[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 11.7.2005

SEC(2005) 926 végleges

A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSHOZ

a stabilizációs és társulási megállapodásról Szerbia és Montenegróval folytatandó tárgyalások megkezdése vonatkozásában a Bizottság felhatalmazásáról

A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSHOZ

a stabilizációs és társulási megállapodásról Szerbia és Montenegróval folytatandó tárgyalások megkezdése vonatkozásában a Bizottság felhatalmazásáról

A. INDOKLÁS

Az Albániával, Bosznia és Hercegovinával, Horvátországgal, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal és Szerbia és Montenegróval folytatott stabilizációs és társulási folyamatról szóló 1999. május 26-i bizottsági közlemény[1] új kereteket határozott meg az EU és az említett országok közötti szorosabb együttműködés létrehozására. A 2003 júniusi Theszaloníki Csúcs megerősítette az STF-et mint az EU Dél-Kelet-Európával kapcsolatos politikájának keretét. Az STF kiterjedt partnerséget biztosít, különösen a megállapodások egy új kategóriájával a stabilizációs és társulási megállapodásokkal (STM). Az STM-ről szóló tárgyalások megkezdése attól függ, hogy az STF-országok megfelelnek-e bizonyos különös politikai és gazdasági feltételeknek.

Az elmúlt években az EU az EU-JSZK Konzultációs Munkacsoporton, majd a Kiemelt Állandó Párbeszéden (KÁP) adott politikai tanácsot. A KÁP jelenleg figyelemmel követi és ösztönzi a reformokat, amelyek az EU-s Miniszterek Tanácsa által 2004 júniusában elfogadott Európai Partnerségen és megfelelő, a szerb és montenegrói hatóságok által 2004 decemberében véglegesített végrehajtási terven alapulnak.

A Szerb Köztársasággal kötött, a textiltermékekre vonatkozó megállapodás kivételével[2] jelenleg nincs szerződéses kapcsolat az EU és Szerbia és Montenegró (SCG[3]) között. 2000 októbere, a Milosevics-rendszer bukása óta Szerbia és Montenegró (korábban a Jugoszláv Szövetségi Köztársaság – JSZK) az STF különböző eszközeiben, különösen a szinte valamennyi termékre kiterjedő autonóm kereskedelmi intézkedésekben és jelentős pénzügyi támogatásban részesült. Ahogy azt a Theszaloníki Csúcs megerősítette, Szerbia és Montenegró az EU lehetséges tagjelöltje.

2002-2003-ban a JSZK alapvető alkotmányos reformon ment át, amely 2003. február 4-én Szerbia és Montenegró Államközösségének Alkotmányos Chartájáig[4] vezetett. 2003 nyarán elfogadtak egy, az egységes külkereskedelmi politika és az akadály nélküli belső piac létrehozásáról szóló cselekvési tervet. Ezeknek az alapvető dokumentumoknak az elfogadása lehetővé tette a Közösség számára, hogy megkezdje egy megvalósíthatósági jelentés elkészítését. A közös kereskedelmi politika és a belső piac integrációja egy minimális szintjére tett kísérletek azonban nem jártak a kívánt eredménnyel. Ezért az Alkotmányos Charta és a kereskedelemről és a belső piacról szóló cselekvési terv végrehajtásának többszöri elhalasztását követően, valamint a Szerbia és Montenegró nemzetközi kötelezettségei terén jelentkező komoly hiányosságok következtében nem lehetett felméri az STM-tárgyalások megkezdésének megvalósíthatóságát.

A szívós alkotmányos patthelyzet és feloldása és Szerbia és Montenegró EU-hoz való közeledésének újbóli beindítása érdekében a Bizottság 2004 júliusában egy kettős megközelítést javasolt, amelyet 2004 októberében az EU Miniszterek Tanácsa és Szerbia és Montenegró politikai vezetői elfogadtak.

A kettős megközelítés reagál Szerbia és Montenegró komplex intézményi struktúrájára. 2004. október 11-i következtetéseiben a Tanács kifejtette, hogy “támogatja a kettős megközelítést, amely egy külön Stabilizációs és Társulási Megállapodást sejtet a köztársaságokkal való elkülöníthető, kereskedelmi, gazdasági és esetleg más ágazati politikákra is vonatkozó tárgyalásokkal. A Tanács újból megerősítette elkötelezettségét Szerbia és Montenegró megerősödött, az Alkotmányos Chartán nyugvó Államközössége iránt.”

A Szerbia és Montenegróval kötendő Stabilizációs és Társulási Megállapodás mind az Államközösség, mind a köztársaságok kompetenciájába tartozó ügyekre kiterjedne. A tárgyalásokat ezért a hatáskörök újraelosztásának megfelelően az Államközösséggel vagy a köztársaságokkal folytatnák. Az STM egészében egyetlen okmány lenne, amelyet mind az Államközösség, mint a köztársaságok megkötnének jogkörüknek megfelelően. Ez a megközelítés lehetővé tenné a Közösség tagállamai számára, hogy szerződéses kapcsolatot hozzanak létre Szerbia és Montenegróval, pontosan azonosítva az illetékes hatóságok jogait és kötelezettségeit, az Alkotmányos Charta értelmében vett Államközösség teljes körű tiszteletben tartása mellett.

Következésképpen 2005 áprilisában a Bizottság előterjeszthette az EU/SCG STM-ről szóló megvalósíthatósági jelentést[5]. Ebben arra a következtetésre jutnak, hogy Szerbia és Montenegró megfelelően felkészült az STM-tárgyalásokra , de a folyamat különböző szakaszain történő végighaladás érdekében mind a tárgyalások előtt, mind azok alatt Szerbia és Montenegrónak folytatnia kell az együttműködést az ICTY-vel, és haladéktalanul teljes együttműködést kell megvalósítania. Továbbá a Bizottság úgy vélte, hogy az Államközösségnek és a két köztársaságnak folytatnia kell cselekvési tervében az Európai Partnerség prioritásainak végrehajtását, és különös figyelemmel kell lenniük számos, a jelentésben felsorolt ügyre, amelyek rendkívül jelentősek az STM szempontjából. A Bizottság is bejelentette szándékát, hogy előkészíti a tárgyalási irányelvek kidolgozását. Ezeket a tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

Az EU már aláírta a Stabilizációs és Társulási Megállapodást Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal és Horvátországgal, jelenleg pedig Albániával folytat tárgyalásokat az STM-ről . A javasolt tárgyalási irányelvtervezetek teljes mértékben figyelembe veszik ezeket az előzményeket. Egyes rendelkezések azonban Szerbia és Montenegró egyedi helyzetéhez igazodnak, ideértve az Államközösség és a Köztársaságok közötti hatáskörmegosztást. Az STM kereskedelmi rendelkezései teljesen beépítik a Szerbia és Montenegrónak egyoldalúan nyújtott Autonóm Kereskedelmi Preferenciák rendelkezéseit. Az STM támogatja a regionális integrációt is.

A szerződéses kapcsolatok STM formájában való létrehozása Szerbia és Montenegróval széles körű együttműködést biztosít és előmozdítja Szerbia és Montenegró beilleszkedését az európai struktúrákba. A javasolt tárgyalási irányelvek magukban foglalják egy Szerbia és Montenegróval folytatandó politikai párbeszéd formális kereteit mind kétoldalú, mind regionális szinten. A megállapodás fő célja a gazdasági és kereskedelmi kapcsolatok ösztönzése, egy átmeneti időszakot követően a WTO szabályainak megfelelő, az árukra és szolgáltatásokra vonatkozó szabadkereskedelmi térségek létrehozásának perspektívájával, amelyek hosszát Szerbia és Montenegró felkészültségi állapotának függvényében a tárgyalásokon határozzák meg.

A megállapodás szabályozza a munkavállalók mozgását, a letelepedés szabadságát, a szolgáltatások nyújtását, a folyó fizetéseket és a tőkemozgást. Tartalmazza Szerbia és Montenegró elkötelezettségét jogszabályainak az EK jogszabályaival való fokozatos összehangolása iránt (különösen a belső piac kulcsfontosságú területein); széles körű kapcsolatokat hoz létre, amelyek lefedik a közösségi érdekeltségű területeket; és alapot nyújt az együttműködéshez a bel- és igazságügy területén. Az átfogó együttműködést egy közösségi támogatási program támasztja alá, amely támogatást és segítséget nyújt Szerbia és Montenegrónak a megállapodás egyes szempontjainak végrehajtásában.

Szerbia és Montenegró jelenlegi közigazgatási teherbírására figyelemmel a tárgyalások és az STM megkötése Szerbia és Montenegró jogszabályi és intézményi kereteinek erősödéséhez, valamint a megállapodásból származó kötelezettségei végrehajtására irányuló képességéhez igazodik.

B. AJÁNLÁS

A fentiekre tekintettel a Bizottság azt ajánlja, hogy a Tanács:

- hagyja jóvá a tárgyalási irányelvek tervezetét, amelyet csatoltak ehhez az ajánláshoz, és amely a Szerbia és Montenegróval kötendő stabilizációs és társulási megállapodásról szóló tárgyalások alapját képezi.

- jelöljön ki egy külön bizottságot, amely támogatja a Bizottságot e feladata során.

MELLÉKLET TÁRGYALÁSI IRÁNYELVEK

A. INDOKLÁS 2

B. AJÁNLÁS 4

1. A megállapodás jellege 9

2. A megállapodás hatálya 9

3. A megállapodás tartalma 9

3.1. Preambulum 9

3.2. Általános elvek 11

3.3. Politikai párbeszéd 13

3.4. Regionális együttműködés 13

3.4.1. Az EU-val stabilizációs és társulási megállapodást aláírt más országokkal való együttműködés 14

3.4.2. A stabilizációs és társulási folyamat által érintett más országokkal való együttműködés 14

3.4.3. Az Európai Unió tagjelölt országaival való együttműködés 15

3.5. Az áruk szabad mozgása 15

3.5.1. Az ipari termékek kereskedelme 15

3.5.1.1. Közösségi behozatal 15

3.5.1.2. Szerbia és Montenegró behozatala 15

3.5.1.3. Vámok és korlátozások a kivitel vonatkozásában 16

3.5.1.4. Mindkét félre vonatkozó intézkedések 16

3.5.1.5. Különös rendelkezések 16

3.5.2. A mezőgazdasági és halászati termékek kereskedelme 16

3.5.3. Közös rendelkezések 18

3.5.3.1. Standstill 18

3.5.3.2. A megkülönböztetés tilalma 18

3.5.3.3. Vámok a behozatal vonatkozásában 18

3.5.3.4. Vámuniók, szabadkereskedelmi területek, határ menti kereskedelmi rendszerek 18

3.5.3.5. Különleges záradékok és eljárások 18

3.5.3.6. Preferenciális származási szabályok és az igazgatási együttműködés módozatai 18

3.5.3.7. Korlátozások 19

3.5.3.8. Igazgatási együttműködés a csalás és a preferenciális behozatal területén 19

3.6. Munkavállalók mozgása, letelepeési jog, szolgáltatások nyújtása, tőkemozgás 19

3.6.1. A munkavállalók mozgása 19

3.6.2. Letelepedési jog 20

3.6.3. A szolgáltatást nyújtók ideiglenes mozgása 20

3.6.4. A képesítések kölcsönös elismerése 21

3.6.5. Szolgáltatások nyújtása 21

3.6.5.1. Általános rendelkezések 21

3.6.5.2. Szállítási szolgáltatások 21

3.6.6. Folyó fizetések és a tőkemozgás 22

3.6.7. Általános rendelkezések 22

3.7. A jogszabályok közelítése, a jogalkalmazás és a versenyre vonatkozó szabályok 22

3.7.1 Verseny 23

3.7.1.1. Az állami támogatást magában foglaló verseny 23

3.7.1.2. Állami monopóliumok 23

3.7.1.3. Közvállalkozások 24

3.7.2. Szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdon 24

3.7.3 Közbeszerzés 24

3.7.4. Szabványosítás, mérésügy, akkreditáció és megfelelőségi értékelés 25

3.7.5. Fogyasztóvédelem 25

3.7.6. A munkavégzés feltételei és egyenlő esélyek 26

3.8. Igazság, szabadság és biztonság 26

3.8.1. Az intézmények megerősítése 26

3.8.2. A személyes adatok védelme 26

3.8.3. Vízum, határellenőrzés, menedékjog és bevándorlás 26

3.8.4. Az illegális bevándorlás megelőzése és ellenőrzése; visszafogadás 27

3.8.5. Pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása 27

3.8.6. Együttműködés a tiltott kábítószerek terén 28

3.8.7. A bűnözés és más tiltott tevékenységek elleni küzdelem és megelőzés 28

3.8.8 A terrorizmus elleni küzdelem 28

3.8.9 Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia különleges helyzete. 29

3.9. Együttműködési politikák 29

3.9.1. Kereskedelmi és gazdaságpolitika 29

3.9.2. Statisztikai együttműködés 30

3.9.3. Bankszolgáltatások, biztosítások és más pénzügyi szolgáltatások 30

3.9.4. Audit- és pénzügyi ellenőrzési együttműködés 30

3.9.5. A befektetések előmozdítása és védelme 30

3.9.6. Ipari együttműködés 30

3.9.7. Kis- és középvállalkozások 31

3.9.8 Idegenforgalom 31

3.9.9. Mezőgazdaság és agráripari ágazat 31

3.9.10. Halászat 31

3.9.11. Vámok 31

3.9.12. Adózás 32

3.9.13. Szociális együttműködés 32

3.9.14. Oktatás és képzés 32

3.9.15. Kulturális együttműködés 32

3.9.16. Audiovizuális együttműködés 33

3.9.17. Információs társadalom 33

3.9.18. Az elektronikus kommunikáció infrastruktúrája és a kapcsolt szolgáltatások 33

3.9.19. Tájékoztatás és kommunikáció 33

3.9.20. Szállítás 33

3.9.21. Energia 34

3.9.22. Környezet 34

3.9.23. Kutatás és technológiai fejlesztés 34

3.9.24. Regionális és helyi fejlesztés 34

3.9.25 Közigazgatási reform 34

3.10. Pénzügyi együttműködés 35

3.11. Intézményi, általános és záró rendelkezések 35

3.11.1. Stabilizációs és Társulási Tanács (STT) 35

3.11.2. Stabilizációs és Társulási Bizottság (STB) 36

3.11.3. Parlamenti Stabilizációs és Társulási Bizottság (PSTB) 36

3.11.4. Általános és záró rendelkezések 36

1. A MEGÁLLAPODÁS JELLEGE

A tárgyalás célja Stabilizációs és Társulási Megállapodás (STM) megkötése Szerbia és Montenegróval (SCG). A megállapodás egy preferenciális megállapodás, amelyet azzal a szándékkal kötnek, hogy, erősítve a demokráciát és a jogi és politikai stabilizációt az országban és a régióban, hozzájáruljon a társadalmi-gazdasági fejlődéshez, és szoros, hosszú távú társulást hozzon létre a szerződő felek között.

A Stabilizációs és Társulási Megállapodás lesz az első társulás Szerbia és Montenegróval.

Az STM egészében egyetlen okmány, amelyet az Államközösség és az azt alkotó tagállamok kötnek megfelelő jogköreikkel összhangban. A megállapodás egy vegyes megállapodás, amelynek egyik fele az Európai Közösség és annak tagállamai, másik fele pedig Szerbia és Montenegró Államközössége, a Montenegrói Köztársaság és a Szerb Köztársaság[6].

2. A megállapodás hatálya

A megállapodás célja, hogy szabályozza a felek közötti politikai, gazdasági és kereskedelmi kapcsolatokat. Tartalmaz rendelkezéseket a politikai párbeszédre, a széles körű együttműködésre, szabadkereskedelmi terület létrehozására vonatkozóan a felek között, továbbá a jogszabályok közelítésére, támogatásra és az alkalmazásához szükséges intézményi szabályozásokra vonatkozóan.

A területi hatály tekintetében a megállapodás megfontolja, hogy az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 1244. (1999) sz. határozata nemzetközi polgári jelenlétet hozott létre Koszovóban az ideiglenes közigazgatás ellátása érdekében (az ENSZ Ideiglenes Közigazgatási Missziója Koszovóban), és jelenleg nem lehetséges az e megállapodásból fakadó kötelezettségek alkalmazása Koszovóban.

3. A megállapodás tartalma

3.1. Preambulum

A preambulum a következőkre hivatkozhat:

- a felek között fennálló szoros kapcsolatokra és az általuk vallott közös értékekre, azon igényükre, hogy megerősítsék e kapcsolatokat, és hogy szoros és tartós, kölcsönösségen és a közös érdekeken alapuló kapcsolatot hozzanak létre, amely lehetővé teszi Szerbia és Montenegró számára, hogy megerősítse és kiszélesítse a már meglévő kapcsolatait a Közösséggel;

- e megállapodás jelentőségére a délkelet-európai országokkal folytatott stabilizációs és társulási folyamat keretén belül, amelyet az Európai Unió e régióra kialakított közös stratégiájának kell teljessé tennie, az együttműködésen alapuló szilárd európai rend létrehozásában és megerősítésében – amelynek az Európai Unió az egyik pillére –, valamint a Stabilitási Egyezmény keretén belül;

- a felek elkötelezettségére, hogy minden eszközzel hozzájárulnak Szerbia és Montenegró, valamint a régió politikai, gazdasági és intézményi stabilitásához a civil társadalom és a demokratizálódás, az intézmények megerősítése és a közigazgatás reformja, a kereskedelmi és gazdasági együttműködés megerősítése, valamint különösen a bel- és igazságügy területén széles körű együttműködés, továbbá a nemzeti és a regionális biztonság megerősítése révén;

- a felek elkötelezettségére a politikai és a gazdasági szabadságok kiterjesztésére, ami e megállapodás valódi alapját képezi, valamint az emberi jogok és a jogállamiság – beleértve a nemzeti kisebbségekhez tartozó személyek jogait –, továbbá a szabad, tisztességes választások és a többpártrendszer útján megvalósuló demokratikus alapelvek tiszteletben tartására;

- a felek elkötelezettségére az Egyesült Nemzetek Alapokmánya és az EBESZ, különösen a Helsinki Záróokmány, a madridi és a bécsi utótalálkozó következtetései, a Párizsi charta egy új Európáért és a Délkelet-európai Stabilitási Egyezmény minden elvének és rendelkezésének végrehajtására úgy, hogy azzal hozzájáruljon a régió stabilitásához és a régió országainak együttműködéséhez;

- a felek elkötelezettségére a piacgazdaság elvei mellett és a Közösség készségét arra nézve, hogy hozzájáruljon a gazdasági reformokhoz Szerbia és Montenegróban;

- a Felek elkötelezettségére a szabad kereskedelem mellett, a WTO-ból eredő jogoknak és kötelezettségeknek megfelelően, és hogy azokat átlátható módon, hátrányos megkülönböztetéstől mentesen alkalmazzák;

- a felek óhajára, hogy a közös érdeklődésre számot tartó kétoldalú és nemzetközi kérdésekről – beleértve a regionális vonatkozásokat – rendszeres politikai párbeszédet alakítsanak ki, figyelembe véve az Európai Unió közös kül- és biztonságpolitikáját;

- a felek elkötelezettségére a szervezett bűnözés elleni küzdelemre és a terrorizmus elleni harc erősítésére az Európai Értekezleten 2001. október 20-án kiadott nyilatkozat alapján;

- arra a hitre, hogy a Stabilizációs és Társulási Megállapodás új környezetet teremt közöttük a gazdasági kapcsolatokhoz, és mindenek előtt a kereskedelem és a beruházások fejlődéséhez, amelyek a gazdasági modernizáció és szerkezetátalakítás döntő tényezői;

- Szerbia és Montenegró elkötelezettségére, hogy jogszabályait a vonatkozó ágazatokban közelíti a Közösség jogszabályaihoz, és hatékonyan végrehajtja azokat;

- Szerbia és Montenegró Alkotmányos Chartájára, amely újra felosztja a hatásköröket az Államközösség és az azt alkotó két köztársaság között;

- Szerbia és Montenegró Államközösségének és az azt alkotó két köztársaságnak az elkötelezettségére az együttműködés és politikáik összehangolása iránt, hogy biztosítsák a Stabilizációs és Társulási Megállapodás hatékony végrehajtását;

- a Közösség hajlandóságára a reform és a szerkezetátalakítás végrehajtásának határozott támogatására és az együttműködés és a műszaki, pénzügyi és gazdasági segítségnyújtás rendelkezésre álló eszközeinek átfogó, indikatív, többéves felhasználása e törekvés céljaira;

- az egyetértésre abban a tekintetben, hogy e megállapodásnak az Európai Közösséget létrehozó szerződés III. része IV. címének hatálya alá tartozó rendelkezései az Egyesült Királyságot és Írországot elkülönült szerződő félként kezelik, és nem az Európai Közösség részeként, amíg az Egyesült Királyság vagy Írország (az adott esetnek megfelelően) nem értesíti Szerbia és Montenegrót, hogy az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyvvel összhangban az Európai Közösség részévé vált. Ugyanez vonatkozik Dániára a fenti szerződésekhez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyvvel összhangban;

- a Zágrábi Csúcsra, amely a stabilizációs és társulási folyamatban részt vevő országok és az Európai Unió közötti kapcsolatok további megszilárdítására és továbbfejlesztett regionális együttműködésre hívott fel;

- a Theszaloníki Csúcsra, amely megerősítette a stabilizációs és társulási folyamatot mint az Európai Uniónak a nyugat-balkáni országokhoz fűződő viszonya politikai keretét, és kiemelte az Európai Unióval való integrációjuk kilátásait, amely egyéni reformjaik haladásán és érdemeiken alapul;

- a kereskedelem könnyítéséről és liberalizációjáról szóló, 2001. június 27-én Brüsszelben aláírt egyetértési nyilatkozatra, amelyben Szerbia és Montenegró a régió más országaival együtt kötelezte magát, hogy 2002 végéig lefolytassa a tárgyalásokat a kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodások hálózatáról, ezáltal javítva a régió beruházásvonzó képességét és saját, a globális gazdaságba történő beilleszkedésének kilátásait.

- az Európai Unió hajlandóságára, hogy Szerbia és Montenegrót a lehető legteljesebb mértékben integrálja Európa politikai és gazdasági fősodrába, és hogy lehetséges tagjelölti státuszát elismerje az Európai Unióról szóló szerződés, valamint az 1993 júniusában az Európai Tanács által meghatározott kritériumok teljesítése alapján, figyelemmel e megállapodás sikeres végrehajtására, különösen a regionális együttműködés tekintetében.

3.2. Általános elvek

1. A demokratikus alapelveknek és az emberi jogoknak – ahogy azokat az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata kinyilvánította és az emberi jogokról szóló európai egyezmény, a Helsinki Záróokmány és a Párizsi charta egy új Európáért című dokumentum meghatározta – a tiszteletben tartása, továbbá a nemzetközi jog elveinek és a jogállamiságnak, valamint a piacgazdaság alapelveinek – ahogyan azokat a gazdasági együttműködésről szóló bonni Európai Biztonsági és Együttműködési Értekezlet (EBEÉ) dokumentumában megfogalmazták – a tiszteletben tartása vezérli a Felek bel- és külpolitikáját, és alkotják e megállapodás lényegi elemeit.

2 Újra megerősítve annak jelentőségét, a szerződő felek csatlakoznak a terrorizmus elleni küzdelemhez.

3. Újra megerősítve annak jelentőségét, a szerződő felek csatlakoznak a nemzetközi kötelezettségek végrehajtásához, különös tekintettel a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszékkel (ICTY) folytatott teljes körű együttműködésre.

4. A szerződő felek kötelezettségvállalása a nemzetközi és regionális békére és stabilitásra vonatkozóan. A jószomszédi kapcsolatok fejlesztése lényeges szerepet játszik a stabilizációs és társulási folyamatban. Ezért a Stabilizációs és Társulási Megállapodás megkötésére és végrehajtására, amely Szerbia és Montenegró egyéni érdemein alapul, a Tanács által 1997. április 29-én meghatározott megfelelő politikai és gazdasági felételek vonatkoznak továbbra is.

5. Hivatkozás Szerbia és Montenegró készségre, hogy együttműködést és jószomszédi viszonyt folytasson a régió országaival, beleértve a kölcsönös engedmények megfelelő szintjét a személyek, az áruk, a tőke és a szolgáltatások szabad mozgása, valamint a közös érdeket képviselő projektek, elsősorban a szervezett bűnözés, a korrupció, a pénzmosás, az illegális bevándorlás és a különösen ember- és kábítószer-csempészet elleni küzdelem területén. Ez a kötelezettségvállalás a szerződő felek közötti kapcsolatok fejlesztésének és az együttműködésnek, így a regionális stabilitásnak is lényeges eleme.

6. A társulást teljes körűen egy legfeljebb tízéves átmeneti időtartamon belül végre kell hajtani, két egymást követő szakaszban.

Ez a két szakasz nem vonatkozik az áruk szabad mozgására (3.5.), amelyre a megállapodás rendelkezései egy külön ütemezést határoznak meg.

Az egymást követő két szakaszra történő felbontás célja az, hogy lehetővé tegye a megállapodás átfogó felülvizsgálatot. A jogszabályok közelítése és alkalmazása terén az első szakaszban a cél a közösségi vívmányok alapvető elemeire történő összpontosítás egyedi kritériumokkal a 3.7. pontban leírtaknak megfelelően.

A Stabilizációs és Társulási Tanács rendszeresen felülvizsgálja a megállapodás alkalmazását, valamint a jogi, közigazgatási, intézményi és gazdasági reformok Szerbia és Montenegró által történő végrehajtását a jövőben megkötendő STM preambuluma fényében és általános elveivel összhangban.

Az első szakasz a megállapodás hatálybalépésekor kezdődik. A megállapodás hatálybalépését követő ötödik év során a Stabilizációs és Társulási Tanács értékeli a Szerbia és Montenegró által elért fejlődést, és dönt a teljes körű társulás elérésére irányuló második szakaszba történő átlépés jóváhagyásáról vagy elhalasztásáról. Ez nem befolyásolja a tárgyalások során megállapított átmeneti időszakok hosszát.

A megállapodás teljes mértékben összeegyeztethető a WTO megfelelő rendelkezéseivel, különösen az 1994. évi GATT XXIV. cikkével és a GATS V. cikkével.

3.3. Politikai párbeszéd

A megállapodás megfelelő rendelkezéseket tartalmaz a politikai párbeszédre vonatozóan, amely hozzájárul a szolidaritás szoros kötelékeinek, valamint a felek közötti együttműködés új formáinak a kialakításához, és amelynek célja különösen az alábbiak előmozdítása:

- Szerbia és Montenegró teljes körű beilleszkedése a demokratikus nemzetek közösségébe és fokozatos közeledése az Európai Unióhoz;

- a Felek álláspontjának növekvő mértékű közeledését nemzetközi kérdésekben, adott esetben információcsere útján is, és különösen olyan kérdésekben, amelyek valamely Fél számára fontos kihatással lehetnek;

- a regionális együttműködést és a jószomszédi viszony fejlődése;

- az európai biztonság és stabilitás közös megközelítése, beleértve az Európai Unió közös kül- és biztonságpolitikája által lefedett területeket is; együttműködés és a tömegpusztító fegyverek elterjedése és szállítóeszközei elleni küzdelemhez való hozzájárulás a nemzetközi leszerelési és atomsorompó-szerződések és megállapodások alapján fennálló kötelezettségeknek való teljes körű megfelelés, illetve azok és egyéb nemzetközi kötelezettségek nemzeti végrehajtása útján.

A politikai párbeszéd elsősorban a Stabilizációs és Társulási Tanács keretében történik, amely általános hatáskörrel rendelkezik minden olyan kérdésben, amelyet a Felek előterjesztenek.

A Felek kérésére a politikai párbeszéd a következő formákat öltheti:

- szükség esetén ülések egyrészről magas rangú tisztviselők Szerbia és Montenegró képviseletében, másrészről az Európai Unió Tanácsának elnöksége és a Bizottság között;

- a Felek között minden lehetséges diplomáciai út teljes igénybevétele, beleértve a megfelelő kapcsolatokat harmadik országokban, valamint az Egyesült Nemzetek, az EBESZ, az Európa Tanács és más nemzetközi fórumok keretén belül;

- bármely más eszköz, amely hatékonyan hozzájárulhat e párbeszéd megszilárdításához, fejlesztéséhez és megerősítéséhez.

Parlamenti szinten a politikai párbeszéd a Parlamenti Stabilizációs és Társulási Bizottság keretén belül történik.

A politikai párbeszéd többoldalú keretek között folyhat, és regionális párbeszédként magában foglalja a régió többi országát is.

3.4. Regionális együttműködés

A nemzetközi és regionális béke és stabilitás, valamint a jószomszédi kapcsolatok mellett való elkötelezettségének megfelelően Szerbia és Montenegró tevékenyen támogatja a regionális együttműködést. Az Európai Közösség támogatási programja támogathatja a regionális vagy a határokon átnyúló projekteket.

Amennyiben Szerbia és Montenegró úgy tervezi, hogy az alábbi 3.4.1-3.4.3. pontokban meghatározott valamely országgal megerősíti az együttműködést, e megállapodás intézményi, általános és záró rendelkezéseinek megfelelően értesíti az EU-t és konzultál vele.

Szerbia és Montenegró ösztönzést kap, hogy a régiós partnerekkel fennálló kétoldalú megállapodásait felülvizsgálja vagy újakat kössön annak biztosítása érdekében, hogy azok megfelelnek azoknak az elveknek, amelyeket a kereskedelem könnyítéséről és liberalizációjáról szóló, 2001. június 27-én Brüsszelben aláírt egyetértési nyilatkozat határoz meg.

3.4.1. Az EU-val stabilizációs és társulási megállapodást aláírt más országokkal való együttműködés

A Stabilizációs és Társulási Megállapodás aláírását követően Szerbia és Montenegró tárgyalásokat kezd azokkal az országokkal, amelyek már aláírtak egy stabilizációs és társulási megállapodást; e tárgyalások a regionális együttműködésről szóló kétoldalú egyezmények aláírására irányulnak, amelynek célja az érintett országok közötti együttműködés hatókörének megerősítése.

Ezen egyezmények fő elemei a következők:

- politikai párbeszéd;

- szabadkereskedelmi terület kialakítása a felek között, a WTO megfelelő rendelkezéseivel összhangban;

- kölcsönös engedmények a munkavállalók mozgása, a letelepedés szabadsága, a szolgáltatások nyújtása, a folyó fizetési műveletek és a tőkemozgás, valamint a személyek mozgására vonatkozó egyéb politikák területén, az e megállapodásnak megfelelő szinten;

- az e megállapodás által lefedett vagy le nem fedett más területeken, és különösen a bel- és igazságügy területén való együttműködésre vonatkozó rendelkezések.

Ezek az egyezmények adott esetben rendelkezéseket tartalmaznak a szükséges intézményi mechanizmusok létrehozására vonatkozóan, és ezeket az egyezményeket e megállapodás hatálybalépését követően, a tárgyalások során meghatározandó időtartamon belül kell megkötni. Szerbia és Montenegró azon szándéka, hogy ilyen egyezményeket kössön, feltétele lesz a szerződő felek közötti kapcsolatok további fejlődésének.

Hasonló tárgyalásokat kell kezdeni a régi többi országával is, amint azok stabilizációs és társulási megállapodást írnak alá.

3.4.2. A stabilizációs és társulási folyamat által érintett más országokkal való együttműködés

Szerbia és Montenegró a stabilizációs és társulási folyamat által érintett más országokkal regionális együttműködést folytat, részben vagy teljes egészében azokon az együttműködési területeken, amelyekre e megállapodás hatálya kiterjed, különösen azokon, amelyek közös érdeket képviselnek. Az ilyen együttműködésnek e megállapodás elveivel és céljaival mindig összeegyeztethetőnek kell lennie.

3.4.3. Az Európai Unió tagjelölt országaival való együttműködés

Szerbia és Montenegró erősíti az együttműködést és regionális együttműködésről szóló egyezményt köt az Európai Unió tagjelölt országaival valamennyi együttműködési területen, amelyre e megállapodás hatálya kiterjed. Az ilyen egyezmény arra irányul, hogy Szerbia és Montenegró és az ezen országok közötti kétoldalú kapcsolatok fokozatosan közelítsenek az Európai Közösség és tagállamai, valamint az említett országok közötti kapcsolatok vonatkozó részéhez.

3.5. Az áruk szabad mozgása

A 3.2. pontban leírtaknak megfelelően meghatározott átmeneti időszak során a Közösség a Szerb Köztársasággal és a Montenegrói Köztársasággal külön-külön fokozatosan szabadkereskedelmi területeket hoznak létre, amelyek kiegyensúlyozott kötelezettségeken alapulnak. E szabadkereskedelmi terület megfelel az 1994. évi GATT XXIV. cikkének és az egyéb WTO-rendelkezéseknek. Ezen az úton a Közösség lényegesen gyorsabban halad, mint akár Szerbia, akár Montenegró.

A felek közötti árukereskedelemben az áruk osztályozásánál Szerbia és Montenegró az áruk Kombinált Nómenklatúráját alkalmazza.

Az alapvámok – amelyre a fokozatos csökkentéseket alkalmazni kell – az e megállapodás aláírását megelőző napon a két köztársaságban ténylegesen erga omnes alkalmazott vámokon alapulnak. Ha e megállapodás aláírását követően egy vámcsökkentést erga omnes alkalmaznak, a fentebb meghatározott alapvám helyébe ez a csökkentett vám lép, és a fokozatos csökkentéseket az új alaprátáknak megfelelően számítják. A szerződő felek kölcsönösen tájékoztatják egymást alapvámjaikról.

A megállapodás nem befolyásolja a Szerb Köztársaság vagy a Montenegrói Köztársaság azon jogosultságát, hogy kedvezményes elbánásban részesítse Dél-Kelet-Európában az EU stabilizációs és társulási folyamatában részt vevő egyéb országokból, valamint az EU-ban tagsággal nem rendelkező, más szomszédos országokból származó behozatalt a regionális kereskedelem előmozdítása érdekében.

3.5.1. Az ipari termékek kereskedelme

E fejezet rendelkezéseit a szerződő felek országaiból származó azon termékekre kell alkalmazni, amelyek a Kombinált Nómenklatúra 25-97. árucsoportjában szerepelnek, kivéve a megállapodáshoz csatolt mellékletben felsoroltakat (ezeket a termékeket inkább mezőgazdaságinak tekintik, mint iparinak). Azon termékek kereskedelmét, amelyekre az Európai Atomenergia-Közösséget létrehozó szerződés rendelkezései kiterjednek, a felek az említett szerződés rendelkezéseinek megfelelően folytatják.

3.5.1.1. Közösségi behozatal

A Közösség megerősíti, hogy a Szerbia és Montenegróból származó termékek Közösségbe történő behozatala vonatkozásában a mennyiségi korlátozásokat, a vámokat és az azonos hatású intézkedéseket e megállapodás hatálybalépésétől eltörlik.

3.5.1.2. Szerbia és Montenegró behozatala

A következő intézkedéseket biztosítják:

- e megállapodás hatálybalépésekor a Közösségből származó áruknak a két Köztársaságba irányuló behozatala vonatkozásában eltörlik a mennyiségi korlátozásokat, illetve az azonos hatású intézkedéseket;

- e megállapodás hatálybalépésekor mindkét köztársaság eltörli a vámokat azon termékek vonatkozásában, amelyek nem szerepelnek az érzékeny termékek listáján. Ezeket a listákat a megállapodás mellékletei határozzák meg.

- A Közösségből származó, a megállapodás említett mellékleteiben felsorolt termékek vonatkozásában a két köztársaság fokozatosan csökkenti a vámokat a tárgyalásokon 1) a termék érzékenysége és 2) a két köztársaságnak a fiskális fenntarthatóság biztosítása iránti szükséglete fényében kialakítandó ütemterv szerint. Az átmeneti időszak végéig valamennyi vámot el kell törölni.

3.5.1.3. Vámok és korlátozások a kivitel vonatkozásában

E megállapodás hatálybalépésekor a szerződő felek eltörölnek minden kiviteli vámot.

E megállapodás hatálybalépésekor a szerződő felek eltörölnek minden, a kivitelre vonatkozó mennyiségi korlátozást.

3.5.1.4. Mindkét félre vonatkozó intézkedések

A felek e megállapodás hatálybalépésétől az egymás közötti kereskedelemben eltörölnek minden, a behozatali vámmal azonos hatású díjat.

A felek e megállapodás hatálybalépésétől eltörölnek minden kiviteli vámot és azzal azonos hatású díjat, valamint minden, a kivitelre vonatkozó mennyiségi korlátozást és azonos hatású intézkedést. E megállapodás hatálybalépésétől, eltérő rendelkezés hiányában minden mennyiségi korlátozást és azonos hatású intézkedést eltörölnek.

3.5.1.5. Különös rendelkezések

Textiltermékek

A textiltermékek kereskedelmét különös rendelkezések szabályozzák, amelyek magukban foglalják az Autonóm Kereskedelmi Intézkedésekben meghatározott valamennyi intézkedést, a Szerb Köztáraság és Európai Közösség közötti textilmegállapodás[7] vonatkozó rendelkezéseit, valamint a megfelelő autonóm textilintézkedéseket[8].

3.5.2. A mezőgazdasági és halászati termékek kereskedelme

E fejezet rendelkezéseit a Szerbiából és Montenegróból vagy a Közösségből származó mezőgazdasági (ideértve a feldolgozott mezőgazdasági termékeket is) és halászati termékekre kell alkalmazni.

A „mezőgazdasági és halászati termékek” a Kombinált Nómenklatúra 1-24. árucsoportjában, valamint a mezőgazdasági megállapodás (1994. évi GATT) I. melléklete 1. pontjának ii. alpontjában felsorolt termékek.

E fogalommeghatározás magába foglalja a 3. árucsoportba, az 1604 és 1605 vámtarifaszám, valamint az 0511 91, 2301 20 00 és az ex 1902 20 10 (“20 tömegszázalékot meghaladó hal, rák, rákféle, puhatestű és más gerinctelen víziállat tartalommal”) alszám alá tartozó halakat és halászati termékeket.

A megállapodás alkalmazásában mezőgazdasági terméknek tekintett feldolgozott mezőgazdasági termékekre külön rendelkezések vonatkoznak, amelyek figyelembe veszik és ipari és mezőgazdasági szempontjaikat. A hatályos közösségi rendelkezéseket nem korlátozzák azok a kölcsönös engedmények, amelyeket az Európai Közösséget létrehozó szerződés I. mellékletében fel nem sorolt feldolgozott mezőgazdasági termékek vonatkozásában e megállapodásban hoztak.

E megállapodás hatálybalépésétől a Közösség eltöröl minden olyan mennyiségi korlátozást és azonos hatású intézkedést, amely a Szerbia és Montenegróból származó mezőgazdasági és halászati termékek behozatalára vonatkozik.

E megállapodás hatálybalépésétől a két köztársaság eltöröl minden olyan mennyiségi korlátozást és azonos hatású intézkedést, amely a Közösségből származó mezőgazdasági és halászati termékek behozatalára vonatkozik.

A szerződő felek kölcsönösen engedményeket nyújtanak egymásnak a megállapodás mellékletében meghatározott feltételek mellett.

Az e megállapodás hatálybalépésének időpontjában alkalmazott közösségi autonóm kereskedelmi intézkedések alapján Szerbiának és Montenegrónak nyújtott engedmények megfelelőjét beépítik az STM-be. Ezen engedmények feltétele az, hogy Szerbia és Montenegró betartsa a 3.5.3. szakaszban szereplő rendelkezéseket. Az engedményeket ki lehet igazítani a közösségi piacon vagy annak szabályozási mechanizmusában jelentkező komoly zavar esetén, amely az engedményekből eredhet, összhangban a különleges védzáradékkal és a csalás elleni záradékkal, amelyeket beépítenek a megállapodásba.

Figyelemmel a mezőgazdasági és halászati termékek EK és Szerbia és Montenegró közötti kereskedelmének méretére, azok különös érzékenységére, a Közösség közös mezőgazdasági és halászati politikáinak szabályaira, a mezőgazdaság és a halászat szerepére Szerbia és Montenegró gazdaságában, Szerbia és Montenegró WTO-hoz való csatlakozásának következményeire, valamint a WTO értelmében a többoldalú kereskedelmi tárgyalások következményeire, a szerződő felek a Stabilizációs és Társulási Tanácsban megvizsgálják termékenként a további kölcsönös engedmények egymás számára történő nyújtásának mozgásterét.

A felek által a halászati termékek kereskedelme terén nyújtott engedményeket támogató mellékletek sorolják fel.

A szerződő felek között rendelkezéseket kell meghatározni a mezőgazdasági ágazatban a földrajzi jelzések teljes védelemben részesítése érdekében.

3.5.3. Közös rendelkezések

A 3.5.1. és 3.5.2. pontban említett fokozatos liberalizációs folyamat megkönnyítése érdekében a megállapodásban általános rendelkezéseket kell meghatározni, amelyek minden termékre vonatkoznak, kivéve, ha eltérően rendelkeznek. Minden ilyen rendelkezés megfelel a vonatkozó WTO-szabályoknak.

3.5.3.1. Standstill

A felek jelenlegi vagy jövőbeni mezőgazdasági politikájának és az általuk megállapított kivételeknek a sérelme nélkül a tárgyalások megkezdése előtti naptól semmilyen új vám, illetve azonos hatású díj és semmilyen új mennyiségi korlátozás vagy azonos hatású intézkedés nem vezethető be a szerződő felek közötti kereskedelemben, és a már meglévőket sem lehet növelni, sem még korlátozóbbá tenni.

3.5.3.2. A megkülönböztetés tilalma

A felek tartózkodnak minden olyan belső adózási intézkedéstől vagy gyakorlattól, és eltörölnek minden ilyen meglévő intézkedést vagy gyakorlatot, amely közvetve vagy közvetlenül megkülönböztetést tesz az egyik szerződő fél termékei és egy másikból származó hasonló termékek között.

A másik fél területére exportált termékek nem részesülhetnek a belső adók visszatérítésében az azokra kivetett közvetlen vagy közvetett adókat meghaladó mértékben.

3.5.3.3. Vámok a behozatal vonatkozásában

A behozatali vámok eltörlésére vonatkozó rendelkezéseket a fiskális vámokra is alkalmazni kell.

3.5.3.4. Vámuniók, szabadkereskedelmi területek, határ menti kereskedelmi rendszerek

E megállapodás tartalmaz egy más társulási megállapodásokéhoz hasonló záradékot. Ezek a más megállapodások és szabályozások megfelelnek a vonatkozó WTO-szabályoknak.

3.5.3.5. Különleges záradékok és eljárások

A megállapodás tartalmaz egy dömpingellenes/kiegyenlítő záradékot, egy általános védzáradékot, egy, az állami monopóliumokra vonatkozó záradékot és egy hiányzáradékot, valamint egy közvetlenadó-kivetési záradékot, amelyek a hasonló megállapodásokban foglaltakra hasonlítanak, továbbá az ezeket a záradékokat szabályozó eljárásokra vonatkozó rendelkezéseket, amelyek figyelembe veszik a korábbi tapasztalatokat.

3.5.3.6. Preferenciális származási szabályok és az igazgatási együttműködés módozatai

A „származó termék” fogalmát meghatározó, az igazgatási együttműködés módozatait meghatározó jegyzőkönyvet csatolnak a megállapodáshoz. Ha időközben úgy döntenek, hogy a diagonális származási kumulációt kiterjesztik az STF országaira, ezt megfelelően figyelembe veszik a tárgyalások során.

3.5.3.7. Korlátozások

A megállapodás nem zárja ki az EK-Szerződés 30., 296. és 297. cikkében említett, a behozatalra, kivitelre vagy az áruk tranzitjára vonatkozó tilalmak vagy korlátozások végrehajtását.

3.5.3.8. Igazgatási együttműködés a csalás és a preferenciális behozatal területén

A megállapodás felhatalmazza a szerződő feleket, hogy az igazgatási együttműködés vagy irányítás hiánya és/vagy szabálytalanságok vagy csalás esetén hozzák meg a megfelelő intézkedéseket. Tekintettel a preferenciális behozatal irányításához kapcsolódó vámkiesés ügyére megfelelő intézkedéseket lehet azonosítani a Tanács határozata alapján.

3.6. Munkavállalók mozgása, letelepeési jog, szolgáltatások nyújtása, tőkemozgás

3.6.1. A munkavállalók mozgása

A tagállamokban alkalmazandó feltételekre és szabályozásra tekintettel a megállapodás biztosítja, hogy a valamely tagállamban jogszerűen alkalmazott, szerbiai és montenegrói állampolgárságú munkavállalók a munkakörülmények, a javadalmazás vagy elbocsátás tekintetében nem különböztethetők meg állampolgárságuk alapján a szóban forgó tagállam állampolgáraihoz képest.

A tagállamokban alkalmazandó feltételekre és szabályozásra, különösen a családegyesítésre vonatkozó jogszabályokra tekintettel a valamely tagállamban jogszerűen alkalmazott munkavállalónak az ott jogszerűen tartózkodó házastársa és gyermekei – az idénymunkások vagy a Szerbia és Montenegró és a tagállamok közt létrejött kétoldalú megállapodások hatálya alá tartozó munkavállalók kivételével – a munkavállaló számára engedélyezett szakmai tartózkodás időtartama alatt beléphetnek az adott tagállam munkaerőpiacára.

A tagállamok által kétoldalú megállapodások alapján Szerbia és Montenegró munkavállalóinak a munkaerőpiacra való belépésére biztosított lehetőségeket fenn kell tartani, és ha lehetséges azokat fejleszteni kell. A Stabilizációs és Társulási Tanács egy adott időszak után megvizsgálja más fejlesztések lehetőségét is és a tagállamok és a Közösség munkaerőpiaci helyzetére tekintettel.

A valamely tagállam területén jogszerűen alkalmazott szerbiai és montenegrói állampolgárságú munkavállalókra, és azok valamely tagállam területén jogszerűen tartózkodó családtagjaira vonatkozó szociális biztonsági rendszerek koordinációja érdekében szabályokat kell elfogadni. E célból a felek az alábbi rendelkezéseket fogadják el a Stabilizációs és Társulási Tanács döntése alapján, amely nem érinti a kétoldalú megállapodásokból eredő jogokat és kötelezettségeket, amennyiben azok kedvezményesebb bánásmódot biztosítanak:

- minden, a munkavállaló által a különböző tagállamokban eltöltött biztosítási időszakot, munkaviszonyban eltöltött időszakot vagy tartózkodást össze kell adni a nyugdíjak és az öregségi nyugdíj, a rokkantsági nyugdíj, a túlélő hozzátartozói nyugdíj, valamint a betegbiztosítás céljából az említett munkavállalók és családjuk számára;

- minden nyugdíj és öregségi nyugdíj, túlélő hozzátartozói nyugdíj, üzemi baleset, foglalkozási betegség vagy rokkantsági nyugdíj esetében – kivéve a nem járulékalapú ellátásokat – alkalmazható az adós tagállam vagy tagállamok jogszabályainak értelmében az alkalmazandó árfolyamon történő szabad átutalása

- a szóban forgó munkavállalók családi támogatásban részesülnek a családtagjaik után a fent meghatározottak szerint.

E rendelkezésekhez egy kölcsönösségi záradékot építenek a megállapodásba.

3.6.2. Letelepedési jog

A hasonló megállapodásokban foglaltakhoz hasonlóan a letelepedés szabadságához való közelítés a következő fő elemeket tartalmazza:

- e megállapodás hatálybalépésétől a felek biztosítják egymás számára a nemzeti bánásmódot vagy – ha az előnyösebb – az MFN státuszt a társaságok letelepedésével és működésével kapcsolatban. A két köztársaság valamelyikében letelepedett közösségi vállalat is ugyanazt a nemzeti vagy MFN elbánást élvezi a másik köztársaságban;

- a tárgyalások során 1) az átmeneti időszak hosszára, 2) az Európai bíróság ítélkezési gyakorlatára és 3) a felek munkaerőpiaci helyzetére figyelemmel megállapított időszakot követően a Stabilizációs és Társulási Tanács kiterjeszti a fenti rendelkezéseket e megállapodás feleinek önálló vállalkozó állampolgáraira;

- a két köztársaság számára szükség esetén átmeneti időszak engedélyezhető az ágazatok egy korlátozott számában, amelyet a megállapodás mellékletei határoznak meg;

- a munkavállalók szabad mozgására vonatkozó fő szabályok ellenére a szerződő felek által adott letelepedési jog kedvezményezettjei a letelepedés szerinti ország hatályos jogszabályainak megfelelően ottani saját vagy leányvállalatuk illetőleg a fióktelepük alkalmazásában foglalkoztathatnak közösségi tagállami, illetőleg szerb és montenegrói állampolgárokat, feltéve, hogy e személyek kulcsfontosságú személyzethez tartoznak;

- különös rendelkezések a szárazföldi, tengeri kereskedelemre maritime cabotage és a légi szállításra vonatkozóan. Utóbbi területen az úgynevezett horizontális megállapodásról szóló tárgyalások eredményeit figyelembe kell venni;

- a közösségi hajózási társaságokra vonatkozó rendelkezések, amelyek megegyeznek a hasonló megállapodásokban foglaltakkal.

3.6.3. A szolgáltatást nyújtók ideiglenes mozgása

A szolgáltatást nyújtók ideiglenes mozgása tekintetében a megállapodás csak a kulcsfontosságú személyzet és a szolgáltatást nyújtók egyéb, gondosan meghatározott csoportjai ideiglenes mozgásával foglalkozik, figyelemmel a GATS meghatározásaira, és különösen az EK-kötelezettségvállalási ütemtervében szereplő 4. módozat meghatározásaira. Továbbá a lehetséges kijátszások elkerülése céljából a Bizottságnak szükség esetén precízebb meghatározásokat kell a tárgyalásokon kialkudnia a különösen érzékeny ágazatok esetében. A Bizottság azt is biztosítja, hogy a feleket semmi sem gátolja meg abban, hogy saját nemzeti jogszabályaikat, rendelkezéseiket és követelményeiket alkalmazzák a beutazás és tartózkodás, a munkavégzés, a munkakörülmények, a természetes személyek letelepedése és a szolgáltatások nyújtása vonatkozásában, amennyiben így nem semmisítik meg és nem csorbítják a megállapodásból származó előnyöket.

3.6.4. A képesítések kölcsönös elismerése

Annak érdekében, hogy az egyik fél állampolgárai számára megkönnyítsék a szakmai tevékenység megkezdését és folytatását a másik fél területén, a Stabilizációs és Társulási Tanács megvizsgálja azokat a lépéseket, amelyek meghozatala a szakképesítések kölcsönös elismeréséhez szükséges, és meghozhatja a szükséges intézkedéseket e célból.

3.6.5. Szolgáltatások nyújtása

3.6.5.1. Általános rendelkezések

A megállapodás gondoskodik a szolgáltatások kereskedelmének fokozatos és kölcsönös liberalizációjáról a Közösség, valamint a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság között. Ez összhangban lesz a WTO-szabályokkal, és különösen a GATS V. cikkével. A megállapodás a következő fő elemeket tartalmazza:

- a másik fél területén le nem telepedett társságok fokozatosan megszerzik a jogot a szolgáltatások nyújtására a GATS rendelkezésivel összhangban, és figyelemmel különösen a különböző területeken a jogszabályok közelítésében elért haladásra. A Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság által vállalt különös kötelezettségeket a WTO-hoz történt csatlakozást követően felülvizsgálják;

- a Stabilizációs és Társulási Tanács figyelemmel követi a liberalizáció végrehajtását, különösen a pénzügyi szolgáltatások terén tett haladást (a bankszolgáltatások reformja, a felügyeleti rendszerek szigorítása, a biztonságra és az értéktőzsdére vonatkozó jogszabályok).

3.6.5.2. Szállítási szolgáltatások

A megállapodás a szállítási szolgáltatások liberalizációjáról is gondoskodik, ideértve egy, a belföldi szállításról szóló külön jegyzőkönyvet. A következő fő elemeket tartalmazza:

- a belföldi szállításra, különösen a közúti, a vasúti és a kombinált szállításra vonatkozó különös rendelkezések a Szerbián és Montenegrón, valamint a Közösség egészén átmenő korlátlan közúti tranzitforgalom biztosítása érdekében, hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmódot biztosítva a szerb és montenegrói tehergépjárművek számára a Közösség területén átutazó közösségi tehergépjárművekre alkalmazandó szabályokhoz képest. Ebben a témakörben (a közösségi területen történő átutazás) Szerbia és Montenegró megfigyeli a nagy hordképességű gépjárművekre vonatkozó közösségi szabályozásokat. A szerb és montenegrói nagy hordképességű gépjárművekre vonatkozó rendszernek is hasonlónak kell lennie bármeny jövőbeni, a szennyezés csökkentését és a közlekedés biztonságának javítását célzó közösségi rendelethez, amelyet alkalmazhatnak. A megkülönböztetésmentesség elvének hatékony alkalmazását, különösen az úthasználati díjak és az egyedi jellegű műszaki, környezeti és társadalmi követelmények terén, szintén biztosítják. Ösztönzik Szerbia és Montenegrót, hogy a közúti biztonságra vonatkozó nemzetközi egyezményeket erősítse meg és hajtsa végre. Miközben különös figyelmet fordítanak az alapvető fontosságú dél-kelet-európai regionális hálózatnak, meghatározzák a fő közúti és vasúti útvonalakat és azokat a projekteket, amelyek szerződő felek számára különösen fontosak, így ösztönözve elsődlegesen teljes fejlődésüket. A belvízi hajózási szolgáltatások fokozatos bevezetését célzó megfelelő intézkedéseket is megfontolják;

- a felek kölcsönös kereskedelmi szükségleteihez igazított összehangolt fejlődés és a felek közötti szállítás fokozatos liberalizációja céljából a légiszállítás piacára történő kölcsönös belépés feltételei külön megállapodás tárgyát képezik;

- a nemzetközi tengeri szállítás tekintetében a felek vállalják a működő piacra és forgalomba való szabad belépés elvének kereskedelmi alapon történő tényleges alkalmazását, tiszteletben tartva a nemzetközi és európai kötelezettségeket a biztonsági és környezeti előírások terén.

3.6.6. Folyó fizetések és a tőkemozgás

A folyó fizetésekre vonatkozó rendelkezésekre azért van szükség, hogy alátámasszák a későbbiekben megkötendő megállapodás egyéb fejezeteinek rendelkezéseit. a tőke szabad mozgása nélkülözhetetlen jellemzője az integrált piacnak, amelyből, amint versenyképessége ezt lehetővé teszi, Szerbia és Montenegró is részesülni fog. A megállapodás rendelkezéseket foglal magában a le nem telepedett személyek ingatlanszerzésére vonatkozóan. A megállapodásban a két Köztársaság kötelezettséget vállal a tőke mozgásának liberalizációjára a letelepedésről szóló fejezettel összhangban tett közvetlen beruházások vonatkozásában, valamint a beruházók védelme vonatkozásában a felszámolásra, a beruházások repatriálására és az abból származó haszonra tekintettel. Ezek a rendelkezések nem érintik a Szerbia és Montenegró fennálló kétoldalú és többoldalú kötelezettségvállalásai alapján biztosított kedvezőbb bánásmódot. a megállapodás tartalmaz egy standstill záradékot és egy fejlődési záradékot a középtávú tőkemozgások további liberalizációjának biztosítása érdekében. Szintén tartalmazza Szerbia és Montenegró kötelezettségvállalását a tőke szabad mozgásának biztosítására az uniós beruházók esetében a két Köztársaság között.

3.6.7. Általános rendelkezések

Az általános rendelkezések, ideértve az adóval kapcsolatos rendelkezéseket is, a hasonló megállapodások mintáját követik.

3.7. A jogszabályok közelítése, a jogalkalmazás és a versenyre vonatkozó szabályok

A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz Szerbia és Montenegró Államközössége, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság fennálló és jövőbeni jogszabályainak a közösségi jogszabályokhoz történő közelítésére vonatkozóan, és különös hangsúlyt helyez hatékony végrehajtásukra.

Szerbia és Montenegró Államközössége, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság elkezd gondoskodni arról, hogy jogszabályai a közösségi vívmányok alapvető elemeivel összeegyeztethetően szülessenek, különösen a belső piacra vonatkozó jogalkotás kulcsfontosságú területein, összhangban az Európai Partnerség prioritásaival. Egy további szinten Szerbia és Montenegró Államközössége, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság közelíti jogszabályait a közösségi jogszabályok többi elemeihez.

A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz a jogszabályközelítés végrehajtásának és a jogalkalmazás terén meghozandó intézkedések figyelemmel követése céljából, ideértve az igazságszolgáltatás reformját. A következő ágazatokban határidőket szabnak meg a harmonizációra: verseny, szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdon, közbeszerzés, szabványok és tanúsítások, pénzügyi szolgáltatások, szárazföldi, légi és vízi szállítás – különös hangsúlyt fektetve a biztonsági és környezeti előírásokra, valamint a társadalmi szempontokra -, energia, társasági jog, számvitel, fogyasztóvédelem, adatvédelem, munkahelyi egészség és biztonság, egyenlő esélyek. A belső piac egyéb ágazataiban a jogközelítés kötelezettségének az átmeneti időszak végéig kell eleget tenni.

3.7.1 Verseny

3.7.1.1. Az állami támogatást magában foglaló verseny

a versenyre vonatkozó rendelkezések a hasonló egyezményeket követik, különösen a Horvátországgal kötött Stabilizációs és Társulási Megállapodást. Különösen az alábbiakat tartalmazzák:

- az átláthatóságra vonatkozó rendelkezések az állami támogatások terén, ideértve többek között az éves jelentést

- szükség esetén az acéltermékekre különös szabályozások vonatkoznak a Horvátországgal kötött STM 2. jegyzőkönyve 5. cikkének modellje alapján; ez hangsúlyozza a szerkezetátalakítási támogatás kivételes jellegét, és azt a tényt, hogy az ilyen támogatás időben korlátozott, és megvalósíthatósági programok keretében a kapacitáscsökkenéshez kapcsolódik

- az EK-Szerződés 81., 82. és 87. cikkén alapuló, a versenyre vonatkozó szabályok, valamint közvállalkozásokra és azokra a vállalkozásokra vonatkozó rendelkezések, amelyeknek függetlenül működő hatóságok által végrehajtandó különleges vagy kivételes jogokat nyújtottak. A 81. és 82. cikken alapuló rendelkezéseket a megállapodás aláírásától alkalmazni kell, míg a 87. cikken alapuló jogszabályok fokozatosan lépnek hatályba egy a tárgyalásokon meghatározásra kerülő időtartamon belül;

- a felek joga arra, hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak, amennyibe úgy értékelik, hogy a gyakorlat nem összeegyeztethető e megállapodás rendelkezéseivel.

3.7.1.2. Állami monopóliumok

A kereskedelmi jellegű állami monopóliumok kiigazítására egy, a tárgyalásokon meghatározásra kerülő időtartamon belül rendelkezést hoznak, azért, hogy a felek között ne létezzen hátrányos megkülönböztetés az áruk forgalmazására vonatkozó feltételek tekintetében.

3.7.1.3. Közvállalkozások

A tárgyalások során megállapításra kerülő időtartamon belül és a 81., 82. és 87. cikk közvállalkozásokra történő, a 3.7.1.1. pontban meghatározott alkalmazására vonatkozó szigorúbb kötelezettségek sérelme nélkül Szerbia és Montenegró a közvállalkozások vonatkozásában az Európai Közösséget létrehozó szerződésben meghatározott elveket alkalmazza, különösen a 86. cikkre történő hivatkozással.

A közvállalkozások különleges jogai az átmeneti időszak során nem tartalmazzák a mennyiségi korlátozások és az azonos hatású intézkedések kivetésének lehetőségét a Közösségből Szerbia és Montenegróba irányuló behozatal vonatkozásában.

3.7.2. Szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdon

Szerbia és Montenegró Államközössége, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság bevezet minden szükséges intézkedést a szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdonjogok hatékony és megfelelő védelmének és alkalmazásának biztosítására, ideértve a hamisítás és a jogtalan terjesztés elleni védelmet, a Közösségben fennálló védelemmel összehasonlítható védelmi szint biztosítása érdekében az átmeneti időszak vége előtt, egy olyan időkeretben, amelyet a tárgyalásokon határoznak meg, és hogy a megállapodás hatálybalépésétől a közösségi társaságoknak és polgároknak olyan bánásmódot nyújtson, amely nem kevésbé kedvezményes, mint a kétoldalú megállapodások alapján harmadik országoknak felajánlott bánásmód. Szerbia és Montenegró vállalja, hogy ezen a területen megerősíti a többoldalú egyezményeket, vagy azokba beleegyezik, ha még nem tagja azoknak, azzal a feltétellel, hogy a Közösség tagállamai tagjai azoknak és ténylegesen alkalmazzák azokat.

3.7.3 Közbeszerzés

A közbeszerzésben való részvételre vonatkozó rendelkezések hasonlóak a Horvátországgal kötött STM-ben foglaltakkal, és szintén tartalmaznak egy nyomatékos elszámolási kötelezettséget a következő területeken:

- a megállapodás hatálybalépésétől Szerbia vagy Montenegró társaságai – akár letelepedtek a Közösségben akár nem – részt vehetnek a közbeszerzési eljárásokban a Közösségben, és olyan bánásmódban részesülnek, amely nem lehet kedvezőtlenebb, mint amilyenben a közösségi társaságok részesülnek;

- a megállapodás hatálybalépésétől mindkét Köztársaság lehetővé teszi a területén letelepedett közösségi társaságok számára, hogy részt vegyenek a közbeszerzési eljárásokban, és olyan bánásmódban részesüljenek, amely nem lehet kedvezőtlenebb, mint amilyenben a montenegrói és szerbiai társaságok részesülnek. A valamelyik köztársaságban letelepedett közösségi társaság is nemzeti bánásmódot élvez a közbeszerzési eljárások terén a másik Köztársaságban vagy az Államközösség hatóságai által odaítélt szerződések esetében.

- a tárgyalásokon meghatározásra kerülő időszakon belül Szerbia és Montenegró a Szerbia és Montenegróban nem letelepedett közösségi társaságok számára lehetővé teszi, hogy részt vegyenek a közbeszerzési eljárásokban, és olyan bánásmódban részesüljenek, amely nem lehet kedvezőtlenebb, mint amilyenben a két Köztársaságban a társaságok részesülnek.

- amennyiben a közbeszerzési szerződések teljesítése olyan területekhez kapcsolódik, mint a letelepedés, működés, szolgáltatások nyújtása a szerződő felek között, valamint foglalkoztatás és a munkaerő mozgása, továbbra is a munkavállalók mozgására, a letelepedésre, a szolgáltatások nyújtására és a tőkére vonatkozó általános rendelkezéseket kell alkalmazni.

- Szerbia és Montenegró hazai jogrendjében fokozatosan bevezeti az átláthatóságot fokozó mechanizmusokat, és gondoskodik a közbeszerzések terén hozott döntések hatékony bírói felülvizsgálatáról.

3.7.4. Szabványosítás, mérésügy, akkreditáció és megfelelőségi értékelés

E terület rendelkezéseinek célja az, hogy Szerbia és Montenegró jogszabályai fokozatosan igazodjanak a közösségi műszaki szabályokhoz és az európai szabványosítási, mérésügyi, akkreditációs és megfelelőségértékelési eljárásokhoz.

E célból a rendelkezések különösen arra irányulnak, hogy:

- előmozdítsák a Közösség műszaki szabályai, valamint a szabványok, vizsgálatok és az európai megfelelőségértékelési eljárások használatát;

- bátorítsák a minőségi infrastruktúrák fejlesztését a szabványosítás, a mérésügy, az akkreditáció és a megfelelőségi értékelés területén;

- bátorítsák Szerbia és Montenegró részvételét a szabványosítás, a megfelelőségi értékelés a mérésügy és hasonló feladatok területén működő szervezetek munkájában (CEN, Cenelec, ETSI, EA, WELMEC, EUROMET stb.).

- Adott esetben előmozdítják a megfelelőségi értékelésről és az ipari termékek elfogadásáról szóló megállapodás megkötését, amint Szerbia és Montenegró jogszabályi keretei és eljárásai megfelelően igazodnak a Közösséghez és a megfelelő szakértelem rendelkezésre áll.

3.7.5. Fogyasztóvédelem

Hatékony fogyasztóvédelem szükséges a piacgazdaság megfelelő működésének biztosítása érdekében, és e védelem a piac ellenőrzésének biztosításával foglalkozó igazgatási infrastruktúra létrehozásától és az e területen hozott törvények végrehajtásától függ.

E célból és a közös érdekekre tekintettel a felek ösztönzik és biztosítják:

- az aktív fogyasztóvédelmi politikát a közösségi jogszabályoknak megfelelően;

- a fogyasztóvédelmi jogszabályoknak a Közösségben hatályos jogszabályokkal való összehangolását;

- a fogyasztók hatékony jogi védelmét a fogyasztási javak minőségének javítása és a megfelelő biztonsági szabályok biztosítása érdekében;

- a szabályok ellenőrzését az illetékes hatóságok által és vita esetén a jogi úthoz való hozzáférést.

3.7.6. A munkavégzés feltételei és egyenlő esélyek

A két Köztársaság fokozatosan összehangolja jogszabályait a közösségi jogszabályokkal a munkavégzés feltételei, különösen a munkahelyi egészség és biztonság, valamint az egyenlő esélyek vonatkozásában.

3.8. Igazság, szabadság és biztonság

3.8.1. Az intézmények megerősítése

A bel- és igazságügyi együttműködés keretében a felek különös fontosságot tulajdonítanak a közigazgatás területén a jogállamiság megszilárdításának és a különböző szintű intézmények megerősítésének általában, valamint a jogalkalmazásnak és az igazságszolgáltatás rendszerének különösen. Az együttműködés különösen a bírói intézmény függetlenségének erősítését, hatékonyságának a javítását, a rendőrség és egyéb jogalkalmazó szervek megfelelő struktúrájának fejlesztését, a megfelelő képzés biztosítását és a korrupció elleni küzdelmet jelenti.

3.8.2. A személyes adatok védelme

A személyes adatok hatékony védelmére van szükség abból a célból, hogy lehetővé váljon a személyes adatok átvitele az EU és Szerbia és Montenegró között, hogy megerősödjön a demokrácia, és hogy meghatározzák a bel- és igazságügyi együttműködés alapját, miközben biztosítják az alapvető emberi jogok és szabadságok védelmét.

A két köztársaság összehangolja a személyes adatok védelmére vonatkozó jogszabályait a közösségi jogszabályokkal és a titoktartásra vonatkozó egyéb európai és nemzetközi jogszabályokkal. Ez a védelem a megfelelő anyagi eszközökkel és emberi erőforrásokkal ellátott független felügyeleti szervek felállításától függ, amelyek célja a személyes adatok védelmére vonatkozó nemzeti jogszabályok végrehajtásának hatékony ellenőrzése.

3.8.3. Vízum, határellenőrzés, menedékjog és bevándorlás

A felek együttműködnek a vízum, a határellenőrzés, a menedékjog és a bevándorlás területén, és együttműködési keretet hoznak létre regionális szinten is, figyelembe véve és teljes körűen felhasználva az e területen fennálló egyéb kezdeményezéseket szükség esetén.

A fenti területen létrehozott együttműködés kölcsönös konzultáción és a felek közötti szoros koordináción alapul, és magában foglalja a technikai és igazgatási segítségnyújtást a következőkhöz:

- információcsere a jogszabályokról és a gyakorlatról;

- a jogszabályok kidolgozása;

- az intézmények hatékonyságának fokozása;

- a személyzet képzése;

- az úti okmányok biztonságossága és a hamisított okmányok kiszűrése;

- a határellenőrzés igazgatása.

Ez az együttműködés különösen a következőkre összpontosít:

- a menedékjog tekintetében a nemzeti jogszabályok fejlesztésére és végrehajtására, hogy az 1951-es Genfi Egyezmény és az 1967-es New York-i Jegyzőkönyv rendelkezéseinek megfeleljenek, ügyeljenek a visszaküldés tilalmának a betartására, valamint tiszteletben tartsák a menedékkérők és menekültek egyéb jogait .

- a jogszerű bevándorlás tekintetében a beutazási szabályokra, valamint a beutazó személyek jogaira és helyzetére. A bevándorlás tekintetében a felek megállapodnak abban, hogy a területükön jogszerűen tartózkodó, más országok állampolgárait azonos bánásmódban részesítik, és előmozdítanak egy olyan integrációs politikát, amelynek célja, hogy a saját állampolgáraikéhoz hasonló jogokat és kötelezettségeket biztosítsanak nekik.

3.8.4. Az illegális bevándorlás megelőzése és ellenőrzése; visszafogadás

A Felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek az illegális bevándorlás megelőzése és ellenőrzése érdekében. E célból a felek megállapodnak, hogy kérelemre, további formaságok nélkül

- visszafogadják a valamely tagállam területén nem jogszerűen tartózkodó állampolgáraikat;

- visszafogadják a harmadik országok állampolgárait és a hontalan személyeket, ha azok Szerbia és Montenegróból léptek be az EU területére vagy egy uniós tagállamból léptek be Szerbia és Montenegró területére.

Az Európai Unió tagállamai és Szerbia és Montenegró egyaránt ellátják állampolgáraikat a megfelelő személyazonossági okmányokkal, és e célból minden adminisztratív segítséget biztosítanak nekik.

A felek megegyeznek abban, hogy megállapodást kötnek Szerbia és Montenegró és az Európai Közösség között a Szerbia és Montenegróra és az Európai Unió tagállamaira vonatkozó különleges kötelezettségek szabályozásáról a visszafogadás tekintetében, beleértve a más országok állampolgáraira, illetőleg a hontalanokra vonatkozó visszafogadási kötelezettséget.

Szerbia és Montenegró kész visszafogadási megállapodásokat kötni a stabilizációs és társulási folyamat többi országával, és vállalja, hogy megfelelő intézkedéseket hoz azok szabályozásainak rugalmas és gyors végrehajtása érdekében.

A Stabilizációs és Társulási Tanács egyéb közös erőfeszítéseket hoz létre az illegális bevándorlás megelőzésére és ellenőrzésére, beleértve az emberkereskedelmet és az illegális bevándorlási hálózatokat is .

3.8.5. Pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása

A felek együttműködnek annak érdekében, hogy megelőzzék pénzügyi rendszereik felhasználását általánosságban büntetendő tevékenységekből és különösen kábítószerrel kapcsolatos bűncselekményekből származó pénzek mosásához.

Az együttműködés ezen a területen magában foglalhatja az igazgatási és technikai segítségnyújtást a rendeletek végrehajtásának fejlesztése és a megfelelő szabályok és mechanizmusok hatékony működése céljából, amelyek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemre vonatkoznak, és egyenértékűek a Közösség és egyéb nemzetközi fórumok, különösen a Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF) által elfogadottakkal.

3.8.6. Együttműködés a tiltott kábítószerek terén

Illetékességük és hatáskörük keretén belül a felek együttműködnek egy kiegyensúlyozott és integrált kábítószerellenes megközelítés kidolgozásában. A kábítószer témakörében folytatott politikák és tevékenységek célja az illegális kábítószerek elleni küzdelem struktúráinak megerősítése, a kínálat, a kereskedelem és a tiltott drogok iránti kereslet csökkentése a kábítószerekkel való visszaélés egészségügyi és szociális következményeivel való szembeszállás útján, és a prekurzorok hatékonyabb ellenőrzése.

A felek megállapodnak az e célok eléréséhez szükséges együttműködés módszereiben. A fellépések a kábítószer elleni küzdelem 2005-2012-es európai stratégiájának közösen elfogadott elvein alapulnak.

3.8.7. A bűnözés és más tiltott tevékenységek elleni küzdelem és megelőzés

A Felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek az akár szervezett, akár nem szervezett bűnözés és tiltott tevékenységek elleni harc és megelőzés terén, mint amilyenek a következők:

- az emberkereskedelem;

- a gazdasági területen végzett tiltott tevékenységek, különösen a korrupció, az ipari hulladékkal és a radioaktív anyagokkal, illetve a tiltott termékekkel vagy hamisítással kapcsolatos ügyletek;

- a korrupció mind a magán-, mind az állami szektorban, különösen a nem átlátható közigazgatási gyakorlatokhoz kapcsolódóan;

- az adócsalás;

- a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott kereskedelme;

- a csempészet ;

- a tiltott fegyverkereskedelem;

- az okmányhamisítás;

- illegális gépjármű-kereskedelem;

- számítógépes bűnözés.

3.8.8 A terrorizmus elleni küzdelem

Azoknak a nemzetközi egyezményeknek megfelelően, amelyeknek részesei, továbbá saját jogszabályaiknak és rendelkezéseiknek megfelelően a felek megállapodnak az együttműködésben a regionális és nemzetközi terrorista cselekmények és finanszírozásuk megakadályozása és elfojtása érdekében, különösen a határokon átnyúló cselekmények vonatkozásában:

- a Biztonsági Tanács 1373. sz. határozatának és egyéb vonatkozó ENSZ-határozatoknak, nemzetközi egyezményeknek és okmányoknak a teljes végrehajtása keretében;

- a terrorista csoportokra és támogató hálózatukra vonatkozó információk cseréjével, összhangban a nemzetközi és nemzeti jogszabályokkal;

- a terrorizmus elleni küzdelem eszközeire és módszereire, a műszaki területekre és a kiképzésre vonatkozó tapasztalatok cseréjével, és a terrorizmus megelőzése tekintetében a tapasztalatok kicserélésével.

3.8.9 Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia különleges helyzete.

Az EK-Szerződés IV. címének hatálya alá tartozó ügyek tekintetében figyelembe veszik az Egyesült Királyság, Írország és Dánia különleges helyzetét .

3.9. Együttműködési politikák

A felek szoros együttműködést hoznak létre Szerbia és Montenegró fejlődése és növekedése céljából. Ezen együttműködés célja a fennálló gazdasági kapcsolatok lehető legszélesebb alapokra helyezése a Felek érdekében.

A politikák és más intézkedések úgy jönnek létre, hogy elősegítsék Szerbia és Montenegró gazdasági és társadalmi fejlődését, és hozzájáruljanak a szegénység csökkentéséhez. E politikáknak a kezdetektől magukba kell foglalniuk a környezeti megfontolásokat és igazodniuk kell a harmonikus társadalmi fejlődéshez.

Az együttműködési politikák a regionális együttműködés keretébe illeszkednek. Fontos különös figyelmet fordítani azon intézkedésekre, amelyek Szerbia és Montenegrót a környező országokkal való együttműködésre ösztönzik – amelyek közül néhányan az Európai Unió tagjai –, hogy hozzájáruljon a régió stabilitásához. A Stabilizációs és Társulási Tanács prioritásokat határozhat meg az alább ismertetett együttműködési politikák között és azokon belül.

3.9.1. Kereskedelmi és gazdaságpolitika

A szerződő felek megkönnyítik a gazdasági reformfolyamatot a gazdasági mechanizmusaik megértését javító együttműködés és a piacgazdaságok gazdaságpolitikájának alakítása és végrehajtása révén.

Szerbia és Montenegró hatóságainak kérésére a Közösség segítségnyújtást biztosíthat Szerbia és Montenegrónak egy működő piacgazdaság létrehozását célzó törekvéseiben és azért, hogy politikáit fokozatosan közelítsék a Gazdasági és Monetáris Unió stabilitásorientált politikáihoz.

Az együttműködés célja az is, hogy egy stabil, megkülönböztetéstől mentes kereskedelmi vonatkozású jogi kerettel erősítse az üzleti területen a jog uralmát. Magában foglalja az információcserét az Európai Gazdasági és Monetáris Unió elveire és működésére vonatkozóan.

3.9.2. Statisztikai együttműködés

A felek közötti együttműködés elsősorban a közösségi vívmányok statisztikai tárgyú rendelkezéseivel kapcsolatos elsődleges területekre összpontosít. A statisztikai együttműködés hatékony és megbízható rendszer létrehozását tűzi ki célul Szerbia és Montenegróban azért, hogy meghatározott határidőn belül megbízható, objektív és pontos adatokat szolgáltasson, ami nélkülözhetetlen az átalakulási folyamat és a reformok tervezéséhez és nyomon követéséhez Szerbia és Montenegróban. Ez lehetővé teszi a nemzeti statisztikai intézet számára, hogy jobban megfeleljen a fogyasztók igényeinek mind a közigazgatásban, mind pedig a magánvállalkozásoknál. A statisztikai rendszernek be kell tartania az Egyesült Nemzetek által előírt alapvető statisztikai elveket és az európai jog statisztikai tárgyú rendelkezéseit, tovább fejlődve a közösségi vívmányok felé.

3.9.3. Bankszolgáltatások, biztosítások és más pénzügyi szolgáltatások

A felek közötti együttműködés elsősorban a közösségi vívmányok bankszolgáltatásokra, biztosításokra és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseivel kapcsolatos elsődleges területekre összpontosít. A felek együttműködnek a bankszektor, a biztosítások és más pénzügyi szolgáltatások megfelelő keretének kialakításában és fejlesztésében a két köztársaságban.

3.9.4. Audit- és pénzügyi ellenőrzési együttműködés

Az együttműködés a belső pénzügyi ellenőrzés és a külső audit terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területekre összpontosít . A felek különösen azzal a céllal működnek együtt, hogy fejlesszék mindkét Köztársaságban a hatékony belső pénzügyi ellenőrzési és a külső audit rendszereket, összhangban a nemzetközileg elfogadott standardokkal és módszerekkel, valamint az EU legjobb gyakorlataival.

3.9.5. A befektetések előmozdítása és védelme

A felek közötti együttműködés elsősorban a befektetések előmozdításával és védelmével kapcsolatos elsődleges területekre összpontosít. A felek közötti együttműködés célja illetékességüknek megfelelően, a befektetések előmozdítása és védelme terén az akár nemzeti, akár külföldi magánbefektetések számára kedvező környezet megteremtése.

3.9.6. Ipari együttműködés

Az együttműködés célja a szerb és montenegrói ipar és az egyes ágazatok modernizációjának és szerkezetátalakításának előmozdítása. Kiterjed a gazdasági szereplők közötti ipari együttműködésre is a magánszektor megerősítése céljával olyan körülmények között, amelyek biztosítják a környezet védelmét.

Az ipari együttműködés kezdeményezései a megállapodás felei által meghatározott prioritásokat követik. Tekintetbe veszik az ipari fejlődés regionális szempontjait, adott esetben előnyben részesítve a nemzetek közötti partnerségi kapcsolatokat. E kezdeményezéseknek létre kell hozniuk különösen egy megfelelő keretet a vállalkozások számára, javítaniuk kell a vállalatirányítási ismereteket, és elő kell mozdítaniuk a piacokat, a piacok átláthatóságát és a vállalkozási környezetet.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a közösségi vívmányokat az ipari politika terén.

3.9.7. Kis- és középvállalkozások

A felek közötti együttműködés a magánszektor kis- és középvállalkozásainak (KKV) fejlesztésére és megerősítésére irányul, és megfelelően figyelembe veszi a KKV-k terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsődleges területeket. Ez magában foglalja Szerbia és Montenegró, ideértve Koszovót is, elkötelezettségét a Kisvállalkozások Európai Chartája tekintetében, amelyet a Theszaloníki Csúcs vezetett be, és amely tíz iránymutatást tartalmaz arra vonatkozóan, hogy a kormányok hogyan fejleszthetik a kisvállalkozások üzleti környezetét.

3.9.8 Idegenforgalom

A Felek közötti idegenforgalmi együttműködés célja az idegenforgalommal kapcsolatos információk áramlásának (nemzetközi hálózatokon, adatbázisokon stb. keresztül) és az ismeretek átadásának (képzések, csere és szemináriumok segítségével) ösztönzése. Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a közösségi vívmányokat ezen ágazat vonatkozásában.

3.9.9. Mezőgazdaság és agráripari ágazat

A felek együttműködése az agráripar területén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsődleges területekre összpontosít. Az együttműködés célja különösen a szerb és montenegrói mezőgazdaság és az agráripari ágazat modernizációja és szerkezetátalakítása, valamint a jogszabályok és gyakorlatok közösségi szabályokhoz és szabványokhoz való fokozatos közelítésének támogatása.

3.9.10. Halászat

A felek kiaknázzák a közös érdekek kölcsönösen hasznos területeinek lehetőségét a halászati ágazatban. Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a halászat terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsődleges területeket.

3.9.11. Vámok

A felek vámügyi együttműködésének célja a kereskedelmi területen meghozandó rendelkezések betartásának biztosítása, valamint a Montenegrói Köztársaság és a Szerb Köztársaság vámrendszerének a közösségi vámrendszerhez való közelítése. Ez segíteni fog a Stabilizációs és Társulási Megállapodás által meghatározott liberalizációs intézkedések előtti út megnyitásában és az említett köztársaságok vámügyi jogszabályainak a közösségi vívmányokhoz való fokozatos közelítésében.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a vámok terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket.

A vámügyek terén folytatott kölcsönös igazgatási segélyről szóló jegyzőkönyveket csatolják e megállapodáshoz.

3.9.12. Adózás

A Felek együttműködnek az adózás területén, különösen az adórendszer reformjának folytatását és az adószolgáltatások modernizálását célzó intézkedések segítségével az adók hatékony beszedésének biztosítása, és az adócsalás elleni küzdelem érdekében.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi az adózás és a hátrányos adóverseny elleni küzdelem terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket. A hátrányos adóverseny eltörlését az üzleti adózás magatartási kódex elvei alapján kell végrehajtani, amelyet a Tanács 1997. december 1-jén fogadott el.

Az együttműködés kiterjed az átláthatóság fejlesztésére az Európai Unió tagállamaival folytatott információcserére is az adócsalás, az adókijátszás vagy -kikerülés megelőzését célzó intézkedések végrehajtásának megkönnyítése érdekében. Tartalmaznia kell egy kötelezettségvállalást is az információcsere tekintetében az OECD modellegyezménye alapján a tagállamokkal megkötendő kétoldalú megállapodások hálózatának befejezésére.

3.9.13. Szociális együttműködés

A felek együttműködnek, hogy megkönnyítsék a munkavállalási politika reformját a két köztársaságban a megerősített gazdasági reformmal és a beilleszkedéssel összefüggésben. Az együttműködés célja az is, hogy a két köztársaság szociális biztonsági rendszereit az új gazdasági és társadalmi követelményekhez igazítsa. Ez magában foglalhatja a nők munkavégzésének feltételeire és egyenlő esélyeire, valamint a munkavállalók fokozott egészségügyi és biztonsági védelmére vonatkozó jogszabályok kiigazítását, amelyhez a Közösségben fennálló biztonsági szint szolgál hivatkozási alapul.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi e téren a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket.

3.9.14. Oktatás és képzés

A felek együttműködnek az általános oktatás és a szakmai oktatás és képzés szintjének emelésében a két köztársaságban, valamint az ifjúságpolitikában és a fiatalok munkavégzése terén. A magasabb oktatási rendszerre vonatkozó prioritás a Bolognai Nyilatkozat célkitűzéseinek eredménye.

A felek együttműködésének az is célja, hogy biztosítsák, hogy Szerbia és Montenegróban az oktatás és képzés bármely szintjére a bejutás mentes a nemen, bőrszínen, etnikai származáson vagy vallási hovatartozáson alapuló hátrányos megkülönböztetéstől.

A vonatkozó közösségi programok és eszközök hozzájárulnak az oktatási és képzési struktúrák és tevékenységek fejlesztéséhez Szerbia és Montenegróban.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi e téren a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket.

3.9.15. Kulturális együttműködés

A felek kötelezettséget vállalnak a kulturális együttműködés előmozdítására. Ezen együttműködés célja többek között az egyes személyek, közösségek és népek kölcsönös megértésének és értékelésének erősítése.

3.9.16. Audiovizuális együttműködés

A Felek együttműködnek az audiovizuális ipar előmozdítására Európában, és ösztönzik a közös gyártást a mozi és a televízió területén.

Az együttműködés kiterjedhet többek között újságírók és egyéb médiaszakemberek képzésére irányuló programokra és könnyítésekre, például a MEDIA-programban való részvétel útján, továbbá az állami és kereskedelmi médiának nyújtott műszaki támogatásra a függetlenség, szakmaiság és az európai médiához fűződő kapcsolatok erősítése érdekében.

Szerbia és Montenegró politikáit a határokon átnyúló műsorszolgáltatás tartalmának szabályozására vonatkozó politikákhoz igazítja, és jogszabályait összehangolja az EU vívmányaival. Szerbia és Montenegró különös figyelmet fordít a műholdon vagy kábelen sugárzott programok esetében a szellemi alkotások jogának megszerzésével kapcsolatos kérdésekre.

3.9.17. Információs társadalom

Az együttműködés elsősorban az információs társadalomra vonatkozó közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területekre összpontosít. Főleg a politikák és ezen ágazat jogszabályainak a közösségi politikákhoz és jogszabályokhoz történő fokozatos igazítását támogatja.

A felek együttműködnek az információs társadalom Szerbia és Montenegróban való további fejlesztésében. Az általános célok a társadalom egészének felkészítése a digitalizáció korára, a befektetések idevonzása és a hálózatok és szolgáltatások interoperabilitása.

3.9.18 . Az elektronikus kommunikáció infrastruktúrája és a kapcsolt szolgáltatások

Az együttműködés elsősorban ezen a téren a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területekre összpontosít.

A felek különösen megerősítik az együttműködést az elektronikus kommunikáció infrastruktúrája területén, beleértve a kapcsolt szolgáltatásokat, azzal a végső céllal, hogy a két köztársaság elfogadja a közösségi vívmányokat ezekben az ágazatokban.

3.9.19. Tájékoztatás és kommunikáció

A szerződő felek meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy elősegítsék a kölcsönös információcserét. Elsődlegességet azon programok élveznek, amelyek a Közösségről alapvető tájékoztatást nyújtanak a nagyközönség, és részletesebbet a szakmai körök számára és Montenegróban.

3.9.20. Szállítás

A felek közötti együttműködés elsősorban a szállítás terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területekre összpontosít.

Az együttműködés különösen arra irányulhat, hogy szerkezetátalakítást és modernizációt hajtson végre a két köztársaságban a szállítás területén, javítsa az utasok és az áruk mozgását, valamint a szállítási piacra és az intézményekre való bejutás lehetőségét, ideértve a kikötőket és repülőtereket, támogassa a több módú infrastruktúrák fejlesztését a fő transzeurópai hálózatokkal kapcsolatban, különösen a dél-kelet-európai regionális kapcsolatok megerősítésével, a közösségi szabályokhoz hasonló tevékenységi szabályokat valósítson meg, a közösségi rendszerhez hasonló szállítási rendszert alakítson ki és ahhoz igazodjon Szerbia és Montenegróban és javítsa a környezet védelmét a szállításban.

3.9.21. Energia

Az együttműködés elsősorban az energia terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területekre összpontosít, ideértve, amennyiben szükséges, a nukleáris biztonság szempontjait. Az együttműködés a piacgazdaság és az Európai Energia Charta szerződésének elvei alapján történik, és Szerbia és Montenegrónak az európai energiapiacokba történő fokozatos integrációja felé fejlődik, különösen, hogy létrehozza a Dél—kelet-európai Energiaközösséget (DKEEK).

3.9.22. Környezet

A felek fejlesztik és megerősítik a környezet rombolása elleni rendkívül fontos küzdelemben való együttműködésüket, hogy biztosítsák az ökológiai életképességet.

- Az együttműködés főképpen a környezet terén a közösségi vívmányokkal kapcsolatos elsőbbségi területekre összpontosít.

3.9.23. Kutatás és technológiai fejlesztés

A Felek elősegítik a kétoldalú együttműködést a polgári tudományos kutatás és a technológiai fejlesztés (KTF) területén, figyelembe véve rendelkezésre álló forrásokat, a programjaikhoz való megfelelő csatlakozást, tekintettel a szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdonjogok hatékony védelme területén elért megfelelő szintű védelemre.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a kutatás és a technológiai fejlesztés terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket.

3.9.24. Regionális és helyi fejlesztés

A felek megerősítik az együttműködést a regionális fejlesztés területén a gazdasági fejlődéshez való hozzájárulás és a regionális egyensúly hiányának csökkentése érdekében. Különös figyelmet fordítanak a határokon átnyúló, a nemzetek közötti és a régiók közötti együttműködésnek.

Az együttműködés megfelelően figyelembe veszi a regionális fejlesztés terén a közösségi vívmányokhoz kapcsolódó elsőbbségi területeket.

3.9.25 Közigazgatási reform

Az együttműködés célja egy hatékony és kiszámítható közigazgatás további fejlesztése Szerbia és Montenegróban. Az együttműködés ezen a területen korábbi és jelenlegi reformokra épít.

Az együttműködés ezen a téren főképpen az intézmények kiépítésére összpontosít, ideértve az átlátható és pártatlan felvételi eljárásokat, emberierőforrás-igazgatást és a hivatali előmenetelt az állami szektorban, a folyamatos képzést és az etikai alapelvek szorgalmazását a közigazgatásban. Az együttműködés kiterjed az államközösségi, a köztársasági és a helyi közigazgatásra.

3.10. Pénzügyi együttműködés

Az STM céljainak megvalósítása érdekében Szerbia és Montenegró vissza nem térítendő közvetlen támogatás formájában pénzügyi segítséget kaphat a Közösségtől, valamint kölcsönöket, különösen az Európai Beruházási Banktól. A közösségi segély az Általános Ügyek Tanácsa 1997. április 29-i következtetésében megállapított elvek és feltételek teljesítésétől függ. Figyelembe veszik az Európai Partnerséget, a Szerbia és Montenegróra vonatkozó éves jelentés eredményeit és a reformprogram szempontjából lényeges egyéb tanácsi következtetéseket is. A Szerbia és Montenegrónak nyújtott segély a szükségletek, a választott prioritások megfigyeléséhez, a felvevő- és visszafizetési képesség visszatükröződéséhez és a gazdaság megreformálását és szerkezetátalakítását célzó intézkedések végrehajtásához kötődik.

A vissza nem térítendő közvetlen támogatás formájában nyújtott pénzügyi segítségre a Tanács rendeletében meghatározott intézkedések vonatkoznak, azon többéves indikatív keretnek megfelelően, amelyet a Közösség a Szerbia és Montenegróval folytatott tárgyalások befejeztével határozott meg.

A Közösség pénzügyi segítségnyújtása kiterjed az együttműködés valamennyi területére, különös figyelemmel a bel- és igazságügyi együttműködésre és a jogszabályok közelítésére.

Szerbia és Montenegró kérésére és különleges szükség esetén a Közösség – a nemzetközi pénzügyi intézetekkel együttműködve –kivételesen megvizsgálhatja a bizonyos feltételeknek alávetett makroszintű pénzügyi támogatás lehetőségét, figyelembe véve minden rendelkezésre álló pénzügyi forrás lehetőségét. A támogatás a Montenegrói Köztársaság, a Szerb Köztársaság és az IMF között létrejött programban kidolgozott feltételek teljesítéséhez kötött.

A rendelkezésre álló források optimális felhasználásának biztosítása érdekében a felek gondoskodnak arról, hogy szoros koordináció legyen a közösségi hozzájárulás és más olyan szereplők között, mint a tagállamok, harmadik országok és nemzetközi pénzügyi intézmények. E célból minden segítségnyújtási forrásról szóló információt rendszeresen ki kell cserélni a felek között.

3.11. Intézményi, általános és záró rendelkezések

3.11.1. Stabilizációs és Társulási Tanács (STT)

Az STT a legfőbb szerv, amely e megállapodás alapján létrejön, ellenőrzi e megállapodás alkalmazását. Megfelelő szinten rendszeresen ülésezik, ha azt a körülmények megkívánják, rendkívüli ülésre ül össze. A Stabilizációs és Társulási Tanács egyrészről az Európai Unió Tanácsának tagjaiból, az Európai Bizottság tagjaiból, és másrészről Szerbia és Montenegró Államközössége, a Montenegrói Köztársaság és a Szerb Köztársaság kormányának tagjaiból áll. Megvizsgál minden fontos kérdést, ideértve a vitarendezést is, amely e megállapodás alkalmazásával kapcsolatos, valamint minden más, közös érdekű kétoldalú vagy nemzetközi problémát. A Stabilizációs és Társulási Tanács bármely hatáskört átruházhat a Stabilizációs és Társulási Bizottságra (STB, lásd alább). A hatáskörébe tartozó kérdésekben az Európai Beruházási Bank megfigyelőként részt vesz a Stabilizációs és Társulási Tanács munkájában.

A Stabilizációs és Társulási Tanács megállapítja saját eljárási szabályait.

3.11.2. Stabilizációs és Társulási Bizottság (STB)

Az STT-t az STB segíti, és előkészíti üléseit. A legmagasabb rangú köztisztviselők szintjén ülésezik évente legalább egyszer, és ahogy a körülmények megkívánják. Gondoskodik a folytonosságról az STT ülései között. Az STB egyrészről az Európai Unió Tanácsának képviselőiből és az Európai Bizottság képviselőiből, másrészről Szerbia és Montenegró képviselőiből áll.

Az STB megvizsgál minden, a megállapodás alkalmazására vonatkozó ügyet és minden más, közös érdekű ügyet.

Egyedi területeken az STB albizottságokat hozhat létre.

3.11.3. Parlamenti Stabilizációs és Társulási Bizottság (PSTB)

A PSTB összejövetelek és párbeszéd fóruma Szerbia és Montenegró Államközössége, a Montenegrói Köztársaság és a Szerb Köztársaság parlamentje és az Európai Parlament tagjai között. Évente legalább egyszer ülésezik. A PSTB ajánlásokat tehet az STT-nek.

3.11.4. Általános és záró rendelkezések

A felek rendelkezéseket fogadnak el az alábbi célokkal:

- a természetes és jogi személyek számára hátrányos megkülönböztetés nélkül biztosítják az illetékes bírósági, valamint közigazgatási fórum előtti megjelenést jogaik megvédése céljából;

- lehetővé teszik a felek számára, hogy meghozzanak minden olyan intézkedést, amelyet biztonsági okokból szükségesnek tartanak (honvédelem, hadiállapot stb.);

- az e megállapodás alapján hozott intézkedések alkalmazása során nem kerülhet sor hátrányos megkülönböztetésre;

- konzultációs és vitarendezési eljárás meghatározása intézkedések meghozatala céljából az e megállapodásból fakadó kötelezettség teljesítésének elmulasztása esetén;

- a Szerbia és Montenegró és egy vagy több EU-tagállam között fennálló megállapodások szerinti jogok fenntartása, ha azok előnyösebbek a felek gazdasági szereplői számára;

- a megállapodás időtartamának meghatározása (elvileg korlátlan), az értesítést követő felmondás lehetőségével (a megállapodás hat hónappal az ilyen értesítést követően szűnik meg), és az azonnali hatályú felfüggesztés abban az esetben, ha a megállapodás valamely lényeges elemét megsértették;

- területi záradék beépítése, különösen, mivel a megállapodás hatálya nem terjed ki Koszovóra, amely jelenleg nemzetközi igazgatás alatt áll, az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 1999 június 10-i 1244. sz. határozata szerint Ez nem sérti Koszovó jelenlegi helyzetét vagy végső helyzetének meghatározását az említett határozat szerint;

- e megállapodás alkalmazásában a „Felek” kifejezés a vonatkozó hatáskörükkel összhangban egyrészről a Közösséget vagy annak tagállamait, vagy a Közösséget és annak tagállamait, másrészről Szerbia és Montenegró Államközösségét és/vagy az azt alkotó tagállamokat (a két köztársaságot) jelenti;

- a hivatalos nyelvek fogalmának, valamint a megállapodás megerősítésének és hatálybalépésének meghatározása.

A tárgyalások folyamán a szerződő felek megvizsgálják egy ideiglenes megállapodás megkötésének jelentőségét, amely a Stabilizációs és Társulási Megállapodás aláírását követően lépne hatályba, ideértve a Stabilizációs és Társulási Megállapodásnak az áruk szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseit és szállításra vonatkozó rendelkezéseket.

A megállapodás letéteményese az Európai Unió Tanácsának főtitkára.

[1] COM (99) 235., 1999 májusa

[2] A Tanács 2005. március 14-i 2005/272/EK határozata az Európai Közösség és a Szerb Köztársaság közötti, a textiltermékek kereskedelméről szóló kétoldalú megállapodás megkötéséről. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 90/2005.

[3] A Srbija i Crna Gora elnevezés rövidítése

[4] Az Államközösséget két tagállam, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság alkotja.

[5] COM(2005) 476 végleges, 2005. április 12.

[6] Az Államközösséget két tagállam, a Szerb Köztársaság és a Montenegrói Köztársaság alkotja. Mind az Államközösség, mind a két alkotó tagja rendelkezik szerződéskötési jogkörrel. E tárgyalási irányelvekben a Köztársaság vagy a köztársasági kifejezések a Szerb Köztársaságra és a Montenegrói Köztársaságra utalnak mint Szerbia és Montenegró Államközöségének tagállamaira.

[7] A Tanács 2005. március 14-i 2005/272/EK határozata az Európai Közösség és a Szerb Köztársaság közötti, a textiltermékek kereskedelméről szóló kétoldalú megállapodás megkötéséről. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 90/2005.

[8] 517/94 rendelet