HU ECB-PUBLIC 
 
 
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK VÉLEMÉNYE 
[(2012. április 5.)] 
a deviza jelzáloghitel és lakáshitel megállapodásokról 
(CON/2012/27) 
 Bevezetés és jogalap
 
2012. március 12-én az Európai Központi Bank („EK B”) felkérést kapott a ma gyar Nemzetgazdasági 
Minisztériumtól, hogy alkosson véleményt a devizahitelesek megsegítését szolgáló program 
módosításáról szóló törvényjavaslatról (a továbbiakban: a törvényjavaslat).  
Az EKB-nak a vélemény meghozatalára szo lgáló hatásköre az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 
127. cikkének (4) bekezdésén és 282. cikkének (5 ) bekezdésén, valamint a nemzeti hatóságoknak az 
Európai Központi Bankkal a jogszabálytervezetekr ől folytatott konzultációjáról szóló, 1998. június 29-i 
98/415/EK tanácsi határozat1 2. cikke (1) bekezdésének hatodik francia bekezdésén alapul, mivel a 
törvényjavaslat a pénzügyi intézmények és piaco k stabilitását lényegesen befolyásoló, a pénzügyi 
intézményekre vonatkozó szabályokkal kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz.  Az Európai Központi 
Bank eljárási szabályzatának 17.5. cikke els ő mondatával összhangban a Kormányzótanács fogadta el ezt 
a véleményt. 
 1.  A törvényjavaslat célja 
A törvényjavaslat a devizakölcsönök törlesztési árfolyamának rögzítésér ől és a lakóingatlanok 
kényszerértékesítésének rendjér ő1 szó1ó 2011. évi LXXV. törvényt
2 (a továbbiakban: a törvény) 
módosítja, amely 2011 júliusában ideiglenes rendszert vezetett be a törleszt őrészletek összegének 
rögzítésére azáltal, hogy a tényleges és a rögzített árfolyam közötti különbségb ől adódó tartozást egy 36 
hónap elteltével törlesztend ő, külön hitelszámlára gy űjtéséről rendelkezett. A törvényr ől az EKB-val 
konzultációt nem folytattak. A törvényt 2010. októbe r 10-én módosították annak érdekében, hogy az arra 
jogosult adósok jelzáloghitelüket a kormány álta l rögzített árfolyamon visszafizethessék, ami a 
jelzáloghitelek t őkeösszegének jelent ős csökkenésével járt. A végtörlesztési rendszer 2012. február 29-én 
járt le. 
                                                 
1  HL L 189., 1998.7.3., 42. o. 
2  A 2011. Évi LXXV. törvény szerint az adósok választhatják 36 hóna pon keresztül a 180 forintos svájci frank, a 250 
forintos euro és a 200 forint/100 jen árfolyam alkalmazását. Ebben az id őszakban egy hitelszámlá t kapnak, amelyen a 
rögzített és a tényleges árfolyam közötti különbség gy űlik. A rögzített árfolyam alkalmazási idejének lejáratát követ ően 
az adósoknak havi részletekbe n kell visszafizetniük a felhalmozódott különbö zetet. A 2011. évi LXXV. törvény egyben 
kvótát is bevezet az ingatlanok ké nyszerértékesítése tekintetében. 
ECB-PUBLIC  
2 A fizetéskönnyítést szolgáló csomag 2011. december 30-án ismét módosult, egy lényegesen eltér ő 
tárgykört szabályozó törvénybe – a víziközm ű szolgáltatásokról szóló 2011. évi CCIX. törvénybe - egy 
szakasz felvétele révén. Ez a módosítás azon devi zahiteleseknek nyújtott könnyítést, akiknek 2011. 
szeptember 30-án legalább a minimálbér összegét elér ő fizetési elmaradásuk volt.  Az adós kérhette a 
forintalapú jelzáloghitellé történ ő átalakítást. Ezen felül az ügyfél 2012. május 15-én fennálló 
tartozásának 25%-a elengedésre kerülne, feltéve, hogy a fedezetként szolgáló ingatlan teljes piaci értéke a 
jelzáloghitel-szerz ődés megkötésekor a 20 millió forintot nem haladta meg. Err ől a módosításról az EKB-
val konzultáció nem folyt. 
A törvény legújabb módosítási javaslatainak célja , hogy az eredeti rendszert vonzóbbá tegyék azon 
adósok számára, akik a devizahitelt nem tudták visszafizetni. 
A törvényjavaslat egyben kiterjeszti a r észvételre jogosult, devizahitelnek min ősülő tartozások körét a 
pénzügyi lízing szerz ődésekből eredő tartozásokra is. Ezen túlmen ően kiterjeszti az árfolyamgát hatályát 
azokra az adósokra, akiknek hitele  legfeljebb 20 millió forint. Egyben a program alkalmazásának 
időtartamát is meghosszabbítja 36 hónapról 60 hónap ra és bevezeti a „legmagasabb árfolyam” és a 
„mentesített követelésrész” fogalmát. 
A törvényjavaslat rendelkezik a pénzügyi intézmé nyekre a program következtében háruló pénzügyi 
terhek állami mérséklésér ől. Előírja, hogy a legmagasabb árfolyam a 270 forintos svájci frank, a 340 
forintos euro és a 3,3 forintos jen, mely árfolyam  felett az állam vállalja – utólag, negyedévenként – a 
legmagasabb árfolyamból ered ő tartozás teljes összegének megtér ítését. A „mentesített követelésrész” 
fogalma lefedi a kölcsön 180 forintos svájci frank, a 250 forintos euro és a 2,5 forintos jen árfolyam 
feletti árfolyamból adódó minden költségét és kamatjelleg ű díját. 
Ezen túlmen ően az állam vállalja, hogy negyedévente és utól ag megtéríti a pénzügyi intézményeknek a 
mentesített követelésrész felét, mely a kényszer értékesítési eljárásban nem érvényesíthet ő. A pénzügyi 
intézmények számára tilos kamat felszámítása a ment esített követelésrész és a törlesztési kötelezettség 
törvényjavaslatban rögzített legmagasabb árfolyam feletti árfolyamból adódó része után. Végezetül a 
törvényjavaslat a közszférában dolgozók számá ra további kamattámogatásról rendelkezik. 
2012. március 14-én a Nemzetgazdasági  Minisztérium hat zárószavazás el őtti módosító javaslatot nyújtott 
be a törvényjavaslathoz, beleértve a T/5842/20 -25 sz.  módosító javaslatokat. A törvényjavaslat 2011. 
december 30-i változatához képest a T/5842/25. sz. módosítás – a 20 millió forintos induló jelzáloghitel-
összeghez kötött értékhatárhoz képest – kiterjeszti a programot azokra az adósokra, akik legfeljebb 30 
millió forint érték ű fedezetre vettek fel hitelt. Egyidej űleg a T/5842/23. sz. módosítás a törvénybe 
beiktatja az új 10/A szakasz (1) bekezdését, amely a 2011. szeptember 30-án legalább 90 napos, a 
minimálbér összegét elér ő hátralékot felhalmozott devizahitelesek számára nyújt fizetéskönnyítést. Ezek 
az adósok kérhetik a forinthitelre történ ő átváltást és a 2012. május 15-én fennálló tartozások 25%-a 
elengedhet ő, amennyiben a fedezetként szolgáló ingatla n teljes piaci értéke a deviza jelzáloghitel-
szerződés megkötésekor a 20 millió forintot nem haladta meg.  
A T/5842/24. sz. módosítás kiegészíti a törvény 3. szakaszának (4) bekezdését azzal, hogy jelentkezési 
ütemtervet állapít meg a devizahitel átvá ltásának kérésére jogosult adósok számára:  
ECB-PUBLIC  
3 - a törvény hatálybalépését ől: a közszektorbeli munkavállalók, 
- 2012. június 1-jét ől: a lakáscélú deviza jelzáloghitel-szerz ődéssel rendelkez ők,  
- 2012. szeptember 1-jét ől: a szabad felhasználású deviza jelzáloghitel-szerz ődéssel rendelkez ő 
adósok. 
A törvényjavaslat e – a 2012. március 19-i záró szavazáson elfogadott végleges változatba beépített - 
módosításairól az EKB-val nem konzultáltak. Mivel a végleges törvény kihirdetése 2012. március 26-ig 
nem történt meg, az EKB véleményét a konzultáló hatóság által megküldött törvényjavaslatra alapozza, 
kiegészítve a magyar Országgy űlés online adatbázisában elérhet ő módosításokkal. 
 2. Az EKB-val folytatott konzultáció megfelel ő időpontja 
A konzultáló hatóság az EKB-hoz 2012. márc ius 12-én - egy 2012. február 28-i keltezés ű levélben – 
nyújtotta be a törvényjavaslatot, anélkül, hogy sürg ős eljárást kért volna vagy kifejezett határid őt 
határozott volna meg az EKB véleményé nek benyújtására. A magyar Országggy űlés 2012. március 19-én 
a törvényjavaslatnak egy módosított változatát fogadta el. 
Az EKB újfent megismétli azon álláspontját, mely szerint a nemzeti hatóságok rendkívüli sürg ősség 
esetében sem mentesülnek az EKB-va l folytatott konzultáció kötelezetts ége, illetve az alól, hogy az EKB 
számára – a 98/415/EK tanácsi határozattal összhan gban – álláspontja figyelembevételéhez megfelel ő 
időt biztosítsanak. A törvényjavaslat minden érdemi módosítását meg kell küldeni az EKB számára annak 
érdekében, hogy az a legfrissebb szöveg alapján fo gadhassa el véleményét. Emellett a törvényjavaslat 
elfogadását fel kellett volna függeszteni. Az EK B hozzá konzultációra benyújtott rendelkezésekre tett 
észrevételei nem teszik meg nem történtté a konzult ációs kötelezettség megszegését. Az EKB elvárja, 
hogy a Nemzetgazdasági Minisztérium kell őképpen fontolja meg a fenti észrevételeket, és a jöv őben 
tegyen eleget az EKB-val való konzultációs kötelezettségének. 
 3. Pénzügyi stabilitás és a devizahitelekhez kapcsolódó kockázatok   
3.1 Az EKB több alkalommal rámutatott a devizahitelekhez kapcsolódó kockázatokra
3. Pontosabban a 
devizahitelek több közép- és kelet-eur ópai tagállamban jelentenek jelent ős pénzügyi stabilitási 
kockázatot, mindenekel őtt Magyarországon, ahol a devizahitelek részaránya az Unión belül a 
legmagasabbak között van. Az EKB e tekintet ben rámutat e kockázatok Európai Rendszerkockázati 
Testület (ERKT) által elvégzett elemzésére, és az ERKT devizahitelezésr ől szóló, 2011. 
szeptember 21-i ERKT/2011/1 ajánlásában az e kockázatok kezelésére tett ajánlásaira4. 
3.2 Az EKB – megemlítve a jogállamiság betartásán ak és a jogbiztonság biztosításának szükségességét 
– megjegyzi, hogy a törvényjavaslat a magyar kormánynak a nehéz helyzetbe került devizahitelesek számára könnyítést, és ezáltal a magyar gazdaságra nehezed ő terhek mérséklését 
célzó, legújabb er őfeszítése.  
                                                 
3  Lásd különösen az EKB 2010. júniusi pénzügyi stabilitási je lentését és a CON/2011/87 véle ményt. Az EKB valamennyi 
dokumentuma elérhet ő weboldalán, a www.ecb. europa.eu címen.  
4  HL C 342., 2011.11.22., 1. o. 
ECB-PUBLIC  
4 3.3 Az EKB tudomásul veszi, hogy a magyar  hatóságok megállapodásra jutottak a Magyar 
Bankszövetséggel, beleértve többek között a bankok, a kormány és a devizahitelesek közötti 
tehermegosztást is. Pénzügyi stabilitási szempontból ez kedvez ő fejlemény. Miközben a törvény 
korábbi módosításai – különösen a devizahite lek végtörlesztéséhez kapcsolódóak - jelent ős 
kedvezőtlen hatásokat gyakoroltak a pénzügyi stabilitásra5, a mostani módosítás ezzel szemben 
kedvező hatást fejthet ki a bankok eszközmin őségére, legalábbis rövid- és középtávon. 
Mindazonáltal a rendszernek a hiteladósok pé nzügyi helyzetére és a bankok eszközmin őségére 
gyakorolt hosszú távú hatásai egyebek mellett az árfolyamok árfolyamrögzítés id őszaka alatti és azt 
követő alakulásának függvényében mutatkoznak majd. 
3.4 Ezen túlmen ően az EKB megítélése szerint az, hogy a törvény 60 hónapon át lehet ővé teszi az 
adósok számára a lényegesen a piaci árfolyamok  alatti rögzített árfoly amon való törlesztést, 
gyengíti az ügyfelek kockázati tudatosságát a rögzítés id őtartama alatt. Ez potenciális kockázatot 
jelenthet a bankrendszer stabilitására a program lejáratakor, amikor az ügyfelek törleszt őrészletei 
megemelkednek a külön számlán felhalmozódott ta rtozás törlesztése céljából. Ezért fontos a 
bankok és a hatóságok számára is annak biztosítása , hogy az ügyfelek teljes mértékig tudatában 
legyenek havi törleszt őrészleteik programban való részvétel végén történ ő esetleges nagymérték ű 
emelkedésének potenciális következményei vel. A magyar hatóságok e tekintetben 
megvizsgálhatnának az ügyfelek kocká zati tudatosságát fokozó, illetve őket elégséges – a jöv őbeni 
törlesztésben támogatást jelent ő – pénzügyi tartalék képzésére ösztönz ő, megfelel ő intézkedéseket. 
3.5 Az EKB megismétli a 2011. évi LXXV. törvény és módosításai potenciális – a gazdaság hosszú 
távú növekedési kilátásaira esetlegesen há trányos következményekkel járó – kedvez őtlen hatásaival 
kapcsolatos korábbi aggályait. 
3.6 Az EKB általánosságban felhív a 2011. évi LXXV. törvény és módosításai államháztartásra, 
pénzügyi rendszerre és reálgazdaságra gyakoro lt hatásainak elemzésére, beleértve a határokon 
átnyúló lehetséges hatásokat is.  
3.7 Végezetül az EKB további párbeszédre hív fel a hatóságok és a pénzügyi intézmények között, és e 
tekintetben javasolja a lakosság érdekeinek kell ő megfontolását, beleértve 2011. évi LXXV. 
törvény 11. cikkét módosító 7. cikkben említett másodlagos jogszabályok kialakítása során a 
pénzügyi intézményeket és a magyarországi pénzügyi rendszer stabilitásáért felel ős hatóságokat is. 
 Ezt a véleményt közzéteszik az EKB honlapján.   Kelt Frankfurt am Mainban, 2012. április 5-én 
[aláírás] 
az EKB elnöke 
Mario DRAGHI 
                                                 
5  Lásd a CON/2011/87 véleményt.