[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 12.2.2008

COM(2008) 70 végleges

A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK

az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programja (UNEP) kormányzótanácsának 24/3. határozata alapján a higany tekintetében létrehozandó, jogilag kötelező érvényű eszközre vonatkozó tárgyalásokon az Európai Közösség részvételéről

A. INDOKOLÁS

1. CÉLKITűZÉSEK

Az ajánlás célja az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programja (UNEP) kormányzótanácsának 24. ülésszakán (a vegyi anyagok kezeléséről szóló 24/3. határozattal) elindított, a higanyra vonatkozó, jogilag kötelező érvényű nemzetközi eszköz elfogadására irányuló folyamatban a Közösség által követendő megbízható, következetes és hatékony tárgyalási pozíció kialakítása.

2. ÁLTALÁNOS HÁTTÉR

Az UNEP már 2003-ban elismerte, hogy a higanyból és vegyületeiből származó jelentős globális káros hatásokkal kapcsolatban elegendő bizonyíték áll rendelkezésre ahhoz, hogy a higanynak és vegyületeinek a környezetbe jutása következményeként kialakuló, az emberi egészséget és a környezetet érintő kockázatok csökkentése érdekében további nemzetközi lépések váljanak szükségessé. „A higannyal kapcsolatos nemzetközi cselekvési program” létrehozásáról rendelkező határozat azonban nem irányozott elő a higanyra vonatkozóan jogilag kötelező érvényű nemzetközi eszközt.

Az UNEP kormányzótanácsának 23. ülésszakán elfogadták a 23/9. határozatot, amely a következő ülésszak feladatául tűzte ki annak értékelését, hogy „szükség van-e a higannyal kapcsolatos további fellépésre, fontolóra véve a lehetőségek széles skáláját, beleértve a jogilag kötelező érvényű eszközt, a partnerségek kialakítását és egyéb fellépéseket.”

Az UNEP kormányzótanácsának 24. ülésszakán újra napirendre került a jogilag kötelező érvényű nemzetközi eszközzel kapcsolatos vita. A témával kapcsolatban a mai napig nem született megállapodás. A kormányzótanács ugyanakkor egy listát állított össze a legfontosabb problémákból, beleértve a higanykereslet és -kínálat nemzetközi szintű csökkentését, és felállított egy nyitott, eseti munkacsoportot, amely arra kapott megbízást, hogy vizsgálja meg minden egyes problémára vonatkozóan a rendelkezésre álló válaszintézkedéseket és stratégiákat, az önkéntes, illetve a jogilag kötelező érvényű megközelítések megvalósíthatóságát és hatékonyságát, a megvalósítási lehetőségeket, valamint a válaszintézkedések és stratégiák költségeit és előnyeit[1].

A nyitott, eseti munkacsoport programja két ülést irányozott elő: az elsőt az UNEP kormányzótanácsának 10. rendkívüli ülésszaka előtt, a 2007. november 12-vel kezdődő hétre, a másodikat pedig a rendkívüli ülésszak és az UNEP kormányzótanácsának 2009 februárjára tervezett 25. rendes ülésszaka közötti időszakra. A munkacsoport azt a feladatot kapta, hogy a rendkívüli ülésszak számára számoljon be az ügy előrehaladásáról, a kormányzótanács 25. rendes ülésszakán pedig mutasson be egy, a lehetőségeket és konszenzussal elfogadott ajánlásokat felvázoló végleges jelentést.

EU-szinten a Bizottság 2005-ben fogadta el a higanyra vonatkozó közösségi stratégiát[2]. A stratégia 5. intézkedése a következőket tartalmazza: „… az elsődleges higanytermelés fokozatos megszüntetésére, illetve a higanyfeleslegek újbóli piacra kerülésének megakadályozására irányuló, világszinten szervezett és javasolt erőfeszítéshez való tevékeny hozzájárulásként a Bizottság javaslatot kíván tenni …, miszerint a higany Közösségből történő kivitelét 2011-ig fokozatosan be kell szüntetni.” A 20. intézkedés a következőket tartalmazza: „A higanykínálat nemzetközi csökkentése érdekében a Közösségnek síkra kell szállnia az elsődleges termelés világszinten történő fokozatos leállítása mellett, és … arra kell ösztönöznie a többi országot, hogy megakadályozzák a higanyfeleslegek újbóli piacra kerülését.” A stratégiára válaszul 2005. június 16-án kiadott állásfoglalásában a Tanács hangsúlyozta az intézkedés fontosságát, azonban azt is kijelentette, hogy az „nem elegendő ahhoz, hogy az emberi egészség és a környezet a környezetbe juttatott higany negatív hatásai ellen védelmet nyújtson” , és ezért „egy további, nemzetközi kötelezettségvállalás is szükséges, kötelező erejű eszközről történő megállapodás céljából” .

Az EU ezt az álláspontot képviselte az UNEP kormányzótanácsának 24. ülésszakán is (2007. február 5–9.). Afrika és Dél-Amerika egyes országai támogatásukat fejezték ki egy kötelező erejű nemzetközi eszközzel kapcsolatban, míg mások, köztük az Egyesült Államok, Kanada, Kína és India – legalábbis egyelőre – ellenezte a kötelező erejű eszközre irányuló megközelítést.

Egyértelmű tehát, hogy az UNEP által most kialakított, a fentiekben ismertetett négylépéses szerkezet döntő fontosságú lesz a nemzetközi közösség arra irányuló elkötelezettsége szempontjából, hogy további intézkedéseket tegyen akár kötelező erejű, akár más eszköz formájában. Annak ellenére, hogy a munkacsoport hivatalosan nem tárgyalási fórum, a kormányzótanács legutóbbi ülései alapján egyértelmű, hogy a munkafolyamat első szakaszában a csoport működése igen hasonló lesz egy nemzetközi tárgyalóbizottságéhoz. A Közösség azon törekvését tehát, hogy a higany tekintetében létrejöjjön egy jogilag kötelező érvényű nemzetközi eszköz, következetes és meggyőző módon kell előterjeszteni és alátámasztani. Abban, hogy a folyamathoz a Közösség minél magasabb színvonalon járulhasson hozzá, különösen fontos szerepe lesz a megerősített együttműködésnek.

3. MEGLÉVő KÖZÖSSÉGI ELőÍRÁSOK

A higany szabályozására vonatkozóan közösségi szinten már most is számos jogi aktus létezik. A higanyra vonatkozó közösségi vívmányok körülbelül tíz irányelvet és határozatot tartalmaznak, amelyek (a kozmetikai termékektől az elemekig) bizonyos termékek higanytartalmának, illetve a higanyt tartalmazó termékek forgalmazásának és használatának korlátozásáról rendelkeznek. A higannyal kapcsolatos közösségi jogszabályokat áttekintő jelleggel a fémhigany kiviteli tilalmáról és biztonságos tárolásáról nemrégiben előterjesztett rendeletjavaslathoz mellékelt hatásvizsgálat 5.3. fejezete sorolja fel [3]. Egy másik fontos – jelenleg még jogalkotási folyamatban lévő – közösségi jogszabály a bizonyos higanytartalmú mérőeszközök forgalomba hozatalát érintő korlátozásokról szóló irányelvjavaslat[4]. E javaslathoz, csakúgy, mint magához a higanyra vonatkozó stratégiához, hatásvizsgálat kapcsolódik.

B. AJÁNLÁS

A fentiek fényében a Bizottság az alábbiakat javasolja:

a) a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy az Európai Közösség nevében – a közösségi hatáskörbe tartozó ügyekben eljárva – részt vegyen az UNEP kormányzótanácsának 24/3. határozata alapján a higany tekintetében létrehozandó, jogilag kötelező érvényű eszközre vonatkozó tárgyalásokon, ezen belül pedig először a határozat keretében létrehozott, nyitott, eseti munkacsoport munkájában;

b) a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy ezeket a tárgyalásokat az Európai Közösség nevében, a mellékletben szereplő tárgyalási irányelvek alapján a Tanács által kijelölt különbizottsággal konzultálva folytassa le;

c) ha a tárgyalás olyan kérdéseket érint, amelyekben a Közösség és a tagállamok megosztott hatáskörrel rendelkeznek, a Bizottság és a tagállamok a tárgyalási folyamat során szorosan működjenek együtt annak érdekében, hogy nemzetközi szinten egységesen képviselhessék az Európai Közösséget.

MELLÉKLET

Tárgyalási irányelvek

1. A Bizottság biztosítsa, hogy az UNEP égisze alatt zajló értékelési és tárgyalási folyamat során a higannyal kapcsolatos kockázatok globális kezelésére szolgáló intézkedések és rendelkezésre álló lehetőségek teljes skáláját vizsgálják meg, különös tekintettel az elsődleges higanytermelésre, a fémhigany-kereskedelmet érintő korlátozásokra, a higanyt tartalmazó termékekre és a higanynak a klóralkáliiparban történő felhasználására. A Bizottság törekedjen arra, hogy ezekben a kérdésekben a világpiac releváns szereplőire kiterjedően minél hamarabb sor kerüljön megfelelő kötelező erejű eszközök elfogadására.

2. A Bizottság gondoskodjon arról, hogy a higany tekintetében létrehozandó, jogilag kötelező érvényű eszköz rendelkezései összhangban legyenek a közösségi jogszabályokkal, a nemzetközi kötelezettségvállalásokkal és a közösségi politikák célkitűzéseivel, különös tekintettel a higanyra vonatkozó közösségi stratégiára.

3. A Bizottság gondoskodjon arról, hogy a higany tekintetében létrehozandó, jogilag kötelező érvényű eszköz tervezete olyan rendelkezéseket tartalmazzon, amelyek lehetővé teszik a Közösség számára, hogy szerződő féllé váljon.

4. A Bizottság tegyen jelentést a Tanácsnak a tárgyalások végeredményéről és minden olyan problémáról, amely a tárgyalások során esetleg felmerül.

[1] Az UNEP kormányzótanácsának 2007. február 9-i 24/3. határozata.

[2] COM(2005) 20 végleges, 2005.1.28.

[3] COM(2006) 636 végleges, 2006.10.26.

[4] COM(2006) 69 végleges, 2006.2.21.