamint az elszigetelt régiók megnyitását célzó gazdasági és szociális támogatási programokon alapulva gyakorlati segítséget nyújtunk az észak-afrikai és közel-keleti társadalmaknak.

1.14 Az EGSZB ezenkívül úgy véli, hogy a déli partnerországok gazdaságában a mezőgazdasági ágazatnak – és általában a vidékfejlesztésnek – középponti szerepe van a helyi fejlődésben és a fiatal munkaerő-állomány számára történő munkahelyteremtésben. Ez az ágazat a szóban forgó országokat sújtó jelenlegi élelmiszerválság megoldásához is alapvető, és ezért prioritásként kezelendő. A megújuló energiával kapcsolatos iparágak eközben olyan, hatalmas potenciállal rendelkező területet jelentenek, amely a foglalkoztatás, a társadalmi fejlődés és az éghajlatváltozás hatásainak csökkentése terén a Földközi-tenger mindkét partján fontos eredményeket hozhat.

1.15 Az EGSZB úgy véli, hogy a munkaadók és a munkavállalók közötti szociális párbeszédet fokozni kellene a mediterrán térségben, illetve hogy a „Munkaadók” és a „Munkavállalók” csoport hozzájárulhatna e célkitűzés eléréséhez. Az EGSZB ezenkívül kéri, hogy a strukturált szociális párbeszédet egy társadalmi fórum segítségével mozdítsák elő. Az EGSZB a jövőben is szorosan együttműködik az ILO-val a szociális párbeszédnek a régióban történő ösztönzése érdekében.

1.16 Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság arra irányuló tervét, hogy 2013-ig több mint egymilliárd euró összegű forrástöbbletet biztosítson a régió sürgető szükségleteinek kielégítésére. Felkéri az Európai Bizottságot, hogy a finanszírozást egy olyan konkrét politikai és szociális kereten belül fogja össze a kedvezményezett országokban, amely előmozdítja a demokratikus elvek érvényesülését, a politikai és szakszervezeti szabadságjogokat, az oktatás és az egész életen át tartó tanulás továbbfejlesztését, a környezet védelmét és az EU mediterrán tagállamaival való politikai együttműködés szélesítését és elmélyítését.

1.17 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy ebben a törekvésben alapvető szerep jut a tagállamok szociális partnereinek, civil társadalmi szervezeteinek és gazdasági és szociális tanácsainak azáltal, hogy megosztják tapasztalataikat és ismereteiket, terjesztik az információt, teljesítményt értékelnek, átadják a szaktudást, valamint adminisztratív erőforrásokat biztosítanak. Az EGSZB kész az Európai Bizottsággal és a főképviselővel/európai bizottsági alelnökkel együttműködésben konkrét projekteket indítani a civil társadalom támogatása és megerősítése érdekében.

1.18 A civil társadalmat uniós szinten képviselő testületként az EGSZB az alábbi intézkedéseken keresztül vállalhat aktív részt a mediterrán térség társadalmaival való együttműködés új európai keretében:

— a régió civil társadalma helyzetének dokumentálása a szereplők széles körével folytatott nyílt, demokratikus és rendszeres párbeszéd segítségével;

— támogatás abban, hogy konkrét kritériumokat és eljárásokat határozzanak meg ahhoz, hogy mely szervezetek ismerhetők el a társadalom egy szektorának valódi képviselőjeként;

— a független és reprezentatív civil társadalom kapacitásépítési törekvéseinek szakértelemmel való támogatása számos olyan területen, mint például a szociális párbeszéd vagy a gazdasági és szociális jogok;

— a helyi gazdasági és szociális tanácsok segítése a részvételi demokráciával kapcsolatos szaktanácsadással;

— részvétel a társadalmi-gazdasági szervezetek megszilárdítását célzó európai bizottsági programokban.

1.19 Az EGSZB alapvetőnek tartja az uniós intézményekkel való együttműködést a dél-mediterrán országok kialakulóban lévő civil társadalmi szervezeteinek támogatásában. Az EGSZB módosítani fogja az euromediterrán gszt-k és hasonló intézmények hálózatát, és a jövőben is előmozdítja a regionális együttműködést e hálózaton keresztül, tiszteletben tartva ennek során a feltételesség és a differenciálás – a felülvizsgált európai szomszédságpolitikában rögzített – elvét.

2. Tanuljunk a múltból

2.1 Az Európai Unió eddigi tevékenységének kritikai elemzése

2.1.1 A demokratikus környezet néhány kivételtől eltekintve teljes hiánya – nem mindig indokolt módon – arra késztette az EU-t, hogy politikáit pragmatikus alapokra helyezze, és olyan személyiségeket fogadjon el tárgyalópartnerként, akiket semmiképpen sem lehetett népük demokratikus képviselőinek nevezni.

2.1.2 A hivatalos európai politikák, a többi uniós intézménynek a hivatalban levő észak-afrikai és közel-keleti kormányokkal kapcsolatos álláspontja, továbbá a barcelonai folyamat politikái és gazdasági irányvonalai által jelentett kényszer alatt, erőteljesen korlátozott költségvetés mellett az EGSZB pragmatikus álláspontra helyezkedett, és együttműködött olyan gazdasági és szociális tanácsokkal és hivatalos civil szervezetekkel, amelyeknek nem mindig volt megfelelő szintű demokratikus legitimitásuk, és amelyek nem megfelelően képviselték a civil társadalmat.

2.1.3 A teljes barcelonai folyamat során az EU igen kevés kommunikációt és együttműködést folytatott a kormányok által el nem ismert civil társadalmi szervezetekkel, és így kihagyta annak a lehetőségét, hogy befolyást gyakoroljon a politikai és társadalmi fejleményekre. Az EU azonban továbbra is az egyetlen jelentős hatalom, amelynek a helyi társadalmak bizalmat szavaztak a béketeremtés, a demokratikus szabadságjogok kialakítása és meggyökereztetése, valamint a helyi gazdaságok támogatása terén.

2.1.4 Az arab felkelést megelőzően az uniós tagállamok politikai döntéshozóinak az észak-afrikai és közel-keleti országokkal kapcsolatos álláspontja bár gyakorlatias, de igen eltérő volt, és ezért képtelenek voltak megérteni, hogy milyen kritikus jelentőségű folyamat zajlik politikai, gazdasági és társadalmi szinten. Ennek megfelelően derült égből villámcsapásként érte őket az ezekhez az előre nem látott változásokhoz vezető események intenzitása és volumene.

2.1.5 Az események nyomán az EU-nak párbeszédet kell folytatnia a helyi társadalmakkal, tanulnia kell a múlt eseményeiből, meg kell értenie a helyi erkölcsöket, szokásokat és hagyományokat, az egyes társadalmak kultúráját (hiszen az minden országban eltérő), és együttműködést kell kialakítania az ebből a valódi és szabad demokratikus folyamatból megszülető kormányok támogatása érdekében.

3. Jelenlegi helyzet és kilátások

3.1 Az EGSZB úgy véli, hogy számos problémával – a helyi társadalmak évek során felgyülemlett sérelmeivel – sürgősen foglalkozni kell. Ilyen például az, hogy a termelési infrastruktúra (a termelési eszközök) felett Észak-Afrikában és a Közel-Keleten olyan csoportok rendelkeznek, amelyeknek érdekeltségeik és kapcsolataik vannak a korábbi, demográfiai legitimitással nem rendelkező rendszerrel; hogy a vagyon és a jólét egyenlőtlen módon oszlik meg; hogy az alapvető élelmiszerek ára robbanásszerűen nő, és így azokat az átlagemberek nem tudják megfizetni; hogy szükség van az egyéni jogok, valamint a szociális és szakszervezeti jogok védelmére; valamint hogy igény mutatkozik a gazdasági és társadalmi jólét, illetve az oktatás iránt.

3.2 A Földközi-tenger partján fekvő észak-afrikai és közel-keleti országok többségének jelenlegi politikai helyzetére az alábbiak jellemzők:

i. remény van arra, hogy szabad, demokratikus államok alakulnak ki;

ii. segítségre van szükségük gazdaságuk talpra állításához;

iii. tapasztalhatók annak első jelei, hogy működik néhány – már korábban is létező, illetve új – szabad civil társadalmi szervezet és társadalmi-gazdasági testület;

iv. szükségük van koordinált és jól szervezett nemzetközi támogatásra – mind az EU (amely a Lisszaboni Szerződés óta minden szükséges mechanizmussal rendelkezik a közös külpolitika folytatásához) és annak főképviselője és európai bizottsági alelnöke, mind az Európai Külügyi Szolgálat (EEAS) és más nemzetközi szervezetek (ENSZ, ILO, IMF, EBB stb.) részéről. Ennek érdekében igen hasznos lenne az euromediterrán térségre specializálódott kutatóintézetekkel (ilyen például az IPEMED vagy a FEMISE) való kapcsolatok kialakítása.

Az EGSZB szerint az EU-nak kell fellépnie.

3.3 A dél-mediterrán térség országaiban közös problémát jelent a demokrácia kialakítása és meggyökereztetése, a gazdasági és társadalmi fejlődés felgyorsítása, valamint a fiatalabb nemzedékek számára képzés és munkahelyek teremtése.

3.4 A legtöbb észak-afrikai és közel-keleti ország számára kihívást jelent, hogy a népesség többségében fiatalokból tevődik össze, ami azt jelenti, hogy a foglalkoztatás gyors bővítésével sürgősen megoldást kell találniuk társadalmuknak ezen magas termelékenységű eleme számára. A megfelelő képzési és oktatási programokat ezért fel kellene lendíteni, és ezzel párhuzamosan elő kell mozdítani a polgárjogokat és a nemek közötti egyenlőséget.

3.5 A demokratikus értékek és folyamatok kialakítása csak a szabad választásokon és független politikai pártokon alapuló képviseleti demokrácia elveinek alkalmazásával, valamint a biztonságos, szabad és független feltételek mellett működő civil társadalmi és társadalmi-gazdasági szervezetek támogatása és megerősítése révén lehetséges.

3.6 Az EGSZB felkéri a tagállamokat, hogy az alábbi módokon vállaljanak szolidaritást az EU azon mediterrán tagállamaival, amelyekre migrációs nyomás nehezedik:

a) együttműködés a FRONTEX-en keresztül,

b) különleges gazdasági intézkedések bevezetése és támogatása,

c) a térségbeli partnerországok támogatása abban, hogy csökkentsék az emberi szenvedést a megcélzott országokban vagy régiókban.

3.7 Az EGSZB üdvözli, hogy az EU Miniszterek Tanácsa az arab felkelésre válaszul Bernardino León Gross spanyol diplomatát kinevezte az EU dél-mediterrán térségért felelős különleges képviselőjévé. A kinevezés egyértelmű jelét adja annak, hogy az EU fenn kívánja tartani a kezdeményezést a régióban. Az EGSZB felkéri a különleges képviselőt, hogy szorosan működjön együtt a régióban alapvető szerepet betöltő civil társadalommal, illetve hogy ennek érdekében használja fel az EU összes rendelkezésre álló csatornáját.

4. Új európai szomszédsági politikák

4.1 Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat két közös közleményét, (2) amelyek értékelik az euromediterrán kapcsolatok terén eddig elért eredményeket, és első körben megvizsgálják az arab felkelés nyomán adódó lehetőségeket és kilátásokat. Az EGSZB mindenekelőtt az alábbi megjegyzéseket kívánja tenni:

4.1.1 Az EU semmiképpen sem maradhat az események megfigyelője.

4.1.2 Az EGSZB részletesen tanulmányozta az Európai Bizottság és a főképviselő közös közleményeit, és támogatja a szövegben javasolt összes fejlesztési intézkedést. Megjegyzi azonban, hogy az EU a barcelonai folyamat 1995-ös elindítása után, mielőtt értékelte és újratervezte volna ezeket az intézkedéseket.

4.1.3 Az EU-nak haladéktalanul meg kell valósítania a demokráciát és a közös jólétet célzó új partnerséget a mediterrán térségben.

4.1.4 Egy újfajta partnerségen belül minden egyes országgal szemben külön megközelítést kell alkalmazni, amely tükrözi a politikai és társadalmi fejleményeket. Az előrehaladottabb országoknak több forráshoz kell hozzáférniük, és lehetőséget kell adni számukra arra, hogy fokozzák a politikai és gazdasági együttműködést az EU-val. Az ezekkel az országokkal fenntartott kapcsolatoknak konkrét elveken (demokrácia, a személyhez fűződő jogok védelme stb.) és meghatározott politikai célkitűzésekhez (a korrupció elleni küzdelem, független igazságszolgáltatás, önálló tájékoztató média stb.) kötött ösztönzőkön kell alapulniuk. Biztosítékokat is ki kell alakítani, hogy a finanszírozás csökkenthető vagy felfüggeszthető legyen olyan esetekben, amikor a kötelezettségvállalásokat nem, vagy nem határidőre teljesítik.

4.1.5 A szabad és tisztességes választások tartása olyan fő előfeltétele a partnerség kialakításának, amelyből nem szabad engedni.

4.1.6 A civil társadalomtól érkező helyi szintű támogatás alapvető feltétele az új demokratikus kormányok támogatásának és a gazdasági és szociális jogok biztosításának, a környezet védelmének és a társadalmi és gazdasági fejlődésnek. Az EGSZB világszerte folytatott tevékenységei során szerzett tapasztalatával, valamint tagjainak szakértelmével kész hozzájárulni ezekhez az erőfeszítésekhez. Ez konkrét támogatási intézkedéseken keresztül lenne megvalósítható az Európai Bizottsággal, az Európai Parlamenttel és a Régiók Bizottságával együttműködésben.

4.1.7 Az arab felkelés sokat köszönhet a fiatalok és a nők által a felkelésekben betöltött központi szerepnek, és ezért különös hangsúlyt kell fektetni jogaik biztosítására és arra, hogy az új demokratikus államokban is kiemelt szerephez jussanak. Az EGSZB ezért felkéri az euromediterrán térség összes országát, hogy ratifikálják a nőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetések minden formájának kiküszöböléséről szóló egyezményt.

4.1.8 A munkaadók és a munkavállalók közötti nyílt szociális párbeszédnek, amely a gazdasági és társadalmi stabilitás megőrzésének alapfeltétele, nagyon fontos szerepe lesz majd a demokrácia meggyökereztetésében és a szakszervezeti jogok biztosításában.

4.1.9 A korrupció elleni küzdelem, a helyes kormányzás biztosítása és a hatékony közigazgatás kialakítása helyénvaló és szükséges feltétele a gazdasági jólétnek és annak, hogy az országba csábítsák a demokratikus kormányokat megerősítő és új munkahelyeket létrehozó, nélkülözhetetlen közvetlen külföldi tőkebefektetéseket (FDI).

4.1.10 A régió biztonságát fokozza az, ha a mediterrán országokban a határokhoz, a migrációhoz és a menedékhez kapcsolódó mobilitási és infrastruktúra-partnerségeket alakítanak ki.

4.1.11 A kkv-k létrehozása a mediterrán térség országaiban fontos előfeltétele az egészséges szabályozói kereten belül és konstruktív pénzügyi környezetben történő gazdasági növekedésnek és munkahelyteremtésnek. Ebben az Euromediterrán Beruházási és Partnerségi Pénzügyi Eszköz (FEMIP) és az Európai Beruházási Alap (EBA) játszhatna alapvető szerepet.

4.1.12 Az írástudatlanság az észak-afrikai és közel-keleti országok egyik legsürgetőbb társadalmi problémája, amelynek kezelése érdekében kitartó erőfeszítéseket kell tenni. Ebben az Európai Unió támogató szerepet vállalhat, és ezt meg is kell tennie. Támogatnia kellene az üzleti képzést és készségfejlesztést is.

4.1.13 Az EGSZB támogatja az Európai Demokrácia Alapítvány létrehozását, amely célzott intézkedésekkel támogatná a dél-mediterrán országok demokratikus folyamatait, előmozdítva a politikai pártok és a szabad tömegtájékoztatási eszközök létrehozását, illetve mindenekelőtt megerősítve a civil társadalmat (munkaadói/munkavállalói szövetségek, civil szervezetek, gazdálkodók, női szervezetek és más szociális partnerek). Saját tapasztalata alapján az EGSZB úgy véli, hogy mindenképpen egy különleges folyamatra van szükség a civil társadalom támogatásához – mint például a javasolt Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz keretében –, és kéri az eszköznek szánt finanszírozás növelését. Az EGSZB határozottan részt kíván venni ebben az eszközben, a többi európai testülettel karöltve, és felajánlja szakértelmét. Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot arra is, hogy ismerje el azt a különleges szerepet, amit a társadalmi-szakmai szervezetek tölthetnek be az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközben, különösen a kialakítandó civil társadalmi eszközben.

4.1.14 Az EGSZB egyetért az EU-intézményekkel abban, hogy a mediterrán térségre nagyon hosszú ideje állandó feszültség jellemző az izraeli–palesztin konfliktus miatt, ami megakadályoz minden párbeszédre vagy közös fellépésre irányuló kísérletet. Kéri a főképviselőt, hogy folytassa azt a fokozott erőfeszítést, amit a kölcsönösen elfogadható megoldás érdekében fejt ki. Ebben a rendkívül kényes kérdésben az EU-nak egységesen kell fellépnie.

4.1.15 Az EGSZB támogatja az Európai Bizottságnak a kiválasztott mediterrán partnerek számára való vízumkönnyítéssel, illetve – idővel – a mobilitás, a menedék, a hazatelepítés, valamint az illegális bevándorlás és az embercsempészet elleni küzdelem terén az EU-val szorosabban együttműködni képes országok számára a vízummentesség bevezetésével kapcsolatos álláspontját.

4.1.16 Az EGSZB úgy véli, hogy mind a vallásszabadság, mind pedig a polgári szabadságjogok tiszteletben tartása alapvető emberi jog, amelyet egy vallási és politikai sokszínűség által jellemzett régióban feltétlenül védeni kell. Felkéri azokat az országokat, amelyek mindeddig nem ratifikálták a politikai, polgári és kulturális szabadságokkal, valamint a gazdasági és szociális jogokkal kapcsolatosan létező, az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatán alapuló egyetemes és regionális egyezményeket és megállapodásokat, hogy ezt haladéktalanul tegyék meg.

4.1.17 Az euromediterrán térségben a médiának kulcsfontosságú szerepe van a folyamatban levő átalakulások eredményének közvetítésében és alakításában. Az uniós támogatásnak a meglévő tömegtájékoztatási eszközök professzionalizmusának és függetlenségének javítását célzó kezdeményezésekre kell koncentrálnia, valamint javítania kell a média sokszínűségét és szabadságát elősegítő körülményeket.

5. Az eu együttműködésének fokozása a mediterrán térségbeli civil társadalommal

5.1 Az arab felkelést követően az összes európai testület – akiket váratlanul értek a fejlemények, és akiknek a humanitárius segélynyújtáson kívül nem volt más azonnali válaszadási stratégiájuk – elfogadta, hogy a jövőben az EU-nak különös figyelmet kell fordítania a civil szervezetekre és egyéb független társadalmi és szakmai testületekre.

5.2 Az Európai Bizottság és a főképviselő két közleménye már külön fejezetben foglalkozik a civil társadalomnak az európai szomszédságpolitikán (ENP) és az UMT-n keresztül történő támogatására irányuló intézkedésekkel.

6. Az európai bizottság szerepe

6.1 Segítséget kell nyújtani a dél-mediterrán országoknak abban, hogy olyan mechanizmusokat alakítsanak ki és szilárdítsanak meg, amelyek előmozdítják a civil társadalom és a társadalmi-gazdasági szervezetek megfelelő szerveződését és működését (jogszabályok, működési szabályok lefektetése, intézmények megerősítése, nyílt és mindenkire kiterjedő demokratikus párbeszéd előírása stb.).

6.2 Alapvető jelentőséggel bír a tagállamokkal folytatott együttműködés, illetve újra kell definiálni az UMT szerepét és küldetését, (3) valamint meg kell szervezni az elismert civil társadalmi szervezetek aktív részvételét az UMT-programokban.

7. Az EGSZB konkrét szerepe

7.1 Az európai civil társadalmat képviselő testületként az EGSZB az alábbi intézkedéseken keresztül vállalhat aktív részt a mediterrán térség társadalmaival való együttműködés új európai keretében:

— a dél-mediterrán országok civil társadalma helyzetének dokumentálása a szereplők széles körével folytatott nyílt, demokratikus és rendszeres párbeszéd segítségével;

— támogatás abban, hogy konkrét kritériumokat és eljárásokat határozzanak meg ahhoz, hogy mely szervezetek ismerhetők el a társadalom egy szektorának valódi, demokratikus és független módon működő, ugyanakkor más testületekkel együttműködő képviselőjeként;

— a független és reprezentatív civil társadalom kapacitásépítési törekvéseinek szakértelemmel való támogatása olyan területeken, mint a szociális párbeszéd, a gazdasági és szociális jogok, a szakképzés, a helyes kormányzás, a munkaerő-piaci egyenlőség, a fenntartható fejlődés, a társadalmi kohézió, a fogyasztóvédelem, a szövetkezetek, a kkv-k, az érdekvédelmi kapacitás, a migráció, a vidékfejlesztés és a nők jogai;

— a helyi gazdasági és szociális tanácsok segítése a részvételi demokráciával kapcsolatos szaktanácsadással;

— részvétel a társadalmi-gazdasági szervezetek megszilárdítását célzó európai bizottsági programokban.

7.2 Az EGSZB úgy véli, hogy a munkaadók és a munkavállalók közötti szociális párbeszédet fokozni kellene a mediterrán térségben, illetve hogy a „Munkaadók” és a „Munkavállalók” csoport hozzájárulhatna e célkitűzés eléréséhez azzal, hogy kommunikációs hálózatot alakítanak ki a megfelelő érdekcsoportokkal. Az EGSZB ezenkívül kéri, hogy a strukturált szociális párbeszédet egy társadalmi fórum segítségével mozdítsák elő.

7.3 Az EGSZB alapvetőnek tartja az uniós intézményekkel való együttműködést a dél-mediterrán országok kialakulóban lévő civil társadalmi szervezeteinek támogatásában – különösen a forradalmakat kirobbantó tüntetésekben közvetlenül részt vállalókéban –, hogy azok elnyerjék azt a politikai elismerést és pénzügyi támogatást, amelyre ahhoz van szükségük, hogy a jövőben is betölthessék szerepüket a demokratikus folyamatokban.

7.4 Az EGSZB már számos kiküldetést kezdeményezett a dél-mediterrán régió egyes országaiba (Tunéziába és Marokkóba). 2011 szeptemberére szimpóziumot készít elő az euromediterrán civil szervezetekkel, 2011 novemberében pedig Isztambulban tartja meg éves csúcstalálkozóját széles körű civil társadalmi részvétellel. Ajánlásait az euromediterrán együttműködésről szóló véleményeiben és állásfoglalásaiban, (4) valamint a gazdasági és szociális tanácsok és hasonló intézmények 2010-ben, Rómában tartott euromediterrán csúcstalálkozójának zárónyilatkozatában fogalmazta meg. A zárónyilatkozat olyan témákra vonatkozóan is tartalmaz néhány ajánlást, amelyek az utóbbi időben számot tarthatnak az euromediterrán térség civil társadalmának érdeklődésére; ilyen például az, hogy hozzák létre a gazdasági és szociális tanácsok és hasonló intézmények egy közgyűlését az UMT intézményi rendszerében. Olyan témák is a napirenden voltak még, mint a tisztességes munkafeltételek és a fenntartható fejlődés a mediterrán térségben, a szakképzés mint a versenyképesség és a munkahelyteremtés motorja, a méltányosabb társadalom kialakítása az euromediterrán térségben és az agrárpolitika az UMT országaiban. Az EGSZB szorosan együttműködik ezenkívül a mediterrán térségbeli EU-tagállamok gazdasági és szociális tanácsaival is.

7.5 Az EGSZB módosítani fogja az euromediterrán gszt-k és hasonló intézmények hálózatát, és a jövőben is előmozdítja a regionális együttműködést e hálózaton keresztül, amely az északi és a déli országok civil társadalmi partnerei közötti eszmecsere fóruma lehet.

Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 21-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) Közös közlemény az Európai Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Partnerség a demokráciáért és a közös jólétért a dél-mediterrán térséggel (COM(2011) 200 végleges, 2011. március 8.), illetve Közös közlemény az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Az átalakuló szomszédság új megközelítése (COM(2011) 303 végleges, 2011. május 25.).

(2) Lásd az 1. lábjegyzetet.

(3) Lásd a Régiók Bizottsága 2011. május 12-i, „A forradalmak hatásának és következményeinek kezelése a földközi-tengeri térségben” című állásfoglalását (HL C 192., 2011.7.1., 1–3. o.).

(4) Állásfoglalás a Földközi-tenger déli partján fekvő országokban kialakult helyzetről (; HL C 132, 2011.5.3., 1–2. o.); vélemény az alábbi tárgyban: „Európai kezdeményezés a demokráciáért és az emberi jogokért” (HL C 182., 2009.8.4., 13–18. o.); illetve vélemény az alábbi tárgyban: „Az egyesülési szabadság a mediterrán partnerországokban” (HL C 211., 2008.8.19., 77–81. o.).