A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, A GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Kutatási és innovációs partnerségek kialakítása /* COM/2011/0572 végleges */





KUTATÁSI ÉS INNOVÁCIÓS PARTNERSÉGEK KIALAKÍTÁSA 1. Bevezetés Európa lassanként kilábal abból a mély gazdasági és pénzügyi válságból, amelyhez foghatóra az 1930-as évek óta nem volt példa. Az Európai Tanács 2011 tavaszi ülésszakán ugyanakkor hangsúlyozta, hogy „vannak még kockázatok, és továbbra is határozott uniós fellépésre van szükség”.[1] Annak érdekében, hogy a kilábalás töretlen legyen, okosan kell felhasználnunk meglévő, kutatásra és innovációra (K+I) fordítható köz- és magánforrásainkat, optimalizálva a köz- és magánszereplők hozzájárulásait a fenntartható növekedéshez. Ez alapvető fontosságú az európai kutatási térség (EKT) 2014-ig való elérése, valamint az Innovatív Unió, a digitális menetrend és az EU 2020 stratégia más kiemelt kezdeményezéseinek megvalósulása szempontjából. Az Innovatív Unióról szóló közleményében a Bizottság kiemeli az európai kutatási és innovációs partnerségek jelentőségét: eszközül szolgálnak „a jobb eredmények érdekében [megtett] összehangolt erőfeszítéshez”[2]. A partnerségi kapcsolatok egyfelől az európai és nemzeti szereplőket fogják össze a közszférán belüli partnerségekben (P2P-k), másfelől a köz- és magánszereplőket társítják a köz- és magánszféra közötti partnerségek (PPP-k) keretében, olyan célok érdekében, mint: – kritikus tömeg létrehozása a szükséges méret és hatókör biztosítására; – közös jövőképteremtés és stratégiai menetrend-kidolgozás elősegítése, nemzetközi szinten is; – fejlődés a programozási elv alkalmazásának irányába és ezzel egy széles körű, potenciális partnereket figyelembe vevő szemlélet előmozdítása az európai K+I-ben; – rugalmas struktúrák biztosítása, melyek a partnerségek méretének és hatókörének meghatározásában segítenek azok jellegétől és céljaitól függően. Ily módon a partnerségi koncepció – az K+I-ciklus hatékonyabbá tételével és a kutatási eredmények piaci hasznosításához szükséges idő lerövidítésével – nemcsak a nagy társadalmi kérdések kezeléséhez és Európa versenyben elfoglalt helyzetének megerősítéséhez járul hozzá, de a környezetvédelmi és forráshatékonysági célkitűzések eléréséhez is. Ha megvan a partnerségek kialakításához szükséges elkötelezettség, Európa kiemelkedő teljesítményt nyújthat a tudomány és technológia terén, illetve képes lesz a kritikus tömeg elérésére. Ennélfogva a hetedik kutatási keretprogramban[3], a versenyképességi és innovációs programban (VIP)[4], az EKT és az Innovatív Unió politikai keretében a partnerségek különféle formái kerültek kialakításra és bevezetésre. Fontos lépés volt ez az arról szóló közös elképzelés kialakítása terén, hogy a partnerségek miként segíthetik elő a leghatékonyabban az intelligens és fenntartható növekedéshez való K+I-hozzájárulást Európában. Most azonban újabb intézkedéseket kell tenni a szükségtelen párhuzamosságok felszámolására, és egyértelműen ki kell jelölni a partnerségek megvalósításának legcélravezetőbb módját. E közlemény célja az ezzel összefüggő tanulságok levonása az eddigi tapasztalatokból, az e tanulságokra való építés és a partnerségi koncepció továbbfejlesztése. 2. A jelenlegi helyzet 2.1. A EU-szintű partnerségek jelenlegi helyzetének áttekintése A P2P-k összehangolják a nemzeti stratégiákat, megszüntetve a közszférabeli kutatások szétaprózottságát. Ezenkívül lehetőségeket biztosítanak a nemzetközi stratégiai partnerekkel folytatott hatékonyabb együttműködésre. Amint azt az 1. táblázat mutatja, a P2P-k az összefogás különböző fokait képviselik kezdve az ERA-NET és az ERA-NET Plus rendszerektől, melyek esetében a tagállamok koordinálják a nemzeti programokat, egészen a 185. cikk szerinti kezdeményezésekig, melyek a nemzeti programok legszorosabb integrációját jelentik. A „közös programozás” olyan új keletű P2P-koncepció, melynek alapjául valamely társadalmi probléma iránti nagyfokú elköteleződés szolgál. A P2P-k hozzájárulhatnak a politikai ismeretek kölcsönös cseréjéhez is, többek között a Europe INNOVA vagy a PRO INNO Europe révén. Az európai szintű PPP-ket az EU és más közszférabeli szereplők hozzák létre, magánszférabeli partnerekkel összefogva, közös célok érdekében. A kutatási és innovációs PPP-k az európai ipar vezető szerepének megerősítését szolgálják azáltal, hogy támogatják és ösztönzik a K+I-beruházásokat egy-egy konkrét területen. Amint az a 2. táblázatból kitűnik, az európai kutatási és innovációs PPP-ket első ízben a hetedik kutatási keretprogramban alkalmaztuk, részint mint külön jogi személyeket közös vállalkozások formájában (lásd a közös technológiai kezdeményezéseket és a SESAR-t), részint mint szerződéses partnereket (pl. az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k). Az Európai Innovációs és Technológiai Intézet – mint az innovációs kapacitás bővüléséért felelős uniós intézmény – nem P2P, de nem is PPP. Ugyanakkor fő operatív szervei, a tudományos és innovációs társulások olyan strukturált partnerségek, amelyekben az oktatás, a kutatás és a gazdaság szereplői működnek együtt a nagy társadalmi kérdések kezelése érdekében. Az Innovatív Unió kiemelt kezdeményezés[5] javaslatot tett az európai innovációs partnerségekre (EIP-k), hogy meggyorsítsa a válaszadást a társadalmat érintő nagy kérdésekre. Az EIP-k – melyek sem nem P2P-k, sem nem PPP-k – keretet kínálnak a különböző politikai területeket, ágazatokat és országokat képviselő szereplők összefogására annak érdekében, hogy a K+I-ciklus egészében kezdeményezzék és integrálják a kínálati és keresleti oldali intézkedéseket. Az aktív és egészséges időskorral (AHA) foglalkozó kísérleti EIP arra volt hivatott, hogy tesztelje a koncepciót, és értékelje annak legmegfelelőbb megvalósítását. Noha ebben a szakaszban egyelőre túl korai lenne az AHA EIP hatékonyságát és eredményességét értékelni, az alkalmazott eljárás első elemzése már elkészült[6]. 1. táblázat: Meglévő EU-szintű P2P-koncepciók/eszközök || Célkitűzés || Végrehajtás || Hatások/Főbb tapasztalatok ERA-NET 100 projekt 2002 óta || Nemzeti kutatási programok koordinálása egy kiválasztott területen || - A tagállamok közös intézkedéseket / pályázati felhívásokat kezdeményeznek és bonyolítanak le (1,17 milliárd EUR a közös pályázati felhívásokra 2010-ig) - Az EU 2010-ig 273 millió EUR-val támogatja a tagállami hálózatépítést || - Egyes területeken hatékony mechanizmus, noha a cél eredetileg nem kritikus tömeg és/vagy többéves programok létrehozása volt - Új lehetőségeket teremt az országok közötti K+F-intézkedésekre - Elősegíti a szétaprózottság mérséklését, könnyebbé teszi a nemzeti programok összehasonlítását - Az ismeretek kölcsönös cseréje hatékonyabbá teszi a nemzeti kutatási rendszereket - Átmenet az ambiciózusabb partnerségi kapcsolatok felé ERA-NET Plus 9 projekt 2007 óta || Intenzívebb közös finanszírozás a tagállamok és az EU részvételével egy kiválasztott területen || - A tagállamok közös pályázati felhívásokat kezdeményeznek és bonyolítanak le az EU kiegészítő finanszírozásával (230 millió EUR a közös pályázati felhívásokra, 68 millió EUR uniós finanszírozás 2010-ig) || - Hatékonyan működik egyetlen jelentős költségvetésű felhívás esetében - A fokozottabb pénzügyi integráció eszköze - A koordináció támogatása elmarad, ezért hiányzik a folyamatos végrehajtás struktúrája - Középút a közös fellépések koordinációja és a programok teljes integrációja között 185. cikk szerinti kezdeményezések 5 kezdeményezés 2003 óta || Nemzeti és európai kutatási programok integrálása egy kiválasztott területen || - Az EU kiegészítő támogatási alapokból hozzájárul a tagállamok többéves programjaihoz (több mint 1,55 milliárd EUR, 700 millió EUR uniós finanszírozás) || - Támogatja a nagy méretet és a széles hatókört, valamint a többéves pénzügyi kötelezettségvállalásokra való felkészülést - Hatékony a tudományos és irányítási integráció elérése terén - Segít kiküszöbölni a K+I-erőfeszítések szükségtelen átfedéseit és szétaprózottságát - További előrelépés szükséges a pénzügyi integráció felé Közös programozási kezdeményezések 10 kezdeményezés 2008 óta || Nemzeti kutatási programok koordinálása/integrálása egy társadalmi probléma kezelése érdekében || - A tagállamok közös kutatási menetrendet dolgoznak ki és hajtanak végre - Az EU támogatja a tagállami hálózatépítést || - Biztosított a magas szintű politikai jóváhagyás - A politikai jóváhagyás megerősítendő konkrét finanszírozási kötelezettségvállalással - Szükség van az egyeztetett szabályok betartására - Szükség van stabil, pártatlan és átlátható végrehajtási struktúrára SET (stratégiai energiatechnológiai terv) 2007 óta || Alacsony szén-dioxid-kibocsátású energetikai technológiák fejlesztésének felgyorsítása és nemzeti stratégiai energiatechnológiai kutatási programok ésszerűsítése EU-szinten || - Végrehajtás az Európai Energiakutatási Szövetség (EERA) útján, jelenleg a partnerségben részt vevő intézmények saját forrásaiból || - Hozzájárul a szétaprózottság felszámolásához és az energiakutatási erőfeszítések koordinálásához az EU-ban - A döntéshozatali eljárások nyitottak és átláthatók - A benne rejlő lehetőségek teljes kiaknázásához hivatalos struktúrára van szükség Europe INNOVA/PRO INNO Europe 2008 óta || Politikai ismeretek kölcsönös cseréje és hatékonyabb innovációtámogatás kialakítása || - 25 kísérleti projekt az ökoinnováció / a szolgáltatásokat és klasztereket érintő innováció terén || - Hatékony innovációtámogatási platform - Erős multiplikátor hatások a részt vevő régiókban - Az eredmények korlátozott átvétele a regionális/nemzeti innovációs rendszerekbe - Szükség van a projekt és a kedvezményezettek tartósabb támogatására 2. táblázat: Meglévő EU-szintű PPP-koncepciók/eszközök || Célkitűzés || Végrehajtás || Hatások/Főbb tapasztalatok Közös technológiai kezdeményezések 5 kezdeményezés 2007 óta || Az európai ipar vezető szerepének megerősítése jól meghatározott területeken || - Az EUMSZ 187. cikke szerinti közös vállalkozások - Az európai technológiai platformok stratégiai kutatási menetrendjén alapul - Uniós kiegészítő kutatástámogatási alapok (több mint 3 milliárd EUR a hetedik kutatási keretprogram keretében, ezzel egyenértékű támogatás az ipartól, főként természetben) || - Hatékony a köz- és magánszféra együttműködésének serkentésében, a stratégiai területeken ösztönzi a magánberuházásokat - A szabályokat és eljárásokat a célra alkalmassá kell tenni - Előmozdítja az érdekeltek együttműködésének új formáit, összefogja a köz- és magánszférabeli know-how-t és képességeket - Hatékony eszköz a kkv-k K+I-programokba való bevonására - Megkönnyíti a kutatások és innovációk rangsorolását az ágazati igényekkel összhangban SESAR || Az európai légiforgalmi szolgáltatás (ATM) korszerűsítése || - Az EUMSZ 187. cikke szerinti közös vállalkozás - Az EU (350 millió EUR a hetedik kutatási keretprogramból + 350 millió EUR a TEN-T-ből), az Eurocontrol (700 millió EUR) és 15 ágazati tag (700 millió EUR) társfinanszírozásával || - Optimális megoldás a felhasználók és szolgáltatók igényeinek kielégítésére - Az egységes európai égbolt társadalmilag kiemelt céljainak integrációja - Pénzügyi források és a know-how feltárása és összegyűjtése - A fejlesztés és alkalmazás közötti interaktív viszony támogatásának rugalmas és dinamikus eszköze - A globális ATM-interoperabilitás „technológiai nagykövete” Az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k 3 PPP 2008 óta A jövő internete (FI) 2011 óta COLIPA 2009 óta || Az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k: A válság által sújtott iparágak fenntartása és megerősítése FI-PPP: A társadalmi igényeket kielégítő jövőbeli internet kialakításának biztosítása COLIPA: Az ágazat segítése az uniós jogi szabályozásnak való megfelelés terén || Projektalapú finanszírozás a hetedik kutatási keretprogram keretében, az ipar részvétele a kutatási prioritásokat meghatározó többéves útiterv kidolgozásában Az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k: 3,2 milliárd EUR (2010–2013) FI-PPP: 300 millió EUR 2013-ig COLIPA: 25 millió EUR || - Rövid távú intézkedések esetében hatékonyan támogatja a kutatási beruházást és erősíti Európa versenyképességét (az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k) - Ágazati szereplők széles körét fogja össze - Megkönnyíti a kutatások és innovációk rangsorolását, összhangban az ágazati igényekkel - A partnerek közötti irányítás terén hivatalos struktúrára van szükség - Alkalmazási körét ki kell terjeszteni a piacorientáltabb tevékenységekre Európai ipari kezdeményezések a SET-terv keretében 7 kezdeményezés 2010 óta || A demonstráció/piacra való bevezetés szűk keresztmetszeteinek felszámolása az alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó energiatermelési technológiák innovációs láncában || - Technológiai útitervek meghatározott K+F-intézkedések feltüntetésével, tízéves távlatban - Együttes tagállami fellépésre való felhívások a hetedik kutatási keretprogram keretében || - Hatékonyan összpontosít a közös célkitűzések elérését és a kritikus tömeg kialakítását célzó uniós, tagállami és ágazati erőfeszítésekre - Az integrált uniós szintű innovációs koncepció kialakításának útjában még akadályok állnak, és szükség volna a tagállamok konkrét pénzügyi kötelezettségvállalására is - Az energiatermelési technológiák terén szükség van új beruházásokra és nagyszabású kutatási infrastruktúrákra Gyakorlati példák a kutatási és innovációs partnerségre Példák a P2P-kre: Legalább 6000 ritka betegséget ismerünk. Ezekben 20 millió polgártársunk szenved Európa-szerte. A ERA-NET E-Rare közös európai programot dolgozott ki a ritka betegségek kutatására, és három pályázati felhívást tett közzé összesen 10 millió EUR értékben. Ha a hetedik kutatási keretprogram ritka betegségekkel kapcsolatos pályázati felhívásait is figyelembe vesszük, akkor ez azt jelenti, hogy a szóban forgó területen a közszféra által támogatott kutatások immár 40%-át koordinálják. A természeti folyamatok és az emberi tevékenység következtében jelentősen csökkent a Balti-tenger azon képessége, hogy az embereket ellássa a számukra nélkülözhetetlen javakkal és szolgáltatásokat. E helyzet megoldása érdekében az ERA-NET Plus - BONUS Plus programban kilenc ország fogott össze, és mintegy 22 millió EUR értékben pályázati felhívást tett közzé. Ez az intézkedés egyben összhangban van a Bizottság tengervédelmi stratégiája és tengerpolitikája keretében megfogalmazott, tágabb értelemben vett politikai célokkal is. „A saját lakókörnyezetben való életvitel segítése” (AAL) elnevezésű, 185. cikk szerinti kezdeményezés a demográfiai változásokat támogató innovációra összpontosít. Az idősödő népesség aktív és önálló életvitelének elősegítése érdekében több mint 600 millió EUR értékű teljes beruházást mobilizáltak (a kkv-k részaránya ebből 40% fölötti) azért, hogy új IKT-alapú termékeket és szolgáltatásokat, valamint fenntartható egészségügyi rendszereket tegyenek elérhetővé. 2007-ben többéves közös program indult a méréstudomány területén: a 185. cikk szerinti ún. metrológiai kezdeményezés (EMRP). Azzal, hogy az összes metrológiai források 44%-át egyetlen kezdeményezés fogja össze, a program több mint 400 millió EUR felhasználásával jelentősen csökkentette a kutatási erőfeszítésekben jelentkező felesleges párhuzamosságokat. Az idegrendszeri betegségek komoly társadalmi kihívást jelentenek a tagállamok számára. Az idegrendszeri betegségekkel – köztük az Alzheimer-kórral – foglakozó közös programozási kezdeményezés 23 ország részvételével valósult meg. A kezdeményezés 14 millió EUR-nyi teljes költségvetéssel hirdette meg kísérleti pályázatát. Példák a PPP-kre: A Tiszta Égbolt közös technológiai kezdeményezés célja a légi közlekedés környezeti hatásainak csökkentése oly módon, hogy az ne veszélyeztesse Európa versenyképességét a repüléstechnikai ágazatban. Tekintettel a kutatás hosszú távú jellegére és magas kockázati szintjére, közfinanszírozásra és a fontosabb ipari szereplők együttműködésére volt szükség. A beruházások összege eddig 300 millió EUR-ra rúgott, és túl vagyunk az innovatív technológiára épülő első próbarepüléseken. Az EU és a részt vevő tagállamok közfinanszírozási hozzájárulásával létrejövő ARTEMIS (beágyazott számítástechnikai rendszerek) és ENIAC (nanoelektronika) közös technológiai kezdeményezés célja az ipar és a kutatási/tudományos szervezetek által maghatározott kutatási menetrend végrehajtása. A mai napig az EU és a tagállamok több mint 700 millió EUR-t bocsátottak rendelkezésre az egészségügy, a gyártóipar, az autóipar és az energiahatékonyság területén megvalósuló, együttműködésen alapuló innovációs kutatási projektek céljára. Az európai gazdaságélénkítési terv keretében elindított „A jövő gyárai” elnevezésű PPP 1,2 milliárd EUR értékű kutatási programot foglal magában, és az újszerű, fenntartható gyártási technológiák fejlesztését támogatja. Az ipari szereplők tág körét összefogó kezdeményezés célja az ipari eljárások oly módon történő átalakítása , hogy az versenyképességet és globális vezető szerepet biztosítson Európa számára. 2.2. Átfogó értékelés Az európai szintű P2P-kkel és PPP-kkel kapcsolatos tapasztalatok megmutatták, hogy a partnerségi koncepciónak számos előnye van. Közszférán belüli és köz-magán partnerségek sorát magukban foglaló hálózatok jöttek létre a kölcsönös bizalom megteremtése jegyében, amely a hosszú távú stratégiai partnerség alapja. Közös jövőképek kerültek kidolgozásra (nem egyszer „változó geometria” alkalmazásával), amelyek eredményeképpen egyeztetett stratégiai kutatási menetrendek és technológiai útitervek születtek. Mindez kedvezően befolyásolja az általános európai kutatási és innovációs helyzetet: segíti a méret és hatókör meghatározását, ezzel növeli a K+I beruházások eredményességét és hatékonyságát, Európát pedig globális szinten vonzó partnerré teszi a nagy társadalmi kérdések kezelése terén. A partnerségek a tagállamok és más érdekeltek – köztük régiók, illetve közbeszerzési és szabványügyi testületek – nagyobb felelősség- és szerepvállalása révén növelik az európai finanszírozási mechanizmusok (keretprogram, Versenyképességi és Innovációs Program, strukturális alapok) pénzügyi fellendítő hatását, és fokozzák az európai kutatási és innovációs erőfeszítések általános koherenciáját. A partnerségi koncepció lehetővé teszi továbbá az érdekeltek számára, hogy olyan programokat is megvalósítsanak, amelyeket egyébként nem vennének figyelembe; ezenkívül ösztönzi a harmadik országbeli partnerekkel folytatandó stratégiai együttműködést. Ugyanakkor természetesen kezelni kell az irányítással, a végrehajtással/finanszírozással és a keretfeltételek megteremtésével kapcsolatos gondokat. A jövőbeli tapasztalatok fényében tovább kell formálni azokat a következtetéseket, amelyek a jelenlegi szakaszban levonhatók a partnerségek kialakításában rejlő lehetőségek kapcsán. A jelek egyelőre arra utalnak, hogy Európa több tőkét kovácsolhatna magának a partnerségek kialakításából. Mindenesetre szükség lenne egy olyan keretre, amelyen belül szilárd és tartós partnerségeket[7] lehet létrehozni. 2.3. Európai innovációs partnerségek 2.3.1. Célkitűzések Az Innovatív Unióról szóló közlemény szorgalmazza a „kínálatoldali” (kutatás és technológia) és a „keresletoldali” (pl. felhasználók, szabályozás, szabványosítás és közbeszerzés) eszközök hatékonyabb összekapcsolását. Ezzel összefüggésben az európai innovációs partnerségek fontos szerepet játszhatnak a különféle partnerségi koncepciók és instrumentumok közötti koherencia megteremtésében. Az EIP-k a K+I-ciklus egészében működnek, biztosítva, hogy az elképzelések sikeres termékekben vagy szolgáltatásokban öltsenek formát, és ezzel – a társadalmi problémák orvoslása mellett – serkentsék a növekedést és bővítsék a foglalkoztatást. Az EIP-k átfogó keretet képeznek, és ezzel az erőfeszítések szétaprózottsága ellen hatnak olyan területeken, amelyekben nagy számú szereplő érintett. Az EIP-k képviselte partnerségi koncepció az alábbiakat foglalja magában: – a K+I-ciklus szereplőinek összefogása többek között nemzeti és regionális szinten, valamint a magán-, köz- és civilszférában, a meglévő eszközök optimalizálásának és ésszerűsítésének, a szinergiák növelésének, illetve a források összehangolásának és összegyűjtésének céljával; – a keresleti és kínálati oldal felölelése, figyelemmel nem csupán a kutatás által meghatározott innovációra, hanem egyéb olyan formákra is, mint az új üzleti modellek vagy a szervezeti és társadalmi innováció; – az érdekeltek közötti kommunikáció ösztönzése, valamint a közös fellépések iránti nagyfokú politikai elkötelezettség biztosítása. 2.3.2. Az aktív és egészséges időskorral foglalkozó kísérleti európai innovációs partnerségi kezdeményezés értékelésével kapcsolatos következtetések Az aktív és egészséges időskorral kapcsolatos kísérleti EIP előkészítési fázisa sikeresnek bizonyult az érdekeltek mozgósítása terén (konzultációs alkalmak az érdekeltekkel minden szinten). A felállított irányítócsoport széles körben látta el a szereplők magas szintű képviseletét. A csoport egyértelmű munkamódszereket határozott meg, különös tekintettel egy stratégiai végrehajtási terv kidolgozására. Ez a kísérleti kezdeményezés segített világossá tenni az EIP-k és az egyéb politikai kezdeményezések közötti viszonyt. Az EIP-k nem helyettesítik a többi kezdeményezést, különösen nem a meglévő PPP-ket és P2P-ket, és nem szolgálnak a kutatási prioritások intézményi eljárásokon kívüli megállapításának eszközeként. A jelenlegi szakaszban levonható további következtetések: a partnerségeknek strukturált eljárásokkal kellene rendelkezniük a konzultációs folyamatban felmerülő számos elképzelés rangsorolásához és validálásához; fontos a megfelelő szabályozási utókövetést biztosítani képes szereplők bevonása; végül: nem alkalmazható egy mindenre kiterjedő, általános megközelítés, hanem minden egyes EIP esetében egyedi módszert kell kidolgozni a kísérleti kezdeményezés tapasztalatai alapján. Az aktív és egészséges időskorral kapcsolatos kísérleti EIP rávilágított arra is, hogy az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság intenzíven részt fog vállalni a feladatból a partnerség különféle szakaszaiban, ami a kötelezettségvállalás igen magas szintjét jelenti. 3. A partnerségi koncepció továbbvitele Az K+I terén alkalmazott európai és nemzeti szintű partnerségi koncepció továbbfejlesztésére tett együttes erőfeszítések pozitív eredményeket hoztak. Azonban nem elégedhetünk meg ennyivel, ha teljesen fel akarjuk számolni a szükségtelen párhuzamosságokat és a szétaprózottságot. Azokon a kiemelt jelentőségű területeken, amelyeken nagy társadalmi problémákkal kell szembenéznünk, és ahol a tét Európa versenyképessége, megfelelő közös programokat kell életbe léptetni közös stratégiai K+I-menetrendek alapján. E programoknak a közszférabeli (európai és nemzeti) és magánszférabeli források összehangolását és összegyűjtését kell célozniuk a partnerségi koncepció révén, bevonva a szervezeteket a K+I-ciklus valamennyi fázisában. Ennek érdekében a Bizottság a jövőben erőteljesebben kíván támaszkodni az európai szinten kidolgozott és alkalmazott partnerségi koncepciókra és eszközökre, figyelembe véve egyúttal a versenyképességre gyakorolt kedvezőtlen hatás elkerülésének követelményét. Számos olyan lépést beazonosítottunk, amelyekkel kezelhetők az irányítással, a végrehajtással/finanszírozással és a keretfeltételek megteremtésével kapcsolatos gondok. 3.1. Irányítás 3.1.1. A partnereknek – köz- és magánszférabelieknek egyaránt – hosszú távon fenn kell tartaniuk a partnerségi kezdeményezések iránti elkötelezettségüket. i. Lényeges, hogy a tagállamok már előre többéves pénzügyi kötelezettségvállalásokat tegyenek, és ezeket be is tartsák. ii. A magánszférabeli partnerek esetében szükséges, hogy a kutatási és innovációs PPP-kben való részvétel iránti elköteleződés szervesen illeszkedjen az adott társaság hosszú távú stratégiájába. iii. A hosszú távú fenntarthatóság jegyében valamennyi jövőbeli partnerségi kezdeményezésnél a kötelezettségvállalást nyilatkozatnak kell megerősítenie a közös programozási kezdeményezések esetében a részt vevő országok kormányai, a PPP-k esetében pedig a magánszektor döntéshozói, illetve – megfelelő esetben – szintén a kormányok részéről. 3.1.2. A partnerség nemzetközi tudományos, technológiai és innovációs együttműködéssel kapcsolatos aspektusa – a harmadik országokkal és a nemzetközi fórumokon kialakított közös prioritásoknak köszönhetően – nagyobb hangsúlyt fog kapni. P2P-k 3.1.3. A társadalmi problémák hatékonyabb kezelése érdekében a Bizottság az európai és nemzeti programok és finanszírozás koordinált végrehajtásának elősegítését tervezi. PPP-k 3.1.4. A kutatási és innovációs PPP-k az európai versenyképesség növelésének eszközéül szolgálnak az ipari kutatás kulcsfontosságú területein, és – az eddigi kedvező tapasztalatokra építve – a partnerségi koncepció meghatározó elemét képezik. 3.1.5. A jövőbeli kutatási és innovációs PPP-ket azon képességük figyelembevételével kell meghatározni, hogy miként tudnak hozzájárulni az ipari versenyképesség fokozásához, a fenntartható növekedéshez és a nagy társadalmi kérdések megoldásához. 3.1.6. Ezek a PPP-k két olyan megközelítés alapján kerülnek kialakításra, amelyek a meglévő PPP-modellekre nyúlnak vissza: – Szerződéses partnerségek (pl. az európai gazdaságélénkítési terv részét képező PPP-k) és önkéntes megállapodások (pl. a SET-terv szerinti európai ipari kezdeményezések), melyek közvetlenül a keretprogram égisze alatt kerülnek kialakításra a Bizottság más partnerekkel kötött hivatalos irányítási megállapodásai vagy egyezségei alapján. – Az EUMSZ 187. cikke szerinti különleges jogállású struktúrák, melyek hosszú távú, bizalmon alapuló koncepció keretében jönnek létre, és a közös technológiai kezdeményezések meglévő létesítési eljárásának egyszerűsítését képviselik, egy „könnyített” uniós közintézményi struktúra alapján. Ennek az opciónak a megvalósíthatósága attól függ, hogy az Európai Parlament és a Tanács elfogadja-e az új költségvetési rendelet[8] 201. cikke szerinti „köz- és magánszféra közötti partnerségre létrehozott szervek” státuszára vonatkozó bizottsági javaslatot. Ugyanakkor kompromisszumra van szükség abban a tekintetben, hogy egyszerre kell biztosítani a struktúrák harmonizálásával elérhető egyszerűsítést és a struktúráknak az egyes közös technológiai kezdeményezésekhez való hozzáigazíthatóságát. 3.1.7. A kohéziós politika keretében fontos lesz biztosítani a nemzeti és regionális szintű koordinációt a partnerségi kezdeményezések és az intelligens specializációra irányuló innovációs stratégiák között. 3.2. Végrehajtás/Finanszírozás P2P-k 3.2.1. A Bizottság javasolja a P2P-ket támogató eszközök oly módon történő egyszerűsítését , hogy a meglévő ERA-NET és ERA-NET Plus intézkedések, valamint a Europe INNOVA és a PRO INNO Europe releváns elemei összevonásra kerülnének egyetlen rugalmas ERA-NET eszköz létrehozása érdekében. 3.2.2. A jövőbeli, 185. cikk szerinti kezdeményezések lényeges előfeltétele lesz a részt vevő országok elkötelezettsége az integráció három szintje (tudományos, irányítási, pénzügyi) tekintetében. Ami a pénzügyi integrációt illeti, a részt vevő országoknak tovább kell menniük egy lépéssel, és (a részvételre vonatkozó közös szabályok alapján) szilárdan el kell kötelezniük magukat a közös programokra szánt források biztosítása mellett, például azzal, hogy a programokat beillesztik a nemzeti költségvetési tervbe. 3.2.3. A Bizottság koordinációval és – ha szükséges – támogatási intézkedésekkel fogja segíteni a közös programozási kezdeményezéseket stratégiai kutatási menetrendjük kidolgozásában. 3.2.4. Amennyiben a közös programozási kezdeményezések által érintett területek megegyeznek a keretprogram prioritásaival, ezek eszközei szükség esetén a közös programozási kezdeményezések támogatására is felhasználhatók. A közös programozási kezdeményezések közös intézkedései általában egyenként kerülnek értékelésre annak megítélésére, hogy az uniós hozzáadott érték igazolja-e az ERA-NET útján való finanszírozást vagy a tematikus kutatási pályázati felhívások révén történő társfinanszírozást. 3.2.5. A Bizottság csak akkor fontolja meg egy 185. cikk szerinti kezdeményezésre vonatkozó javaslat megtételét, ha a közös programozási kezdeményezés stratégiai kutatási menetrendje alátámasztja, hogy a kezdeményezés a jelentős együttműködésre a megfelelő kapacitással, a nemzeti programok teljes integrációjának támogatására pedig a szükséges mérettel és hatókörrel rendelkezik. 3.2.6. Valamely közös programozási kezdeményezés megvalósítása során figyelembe kell vennünk az összes releváns nemzeti programot. Ennek megfelelően a programok felelőseit és a részt vevő országok programirányítóit be kell vonnunk a közös programozási kezdeményezések irányításába is. Így kamatoztathatók a közös programokkal kapcsolatos eddigi tapasztalatok. PPP-k 3.2.7. Tekintettel a PPP-kbe való beruházások nagyságrendjére, valamint arra, hogy a PPP-khez az ipar általában természetben járul hozzá, az ipari hozzájárulás hatékony felméréséhez átlátható számviteli eljárásokra van szükség. 3.2.8. Szükséges, hogy a PPP-k esetében a fő kiválasztási kritériumok között szerepeljen az EU-szintű hatás mértéke, a partnerek hosszú távú kötelezettségvállalása és a K+I-beruházásokra gyakorolt fellendítő hatás. 3.2.9. Ahhoz, hogy céljukat elérjék, a PPP-knek nyílt és átlátható módon kell működniük (nem pedig „zárt üzletként”). 3.3. Keretfeltételek P2P-k 3.3.1. A közös programozás keretfeltételeire vonatkozóan önkéntesen alkalmazható iránymutatások a bevált gyakorlatok rugalmas jegyzékét kínálják a közös programozási kezdeményezések támogatása céljából. A közös programozási kezdeményezések uniós finanszírozása az említett iránymutatások megfelelő alkalmazásának függvénye lesz.[9] 3.3.2. Ahhoz hogy a közös programozás hatékony lehessen a közszférabeli erős és hosszú távú kutatási partnerségek kialakításában, fel kell számolnunk többek között a határon átnyúló finanszírozás, a tudásáramlás vagy az előzetes és utólagos értékelés terén jelentkező szűk keresztmetszeteket. A Bizottság gondoskodni fog arról, hogy az EKT kiemelt figyelmet szenteljen ezeknek az akadályoknak. PPP-k 3.3.3. Elengedhetetlen, hogy a PPP-kben részt vevő tagállamok összehangolják adminisztratív eljárásaikat. 4. Következő lépések A Bizottság Horizont 2020 programra[10] tett javaslata az ebben a közleményben ismertetett lépésekre fog épülni, és meg fogja határozni a jövőbeli kutatási és innovációs P2P-k és PPP-k jogszabályi alapját. A javaslat közös szabályokat is kínál majd a Horizont 2020 keretében támogatott valamennyi kezdeményezésre vonatkozóan a részvétel egyszerűsítése érdekében, elegendő rugalmasságot fog biztosítani az egyes kezdeményezések számára célkitűzéseik eléréséhez, valamint kutatáspolitikai, innovációpolitikai és kohéziós szempontból komplementaritást biztosít a két közös stratégiai keret között. A partnerségi koncepció megvalósításával és a hetedik kutatási keretprogram keretében kidolgozott eszközökkel kapcsolatos tapasztalatok további bővülését követően a Bizottság stratégiai gyakorlatot fog kezdeményezni annak meghatározására, hogy hol és miként alkalmazható a partnerségi koncepció a legsikeresebben, és mely kezdeményezéstípusokhoz mely eszközök illeszkednek leginkább. Első lépésként a Bizottság referenciaértékeket kíván meghatározni, melyek alapján értékelhetővé válik a partnerségi koncepció és eszközök alkalmazásával útjára indított kezdeményezések megvalósításának hatékonysága és eredményessége. [1] Az Európai Tanács 2011. március 24–25-i következtetései. [2] COM(2010) 546. [3] Az Európai Parlament és a Tanács 1982/2006/EK határozata (2006. december 18.) az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013). [4] Az Európai Parlament és a Tanács 1639/2006/EK határozata (2006. október 24.) a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) létrehozásáról. [5] COM(2010) 546, 2010.10.6. [6] SEC(2011) 1028, 2011.9.1. [7] Az Európai Kutatási Térséggel Foglalkozó Bizottság (ERAC) állásfoglalása a EKT-vonatkozású eszközökről, ERAC 1208/11, 2011.5.26. [8] COM(2010) 815. [9] A Tanács következtetései a kutatásban alkalmazandó közös programozásról, 2010. november 26. [10] Kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020).