A segélyhívások teljes számán belül a megtévesztő hívások aránya is jelentős eltéréseket mutat a tagállamok között; Máltán az arány a 76 %-ot is eléri. A KBVP-rendszert esetlegesen leterhelő, megtévesztő hívások kockázatának csökkentése érdekében egyes tagállamokban nem engedélyezettek a SIM-kártya nélküli mobiltelefonokról kezdeményezett hívások. A segélyhívó szolgálatok SIM-kártya nélküli mobiltelefonokról való elérhetősége azonban kötelezően biztosítandó a tagállamok többségében (20) .

A mobiltelefonok, különösen az okostelefonok növekvő elterjedtsége mutatja a segélyhívó szolgálatokhoz való hozzáférés útközben történő biztosításának fontosságát, különösen a nagysebességű hálózaton keresztül történő hanghívásra (Voice over Long Term Evolution – VoLTE) és a wifin keresztül történő hanghívásra (Voice over WiFi – VoWiFi) való átállás tekintetében. A változás egyúttal azt is jelzi, hogy a hálózatból és a végfelhasználók készülékeiből kinyert, egyre növekvő adat- és funkciómennyiség hatékonyabbá teheti a segélyhívási célú kommunikációt (pl. hívó helye, szöveges és videóüzenetek a fogyatékossággal élő végfelhasználók esetében, magassági helyzet (z-tengely) és egyéb háttéradatok).

Azokban az országokban, ahol mindegyik segélyhívó szolgálat saját KBVP-vel rendelkezik, az egyetemes szolgáltatási irányelv 109. cikkének (3) bekezdésével és korábban 26. cikkével összhangban biztosítani kell a 112-es számra beérkező hívások hatékony továbbítását, valamint azt, hogy azok az illetékes segélyhívó szolgálathoz kerüljenek. A nemzeti KBVP-rendszerek korszerű alkalmazása biztosítja mind a 112-es, mind pedig a nemzeti segélyhívó számokra beérkező hívások összefüggő és redundáns kezelését, és egyúttal valamennyi érintett segélyhívó szolgálat elérhetőségéről is gondoskodik. Ezek a rendszerek olyan, a csomagkapcsolt adatátviteli szolgáltatásokra való átállásnak megfelelő hívástovábbítási funkcióval kell, hogy rendelkezzenek, amely biztosítja, hogy minden típusú segélyhívási célú kommunikációt – telefonhívások, szövegalapú üzenetek vagy videofelvételek, ideértve azokat is, amelyek hálózatfüggetlen elektronikus hírközlési szolgáltatóktól származnak –az illetékes KBVP kezeljen.

A barangoló (roaming) szolgáltatást igénybe vevő, más tagállamokba ellátogató végfelhasználók veszélyhelyzet esetén még kiszolgáltatottabb helyzetben lehetnek, mivel helyzetüket nem feltétlenül képesek pontosan leírni. Az AML-funkció 22 tagállamban, Izlandon és Norvégiában érhető el, ugyanakkor csupán 6 tagállam számolt be arról, hogy a készülékalapú helymeghatározás esetükben a barangoló szolgáltatást igénybe vevő végfelhasználók esetében is elérhető.

14 tagállam és Norvégia, különösen ahol bevezetésre került az AML (Advanced Mobile Location – fejlett mobil-helymeghatározó funkció) megoldás, jelentett a hívó fél készülékalapú helymeghatározási elérhetőségéről. Még abban az esetben is, ha a nemzeti KBVP-rendszert korszerűsítették az AML jelzéseinek fogadása érdekében, a hívások jelentős része esetében nem mutatkoznak meg ennek a nagyon pontos helymeghatározásnak az előnyei. A 112-es számra hívást indító végfelhasználók helyének meghatározása mellett a tagállamok az AML-funkciót a segélyhívási célú SMS-kommunikáció vonatkozásában is elérhetővé tehetik.

A segélyhívó szolgálatok 112-es szám hívásával való elérésének lehetőségén kívül 18 tagállamban vezettek be olyan, minden végfelhasználó számára elérhető nemzeti, illetve regionális alkalmazásokat, amelyek segélyhívási célú kommunikációt tesznek lehetővé. Ezek a hozzáférési módok kialakításuktól függően azt is lehetővé teszik, hogy a végfelhasználók kiegészítő információkat adjanak meg a KBVP-nek, készülékalapú helymeghatározási adatokat biztosítanak, illetve szövegalapú kommunikációt tesznek lehetővé a KBVP-vel. Belgium, Ciprus, Németország és Lengyelország megerősítette, hogy a segélyhívási célú alkalmazások használata által generált adatforgalom az esetükben nulla.

Minden tagállam arról számolt be, hogy a 112-es szám és a hívó helyére vonatkozó információ a barangolásos hívások esetében is elérhetőek.

11 tagállam bocsátott rendelkezésre adatokat a barangoló végfelhasználók által a 112-es számra kezdeményezett hívások számáról. Ezek a tagállamok a 112-es számra beérkező segélyhívások egyharmadát teszik ki. Ezen adatok alapján tehát kikövetkeztethető, hogy a 112-es számra beérkező hívások 1,06 %-át kezdeményezték barangoló végfelhasználók, ami az Európai Unión belül a 112-es számra beérkező körülbelül 1,5 millió hívást jelent. A becslések szerint 800 000 hívás érkezett barangoló végfelhasználóktól a nemzeti segélyhívó számokra azokban az országokban, ahol ezek használatban vannak. Így az összevont becslések alapján a beszámolási időszakban összesen 2,3 millió segélyhívás érkezett barangoló végfelhasználóktól.

A rendelkezésre álló adatok megerősítik, hogy a barangoló végfelhasználók nem részesülnek az ingyenes készülékalapú helymeghatározás nyújtotta előnyökből (ahogyan azt e dokumentum 4. szakasza is kifejti). Csupán 6 tagállam nyilatkozott úgy, hogy országukban a készülékalapú helymeghatározás a barangoló végfelhasználók számára is elérhető. A barangolási rendelet biztosítja majd, hogy egy, a segélyhívó szolgálatok hozzáférési módjairól szóló BEREC-adatbázis révén tájékoztassák az üzemeltetőket és a nemzeti szabályozó hatóságokat és adott esetben az egyéb illetékes hatóságokat a segélyhívó szolgálatokhoz való hozzáférést biztosító, az egyes tagállamokban előírt és a barangolást végző ügyfelek általi használatra műszakilag kivitelezhető módokról.

9.A fogyatékossággal élő végfelhasználók hozzáférése a segélyhívó szolgálatokhoz

Az EEHK 109. cikkének (5) bekezdésével összhangban a tagállamok kötelesek biztosítani, hogy a fogyatékossággal élő végfelhasználók a többi végfelhasználóval megegyező szinten férhessenek hozzá a segélyhívó szolgálatokhoz. A bevezetett akadálymentesítési megoldásoknak meg kell felelniük a 112-es szám hívásával biztosított kétirányú, hangalapú kommunikációnak (vagy egyenértékűnek kell lenniük), ideértve a barangolást is. Az egyenértékűség elvének megfelelve a tagállamoknak a segélyhívó szolgálatok hatékony beavatkozásának lehetővé tétele érdekében azt is biztosítaniuk kell, hogy a hívó fél helyére vonatkozó információk elérhetőek legyenek az illetékes KBVP számára.

E kötelezettség teljesítése érdekében a tagállamok számtalan, a fogyatékossággal élő végfelhasználóknak szánt akadálymentesítési megoldást vezettek be, ideértve a valós idejű szövegátvitelt, a teljes körű beszélgetési szolgáltatást , az SMS-t, a segélyhívási célú alkalmazásokat, a webszolgáltatásokat, a közvetítő szolgáltatásokat, a speciális eszközökhöz való hozzáférést, az e-mailt vagy a faxot.

A leggyakrabban bevezetett technológia az SMS, amely kétirányú, szövegalapú interakciót biztosít a segélyhívó szolgálatokat riasztó személy és a KBVP között. Az SMS 22 tagállamban és Norvégiában érhető el a fogyatékossággal élő végfelhasználók számára.

Segélyhívási célú alkalmazásokat 19 tagállamban vezettek be. Kialakításuktól függően ezen alkalmazások segélyhívások vagy SMS-alapú kommunikáció indítására is épülhetnek, illetve olyan platformként is működhetnek, amely valós idejű szövegátvitelt és teljes körű beszélgetési szolgáltatásokat biztosít. Az alkalmazások ezenkívül pontos, készülékalapú helyadatokat is biztosíthatnak a GNSS/wifi helymeghatározási adatok (5–100m) alapján.

A fogyatékossággal élő végfelhasználóknak szánt közvetítő szolgáltatások kommunikációs átvitelt is megvalósíthatnak a segélyhívó szolgálatok elérése érdekében. Azonban a felhasználói helymeghatározás a legtöbb esetben jelenleg nem érhető el a tagállamokban e hozzáférési mód esetében.

Bár a fax és az e-mail egyes tagállamokban továbbra is elérhető a segélyhívó szolgálatokhoz hozzáférési módként, ugyanakkor ezeket aligha lehet egyenértékű módnak tekinteni. A 112-es szám hívásának hatékonyságával összevetve e módok nem biztosítanak olyan gyors, kétirányú kommunikációt, amely a veszélyhelyzetekben elvárt lenne. Az e-mail emellett nem képes elérhetővé tenni a hívó fél automatikus helymeghatározási adatait a KBVP számára.

Az EEHK 109. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy a fogyatékossággal élő végfelhasználókra vonatkozó intézkedéseknek összhangban kell állniuk a termékekre és a szolgáltatásokra vonatkozó akadálymentesítési követelmények harmonizálását szolgáló uniós jogszabályokkal , törekedniük kell a tagállamok közötti átjárhatóság biztosítására, és – amennyiben lehetséges – a segélyhívó szolgálatok alternatív, segélyhívási célú kommunikációs eszközökön keresztüli elérése esetében el kell kerülniük az előzetes regisztráció szükségességét. Az európai akadálymentesítési irányelv továbbá rendelkezik arról, hogy a segélyhívási célú kommunikáció elérhetőségét a hang mellett valós idejű szövegátvitel, illetve – amennyiben videókapcsolat is elérhető – szinkronizáltan, teljes körű beszélgetés formájában is biztosítani kell . Bár a vonatkozó rendelkezéseknek már hatályban kell lenniük, a nemzeti KBVP-rendszereknek e követelményeknek 2025. június 28-ig vagy ettől eltérve 2027. június 28-ig kell eleget tenniük.

A tagállamoknak ezenkívül, az EEHK 109. cikkének (7) bekezdésében foglaltakkal összhangban, biztosítaniuk kell, hogy a végfelhasználók megfelelő tájékoztatást kapjanak a 112-es egységes európai segélyhívó szám létezéséről és használatáról, valamint annak akadálymentességi funkcióiról, ideértve a kifejezetten a tagállamok között utazó személyeket és a fogyatékossággal élő végfelhasználókat célzó kezdeményezéseken keresztül.

Az EEHK 109. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy a segélyhívó szolgálatokhoz való hozzáférés lehetőségét, amennyiben lehetséges, előzetes regisztráció nélkül kell biztosítani. A fogyatékossággal élő végfelhasználókat kiszolgáló, nemzeti szintű segélyhívási célú alkalmazások esetében ez azt jelenti, hogy a hazai alkalmazás a felkeresett EU-tagállamokban is felhasználható kell, hogy legyen a segélyhívó szolgálatok eléréséhez. A barangolási rendelet biztosítja majd, hogy a barangolásszolgáltatók tájékoztassák a barangolást végző ügyfeleket a segélyhívó szolgálatokhoz való hozzáférés alternatív módjairól a felkeresett tagállamban előírt segélyhívási célú kommunikációs eszközökön keresztül. A gyakorlatban a végfelhasználókat egy automatikus üzenetben tájékoztatják, amely egy erre a célra létrehozott, a fogyatékossággal élő személyek számára akadálymentesen hozzáférhető, ilyen információkat tartalmazó weboldalra mutató, ingyenes hozzáférést biztosító linket tartalmaz. A hagyományos KBVP-rendszerek még nem képesek a fogyatékossággal élő végfelhasználók számára valóban hozzáférhető segélyhívási célú kommunikáció kezelésére és feldolgozására. A legújabb, valós idejű szövegátvitel és teljes körű beszélgetés alkalmazásának előfeltétele a KBVP-rendszer egy olyan, összekapcsolt KBVP-ket magában foglaló, teljesen IP-alapú hálózattá való átalakítása, amely megfelelően képes átirányítani és feldolgozni az IP-alapú segélyhívási célú kommunikációt. A 2022. december 21-ig elfogadott felhatalmazáson alapuló értelmében a Bizottság javasolja, hogy a fogyatékossággal élő végfelhasználók által a segélyhívó szolgálatokhoz való hozzáférés céljából használt segélyhívási célú kommunikációra vonatkozó funkcionális egyenértékűségi kritériumokat állapítsanak meg.

A jelenleg az EU-ban alkalmazott, fogyatékossággal élő végfelhasználók számára szánt alternatív hozzáférési módok áttekintése a mellékletben található.

10.Következtetések

Az Unió polgárai már több mint 30 éve a 112-es egységes európai segélyhívó számon keresztül érhetik el a segélyhívó szolgálatokat. Ennek így kel maradnia a digitális világban is. A polgárok számára lehetővé kell tenni, hogy átfogóan és időben kézhez kapják a vészhelyzetek kezeléséhez szükséges háttér-információkat. Az európai digitális átállás által megcélzott, a digitális évtizedhez vezető út elnevezésű, 2030-ig tartó szakpolitikai program létrehozásáról szóló, [aktualizálandó …] európai parlamenti és tanácsi határozatban is tükröződő magas szintű konnektivitás technológiai átállást eredményez a polgárok, különösen a fogyatékkal élő személyek által használt elektronikus hírközlési szolgáltatások teljesen IP-alapú technológáira. Az elektronikus hírközlő hálózatokban a vonalkapcsolt technológiákról a csomagkapcsolt technológiákra való átállás az IP multimédia alrendszeren alapuló, helyhez kötött és mobilhálózatok által kezelt VoIP-technológiák, például a nagysebességű hálózaton keresztül történő hanghívás (Voice over Long Term Evolution – VoLTE), az 5G-s hálózaton keresztül történő hanghívás (Voice over New Radio – VoNR in 5G) és a wifin keresztül történő hanghívás (Voice over WiFi – VoWiFi) révén működő hangszolgáltatások bevezetéséhez vezet. A csomagkapcsolt technológiák a valós idejű szövegátvitelhez és teljes körű beszélgetéshez hasonló, szöveges és videóalapú szolgáltatásokat is lehetővé tesznek. Ezeket az IP-alapú hírközlési szolgáltatásokat nem lehet a hagyományos vonalkapcsolt hálózatok – például a leszerelés alatt álló 2G és 3G hálózatok – révén támogatni. Ezért a segélyhívási célú kommunikációnak is át kell térnie a csomagkapcsolt technológiákra. E jelentés rámutat, hogy a segélyhívási célú kommunikáció kezelése, a hívó helyére vonatkozó pontos információ elérhetősége, a fogyatékossággal élő végfelhasználóknak biztosított egyenértékű hozzáférési módok elérhetősége, valamint a barangoló szolgáltatásokat igénybe vevő végfelhasználók hozzáférési lehetőségei olyan tényezők, amelyek mind fontos szerepet játszanak a segélyhívó szolgálatok által biztosított segítségnyújtás hatékonyságában és gyorsaságában. A digitális technológiák kínálta lehetőségek csak abban az esetben aknázhatók ki teljesen, ha mind a segélyhívási célú kommunikációs szolgálatok, mind pedig a nemzeti KBVP-rendszerek képesek kihasználni a technológiai fejlesztések előnyeit.

A teljesen IP-alapú kommunikációra való átállás lehetővé teszi az alkalmazások használatában rejlő lehetőségek kiaknázását is, módot adva a végfelhasználóknak arra, hogy különböző hang-, szöveges és videokommunikációs eszközöket használjanak, és a KBVP-k számára releváns háttér-információkat biztosítsanak. Bár már létezik néhány ilyen típusú nemzeti vagy regionális alkalmazás, ezek a barangolási körülmények között nem interoperábilisak a felkeresett ország/régió KBVP-ivel. A jövőben a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés – a 2022. december 21-ig elfogadott felhatalmazáson alapuló rendeletben javasoltaknak megfelelően – lehetővé teheti a segélyhívási célú alkalmazások interoperabilitását, ami a nemzeti rendszerek összekapcsolására szolgáló uniós átjáró létrehozásával bevezetett uniós digitális Covid-igazolványhoz hasonlóan az egész Unióban elérhetővé teszi azokat .

Főbb megállapítások: