[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 21.9.2005

COM(2005) 443 végleges

2005/0188 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló „Kapacitások” egyedi programról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS (EK-SZERZŐDÉS)

1. A JAVASLATOK HÁTTERE

Az öt egyedi programra vonatkozó javaslat a Bizottság által 2005. április 6-án elfogadott hetedik keretprogramra irányuló javaslatot[1] követi. Ennek szerkezete négy főbb egyedi program – „Együttműködés”, „Ötletek”, „Munkaerő” és „Kapacitások” – formájában került bemutatásra, melyek mindegyike megfelel az európai kutatáspolitika egy fő célkitűzésének; egy másik egyedi program a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvéseire vonatkozik A Bizottság javaslatokat terjeszt elő a hetedik keretprogramra alkalmazandó „részvételi és terjesztési szabályokra” vonatkozóan.

A politikai hátteret és a célkitűzéseket „A tudás Európai Kutatási Térségének építése a növekedés érdekében”[2] című közlemény határozza meg. E célkitűzések elérése és az egyedi programok maradéktalan végrehajtása érdekében a Bizottság által javasolt költségvetést meg kell kétszerezni.

A kutatás, a technológia, a képzés és az innováció fontos eszközei a hosszú távú és fenntartható munkahelyteremtésnek. A gazdasági növekedésnek, a versenyképességnek, az egészségnek, az életminőségnek és a környezetvédelemnek is kulcsfontosságú tényezői. A kutatási keretprogram célja – a képzés és az innováció területén megvalósuló közösségi programok mellett – a tudásalapú társadalom és gazdaság felé való haladás. A hetedik keretprogram egyedi programjainak célja – a nemzeti szinten és a magánszférában tett erőfeszítésekkel együtt – az európai kutatás színvonalában, minőségében és hatásában tapasztalható jelentősebb gyengeségek kezelése. A tudás terjesztése és átadása az európai kutatási cselekvések kulcsfontosságú hozzáadott értéke; intézkedések meghozatalára kerül sor annak érdekében, hogy az ipar, a politikai döntéshozók és a társadalom jobban hasznosíthassák az eredményeket.

Ha az Európai Unió el kívánja érni azt a célt, hogy 2010-re GDP-jének 3%-át a kutatásra fordítsa, többet kell a kutatásba fektetnie és új lendületre van szüksége. A hetedik keretprogram ehhez közvetlen finanszírozással, valamint a kutatás területén további állami és magánbefektetéseket is kiváltva járul hozzá.

Európának több kutatóra van szüksége kutatási erőfeszítéseinek fokozása és javítása érdekében. Egyéb olyan kezdeményezések mellett, mint a Kutatók Európai Chartája és a nemzeti politikai intézkedések, a hetedik keretprogram célja, hogy több embert ösztönözzön a kutatói pályára térésre és a kutatói pálya folytatására, valamint a kiemelkedő kutatótehetségek Európába vonzására.

Az európai szintű pénzügyi támogatás olyan lehetőségeket biztosít a kutatás kiválóságának és hatékonyságának javítására, amelyek nemzeti szinten nem valósíthatók meg. A hetedik keretprogram egyedi programjai az Európai Kutatási Térség további megszilárdítását jelentik azáltal, hogy új eszközök segítségével elérik az új kutatási területeken szükségeses kritikus tömeget és struktúrákat, és támogatják az ötletek, az ismeretek és a kutatók szabad mozgását is.

Az egyedi programok végrehajtása során a kutatási kiválóság megerősítését célzó európai szintű cselekvésekben rejlő lehetőségeket maximálisan kiaknázzák, nevezetesen az EU-szinten szervezett, szigorú és független pályázatértékelésen alapuló versenyeztetésen keresztül. Ez magában foglalja az Európai Unióban bárhol fellelhető kiválóság felkutatását és támogatását, valamint a jövőbeli kutatási kiválóság kapacitásainak megteremtését.

Az egyedi programok hatását más közösségi politikákkal és programokkal – különösen a strukturális alapokkal, az oktatási programokkal és a versenyképességi és innovációs programmal – kiegészítve fokozzák.

2. ELőZETES KONZULTÁCIÓ

Az egyedi programokra vonatkozó javaslatok kidolgozásakor figyelembe vették az EU intézményei, különösen az Európai Parlament és az Európai Tanács, valamint az érdekelt felek – beleértve a a kutatókat és a kutatási eredmények felhasználóit – által kifejtett álláspontokat. Ez magában foglalja a hetedik keretprogramot érintő határozatokra vonatkozó javaslattal kapcsolatban folyó vitákat és információkat, a javaslat kidolgozása során folytatott széles körű konzultációkat és a gyűjtött információkat, valamint a jövőbeli kutatási prioritások meghatározása érdekében szükséges további tevékenységeket, mint például az európai technológiai platformok által megkezdett tevékenységeket.

Az egyedi programra vonatkozó javaslat a hetedik keretprogramra irányuló javaslathoz[3] elvégzett mélyreható hatásvizsgálatra támaszkodik, amely kimutatta mindegyik javasolt egyedi program jelentős és egyedi hozzáadott értékét. Ezen túlmenően a javaslatok figyelembe veszik a keretprogram ötéves értékelésének[4] eredményeit.

3. JOGI SZEMPONTOK

Az egyedi programokra vonatkozó javaslat a Szerződés XVIII. címének 163–173. cikkein és különösen a keretprogram egyedi programok útján történő végrehajtásáról szóló 166. cikk (3) bekezdésén alapul.

4. A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSA

Az egyes javasolt határozatokhoz csatolt „jogalkotási pénzügyi kimutatások” meghatározzák a költségvetési vonatkozásokat és a humán és igazgatási erőforrásokat.

A Bizottság végrehajtó hivatal felállítását tervezi, amelyre rábíz bizonyos olyan feladatokat, amelyek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi program végrehajtásához szükségesek. E megközelítés alkalmazására kerül sor az „Ötletek” program végrehajtása esetén is (lásd a lenti 7.2. szakaszt).

5. KOHERENS ÉS RUGALMAS VÉGREHAJTÁS

5.1. Alkalmazkodás az új igényekhez és lehetőségekhez

Alapvető fontosságú, hogy az egyedi programok végrehajtása kellően rugalmas legyen ahhoz, hogy a tudományos és technológiai fejlődés élvonalában maradjon és az újonnan felmerülő tudományos, ipari, politikai és társadalmi igényekre válaszolhasson. Azok a cselekvések, amelyek lehetővé teszik, hogy a kutatók maguk határozzanak meg kutatási témákat, különösen fontosak lesznek e tekintetben. Más cselekvések esetében ez elsősorban az évente aktualizált munkaprogramokon keresztül valósul meg. Az aktualizálást a tagállamok képviselőiből álló bizottságok segítségével hajtják végre azokban az esetekben, amikor azt tervezik, hogy a bizottságok egyértelműen a munkaprogramokra összpontosítsanak. A felülvizsgálatok sürgős válaszadást igénylő – különösen előre nem látott politikai szükségszerűségből adódó – új prioritások esetében gyorsabban elvégezhetők.

Ez a többéves programozás széles körű információkon alapul annak biztosítására, hogy a támogatott tevékenységek továbbra is közvetlenül igazodjanak az ipar és az uniós politikák fokozatosan növekvő kutatási igényeihez. Külső tanácsadás igénybevételére kerül sor többek között az „Együttműködés” egyedi programon belüli mindegyik téma esetében is; eközben tekintettel lesznek a tényleges multidiszciplinaritásra, illetve a tudományos és ipari szemléletek egyensúlyára.

Az „Ötletek” programhoz egy teljesen új megközelítésen alapul, amelynek során az éves munkaprogram kidolgozásával egy független Tudományos Tanácsot bíznak meg az autonóm Európai Kutatási Tanács létrehozása részeként (lásd a lenti 7.2. szakaszt).

Könnyebb lesz – különösen az „Együttműködés” program esetében – kiegészítő külső információk, elsősorban a különböző területeken létrehozott, az ipari szempontok fontosságának biztosítása érdekében erőteljes és dinamikus szerepre szánt európai technológiai platformoktól származó információk megszerzése. A platformok által meghatározott stratégiai kutatási menetrendekben ismertetett kutatási prioritások jól tükröződnek az egyedi programokra vonatkozó javaslatokban, és a többéves programozás lényeges elemét képviselik.

Egyéb fórumok és csoportok – mint például a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) és a szociálpolitika vagy környezetpolitika területén stratégiai kutatási menetrendek átgondolására létrehozott platformok – adott területeken kellő időben tanácsot adhatnak a Bizottságnak az új prioritásokkal kapcsolatban.

A keretprogram által biztosított egyik fontos új lehetőség egy innovatív finanszírozási mechanizmus, a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus , amelynek célja, hogy elősegítse a magánszektor KTF-kiadásait az Európai Beruházási Bank (EBB) kölcsöneihez való hozzájutás javításával az olyan nagyléptékű európai cselekvések esetében, amelyeknek több finanszírozási forrást – beleértve a kölcsönöket – kell ötvözniük. Ezek a nagyszabású európai cselekvések lehetnek „közös technológiai kezdeményezések”, illetve együttműködésben végzett nagyszabású projektek, amelyeket közvetlenül a keretprogramból finanszíroznak az „Együttműködés” program keretében, valamint új kutatási infrastruktúrákra irányuló projektek a „Kapacitások” program keretében. Más nagyszabású, együttműködésen alapuló európai projektek, mint például az Eureka-projektek, szintén figyelembe vehetők a jogosultsági kritériumokkal összhangban. Az egyedi programokból az EBB-nek szánt hozzájárulás számottevően javítja az adósságfinanszírozáshoz való hozzájutást és ezáltal kiemelkedő fellendítő hatást fejt ki a KTF-célú magánbefektetésekre.

5.2. Több területet érintő kérdések

A hetedik keretprogram végrehajtásának globális koherenciáját a Bizottság biztosítja, figyelembe véve az Európai Kutatási Tanácsnak az „Ötletek” programban garantált autonómiáját és függetlenségét.

A többi egyedi program keretében a munkaprogramokat összehangolt módon vizsgálják felül a több területet érintő kérdések maradéktalan figyelembevétele érdekében. A tagállamok képviselőiből álló bizottságok fontos szerepet töltenek be azáltal, hogy segítik a Bizottságot ezen egyedi programok között és keretében a végrehajtás tényleges koherenciájának és összehangolásának biztosításában. Ez a tagállamokban a különböző összetételű bizottságok képviselői között magas szintű koordinációt feltételez.

Amennyiben a támogatandó cselekvések kiemelkedő jelentőségűek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi program szempontjából, közös pályázati felhívások kiírására kerül sor a hatodik keretprogram során szerzett tapasztalatokra alapozva. Ez különösen fontos azon kutatási témakörök esetében, amelyek az „Együttműködés” programon belül több területet érintenek; az ilyen pályázati felhívásokat pontosan meghatározzák a munkaprogramban.

A következő kérdések, amelyek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi programot is érintik, különösen jelentősek, és az összehangolt megközelítés érdekében különös rendelkezéseket kell előirányozni:

- Nemzetközi együttműködés: mindezen egyedi programok nyitva állnak a nemzetközi együttműködés előtt, és erre a célra kidolgozott cselekvéseket tartalmaznak. A keretprogram egészében stratégiai megközelítés alkamazására kerül sor az európai kutatási kiválóság és a versenyképesség előmozdítása, valamint sajátos jellegű, globális vagy regionális kérdések kölcsönös érdeket vagy előnyt jelentő megoldása érdekében. E stratégiával összhangban az egyedi programok között koherens megközelítést kell biztosítani, és a „Kapacitások” egyedi program e tekintetben jelentős szerepet tölt be.

- Kutatási infrastruktúrák: a kutatási infrastruktúráknak biztosított támogatás a „Kapacitások” program keretében valósul meg, és ez a program a többi program – nevezetesen az „Együttműködés” program – kapcsolódó kutatási tevékenységeivel összehangolt megközelítést biztosít.

- A több területet érintő politikákkal foglalkozó kutatás: a Bizottság szolgálatain belüli hatékony koordinációra vonatkozó rendelkezések meghozatalára kerül sor, különösen annak biztosítására, hogy a tevékenységek továbbra is megfeleljenek az EU-politikákban szükséges fejlődési igényeknek. E célból a többéves programozás támaszkodhat az érintett politikákkal foglalkozó különböző bizottsági szolgálatok felhasználói csoportjainak segítségére, és ebben az összefüggésben egy olyan belső struktúra felállítására kerül sor, amely biztosítja a tengertudományok és -technológiák koordinációját az érintett tematikus területek egészében.

- A kkv-k részvétele: az egyedi programokban optimalizálják a kkv-k részvételét. A „Kapacitások” programban a kkv-vonatkozású megerősített egyedi cselekvéseken kívül: a kkv-k kutatási érdekeit az „Együttműködés” program egésze képviseli, és a kkv-k számára különös jelentőséggel bíró témakörök további meghatározására kerül sor a munkaprogramokban és a pályázati felhívásokban; a „Munkaerő” programban szereplő tevékenységek külön hangsúlyt fektetnek a kkv-k részvételére; a kkv-k részt vehetnek az „Ötletek” programban is. A tervezett egyszerűsítési intézkedések és a megfelelő finanszírozási rendszer kiválasztásában tapasztalható fokozott rugalmasság különösen kedveznek a kkv-k részvételének.

- A tudás terjesztése és átadása: a kutatási eredmények felhasználásának előmozdítása iránti igény az egyedi programok egyik fontos jellemzője, különös hangsúllyal az országok, a tudományágak közötti és az egyetemektől az ipar felé történő tudásátadásra, például a kutatók mobilitásán keresztül. Jelentős ebből a szempontból a potenciális felhasználók bevonása a prioritások meghatározásába (különösen az európai technológiai platformokon keresztül). A versenyképességi és innovációs programon belüli kiegészítő cselekvések is támogatják a kutatási eredmények felhasználását azáltal, hogy az innováció előtti akadályok felszámolására törekednek és fokozzák az innovációs képességeket.

- Tudomány a társadalomban: a „Kapacitások” programnak ez a tevékenysége szerepet játszik abban is, hogy mindegyik egyedi programban biztosítja a társadalmi szempontok megfelelő figyelembevételét, valamint a tudósok és a szélesebb közönség közötti kölcsönhatások elmélyülését.

6. EGYSZERűSÍTÉS ÉS IGAZGATÁSI MÓDSZEREK

A 2005. április 6-i bizottsági munkaprogramban előterjesztett ötleteket és az e dokumentum alapján a tagállamokkal és az érintett felekkel folytatott széles körű párbeszédet követően a hetedik keretprogram végrehajtása jelentős mértékben leegyszerűsödik. A javasolt intézkedések legnagyobb részét a részvételi és terjesztési szabályokban kell bemutatni, nevezetesen a bürokrácia jelentős mértékű csökkentése, valamint a finanszírozási rendszerek és a jelentéstételi követelmények egyszerűsítése érdekében.

Az egyedi programokon belül a javasolt tökéletesítések a következőkre terjednek ki:

- Hatékonyabb és következetesebb végrehajtás az adminisztrációs feladatok végrehajtó hivatalhoz történő kiszervezésén keresztül.

- A finanszírozási rendszerek racionalizálása, melynek révén mindegyik egyedi program végrehajtása a program célkitűzéseinek megvalósításához szükséges eszközkészletet használja fel.

- A munkaprogramnak tartalmaznia kell az értékelési kritériumok egyértelműbb bemutatását az egyedi programokban meghatározott alapelveknek megfelelően.

- Egyértelműen bemutatott munkaprogramok annak érdekében, hogy a potenciális résztvevők megfelelő tájékoztatást kapjanak azokról a rendelkezésre álló lehetőségekről, amelyek különös igényeiknek és érdekeiknek megfelelnek. A munkaprogramok és pályázati felhívások adott esetben például a kkv-k számára különös jelentőséggel bíró témaköröket emelik ki, vagy azokat, amelyek esetében a harmadik országokkal folytatott együttműködés kedvező hatású.

- Más tekintetben tapasztalható egyszerűsítés, mint például a projektek jóváhagyásának ésszerűsítése, az új finanszírozási és támogatási rendszerek, valamint a jobb kommunikációt biztosító adatbázisok és információs eszközök általános használata.

7. AZ EGYEDI PROGRAMOK TARTALMA

7.1. Együttműködés

Az „Együttműködés” egyedi program célja, hogy vezető szerepet vívjon ki Európának a kulcsfontosságú tudományos és technológiai területeken az Európai Unió egészében az egyetemek, az ipar, a kutatóközpontok és a hatóságok közötti, valamint a világ többi részével való együttműködés támogatása révén. A korábbi keretprogramok azt mutatják, hogy az ilyen cselekvéseknek érezhető a hatása az európai kutatás szerkezetátalakításában, és a források egyesítésében és megtöbbszörözésében. A hetedik keretprogram ezeket a hatásokat szélesebb körben fogja éreztetni, és a javasolt kilenc téma a tudomány és technológia azon főbb haladást elért területeihez kapcsolódik, ahol a minőségi kutatást meg kell erősíteni az európai szociális, gazdasági, közegészségügyi, környezetvédelmi és ipari kihívások megválaszolása érdekében.

A program szorosan kapcsolódik az ilyen típusú európai támogatás bizonyított hozzáadott értékére alapozó korábbi keretprogramokhoz. Ebben az egyedi programban vannak olyan számottevő újdonságok is, amelyek a végrehajtás tekintetében egyedi megfontolást tesznek szükségessé.

- A köz- és magánszféra közötti ambiciózus páneurópai partnerségek iránti igényre való válaszadás a jelentősebb technológiák fejlődésének felgyorsítása érdekében, a közös technológiai kezdeményezéseken[5] keresztül. Megtörtént a kezdeményezések első csoportjának meghatározása az innovatív gyógyszerek, a nanoelektronika, a beágyazott számítástechnikai rendszerek, a hidrogén és az üzemanyagcellák, a repüléstechnika és a légiforgalmi irányítás, valamint a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés területén egyértelmű célkitűzésekkel és elérhető eredményekkel. Ezek külön javaslatok tárgyát képezik (például a Szerződés 171. cikke alapján). A hetedik keretprogram végrehajtása során további közös technológiai kezdeményezések meghatározására kerülhet sor, például a kibocsátásmentes energiatermelés és a megújuló energia területén.

- A nemzeti kutatási programok összehangolásának szigorúbb megközelítése. A sikeres ERA-NET rendszer folytatódik és a témákon belül végrehajtásra kerül. A hatodik keretprogram keretében létrejött, még létező ERA-NET-ek nyomon követési javaslatokat nyújthatnak be az együttműködésük elmélyítése vagy a konzorciumok új résztvevőkre való kiterjesztése érdekében, és új témákkal foglalkozó új ERA-NET-ek támogatására is sor kerül. A rendszer a kutatási programot tervező, de azt még nem működtető köztestületek számára is elérhető lesz. Ezenfelül ERA-NET PLUS rendszer bevezetésére kerül sor a több ország között megrendezett transznacionális kutatási projektekre irányuló közös pályázati felhívások ösztönzése érdekében.

- Az „Európai és Fejlődő Országok Klinikai Kísérletek Területén Létrejött Partnersége” (EDCTP) elnevezésű, a 169. cikken alapuló kezdeményezést követően a tagállamokkal szoros együttműködésben a 169. cikken alapuló további négy kezdeményezés meghatározására került sor. A saját lakókörnyezetben való életvitel segítése, a balti-tengeri kutatás és a mérésügy területén az ilyen kezdeményezésekre vonatkozó javaslatok felsorolása az „Együttműködés” programban található, és a kkv-vonatkozású programot folytató nemzeti kutatás összesítését célzó, a 169. cikken alapuló kezdeményezést a „Kapacitások” program említi. A hetedik keretprogram végrehajtása során további kezdeményezések meghatározására kerülhet sor.

- A program az egyes témákon belül és között a nemzetközi együttműködés célzottabb megközelítését irányozza elő, együttműködési célú egyedi cselekvéseket határozva meg a munkaprogramokban a tervezett nemzetközi együttműködéshez való stratégiai megközelítéssel összhangban és a partnerországok különböző régióival kialakítandó politikai párbeszédeken és hálózatokon keresztül.

- Mindegyik témán belül tesznek javaslatot olyan elemre, amely rugalmas reakciót tesz lehetővé az újonnan felmerülő és az előre nem látható politikai igényekre , és a végrehajtás a hatodik keretprogram által bevezetett, a politikáknak nyújtott tudományos támogatással és az új és kialakulóban lévő tudományos és technológiai területekkel foglalkozó rendszer, valamint az IKT területén a jövőbeli és kialakulóban lévő technológiákkal foglalkozó rendszer tapasztalatain fog alapulni.

7.2. Ötletek

Európa nem teljesít jól az igazán kiemelkedő kutatás vagy a gyorsan fejlődő új tudományterületek meghódítása szempontjából. Az „Ötletek” program olyan páneurópai mechanizmust biztosít, amelynek célja az olyan igazán kreatív tudósok, mérnökök és egyetemi kutatók támogatása, akiknek az érdeklődése és tudásszomja a legnagyobb valószínűséggel lehetővé teszi az olyan váratlan és látványos felfedezéseket, amelyek megváltoztathatják világfelfogásunkat és új távlatokat nyithatnak meg a technológiai fejlődés előtt, illetve megoldást kínálnak a tartósan fennálló társadalmi és környezeti problémákra. Az alapkutatás színvonalának az európai szintű pályázatokon keresztüli emelése jelentős társadalmi és gazdasági előnyökben fog megnyilvánulni[6].

Az „Ötletek” program elfogadja az alapkutatás új értelmezését tükröző „felderítő kutatás” kifejezést. Az új ismeretek létrehozásának élvonalában a „felderítő kutatás” egy természetéből kifolyólag kockázatos vállalkozás, amely, tekintet nélkül a tudományágak között kialakult határvonalakra vagy nemzeti határokra, a tudomány, a technológia és a mérnöki tudományok területén elért alapvető előrelépések folytatásával jár.

A program a kutatók által javasolt kutatási projektek megvalósításának szemléletét követi, amely lehetővé teszi a kutatók számára, hogy a maguk által javasolt kutatási témákra összpontosítsanak. Egyedi kutatócsoportok részesülnek majd támogatásban; egy-egy csoport szabadon alakíthatja ki összetételét a projektek végrehajtására alkalmas bármely kutatói csoportosulásból, egy vagy több intézményből, egy országból vagy országhatárokon átívelően. A csoportok összetételénél a tudományos kiválóság kell, hogy meghatározó legyen, nem pedig az adminisztratív követelményeknek.. A program az alapkutatás területén – stratégiai célkitűzései és európai dimenziója révén – eltérést biztosít a nemzeti finanszírozási intézkedésektől.

Az „Ötletek” program végrehajtására létrehozott Európai Kutatási Tanács (ERC) egy új lépést jelent. A bizalom, a megbízhatóság és az átláthatóság elveinek megfelelően az Európai Kutatási Tanácsnak két kulcsfontosságú strukturális eleme lesz létrehozva: a független Tudományos Tanács és egy célzott végrehajtó struktúra. Az Európai Kutatási Tanácsnak megfelelő pénzügyi eszközöket kell biztosítania, kiemelkedő hatékonysággal kell tevékenykednie, továbbá magas szintű autonómiát és integritást kell garantálnia, egyben eleget téve az elszámoltathatósági követelményeknek is.

A Tudományos Tanács az európai tudományos közösség legmagasabb szintű – magánszemélyként saját jogán, politikai vagy bármely egyéb érdekektől függetlenül eljáró – képviselőiből áll. Tagjait a Bizottság nevezi ki a személyek kiválasztására szolgáló független eljárást követően.

A Tudományos Tanács megbízatása a következőkre terjed ki:

1. Tudományos stratégia: általános tudományos stratégia kidolgozása a program számára a tudományos lehetőségek és az európai tudományos szükségletek figyelembevételével. A tudományos stratégiával összhangban a munkaprogram és a szükséges módosítások folyamatos kidolgozása, beleértve a pályázati felhívásokat és azokat a kritériumokat, amelyek alapján a javaslatok finanszírozása történik, és esetlegesen szükséges lehet a konkrét témák vagy célcsoportok (pl. fiatal/kialakulóban lévő kutatócsoportok) meghatározása.

2. Nyomon követés és minőség-ellenőrzés: szükség szerint tudományos szempontú álláspontok kialakítása a pályázati felhívások végrehajtásával és irányításával, az értékelés kritériumaival, a szakértői értékelés eljárásával kapcsolatosan, beleértve a szakértők kiválasztását és a szakértői értékelés és a pályázati értékelés módszereit, amely alapján kiválasztják a finanszírozandó pályázatot, illetve az egyedi program eredményeit és hatását befolyásoló bármilyen más kérdéssel és az elvégzett kutatás minőségével kapcsolatosan. A műveletek minőségének nyomon követése és a program végrehajtásának és eredményeinek értékelése, illetve korrekciós vagy jövőbeli intézkedésekre vonatkozó ajánlások megfogalmazása.

3. Kommunikáció és terjesztés: a tudományos közösséggel és az alapfontosságú érintettekkel folytatott kommunikáció biztosítása a program tevékenységeiről és eredményeiről, illetve az Európai Kutatási Tanács által folytatott tanácskozásokról. Tevékenységeiről rendszeres jelentéstétel a Bizottságnak.

A célzott végrehajtó struktúra a programnak az éves munkaprogramban meghatározottak szerinti végrehajtásáért és megvalósításáért felelős. Feladata nevezetesen az értékelési eljárások, a szakértői értékelési és a kiválasztási folyamat végrehajtása a Tudományos Tanács által megállapított alapelveknek megfelelően, valamint a támogatások pénzgazdálkodásának és tudományos irányításának biztosítása. E tekintetben a Bizottság első lépésként egy végrehajtó hivatal létrehozását tervezi, amelyet felhatalmaz a végrehajtási feladatok ellátására. A végrehajtó struktúra folyamatosan szoros kapcsolatot tart fenn a Tudományos Tanáccsal a program megvalósításával kapcsolatos minden vonatkozásban. A jövőben és az Európai Kutatási Tanács struktúráinak és mechanizmusainak hatékonyságára vonatkozó független értékelésre is figyelemmel, alternatív struktúra is létrehozható, például a Szerződés 171. cikke alapján.

Az Európai Bizottság garantálja az Európai Kutatási Tanács teljes autonómiáját és integritását. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság hatásköre a program végrehajtása tekintetében arra terjed ki majd, hogy biztosítsa az Európai Kutatási Tanács végrehajtó struktúrájának létrehozását, és azt, hogy az Európai Kutatási Tanács a megállapított célkitűzésekkel összhangban hajtsa végre a programot, a független Tudományos Tanács által meghatározott tudományos iránymutatásoknak és tudományos kiválósági követelményeknek megfelelően.

Az „Ötletek” program munkaprogramjának hivatalos elfogadásáért a Bizottság felel. Hatáskörét a fent meghatározott megközelítéssel összhangban gyakorolja. Általános szabályként a Bizottság a munkaprogramot a Tudományos Tanács javaslatával megegyezően fogadja el. Amennyiben a Bizottság nem tudja elfogadni a javasolt munkaprogramot, például azért, mert az nem felel meg a program célkitűzéseinek vagy a közösségi jogszabályoknak, akkor a Bizottságnak nyilvánosan kell indokait ismertetnie. Ennek az eljárásnak a célja biztosítani az Európai Kutatási Tanács működése során az autonómia és integritás elveinek maradéktalan és átlátható módon való betartását.

7.3. Munkaerő

A „Munkaerő” egyedi program egy olyan széles körű és integrált stratégia részét képezi, amelynek célja a K+F területén a humán erőforrások minőségi és mennyiségi erősítése Európában. A program a kutatói pályára térésre és a kutatói pálya folytatására ösztönöz, bátorítja a kutatókat az Európában maradásra és Európába vonzza a legkiválóbb szellemi tőkét. A harmonizált eszközökön keresztül végrehajtott európai szintű cselekvések egyedülálló hozzáadott értéket, erősebb strukturáló hatást és nagyobb hatékonyságot jelentek, mint a tagállamok közötti kétoldalú megállapodások.

A tevékenységek a Marie Curie-cselekvések hosszú és sikeres tapasztalataira építenek annak érdekében, hogy válaszoljanak a kutatók képzési, mobilitási és karrierfejlesztési igényeire. E tevékenységek, amellett, hogy jelentős mértékű folytonosságot biztosítanak, nagyobb hangsúlyt fektetnek a következő szempontokra:

- Fokozottabb strukturáló hatás , például az „Egész életen át tartó tanulás és karrierfejlesztés” cselekvési vonalon belüli regionális, nemzeti és nemzetközi programok társfinanszírozásának bevezetésével. A társfinanszírozás nem helyettesítené a jelenleg a hatodik keretprogramban kizárólagos gyakorlatot jelentő egyéni posztdoktori ösztöndíjak európai szintű igénylésének és odaítélésének rendszerét. Az egyéni ösztöndíjak azonban már elértek egy bizonyos fokú érettséget Európában. Ugyanakkor ezen a területen a nemzeti pályázatok a célkitűzéseket, az értékelési módszereket és a munkakörülményeket illetően elaprózottak maradnak, és nemzetközi vagy európai dimenziójukat tekintve továbbra is gyakran korlátozottak. Ezért ez az egyedi program javasolja, hogy nyilvános pályázati felhívások alapján társfinanszírozzák azokat a programokat, amelyeket e programok közül választanak ki, és amelyek megfelelnek a keretprogram célkitűzéseinek. Az értékelés és a kiválasztás a kiválóság alapján történik, a kiválasztott ösztöndíjasok származására való tekintet nélkül, elfogadható foglalkoztatási és munkakörülmények biztosítása feltételével (pl. a bér, a társadalombiztosítás, a szakmai tanácsadás és a szakmai előmenetel tekintetében).

- Az ipar részvétele: míg a Marie Curie-cselekvések felfelé irányuló jellege megmarad, nagyobb hangsúly helyeződik a különböző ágazatok – nevezetesen a magánszféra – javára és keretében történő képzésre és karrierfejlesztésre. Ennek elérése érdekében a hangsúlyt a – vállalatokon belüli kutatás jobb megértése és a kutatásuk minősége szempontjából kulcsfontosságú – kiegészítő képességek és készségek fejlesztésére helyezik. Ezenfelül ösztönzik az ágazatközi tapasztalatokat minden cselekvés keretében az ipar aktív részvételén keresztül, valamint egy olyan, e célra szánt rendszer létrehozásával, amely a köz- és a magánszféra – beleértve a kkv-ket – közötti partnerségek révén lehetővé teszi az ismeretek megosztását.

- A nemzetközi dimenziót megerősítik. Az európai kutatók egész életen át tartó tanulásához és karrierfejlesztéséhez való hozzájárulást célzó, hazatérési kötelezettséget tartalmazó kimenő ösztöndíjak mellett a nemzetközi együttműködés a harmadik országokból érkező kutatók révén tovább fokozódik. Ezeken túlmenően az EU szomszédos országaival és a TéT-megállapodást kötött országok közötti együttműködésre új dimenziók nyílnak meg. Támogatást biztosítanak továbbá az európai kutatók külföldi és a külföldi kutatók Európán belüli „tudományos diaszpóráinak”.

7.4. Kapacitások

A „Kapacitások” egyedi program a kutatási és innovációs kapacitásokat fokozza egész Európában. A program a korábbi keretprogramokban szereplő cselekvéseket folytatja és erősíti, továbbá jelentős újdonságokat is tartalmaz.

Számottevő újdonság a tervezett stratégiai megközelítés az új kutatási infrastruktúrák kiépítésének támogatásához, amely kiegészíti a meglévő kutatási infrastruktúrák optimális használatának folyamatos támogatását. Az új infrastruktúrák kiépítésének támogatása egy kétlépcsős, előkészítő és kiépítési szakaszból álló megközelítés segítségével valósul meg. Az ESFRI-nek (Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma) az új kutatási infrastruktúrák európai ütemtervének kidolgozásához kapcsolódó munkájára alapozva a Bizottság kiemelt projekteket határoz meg, amelyekhez a hetedik keretprogram alapján közösségi támogatás nyújtható. Ezekben a projektekben a Bizottság segítő szerepet vállal, elsősorban a pénzügyi tervezési mechanizmusok megkönnyítésével a kiépítés szakaszában, beleértve az EBB-kölcsönökhöz való hozzájutásnak a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmuson keresztüli elősegítését. Az 1. melléklet az ESFRI „lehetőségek jegyzékét” tartalmazza, amely az európai tudományos közösség számára az elkövetkezendő évtizedben szükséges új, nagyszabású kutatási infrastruktúrákra ad konkrét példákat.

A kkv-k és kkv-k szövetségei javára végzett kutatás támogatását célzó két rendszer megnövelt költségvetéssel marad fenn annak érdekében, hogy reagáljanak a kkv-k kutatás-kiszervezési téren jelentkező fokozódó igényére.

„A tudás régiói” területén belüli cselekvések a sikeres kísérleti cselekvésre alapoznak. A cél az, hogy a régiók transznacionális hálózatait képessé tegyék kutatási erőfeszítéseik maximális kihasználására, a kutatásból származó új ismeretek befogadására, illetve az, hogy az egyetemeket, kutatóközpontokat, vállalkozásokat és regionális hatóságokat tömörítő kutatásorientált csoportosulások létrehozása könnyebbé váljon.

Jelentős újdonság az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a teljes kutatási potenciál felszabadítását célzó cselekvés. A tudásalapú gazdaság és társadalom megvalósítása az európai kutatási kiválóság megerősítésén és az EU területén létező kiemelkedő, de kiaknázatlan kutatási potenciál jobb kihasználásán alapul. A cselekvések lehetővé teszik az EU más országaiból származó kutatók toborzását, a kutató és irányító személyzet kirendelését, az értékelési programok megszervezését és a kutatási berendezések beszerzését és kifejlesztését. Az ilyen cselekvések kiegészítik az e régiókban a strukturális alapokból támogatható és már meglévő kiválósági központok kutatási kapacitásainak megerősítésével kapcsolatos igényeket és lehetőségeket.

A „tudomány a társadalomban” a korábbi keretprogramban foglalt munka jelentős mértékű kiterjesztése. Javítja a tudomány színvonalát, jobb EU-politikákat eredményez és segítségével elkötelezettebbé és tájékozottabbá válik a nagyközönség.

A hetedik keretprogram egyik fontos célja egy erős és következetes nemzetközi tudományos és technológiai politika kialakítása, és a „Kapacitások” program cselekvései támogatják ezt a megközelítést, különösen azáltal, hogy elősegítik az együttműködés prioritásainak meghatározását.

A politikák következetes kidolgozásával nagyobb hangsúlyt kap a nemzeti és regionális kutatási politikák összehangolása a tagállamok és régiók transznacionális együttműködési kezdeményezéseire létrehozott egyedi támogatási rendszeren keresztül. Ez megerősíti a nyílt koordinációs módszer kutatási politikákra történő alkalmazását, és ösztönzi az országcsoportok és régiók közötti összehangolt vagy közös kezdeményezéseket a jelentős transznacionális dimenzióval rendelkező területeken.

7.5. A Közös Kutatóközpont cselekvései

Miközben továbbra is tudományos és technikai támogatást biztosít az EU politikai döntéshozatalához, a KKK tovább erősíti ügyfélközpontú irányultságát és a tudományos közösséggel való hálózatba szervezést. Tevékenységeit a növekedés, a fenntartható fejlődés és a biztonság konkrét összefüggésében dolgozza ki.

A KKK cselekvései az új lisszaboni menetrend „hatékonyabb szabályozásra” való felhívására reagálnak. A válságokkal, a veszélyhelyzetekkel és a kényszerítő politikai szükségekkel kapcsolatos új kihívásokra adott reakció konkrét területeken kapacitások és létesítmények kiépítése az európai összefüggésben nyújtott megfelelő támogatás biztosítására tekintettel. A politikák tudományos és technikai támogatásának integrált megközelítése ezen egyedi program alapvető jellemzője.

8. A TUDÁS EURÓPAI KUTATÁSI TÉRSÉGÉNEK ÉPÍTÉSE A NÖVEKEDÉS ÉRDEKÉBEN

A tudásalapú gazdaság és társadalom megvalósítása felé való szükségszerű gyors haladás elérése érdekében új ambícióra és hatékonyságra van szükség az európai kutatásban. Az Európai Unió egész területén minden szereplőnek – a nemzeti kormányoknak, a kutatólétesítményeknek, az iparnak – megvan a maga szerepe ebben a vállalkozásban.

A hetedik keretprogramot végrehajtó egyedi programok célja a rendelkezésre álló költségvetés keretében az európai szintű kutatási kiadások fellendítő hatásának és befolyásának maximalizálása. Alapvető jellemzőik a következők: négy célkitűzésre való összpontosítás a kapcsolódó egyedi programokban – az e célkitűzések elérésére kidolgozott tevékenységekkel és végrehajtási eszközökkel; erőteljes folytonossági komponens a főbb új megközelítésekkel együtt; a meglévő kiválóság támogatásának és a jövőbeli kutatási kiválósági kapacitások létrehozásának következetes hangsúlyozása; modern és leegyszerűsített irányítás a környezetbarát jelleg és a költséghatékonyság biztosítása érdekében; és olyan beépített rugalmasság, amellyel a keretprogram új igényekre és lehetőségekre reagálhat.

1. melléklet

ESFRI „LEHETŐSÉGEK JEGYZÉKE”[7]

- Antiproton- és ionkutatási létesítmény (FAIR)

- Radioaktív izotópok intenzív másodlagos sugárzásával foglalkozó létesítmény (SPIRAL II)

- Európai mélytengeri neutrínóteleszkóp (KM3NeT)

- Rendkívül nagy teleszkóp (ELT) – az optikai csillagászat számára

- Páneurópai kutatási infrastruktúrák nanostruktúrákhoz (PRINS)

- Európai spallációs forrás (ESS) – neutronforrás

- Európai XFEL – kemény röntgensugarakhoz

- IRUVX FEL hálózat – infravöröstől lágy röntgensugarakig

- Európai szinkrotronsugárzási létesítmény (ESRF) felújítása

- Nagy teljesítményű számítógépek Európának (HPCEUR)

- Tengeri hajó part menti kutatás céljára – főként a Balti-tengeren

- Aurora Borealis jégtörő kutatóhajó

- Európai multidiszciplináris tengerfenék-megfigyelő állomás (EMSO)

- A biológiai sokféleség kutatására és védelmezésére létesített európai infrastruktúra

- Fejlett orvosi képalkotó infrastruktúra az agy és a teljest test vizsgálatához

- Bioinformatikai infrastruktúra Európának

- Fejlett klinikai kutatóközpontok európai hálózata

- Biobankok és genomikai források európai hálózata

- Magas biztonsági szintű laboratóriumok az újonnan megjelenő betegségek és közegészségügyi kockázatok kutatására

- Emlősök teljes genomjának funkcionális elemzésére szolgáló infrastruktúra

- Biogyógyászati célú mintakísérleti berendezések

- A humán és társadalomtudományok kutatásának európai megfigyelőállomása (EROHS)

- Európai szociális felmérés (ESS)

„Globális projektek”

- ITER

- Nemzetközi Űrállomás (ISS)

- Nemzetközi lineáris ütköztető (ILC)

- Egy négyzetkilométer gyűjtőfelületű rádióteleszkóp (SKA)

- Nemzetközi fúziósanyag-besugárzó berendezés (IFMIF)

2005/0188 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló „Kapacitások” egyedi programról (EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 166. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[8],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[9],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10],

mivel:

(1) A Szerződés 166. cikke (3) bekezdésének megfelelően az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló .../.../EK európai parlamenti és tanácsi határozatot (a továbbiakban: keretprogram) olyan egyedi programokon keresztül kell végrehajtani, amelyek részletes szabályokat állapítanak meg végrehajtásukra vonatkozóan, rögzítik időtartamukat, és előírják a szükségesnek ítélt eszközöket.

(2) A keretprogram négy típusú tevékenység körül szerveződik: transznacionális együttműködés a szakpolitikák által meghatározott témákban („Együttműködés”), a kutatóközösség kezdeményezésén alapuló, kutatók által javasolt kutatás („Ötletek”), a kutatók képzésének és szakmai életpályájának támogatása („Munkaerő”) és a kutatási kapacitások támogatása („Kapacitások”). A közvetett cselekvések körében a „Kapacitások” keretei között megvalósított tevékenységeket ezen egyedi programmal kell végrehajtani.

(3) E programra alkalmazni kell a keretprogramnak a vállalkozások, a kutatóközpontok és az egyetemek részvételére és a kutatási eredmények terjesztésére vonatkozó szabályait (a továbbiakban: részvételi és terjesztési szabályok).

(4) A keretprogram kiegészíti a tagállamokban végzett tevékenységeket és más, a lisszaboni célkitűzések megvalósítására irányuló átfogó stratégiai törekvéshez szükséges közösségi cselekvéseket, ezen belül különösen a strukturális alapok, a mezőgazdaság, az oktatás, a szakképzés, a versenyképesség és az innováció, az ipar, az egészségügy, a fogyasztóvédelem, a foglalkoztatás, az energiaügy, a közlekedés és a környezetvédelem területére vonatkozókat.

(5) Az e keretprogramban támogatott innovációs és KKV-vonatkozású tevékenységeknek ki kell egészíteniük a versenyképességi és innovációs keretprogram alapján végzett tevékenységeket.

(6) A keretprogram végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

(7) Az EBB kölcsöneihez való hozzájutás megkönnyítése érdekében az egyedi programnak hozzá kell járulnia az Európai Beruházási Banknak a „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” létrehozása érdekében nyújtott támogatáshoz.

(8) A Szerződés 170. cikkének megfelelően a Közösség nemzetközi megállapodásokat kötött a kutatás területén, és emellett a Közösségnek a nemzetközi kutatóközösségbe való további integrálása érdekében törekedni kell még a nemzetközi kutatási együttműködés megerősítésére. Az egyedi program következésképpen nyitott az ilyen megállapodásokkal rendelkező országok részvétele előtt, és a projektek szintjén, illetve a kölcsönös előnyök alapján nyitott harmadik országok szervezetei és a tudományos együttműködésben érdekelt nemzetközi szervezetek részvétele előtt is.

(9) Helyénvaló, hogy az e program keretében végzett kutatási tevékenységek tiszteletben tartsák az etikai alapelveket, beleértve azokat is, amelyek az Európai Unió alapjogi chartájában jutnak kifejezésre.

(10) A keretprogram hozzájárul a fenntartható fejlődés előmozdításához.

(11) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelettel, a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelettel, valamint ennek esetleges jövőbeni módosításaival összhangban biztosítani kell a keretprogram vonatkozásában a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást, a lehető leghatékonyabb és leginkább felhasználóbarát végrehajtást, valamint meg kell könnyíteni a résztvevők hozzáférését a keretprogramhoz.

(12) Megfelelő intézkedéseket kell tenni a szabálytalanságok és a csalás megelőzésére, továbbá meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet, a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet és ennek esetleges jövőbeni módosításai, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet[11], az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendelet[12] és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1074/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[13] értelmében.

(13) Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási jogkörök gyakorlására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi rendelettel[14] összhangban kell elfogadni.

(14) A „Kapacitások” egyedi program saját költségvetési tétellel rendelkezik az Európai Közösségek általános költségvetésében.

(15) A program végrehajtása során kellő figyelmet kell fordítani a nemek közötti egyenlőség érvényesítésére, valamint többek között a program cselekvéseiből finanszírozott projektek és programok keretében alkalmazott kutatók munkakörülményeire, felvételi eljárásuk átláthatóságára és szakmai előmenetelükre; ezekben a kérdésekben a Kutatók Európai Chartájáról és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexéről szóló, 2005. március 11-i bizottsági ajánlás[15] nyújt hivatkozási keretet.

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A kutatás és a technológiafejlesztés – beleértve a demonstrációs tevékenységeket is – területén végzett közösségi tevékenységek számára, a 2007. január 1-jétől 2013. december 31-ig terjedő időszakra e határozattal sor kerül a „Kapacitások” egyedi program (a továbbiakban: egyedi program) elfogadására.

2. cikk

Az egyedi program a „Kapacitások” keretében végzett tevékenységeket támogatja az európai kutatási és innovációs kapacitások lényeges elemeinek támogatásával:

4. kutatási infrastruktúrák;

5. a kis- és középvállalkozások (KKV-k) javára folytatott kutatás;

6. a tudás régiói;

7. kutatási potenciál;

8. tudomány a társadalomban;

9. a nemzetközi együttműködés horizontális tevékenységei;

valamint a kutatási politikák következetes kidolgozásával.

Az egyedi program végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

A célkitűzések ismertetése és e tevékenységek nagy vonalakban való felvázolása az I. mellékletben található.

3. cikk

A keretprogram II. mellékletével összhangban az egyedi program végrehajtásához szükségesnek ítélt összeg 7486 millió EUR, amelyből kevesebb mint 6 % a Bizottság igazgatási kiadásait fedezi. Az összeg tájékoztató jellegű bontását a II. melléklet tartalmazza.

4. cikk

1. Az egyedi program keretében valamennyi kutatási tevékenységet az etikai alapelveknek megfelelően kell végrehajtani.

2. E program keretében nem finanszírozhatók a következő kutatási területek:

- az ember reprodukciós célú klónozására irányuló kutatási tevékenység;

- az emberek egyéni génállományának módosítását célzó kutatási tevékenység, amelynek eredményeképpen ezek a változtatások örökölhetővé válhatnak;[16]

- az emberi embriók kizárólag kutatási célból történő létrehozására és őssejtekhez jutásra irányuló kutatási tevékenység, ideértve a szomatikus sejtek maganyagának átvitelén alapuló eljárást is.

3. E program keretében nem finanszírozhatók a következő kutatások:

- a minden tagállamban tiltott kutatási tevékenységek,

- azok a kutatási tevékenységek, amelyeket olyan tagállamban végeznének, ahol az ilyen kutatás tilos.

5. cikk

1. Az egyedi programot a hetedik keretprogram III. mellékletében meghatározott finanszírozási rendszerek igénybevételével kell végrehajtani.

2. Az Európai Beruházási Banknak a „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” létrehozásához nyújtandó támogatás részleteit az egyedi program III. melléklete határozza meg.

3. Az egyedi program IV. melléklete meghatároz egy kezdeményezést a nemzeti kutatási programok közös végrehajtásához, amelyre a Szerződés 169. cikke alapján elfogadott külön határozat vonatkozik majd.

4. Az egyedi programra alkalmazni kell a részvételi és terjesztési szabályokat.

6. cikk

1. A Bizottság az egyedi program végrehajtására munkaprogramot dolgoz ki, amelyben részletesebben meghatározza az I. mellékletben kitűzött célokat és tudományos és technológiai prioritásokat, a pályázati kiírások témája szerint alkalmazandó finanszírozási rendszert, valamint a végrehajtás ütemezését.

2. A munkaprogramban figyelembe kell venni a tagállamok, a társult államok, valamint az európai és a nemzetközi szervezetek által végzett kapcsolódó kutatási tevékenységeket. A munkaprogramot szükség szerint aktualizálni kell.

3. A munkaprogramban elő kell írni az egyes finanszírozási rendszerek alapján benyújtott, közvetett cselekvésekre irányuló pályázatok elbírálási és a projektek kiválasztási kritériumait. A kritériumok a kiválóságra, a hatásra és a végrehajtásra vonatkoznak, és e keretek között a munkaprogram konkrétabb vagy további követelményeket, súlyozásokat és küszöbértékeket állapíthat meg.

4. A munkaprogram megjelölhet:

10. olyan szervezeteket, amelyek tagdíjat kapnak;

11. konkrét jogalanyok tevékenységének támogatására irányuló cselekvéseket.

7. cikk

1. Az egyedi program végrehajtásáért a Bizottság felel.

2. A 8. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárást kell alkalmazni:

12. a 6. cikk (1) bekezdésében meghatározott munkaprogram elfogadására;

13. a II. mellékletben meghatározott összeg tájékoztató jellegű bontása bármely kiigazításának elfogadására.

3. Azon KTF-cselekvések elfogadása során, amelyek emberi embrió és emberi embrionális őssejt felhasználásával járnak, a 8. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárást kell alkalmazni.

8. cikk

1. A Bizottság munkáját egy bizottság segíti.

2. Az erre a bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 4. cikkében előírt irányítóbizottsági eljárást kell alkalmazni, az említett határozat 7. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerint.

3. Az erre a bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.

4. Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében és 5. cikkének (6) bekezdésében előírt időtartam két hónap.

5. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a bizottságot az egyedi program végrehajtásának előrehaladásáról, és tájékoztatást ad a program keretében finanszírozott valamennyi KTF-cselekvésről.

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

TUDOMÁNYOS ÉS TECHNOLÓGIAI CÉLKITŰZÉSEK, A TÉMÁK ÉS A TEVÉKENYSÉGEK KÖRVONALAI

BEVEZETÉS

Az egyedi program fokozza a kutatási és innovációs kapacitásokat egész Európában, továbbá biztosítja azok optimális használatát. E cél a következők segítségével érhető el:

- a kutatási infrastruktúrák használatának és fejlesztésének optimalizálása;

- a KKV-k innovációs kapacitásainak és a kutatásból származó előnyök kihasználásával összefüggő képességeinek erősítése;

- a kutatásorientált regionális csoportosulások fejlődésének támogatása;

- az EU konvergenciarégióiban és legkülső régióiban meglévő kutatási potenciál felszabadítása;

- a tudomány és a társadalom között szorosabb kapcsolat kialakítása a tudománynak és a technológiának az európai társadalomba való harmonikus integrációja érdekében; és

- a nemzetközi együttműködést támogató horizontális cselekvések és intézkedések.

Az egyedi program támogatja továbbá a kutatási politikák következetes kidolgozását.

Kellő figyelmet kap a fenntartható fejlődés és a nemek egyenlőségének elve. Az egyedi program szerinti tevékenységek részét képezi továbbá az adott esetnek megfelelően az elvégzendő kutatás és annak lehetséges alkalmazásai etikai, társadalmi, jogi és tágabb kulturális szempontjainak, valamint a tudományos és a technológiai fejlődés és kilátások társadalmi-gazdasági hatásainak figyelembevétele.

Az egyedi program keretében a nem közösségi programok összehangolására irányuló cselekvések az ERA-NET rendszer felhasználásával és a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való közösségi részvétellel (a Szerződés 169. cikke) valósíthatók meg, az Együttműködés egyedi programban leírtaknak megfelelően.

A többi közösségi politikával és programmal – például az EU regionális és kohéziós politikájával, a strukturális alapokkal, a versenyképességi és innovációs programmal és a vonatkozó oktatási és szakképzési programokkal – szinergia megvalósítására és a kiegészítő jelleg elérésére kell törekedni.

A kutatási politikák következetes kidolgozása

Az ezzel a résszel összefüggésben végrehajtott tevékenységek támogatják a kutatási politikák következetes kidolgozását, kiegészítik az Együttműködés program keretében tervezett koordinációs tevékenységeket, továbbá hozzájárulnak a tagállami politikák következetességének és hatásának javítását célzó közösségi politikákhoz és kezdeményezésekhez (pl. jogszabályok, ajánlások és iránymutatások).

E tevékenységek hozzájárulnak a lisszaboni stratégia végrehajtásához, különösen a kutatásra fordított összeg 3%-os részarányára vonatkozó célkitűzés megvalósításához azáltal, hogy segítséget nyújtanak a tagállamoknak és az Uniónak a még hatékonyabb kutatási és fejlesztési szakpolitikák kidolgozásához. A cél az állami kutatás fejlesztése, az állami kutatás és az ipar közötti kapcsolat javítása, a kutatási célú magánbefektetések elősegítése, különösen a megfelelő keretfeltételek létrehozásával, valamint az állami támogatás erősítésével és annak a magánbefektetésekre gyakorolt húzóerejével.

A tevékenységek a következőket foglalják magukba[17]:

- A kutatással összefüggő közpolitikák és ipari stratégiák nyomon követése és elemzése

A célkitűzés értelmében információkat és elemzéseket kell biztosítani a közpolitikák kidolgozásának, végrehajtásának, értékelésének és transznacionális koordinációjának támogatásához. Ez a következőket tartalmazza:

- Egy információs és hírszerző szolgálat (ERAWATCH) a tényadatokon alapuló kutatási szakpolitikai döntéshozatal támogatása és az Európai Kutatási Térség (EKT) megvalósításához való hozzájárulás érdekében, a nemzeti és regionális kutatási politikák, kezdeményezések és rendszerek természetének, összetevőinek és fejlődésének jobb megértése biztosításán keresztül. Ez magában foglal európai szempontból végzett rendszeres elemzéseket a kutatáspolitikai döntéshozatal számára fontos kérdésekről, azaz: a kutatási rendszerek fejlődését befolyásoló tényezőkről és azoknak a politikai és irányítási struktúrákra gyakorolt hatásáról; a felmerülő kérdésekről/kihívásokról és a politikai lehetőségekről; és a tagállamok által az Európai Kutatási Térség megvalósítása és a 3%-os cél elérése felé vezető úton elért eredmények európai szintű áttekintéséről.

- Az ipari kutatási beruházások nyomon követésére irányuló tevékenység olyan következetes és kiegészítő információforrás biztosítása érdekében, amely segíti a közpolitika irányítását és lehetővé teszi a vállalatok számára K+F-beruházási stratégiájuk összehasonlító elemzését. Ebbe beletartoznak a vállalati és ágazati szintű K+F-beruházásokkal kapcsolatos időszakos táblázatok, a magánszféra K+F-beruházási tendenciáival kapcsolatos felmérések, a vállalatok K+F-beruházásokkal kapcsolatos döntéseit és gyakorlatát befolyásoló tényezők elemzése, a gazdasági hatások elemzése és a politikai következmények értékelése.

- A kutatási tevékenységgel és annak a gazdaságra gyakorolt hatásával kapcsolatos mutatók kidolgozása és elemzése. Ez magában foglalja nemzeti és regionális szintű, a tudománnyal és a technológiával kapcsolatos főbb adatok és táblázatok elkészítését és közzétételét, adott esetben hivatalos statisztikai mutatók felhasználásával; a tagállami K+F-rendszerek erősségeinek és gyengeségeinek értékelését; és az EU tudományos és technológiai kutatásban elért pozíciójának és teljesítményének elemzését.

E tevékenységeket a Közös Kutatóközponttal együttműködésben, valamint tanulmányok készítésével és szakértői csoportok igénybevételével kell megvalósítani.

- A kutatási politikák koordinálása, beleértve a nemzeti vagy regionális szinten közérdekű kérdésekkel kapcsolatban megvalósított transznacionális együttműködési kezdeményezéseket.

A cél a kutatási politikák koordinációjának erősítése olyan tevékenységekkel, amelyek (i) a nyílt koordinációs módszer végrehajtását és (ii) a több ország és régió – bevonva adott esetben egyéb érintetteket (beleértve az ipart, az európai szervezeteket és a civil társadalmi szervezeteket) – által indított, alulról felfelé irányuló kezdeményezéseket támogatják.

E tevékenységek olyan, a kutatással és egyéb vonatkozó politikákkal kapcsolatos közérdekű kérdéseket érintenek, amelyek területén aktív fellépésre van szükség az Európai Kutatási Térség létrehozása és az EU 3%-os kutatásfinanszírozási céljának elérése érdekében. A tevékenységek: hozzájárulnak hatékonyabb nemzeti és regionális szakpolitikák kidolgozásához a kölcsönös tanuláson és a szakértői értékelésen keresztül; bátorítják országcsoportok és régiók olyan területeken megvalósított összehangolt vagy közös kezdeményezéseit, amelyek jelentős transznacionális dimenzióval rendelkeznek vagy tovagyűrűző hatásúak; és adott esetben olyan kérdéseket emelnek ki, amelyek közösségi és tagállami szinten kiegészítő és kölcsönösen erősítő fellépést igényelnek.

A több ország és régió által megvalósított kezdeményezések olyan tevékenységekre terjedhetnek ki, mint a nemzeti és regionális politikák szakértői értékelése, tapasztalatok és munkatársak cseréje, közösen végzett értékelések és hatásvizsgálatok, és közös kezdeményezések kidolgozása és végrehajtása.

Etikai szempontok

Az egyedi program és az abból eredő kutatási tevékenységek végrehajtása során tiszteletben kell tartani az alapvető etikai elveket. Ide tartoznak többek között az Európai Unió alapjogi chartájában foglalt elvek, beleértve az emberi méltóság és az emberi élet védelmét, a személyes adatok és a magánélet védelmét, továbbá a közösségi jognak és a vonatkozó nemzetközi egyezmények, útmutatások és magatartási kódexek legújabb változatának megfelelően az állatok és a környezet védelmét is, például a Helsinki Nyilatkozat, az Európa Tanács 1997. április 4-én, Oviedóban aláírt, az emberi jogokról és a biogyógyászatról szóló egyezménye és kiegészítő jegyzőkönyvei, a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezmény, az UNESCO által elfogadott, az emberi génállományról és az emberi jogokról szóló egyetemes nyilatkozat, a biológiai és mérgező fegyverekről szóló ENSZ-egyezmény (BTWC), az élelmiszer- és mezőgazdasági felhasználású növényi genetikai erőforrásokról szóló nemzetközi szerződés, valamint az Egészségügyi Világszervezet (WHO) vonatkozó határozatai alapján.

Figyelembe kell venni továbbá a biotechnológia etikai vonatkozásaival foglalkozó európai tanácsadó csoport véleményeit (1991–1997) és a tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai csoport véleményeit (1998-tól).

A szubszidiaritás elvének megfelelően és az Európában fellelhető megközelítések sokféleségére figyelemmel a kutatási projektek résztvevői kötelesek betartani azon országok hatályos jogszabályait, előírásait és etikai szabályait, amelyekben a kutatást végzik. A nemzeti rendelkezéseket minden esetben alkalmazni kell, és a valamely tagállamban vagy más országban tiltott kutatás az adott tagállamban vagy országban történő elvégzés esetén közösségi forrásból nem támogatható.

Szükség esetén a kutatási projekteket megvalósító személyek a KTF-tevékenység megkezdése előtt kötelesek megszerezni az illetékes nemzeti vagy helyi etikai bizottságok jóváhagyását. A Bizottság rendszeresen etikai szempontú felülvizsgálatnak veti alá az etikailag érzékeny kérdésekre irányuló, illetőleg az etikai vonatkozásokkal nem kielégítő módon foglalkozó pályázatokat. Egyedi esetekben etikai felülvizsgálat a projekt végrehajtása idején is végezhető.

A határozat 4. cikkének (3) bekezdése értelmében nem támogathatók a minden tagállamban tiltott kutatási tevékenységek.

A Szerződéshez csatolt, az állatok védelméről és kíméletéről szóló jegyzőkönyv előírja, hogy a Közösségnek teljes mértékben figyelembe kell vennie az állatok kíméletére vonatkozó követelményeket a közösségi politikák – beleértve a kutatást – kialakítása és végrehajtása során. A kísérleti és egyéb tudományos célokra felhasznált állatok védelméről szóló 86/609/EGK tanácsi irányelv megköveteli, hogy a kísérleteket úgy tervezzék meg, hogy ezek során a kísérleti állatok ne szenvedjenek nélkülözést, és hogy e kísérletek ne okozzanak szükségtelen fájdalmat és szenvedést, minél kevesebb állat használatát igényeljék, a neurofiziológiailag legkevésbé érzékeny állatokat vegyék igénybe és a lehető legkevesebb fájdalmat, szenvedést, nélkülözést vagy maradandó károsodást okozzák. Az állatok genetikai örökségének megváltoztatása és az állatok klónozása csak etikailag indokolt célok érdekében és az állatok jólétét, valamint a biologiai sokféleség alapelveinek figyelembevételét biztosító körülmények között jöhet szóba.

A program végrehajtása során az esetleges fejlemények figyelembevétele érdekében a Bizottság rendszeresen figyelemmel kíséri a tudományos előrehaladást és a nemzeti és nemzetközi rendelkezéseket.

A tudományos és a technológiai fejlődéshez kapcsolódó etikai kutatás e program „Tudomány a társadalomban” részének hatálya alá tartozik.

1. KUTATÁSI INFRASTRUKTÚRÁK

Célkitűzés

Az Európában létező legjobb kutatási infrastruktúrák használatának és fejlesztésének optimalizálása és a tudomány és technológia minden területén olyan páneurópai jelentőségű új kutatási infrastruktúrák létrehozásának (vagy a már meglévők jelentős fejlesztésének) elősegítése, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az európai kutatóközösség a kutatás előrehaladásának élvonalában maradjon, és hozzá tudjon járulni az ipari tudásbázis és technológiai know-how megerősítéséhez.

Megközelítés

Ahhoz, hogy Európa a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljon, a tudományos és technológiai vezető szerep megszerzése szempontjából rendkívüli jelentőségűek a modern és hatékony kutatási infrastruktúrák. A kutatási infrastruktúrák kulcsszerepet játszanak a tudás létrehozásában, terjesztésében, valamint alkalmazásában és kiaknázásában így erősítve az innovációt. A kutatási infrastruktúrákhoz való hozzáférés a tudomány és a technológia minden területén egyre inkább nélkülözhetetlenné válik. Számos kutatási infrastruktúra alakult át szinte kizárólag egy specifikus tudományág szolgálatába állított nagy kiterjedésű létesítményből egy, a szélesebb értelemben vett tudományos közösség számára szolgáltatást nyújtó létesítménnyé. Az információs és kommunikációs technológiák hatására az infrastruktúra eddigi fogalma egyre szélesebb területekre terjed ki, és egyre inkább magába foglalja az óriási kumulatív értékkel bíró, több különböző tudományágban a tudás tárházaként működő megosztott hardver-, szoftver- és tartalomrendszereket.

A javasolt cselekvés különösen hozzájárul a tudás kifejlesztéséhez, kiaknázásához és megőrzéséhez a kutatási infrastruktúráknak mind az alulról felfelé irányuló, kiválóságalapú megközelítésen, mind pedig a célzott megközelítésen alapuló támogatás nyújtásával. Az információ- és kommunikációalapú e-infrastruktúrák stratégiai fejlesztése is jelentősen hozzájárulhat a tudományos munka módszereinek megváltoztatásához.

A „kutatási infrastruktúrák” kifejezés a kutatási és technológiafejlesztési közösségi keretprogram kontextusában olyan létesítményekre, erőforrásokra vagy szolgáltatásokra utal, amelyekre – a tudomány és a technológia valamennyi területének figyelembevételével – a kutatóközösségnek szüksége van a kutatás végzéséhez. Ez a meghatározás – a kapcsolódó humán erőforrásokat is beleértve – kiterjed a következőkre:

- kutatási célokra használt főbb berendezések vagy eszközök;

- a tudományos kutatásban használt tudásalapú erőforrások, például gyűjtemények, archívumok, strukturált információk vagy adatkezeléshez kapcsolódó rendszerek;

- az információs és kommunikációs technológiákon alapuló elősegítő infrastruktúrák, például a számítóhálózatok ( Grid ), a számítási infrastruktúrák, a szoftverek és a kommunikáció;

- a tudományos kutatás során használt bármilyen más egyedi természetű dolog.

A támogatás csak azoknak a kutatási infrastruktúráknak vagy kutatási infrastruktúrák hálózatainak nyújtható, amelyek a teljesítmény vagy a hozzáférés szempontjából egyértelműen az európai (egyetemi, közfinanszírozású és ipari) kutatóközösség érdekeit szolgálják. A kutatási infrastruktúráknak jelentősen hozzá kell járulniuk az európai kutatási kapacitások fejlesztéséhez.

Az „Együttműködés” egyedi programban szereplő tematikus kutatási infrastruktúrák vonatkozásában az általános koordinációt ez a program biztosítja.

Tevékenységek

A tevékenységek a következő vonalak mentén megvalósított cselekvésekre terjednek ki:

- a meglévő kutatási infrastruktúrák használatának optimalizálása és teljesítményük fokozása;

- az új, páneurópai érdekű kutatási infrastruktúrák kifejlesztésének előmozdítása (vagy a meglévők jelentős fejlesztése) a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) által végzett munka alapján;

- támogatási intézkedések, beleértve az újonnan felmerülő igények támogatását is.

1.1. Meglévő kutatási infrastruktúrák

A kutatási infrastruktúrával kapcsolatos cselekvések célja az európai kapacitások és az egyes kutatási infrastruktúrák teljesítményének erősítése, valamint a felhasználói közösségek részvételének fokozása a kutatási infrastruktúrák által nyújtott lehetőségek kihasználásában és elkötelezettségének növelése a legmagasabb szintű kutatásba való befektetés mellett. A tevékenységek a tudomány és a technológia minden területén a létesítmények, az erőforrások és a szolgáltatások hatékony használatának a „transznacionális hozzáférésen” keresztüli támogatásából és a kapacitások és az erőfeszítések „integrációján” keresztül az európai kutatási infrastruktúrák optimalizálásához nyújtott támogatásból állnak.

1.1.1. Transznacionális hozzáférés

A világszínvonalú kutatási infrastruktúrákhoz óriási és hosszú távú erőforrás (emberi és pénzügyi) befektetésekre van szükség. A kutatási infrastruktúrákat a lehető legnagyobb tudományos közösségnek és európai nagyságrendű felhasználó iparágaknak kell használniuk és kiaknázniuk. Az EU-nak a transznacionális hozzáférés előmozdításával hozzá kell járulnia e cél megvalósításához. A tervek szerint ezzel a kutatócsoportok előtt új lehetőségek nyílnak meg a legjobb kutatási infrastruktúrákhoz való hozzáférésre, beleértve a peremterületek és a legkülső régiók kutatócsoportjait is. A hozzáférést külső felhasználók számára is lehetővé lehet tenni vagy személyesen (gyakorlatban), vagy megfelelő elektronikus kommunikáció segítségével. A hozzáférés távoli tudományos szolgáltatásnyújtás formájában is megvalósulhat. A tevékenység végrehajtása alulról felfelé irányuló, minden tudományos és technológiai terület felé nyitott és minden területnek egyforma esélyeket biztosító pályázati felhívásokon keresztül valósul meg.

1.1.2. Integrációs tevékenységek

A kutatási infrastruktúra kapacitások és az EU-szintű teljesítmény javításának és megerősítésének előmozdítása és fejlesztése az újonnan felmerülő és a növekvő tudományos szükségletek megfelelő megválaszolása érdekében folyamatos figyelmet igényel. Ezt a legjobban használatuk és fejlesztésük – beleértve fejlesztésüket is – koordinált módon történő serkentésével lehet megvalósítani.

A meglévő kutatási infrastruktúrák vonatkozásában az integrációs tevékenységeket a következőkkel kell végrehajtani:

- alulról felfelé irányuló pályázati felhívások az infrastruktúra működtetői közötti kölcsönös koordináció és forrásegyesítés megkönnyítése érdekében és azzal a céllal, hogy együttműködési kultúra alakuljon ki közöttük. Az ilyen tevékenységeknek a kutatási infrastruktúrák működésének jobb, európai szintű strukturálását, kapacitás és teljesítmény szempontjából közös fejlesztésük előmozdítását, és következetes és több tudományágat felölelő használatát is célul kell kitűzniük;

- „célzott pályázati felhívások” abban az esetben, ha az összpontosított cselekvés hosszú távon egyértelműen pozitív módon járul hozzá a potenciálisan nagy jelentőségű kutatási infrastruktúrák támogatásához és felgyorsítja EU-szintű kialakulásukat. Végrehajtásuk a tematikus területeken folytatott tevékenységekkel szoros összefüggésben történik annak biztosítása érdekében, hogy az európai szinten az EU keretében megvalósított minden cselekvés igazodjon a kutatási infrastruktúrák igényeihez az egyes területeken belül. Már most is meg lehet jelölni azokat a területeket[18], amelyeken a meglévő európai infrastruktúrákat jobban kell használni és meg kell erősíteni annak érdekében, hogy ki lehessen elégíteni az egyetemi, a közfinanszírozású és az ipari kutatásban érintettek és a szélesebb értelemben vett társadalom hosszú távú stratégiai szükségleteit például az élettudományok és alkalmazásai, az információs és kommunikációs technológiák, az ipari kutatás fejlesztése (beleértve a metrológiát), a fenntartható fejlődés támogatása (különösen a környezetvédelem területén), valamint a társadalom- és a humán tudományok területén.

1.1.3. IKT-alapú e-infrastruktúrák:

Az elektronikus infrastruktúrák kiépítése révén olyan folyamatos, összetett folyamatokon alapuló szolgáltatás jön létre a kutatóközösségek számára, amelyet arra terveztek, hogy a megosztott IKT-alapú erőforrásokban rejlő lehetőségek (számítás, összekapcsoltság, felszereltség) eljussanak a virtuális közösségekhez. Ezen a területen egy európai megközelítés és a kapcsolódó európai tevékenységek megerősítése jelentősen hozzájárulhat az európai kutatási potenciál fellendítéséhez és kiaknázásához, megszilárdítva így az e-infrastruktúráknak az Európai Kutatási Térség létrehozásának sarokköveként, a tudományágakon átívelő innováció élharcosaként és a tudományos munka menete megváltoztatásának mozgatórugójaként betöltött szerepét. Az e-infrastruktúrák hozzájárulhatnak továbbá a peremterületek és a legkülső régiók kutatócsoportjainak integrálásához.

A célzott pályázati felhívásokon alapuló, az e-infrastruktúra érdekében javasolt tevékenységek célja a nagy kapacitású és nagy teljesítményű kommunikációra (GÉANT) és számítóhálózatként (Grid) történő működésre képes infrastruktúrák továbbfejlesztésének és fejlődésének, valamint a legmagasabb szintű európai számítási képességek előmozdítása annak hangsúlyozása mellett, hogy támogatni kell a világszínvonalú, nagy teljesítményű megosztott számítási, adattárolási és fejlett megjelenítési kapacitás megerősítését. A tevékenységek célja továbbá a GÉANT és a számítóhálózati (Grid) infrastruktúrák eredményeire építve az e-infrastruktúrák felhasználói közösségek általi elfogadásának előmozdítása, globális relevanciájuk fokozása és a beléjük vetett bizalom növelése.

A tudományos közösség és a tudósok eljövendő generációi számára nagy jelentőségű adattárházak létrehozása érdekében európai szinten koordinált módon kell támogatni a digitális könyvtárakat, az archívumokat, az adattárolást, az adatmegőrzést és a szükséges erőforrás-egyesítést. Foglalkozni kell továbbá az e-infrastruktúrákkal kapcsolatban a fokozott bizalom kérdésének egyes vonatkozásaival is. A javasolt tevékenységek célja továbbá az új igények és megoldások előrejelzése és integrálása a nagy léptékű tesztelési környezetek létrejöttének megkönnyítése érdekében, amelyek célja az új felfutó technológiákkal való kísérletezés és az új felhasználói igények kielégítése, beleértve az e-tanulást is. Az e-infrastruktúra vitacsoport (eIRG) stratégiai ajánlások készítésével rendszeres segítséget nyújt.

1.2. Új kutatási infrastruktúrák

Az egyedi program segíti az új kutatási infrastruktúrák létrejöttét (vagy a meglévők jelentős fejlesztését), és ennek során az „egyedi”, az érintett tudományágak európai fejlődése szempontjából döntő fontosságú és páneurópai hatású infrastruktúrákra összpontosít.

1.2.1. Tervezési tanulmányok az új kutatási infrastruktúrákhoz

Új kutatási infrastruktúrák létrehozásának ösztönzése alulról felfelé irányuló pályázati felhívásokon keresztül, az új infrastruktúrákhoz kapcsolódó „felderítési díjak” és megvalósíthatósági tanulmányok finanszírozásával.

1.2.2. Új infrastruktúrák építésének támogatása

Új kutatási infrastruktúrák létrehozásának ösztönzése az ESFRI által az új kutatási infrastruktúrák európai útitervének kidolgozása érdekében végzett munka alapján. A Bizottság meghatározza azokat a kiemelt fontosságú projekteket, amelyeknek a keretprogram alapján EK-támogatás adható.

Az új infrastruktúrák építésével kapcsolatos tevékenységeket kétlépcsős megközelítés szerint kell végrehajtani:

- 1. lépcső: az előkészítő szakasz támogatása:

Az első lépcsőben a Bizottság által meghatározott kiemelt fontosságú projektekre korlátozott pályázati felhívásokat kell közzétenni. Az előkészítő szakasz magában foglalja az előirányzott kutatási infrastruktúra részletes építési tervének, a jogi felépítésnek, az irányításnak és a többéves tervezésnek a végső jóváhagyását és az érintettek közötti végső megállapodás megkötését. Az előkészítő szakasz során az Európai Bizottság „segítőként” fog fellépni különösen a kiépítési szakasz pénzügyi tervezési mechanizmusainak kidolgozását segítve.

- 2. lépcső: a kiépítési szakasz támogatása:

A második lépcsőben az elért technikai, jogi, adminisztratív és pénzügyi megállapodásokra építve és a nemzeti és közösségi eszközök (például a strukturális alapok vagy az Európai Beruházási Bank) közötti kiegészítő jelleg felhasználásával meg kell valósítani az építési terveket. A kiépítési szakaszban a keretprogramból pénzügyi támogatás nyújtható azoknak a kiemelt fontosságú projekteknek, amelyek esetében a támogatás rendkívül szükségesnek bizonyul. Ezekben az esetekben a döntéshozatal egy, a szükséges támogatás jellegétől és mértékétől függő mechanizmuson keresztül történik (pl. közvetlen támogatás; európai beruházási banki kölcsönök, amelyekhez a hozzájutást a „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” segíti elő (III. melléklet); 171. cikk).

1.3. Támogatási intézkedések, beleértve az újonnan felmerülő igények támogatását

E tevékenység sikere szempontjából kulcsfontosságú a kutatási infrastruktúrák vonatkozásában megfogalmazott és elfogadott európai politika EU-n belüli szoros koordinációja. Az egész program során ennek megfelelően a koordinációt támogató intézkedéseket kell végrehajtani, beleértve a nemzetközi együttműködés kiépítéséhez nyújtott támogatást.

E tevékenységeket nagyrészt egy folyamatos és alulról felfelé irányuló nyitott pályázattal valósítják meg. A tevékenységek célja a felmerülő igények elemzésének támogatása, az ESFRI és az eIRG munkájának támogatása, a program hatékony végrehajtásának támogatása (pl. konferenciák, szakértői szerződések, hatástanulmányok stb. támogatása), valamint az egyedi program alapján végrehajtott tevékenységek nemzetközi dimenziójának támogatása és az európai kiválóság nemzetközi szinten történő terjesztése. A nemzetközi együttműködés vonatkozásában a Kapacitások program ezen része alapján végrehajtott tevékenységek lehetővé teszik továbbá az egyes harmadik országok szükségleteinek felmérését és azoknak a kölcsönös érdekeknek az azonosítását, amelyekre specifikus együttműködési cselekvések alapozhatók, a célzott pályázati felhívások alapján pedig lehetővé válik a harmadik országokban lévő kulcsfontosságú kutatási infrastruktúrák és az Európai Kutatási Térség kutatási infrastruktúrái közötti kétirányú kapcsolatok kiépítése.

2. A KKV-K JAVÁRA VÉGZETT KUTATÁS

Célkitűzések

Az európai KKV-k innovációs kapacitásának és az új technológiákon alapuló termékek és piacok fejlesztéséhez való hozzájárulásának megerősítése, segítve azokat a kutatás kiszervezésében, kutatási tevékenységeik gyarapításában, hálózataik kiterjesztésében, a kutatási eredmények jobb kihasználásában és a technológiai know-how megszerzésében.

Megközelítés

A KKV-k az európai ipar fontos elemét jelentik. Az innovációs rendszerben és a tudás új termékekké, eljárásokká és szolgáltatásokká való átalakításának láncolatában kulcsfontosságú szerepet kell betölteniük. A belső piacon és világviszonylatban tapasztalható növekvő versennyel szemben az európai kis- és középvállalkozásoknak fokozniuk kell a tudás és a kutatás intenzitását, földrajzi értelemben ki kell szélesíteniük üzleti tevékenységeiket és nemzetközivé kell tenniük tudáshálózataikat. Minden tagállam dolgozott ki a KKV-kre vonatkozó cselekvéseket, de ezek keretében gyakran nem ösztönzik és nem támogatják a transznacionális kutatási együttműködést és a technológiaátadást. EU-szintű cselekvések szükségesek a nemzeti vagy regionális szintű cselekvések hatásának kiegészítéséhez és javításához.

Egyedi cselekvéseket kell végrehajtani az olyan KKV-k vagy a KKV-k olyan szövetségei támogatására, amelyeknek szükségük van a kutatás egyetemekre vagy kutatóközpontokba („KTF-szereplők”) történő kiszervezésére. A cselekvések a tudomány és a technológia minden területét lefedik. A projektjavaslatok értékelése során megfelelő mértékben figyelembe kell venni a KKV-k szempontjából várható gazdasági hatást. A pénzügyi eszközök odaítélése két rendszeren keresztül történik: KKV-k számára végzett kutatás és KKV-k szövetségei számára végzett kutatás . Az első főleg az alacsonytól a közepes mértékig technológiai KKV-kat célozza, amelyek egyáltalán nem vagy kevés kutatási képességgel rendelkeznek, illetve azokat a kutatásintenzív KKV-ket, amelyeknek fő kutatási kapacitásuk kiegészítése érdekében ki kell szervezniük a kutatást. A második a KKV-k szövetségeit célozza meg, amelyek általában a legjobb helyzetben vannak a tagjaik közös technikai problémáinak ismeretéhez vagy azonosításához, a nevükben való eljáráshoz és az eredmények hatékony terjesztésének vagy átvételének előmozdításához.

E specifikus cselekvések mellett folyamatosan ösztönözni és segíteni kell a KKV-k részvételét a keretprogram valamennyi cselekvésében. A KKV-k kutatási igényei és potenciálja megfelelő módon megjelenik az „Együttműködés” egyedi program tematikus területei tartalmában; az „Együttműködés” egyedi programot a terület és a téma függvényében különböző méretű és kiterjedésű projekteken keresztül kell végrehajtani.

A közösségi kutatási és technológiafejlesztési keretprogram végrehajtása során a KKV-knek a közösségi kutatási és technológiafejlesztési keretprogramban való részvétele bátorítása és segítése érdekében biztosítani kell a kiegészítő jelleget és a szinergiát a versenyképességi és innovációs keretprogram cselekvéseivel.

Tevékenységek

A következő két KKV-specifikus rendszert kell végrehajtani:

- A KKV-k számára végzett kutatás

E rendszer az innovatív KKV-k kis csoportjait támogatja a közös vagy egymást kiegészítő technológiai problémák megoldása érdekében. A viszonylag rövid ideig tartó projektek esetében az olyan KKV-k innovációs igényeire kell koncentrálni, amelyek kiszervezik a kutatást a KTF-szereplőknek, és a projekteknek az érintett KKV-k számára egyértelmű felhasználási potenciállal kell rendelkezniük.

- A KKV-k szövetségei számára végzett kutatás

E rendszer a KKV-k szövetségeit támogatja az értéklánc adott ipari ágazatában vagy szegmensében működő több KKV számára közös problémák műszaki megoldásának kifejlesztése érdekében a szükséges kutatás elvégzésén keresztül, például az egészségügy, a biztonság és a környezetvédelem területén az európai szabványok kidolgozása vagy az azokhoz való igazodás, illetve a szabályokban meghatározott követelmények betartása. A több évig tartó projekteket az olyan KKV-k szövetségeinek kell irányítania, amelyek tagjaik érdekében kiszervezik a kutatást a KTF-szereplőknek és a projektben több egyéni KKV-nek is részt kell vennie.

A rendszerek közös jellemzői

- Más vállalkozások vagy végfelhasználók is részt vehetnek a rendszerekben, amennyiben ez a KKV-k vagy a KKV-k szövetségeinek érdekében áll;

- A kutatás mellett a projekteknek a kutatási eredmények átvételét és gyakorlati kiaknázását ösztönző tevékenységeket is kell tartalmazniuk, mint például tesztelés, demonstráció, képzés, technológiaátadás, tudásmenedzsment és szellemi tulajdonjogok védelme. A KKV-k szövetségei számára végzett kutatás esetében a projekteknek olyan tevékenységeket is tartalmazniuk kell, amelyek a KKV-k szövetségeinek tagjai körében vagy szükség esetén szélesebb körben biztosítják a kutatási eredmények hatékony terjesztését.

- A két rendszer esetében különleges szabályokat kell alkalmazni a tulajdonjog és a hozzáférési jogok vonatkozásában.

3. A TUDÁS RÉGIÓI

Célkitűzések

Az európai régiók kutatási potenciáljának erősítése Európa-szerte, különösen a regionális hatóságokat, egyetemeket, kutatóközpontokat, vállalkozásokat és egyéb érintetteket tömörítő „kutatásorientált regionális csoportosulások” ösztönzése és fejlődésének támogatása révén.

Megközelítés

A régiókat az EU kutatási és fejlesztési törekvéseinek egyre fontosabb szereplőiként ismerik el. Ugyanakkor a gyakorlat is azt mutatja, hogy a K+F befektetések javítják a régiók vonzerejét és növelik a helyi vállalkozások versenyképességét. A K+F-intenzív regionális csoportosulások az ilyen befektetési tevékenység serkentésében az egyik legjobb hatást fejtik ki, aminek eredménye a helyi versenyelőnyben megmutatkozó közvetlen nyereség, valamint a növekedésre és a munkahelyteremtésre gyakorolt kedvező hatás. A Tudás régiói elnevezésű 2003-as kísérleti cselekvés[19] megerősítette az ilyen regionális csoportosulások jelentőségét és fejlődésük támogatásának és ösztönzésének fontosságát.

Ez a cselekvés lehetővé teszi az európai régiók számára a KTF-be való befektetési kapacitásaik megerősítését amellett, hogy a régiók a legnagyobb mértékűre növelik az érintettek európai kutatási projektekben való sikeres részvételének lehetőségét. Törekedni kell emellett a strukturális alapok K+F-befektetésekre és tevékenységekre való fokozott és koncentráltabb felhasználására is a regionális és a kutatási politika közötti szinergia javításával, elsősorban olyan regionális kutatási stratégiák kidolgozásán keresztül, amelyeket a regionális hatóságok belefoglalhatnak gazdasági fejlesztési stratégiájukba.

A „Tudás régiói” a K+F-orientált regionális csoportosulások fejlesztésére irányuló optimális politikák és stratégiák meghatározásának és végrehajtásának támogatását tűzi ki célul. Ez különösen a regionális kutatási menetrendek helytállóságát és hatékonyságát javítja a kölcsönös tanuláson keresztül; javítja és erősíti az együttműködést a regionális csoportosulások között, és hozzájárul a meglévő K+F-orientált regionális csoportosulások fenntartható fejlődésének erősítéséhez és újak létrejöttének előmozdításához. Különösen a kereslet által irányított és probléma orientált, specifikus technológiai területekre vagy ágazatokra irányuló projekteket kell támogatni[20].

A cselekvés minden régióra – beleértve a konvergenciarégiókat[21] is – kiterjed.

Tevékenységek

A projektek általában a regionális hatóságok, a regionális fejlesztési ügynökségek, az egyetemek, a kutatóközpontok és az ipar, valamint adott esetben a technológiaátadási, pénzügyi vagy civil társadalmi szervezetek bevonásával valósulnak meg. A „ Tudás régiói ”-projektek a következő tevékenységekre terjednek ki:

- A regionális csoportosulások kutatási menetrendjeinek elemzése, fejlesztése és végrehajtása , valamint a csoportosulások közötti együttműködés. Ezek magukba foglalják a K+F-kapacitásra és prioritásokra vonatkozó elemzést és végrehajtási tervet. A projektek az előrejelzést, az összehasonlító értékelést vagy más olyan módszereket alkalmaznak, amelyek demonstrálják a várt hasznot, például az érintett regionális csoportosulások közötti megerősödött kapcsolatokat, az európai kutatási politikákban való optimális részvételt vagy a regionális fejlődésre gyakorolt nagyobb hatást.

- A magasan fejlett régiók által a kevésbé fejlett kutatási profillal rendelkező régióknak nyújtott szakmai tanácsadás a K+F-re irányuló regionális csoportosulások építésével. Transznacionális regionális konzorciumok mozgósítják és fogják össze az egyetemek, az ipar és a kormányzat kutatási szereplőit a technológiai szempontból kevésbé fejlett régiók számára iránymutatás nyújtására.

- A regionális gazdaságokban a kutatási szereplők és az intézmények integrációját a regionális csoportosulások szintjén megvalósított interakcióval javító kezdeményezések . Ezek magukba foglalnak a kutatásban érintettek és a helyi üzleti közösségek közötti kapcsolatot javító transznacionális intézkedéseket, valamint a regionális csoportosulások közötti megfelelő tevékenységeket.

Támogatni kell a szisztematikus és kölcsönös információcsere előmozdítására irányuló tevékenységeket, valamint a hasonló projektek közötti és adott esetben egyéb vonatkozó közösségi programokkal való kölcsönhatást (pl. elemző és szintetizáló workshopok, kerekasztalok, kiadványok).

4. KUTATÁSI POTENCIÁL

Célkitűzés

A kibővült EU teljes kutatási potenciálja megvalósításának ösztönzése az EU konvergenciarégióiban és legkülső régióiban a kutatási potenciál felszabadításával és fejlesztésével, valamint kutatóik kapacitásainak erősítésével, segítve azokat az EU-szintű kutatási tevékenységekben való sikeres részvételben.

Megközelítés

A kibővült EU teljes kutatási potenciálja megvalósításának érdekében egy külön cselekvés irányul a kutatócsoportok kutatási potenciáljának felszabadítására különösen az Európai Unió olyan konvergenciarégióiban és legkülső régióiban, amelyek lehetőségeiket jelenleg nem használják ki teljes mértékben vagy amelyeknek új tudásra és támogatásra van szükségük a bennük rejlő lehetőségek kiaknázására. A cselekvések nagymértékben építenek olyan korábbi és meglévő intézkedésekre, mint az akkor csatlakozó és tagjelölt országokban az ötödik keretprogram keretében létrehozott európai kiválósági központok és a tudásátadást célzó Marie Curie intézményi ösztöndíjak. A cselekvések kiegészítik továbbá az Európai Szociális Alap által az új kohéziós politika (2007–2013) keretében megvalósítandó erőfeszítéseket, amelyek célja nemzeti szinten a támogatandó területeken a kutatási humán erőforrások fejlesztése.

Az ilyen kutatócsoportok és a többi EU-tagállamban működő kutatóközpontok közötti együttműködés megerősítése és kiterjesztése nagyban hozzájárul a kedvezményezett kutatócsoportokban rejlő potenciál kiaknázásához és ezzel hosszú távú fenntartható fejlődésükhöz. Nemzetközi ismertségük és elismertségük, vezetői potenciáljuk és tudósaik minőségének javításával növekszik a kutatócsoportok láthatósága, és hatékonyabban részt tudnak venni az Európai Kutatási Térségben.

Tevékenységek

A cselekvés különösen az EU konvergenciarégióiban vagy legkülső régióiban a minőség és a potenciál alapján az állami és a magánszektorból egyaránt kiválasztott kutatócsoportok és az Európa más részein található, nagyobb múltra visszatekintő kutatócsoportok között létrehozott stratégiai partnerségeket részesíti előnyben, beleértve a twinninget is. Különös figyelmet kell fordítani a partnerség várt hosszabb távú EU-szintű és regionális szintű hatásaira. A kutatócsoportokban rejlő teljes potenciál kiaknázása (azaz tudásuk megerősítése, további kompetenciák kifejlesztése, beleértve a kutatásmenedzsment területét is, vagy nagyobb láthatóság elérése) érdekében a cselekvés keretében támogatást kell biztosítani a feltételeknek eleget tevő régiókban működő kiválasztott kutatócsoportoknak a következők érdekében létrehozott stratégiai partnerségeken belül kidolgozott kutatási programok keretében:

- a know-how és a tapasztalatok cseréje a kutatószemélyzet transznacionális cseréjével a feltételeknek eleget tevő régiókban működő kiválasztott központok és egy vagy több, másik EU-tagállamban működő partnerszervezet között, a feltételeknek eleget tevő régiókban működő kiválasztott központokból kiküldött kutatószemélyzet számára beépített kötelező hazatérési mechanizmussal;

- a bejövő tapasztalt kutatók felvétele a kiválasztott központokba a tudásátadás folyamatában és/vagy a kutatók képzésében való részvétel, illetve az anyaországot korábban elhagyó kutatók visszatérésének ösztönzése érdekében;

- kutatási felszerelések beszerzése és kifejlesztése a kiválasztott kutatóközpontok számára;

- workshopok és konferenciák szervezése a nemzeti és nemzetközi szintű tudásátadás megkönnyítése érdekében, a kiválasztott központok saját kutatószemélyzete és más országokból meghívott kutatók bevonásával, a kiválasztott központok nemzetközi képzési kapacitásának és hírnevének fejlesztése keretében; a rendszer kertében kiválasztott központok kutatószemélyzetének nemzetközi konferenciákon vagy rövid távú képzéseken való részvétele a tudásmegosztás és a hálózatépítés érdekében és egy sokkal inkább nemzetközi környezettel való találkozás biztosítása érdekében;

- terjesztési és promóciós tevékenységek a kiválasztott központok és azok tevékenységei jobb láthatóságának biztosítása érdekében.

Ezen túlmenően, és az e támogatási intézkedéstől függetlenül, a cselekvés egy értékelési mechanizmust is biztosít, amelyen keresztül a feltételeknek eleget tevő régiókban működő bármely kutatóközpont – függetlenül attól, hogy adott-e be támogatási pályázatot – független nemzetközi szakértői értékelést kaphat a központ átal végzett kutatás általános minőségéről és az infrastruktúráról. Ezt az értékelést a Bizottság által kinevezett magas szintű, független nemzetközi szakértők végzik.

5. TUDOMÁNY A TÁRSADALOMBAN

Célkitűzés

A hatékony és demokratikus tudásalapú európai társadalom létrehozása érdekében a cél ösztönözni a tudományos és technológiai törekvéseknek és a kapcsolódó kutatási politikáknak az európai társadalmi hálóba való harmonikus integrációját.

Megközelítés

A „Tudomány a társadalomban” a hatodik keretprogramban megkezdett kísérleti munka jelentős, az európai kutatási politika megnövekedett célkitűzéseivel arányos kibővítése és kiterjesztése.

Az európai társadalmak fejlődése nagymértékben függ attól, hogy mekkora kapacitással rendelkeznek a tudás létrehozására, kiaknázására és terjesztésére, és ebből kiindulva mennyire képesek folyamatos innovációra. A tudományos kutatás ebben a tekintetben kulcsszerepet játszik és a jövőben is a növekedés, a jólét és a fenntartható fejlődés egyik motorjaként kell működnie.

E cél elérése érdekében rendkívül fontos, hogy sikeres és kiaknázható kutatást eredményező társadalmi és kulturális környezet jöjjön létre. Ez azt jelenti, hogy figyelembe kell venni a megalapozott társadalmi aggodalmakat és szükségleteket, aminek következtében egy elkötelezettebb és jobban tájékozott közvéleménnyel folytatott, fejlettebb demokratikus vita alakulhat ki, és kedvezőbbek lehetnek a feltételei a tudományos kérdésekkel kapcsolatos kollektív döntéseknek. Ennek keretében kedvező környezet jön létre a tudományos elhivatottság számára, új lendületet kapnak a kutatási befektetések, és ennek nyomán erősödik a tudás terjesztése, amire a lisszaboni stratégia is épül.

A Kapacitások program e része ezután egy sor olyan feltétel kidolgozására koncentrál, amelyek lehetővé teszik, hogy az ilyen kedvező környezet Európában általánosság és ne kivétel legyen.

Legelőször a társadalmainkat fenyegető tudományos szakadék létrejöttének veszélyét kell elhárítani. A tudományos szakadék elválasztja a megfelelő tudáshoz hozzáférni nem képes többséget a tudáshoz hozzáférni képes kisebbségtől, a kutatáspolitikai érdekérvényesítésre nem képeseket az erre képesektől. Ez a helyzet azt eredményezi, hogy az állampolgárok bizonytalan érzéseket táplálnak a tudományból és a technológiából származó lehetséges előnyökkel kapcsolatban, és ezzel alávetik őket a közvélemény akaratának. Egyrészt szívesen fogadnak még több kutatást a jelenleg problémát jelentő kérdések (betegségek, szennyezés, járványok, munkanélküliség stb.) megoldása és lehetséges hatásaik jövőbeli jobb előrejelzése érdekében. Másrészt a fentiek ellenére gyanakvással tekintenek a tudomány egyes felhasználási módjaira és félnek attól, hogy a döntéshozatali folyamatok során a hagyományos érdekek esetleges sérülhetnek.

A tudomány társadalmi integrációjának az elfogadhatónál is alacsonyabb szintje többek között a következő okokra vezethető vissza:

- a közvélemény nem megfelelő részvétele a prioritások meghatározásában és a tudománypolitikai irányvonalak kijelölésében, amely megfelelő szinten megvalósítva lehetővé tenné a lehetséges kapcsolódó kockázatokkal és következményekkel kapcsolatos szélesebb körben folytatott vitát;

- bizonyos tudományos eredményekkel kapcsolatos növekvő fenntartások, az ellenőrzés hiányának érzése és az alapvető értékek tiszteletben tartásával kapcsolatos megválaszolatlan kérdések;

- a tudomány világának a mindennapi gazdasági és társadalmi valóságtól való érzékelhető elzártsága;

- a közpolitikai döntéshozók rendelkezésére bocsátott tudományos bizonyítékok objektivitásának megkérdőjelezése.

A kiválasztott megközelítés célja:

- a stabilabb politikák megalapozásához szükséges szakértelemhez való hozzáférés és a szakértelem-érvényesítés mechanizmusainak nyitottabbá és átláthatóbbá tétele;

- tájékozódási pontok meghatározása a kutatási erőfeszítéseknek az alapjogokhoz képest etikai szempontból kifogástalan megvalósítása érdekében;

- Európa számára aktívabb szerepvállalás biztosítása a közös értékek, az egyenlő esélyek és a társadalmi párbeszéd kérdéskörében folytatott világszintű vitában és ezek előmozdításában;

- a tudományos műveltséggel rendelkezők és az ezzel nem rendelkezők közötti szakadék áthidalása, a tudományos kultúrára való nyitottság ösztönzése a polgárok közvetlen közelében (segítségül hívva a városokat, a régiókat, az alapítványokat, a tudományos központokat, stb.);

- a kutatáspolitikával kapcsolatos társadalmi párbeszéd ösztönzése és a civil társadalmi szervezetek kutatási tevékenységekben való részvételének serkentése;

- a tudományról és a kutatókról mindenki számára – különösen a fiatalok számára – érthető kép közvetítése;

- a nők tudományos karrierépítésének és tudományos tehetségének az egész társadalom javára történő jobb felhasználásának segítése;

- a tudománnyal kapcsolatos kommunikáció megújítása a nagyobb hatás elérése érdekében az új kommunikációs eszközök előnyben részesítésével és a tudósok és a tömegkommunikációs szakemberek szorosabb együttműködésének elősegítésével.

A „Tudomány a társadalomban” végrehajtása a következőkön keresztül történik:

- Politikával kapcsolatos, közvetlenül ebből a témából támogatott cselekvések és kutatás.

- A tagállamok közötti együttműködés közös célok meghatározásával és a nemzeti gyakorlatok megerősítésével a nyílt koordinációs módszer szellemében.

- A „Tudomány a társadalomban” témakörrel kapcsolatos kérdéseknek a keretprogram egyéb részeibe történő beillesztése és hatása előmozdítása, támogatása és nyomon követése[22]. A „Tudomány a társadalomban” kérdéseinek általános koordinációját mind a keretprogramban, mind pedig egyéb vonatkozó közösségi tevékenységeken belül (pl. az oktatással és a kultúrával kapcsolatban) ez a téma biztosítja.

Három cselekvési irányvonal mentén kell haladni.

Első cselekvési irányvonal: a tudomány és a társadalom kapcsolatának dinamikusabb irányítása

- Az európai tudományos rendszer megerősítése és javítása

Az innovációs potenciál fenntartására vonatkozóan akkora elvárások fogalmazódtak meg az európai tudományos rendszerrel szemben, hogy a társadalomnak nagyobb rálátással kell rendelkeznie annak alkotóelemeire, gazdaságára, szabályaira és szokásaira. Az Európai Kutatási Térség szereplőivel és dinamikájával kapcsolatban három nagy jelentőségű szempont szerepel a programban:

- az európai politikai döntéshozatal érdekében a tudományos tanácsadás és szakértelem felhasználásának javítása és hatásának nyomon követése, valamint gyakorlati eszközök és rendszerek (pl. elektronikus hálózatok) kidolgozása;

- a bizalom és az önszabályozás előmozdítása a tudományos közösségben;

- az információ terjesztésével kapcsolatos vita ösztönzése, beleértve a tudományos eredményekhez való hozzáférést és a tudományos publikációk jövőjét.

- Szélesebb körű kötelezettségvállalás a politikai, társadalmi és etikai kérdések előrejelzésére és tisztázására

A társadalmi törekvéseket és aggodalmakat, illetve az etikai alapelveket jobban integrálni kell a kutatási folyamat egészébe, biztonságosabb és konstruktívabb környezetet hozva létre a kutatók és az egész társadalom számára. Két vonatkozás kerülhet szóba:

- szélesebb körű részvétel a tudománnyal kapcsolatos kérdésekben;

- az etikáról és a tudományról a megfelelő információk birtokában folytatott vita feltételei.

- A tudomány és a technológia társadalomban elfoglalt helyének jobb megértése

A tudomány és a társadalom közötti kapcsolat megfelelő politikák segítségével történő kezelése érdekében ki kell szélesíteni, meg kell szilárdítani és európai szinten terjeszteni kell a tudománytörténet, a tudományszociológia és a tudományfilozófia által összegyűjtött ismereteket. Ebből a célból az említett tudományágak képviselőinek hálózatokat kell létrehozniuk a kutatás és az európai társadalom és identitás építésében a tudomány valós részvételét felfedni képes vita strukturálása érdekében, külön hangsúlyt fektetve a következőkre:

- a tudomány, a demokrácia és a jog közötti kapcsolat;

- a tudományos-technológiai etikával kapcsolatos kutatás;

- a tudomány és a kultúra egymásra hatása;

- a tudósok szerepe és a róluk alkotott kép.

- Az egyetemek változó szerepe

A munka célja azoknak a megfelelő reformoknak a támogatása, amelyek képessé teszik az egyetemeket az ismeretek létrehozásában, terjesztésében és megosztásában rájuk osztott szerep teljes körű betöltésére az ipar és a szélesebb értelemben vett társadalom mellett (az egyetemeken végzett kutatásokkal kapcsolatos közösségi kezdeményezésekkel összhangban). A hangsúlyt a következőkre kell fektetni:

- jobb keretfeltételek meghatározása a hatékonyabb egyetemi kutatás érdekében;

- az üzleti ágazattal megvalósított strukturált partnerségek létrejöttének előmozdítása az egyetemek kutatásmenedzselési kapacitásaira tekintettel;

- az egyetemek és a szélesebb értelemben vett társadalom közötti tudásmegosztás megerősítése.

Második cselekvési irányvonal: a potenciál megerősítése, a horizontok kiszélesítése

- Nemek és kutatás

A Bizottság személyzeti munkadokumentumában és a Tanács következtetéseiben[23] meghatározott irányvonalaknak, illetve az EU egyéb vonatkozó politikai irányvonalainak megfelelően a nők tudományos kutatásban betöltött szerepének megerősítése és a kutatás nemekkel kapcsolatos dimenzióinak javítása céljából pozitív cselekvéseket tartalmazó keretrendszert kell létrehozni. A keretrendszer hátteret ad a politikai vitához, a nyomon követéshez, a koordinációhoz és az alapot szolgáltató kutatáshoz. A keretrendszer a következőket tartalmazza:

- a nők tudományos kutatásban betöltött szerepének megerősítése;

- a kutatás nemekkel kapcsolatos dimenziója;

- a nemek esélyegyenlőségének általános érvényesítése az EU kutatáspolitikájában és programjaiban.

- A fiatalok és a tudomány

A tevékenységek célja több fiatal tudományos pályára vonzása, a generációk közötti kapcsolat megerősítése és a tudományos műveltség általános szintjének növelése. Az európai csereprogramok és együttműködések a tudományok tanításának a fiatalokhoz igazított módszerére, a tudományos tantárgyakat oktató tanárok támogatására (fogalmak, oktatási segédanyagok) és az iskolák és a szakma közötti kapcsolatok kiépítésére koncentrálnak. Ezen túlmenően olyan széles európai hatással rendelkező rendezvények is támogathatók, amelyek során a példaképnek számító kiváló tudósok és a feltörekvő fiatal tudósok találkozhatnak egymással. Mindezek támogatására olyan kutatásokat kell végezni, amelyek figyelembe veszik a társadalmi környezetet és a kulturális értékeket. Három aspektust kell figyelembe venni:

- a tudomány formális és informális oktatása az iskolákban;

- a tudomány oktatása és a tudományos pályafutás közötti kapcsolat megerősítése;

- a tudomány oktatásában megjelenő új módszerekkel kapcsolatos kutatási és koordinációs tevékenység.

Harmadik cselekvési irányvonal: a tudomány és a társadalom párbeszéde

A tevékenységek olyan hatékony, kétirányú kommunikációs csatornák működésének előmozdítását célozzák, amelyeken keresztül a közvélemény eszmecserét folytathat a tudományos világgal, a tudományos világ pedig a közvéleménnyel. A megközelítés előnyben részesíti a tudósok és a tömegkommunikációs szakemberek közötti szorosabb együttműködést és a helyes gyakorlat cseréjét, illetve a célcsoportok, azaz a fiatalok, a tudományos ismeretterjesztéssel foglalkozó tudósok és a szaksajtó nagyobb mértékű bevonását. Az erőfeszítések középpontjában a következők állnak:

- a tudományos szaksajtó megbízható és kellő időben történő tájékoztatása, beleértve az európai tudományos sajtó számára információforrás kifejlesztésének támogatását;

- a média és a tudományos közösség közötti szakadék áthidalása érdekében folytatott képzések;

- a közvéleménynek szánt tudományos rendezvények európai dimenziójának ösztönzése;

- a tudomány támogatása audiovizuális eszközök segítségével, európai koprodukciókon keresztül és a tudománnyal foglalkozó műsorok forgalmazásával;

- a kiváló transznacionális kutatás és a tudománnyal kapcsolatos kommunikáció előmozdítása népszerű díjakkal;

- a tudománnyal kapcsolatos kommunikáció módszereinek és termékeinek javítására irányuló kutatás.

6. NEMZETKÖ