[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.4.28.

COM(2010)190 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Jelentés a Tempus program 2000–2006 közötti harmadik szakaszának utólagos külső értékeléséről

TA RTALOMJEGYZÉK

Jelentés a Tempus program 2000–2006 közötti harmadik szakaszának utólagos külső értékeléséről

1. Bevezetés 3

2. Háttér 3

3. A program rövid ismertetése 4

4. Értékelés 5

5. Az értékelés következtetései 5

5.1. A program jelentősége 5

5.2. Hatékonyság 6

5.3. Eredményesség 6

5.4. Hatások 7

5.5. Fenntarthatóság 8

6. Az értékelők ajánlásai és a Bizottság észrevételei 8

7. Következtetés 12

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Jelentés a Tempus program 2000–2006 közötti harmadik szakaszának utólagos külső értékeléséről

BEVEZETÉS

Ez a jelentés az 1999. április 29-i 1999/311/EK tanácsi határozat 12. cikk értelmében készült. A jelentés a Bizottság álláspontját ismerteti a Tempus program harmadik szakasza (Tempus III) utólagos külső értékelésének legfontosabb következtetéseivel és ajánlásaival kapcsolatban, amely értékelés a következő címen található: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2009/tempusreport_en.pdf .

HÁTTÉR

A kezdetben a közép- és kelet-európai országokra kiterjedő, 1990-ben elfogadott Tempus program első szakaszának[1] az volt a célja, hogy az Európai Unió, valamint a partnerországok felsőoktatási intézményei közötti együttműködés révén hozzájáruljon a társadalmi és gazdasági átalakulási folyamatokhoz. Azért hívták életre, hogy elősegítse az új tantervek közös kidolgozását, hogy a program révén a felsőoktatási intézmények oktatói és adminisztratív dolgozói új irányítási készségeket sajátíthassanak el, valamint hogy a partnerországok oktatási rendszerei a civil társadalom számára is hozzáférhetővé váljanak.

A program második szakasza kiterjesztette annak földrajzi hatókörét, kibővítette a célkitűzések skáláját, valamint megnövelte az elvárási szintet. Konkrét nemzeti prioritásokat fogalmaztak meg, amelyek kiegészítették az eredeti „alulról építkező” megközelítést, amely alapján a kezdeményezés kizárólag az egyetemeket illette. Ezek a fejlemények lehetővé tették, hogy a program kövesse a politikai változásokat, és hozzájáruljon a közép- és kelet-európai országok uniós csatlakozási folyamatához.

2000-ben két innovatív megközelítésmódot is bevezettek a Tempus program harmadik szakaszában (Tempus III)[2]. A kipróbált országspecifikus megközelítésen túlmenően különös hangsúlyt helyeztek a program regionális együttműködést ösztönző jellegére, kiemelték az egyéb közösségi programokkal való összeegyeztethetőség és kiegészítő jelleg biztosításának szükségességét, valamint a partnerországok részére nyújtott támogatás egyéb formáival való összhang megteremtését.

A Tempus III a földközi-tengeri térség déli és keleti partvidékén fekvő országaira való kiterjesztésének[3] az volt a célja, hogy elősegítsék a kultúrák közötti párbeszédet és megértést, amelynek révén biztosítható a fenntartható növekedés, a béke és a stabilitás, valamint megerősíthető a program interkulturális és civil társadalmi dimenziója.

A Tempus III 2006 decemberében[4] lezárult. A program negyedik szakasza 2007-ben kezdődött el, és azt 2009 áprilisa óta az Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség irányítja.

A PROGRAM RÖVID ISMERTETÉSE

A reformfolyamatokra gyakorolt lehető legnagyobb hatás megvalósítása érdekében a Tempus III program ötvözi az alulról építkező megközelítést, amelynek révén elsősorban az egyetemek élhetnek a kezdeményezés lehetőségével, valamint a felülről építkező megközelítést, amelynek keretében minden egyes partnerország számára nemzeti prioritások kerülnek megfogalmazásra.

Ezen célkitűzések elérése érdekében a Tempus III program az alábbi három projekttípust támogatta:

- Közös európai projektek (JEP – Joint European Projects): olyan többoldalú projektek, amelyek célja a tanterv kidolgozására és korszerűsítésére, a tanárok átképzésére, a korszerű oktatási és tananyagok kidolgozására, valamint az egyetemi irányítás fejlesztésére irányuló erőfeszítések támogatása, továbbá a partnerországok intézményrendszerének kiépítéséhez való hozzájárulás.

- Strukturális és kiegészítő intézkedések (SCM – Structural and Complementary Measures): olyan többoldalú projektek, amelyek célja a partnerországok prioritásaihoz szorosan kötődő, a rendszer átalakítására irányuló rövid távú intézkedések támogatása.

- Egyéni mobilitási támogatások (IMG – Individual Mobility Grants): egyének számára nyújtott támogatás az egyes reformfolyamatok, valamint a felsőoktatási együttműködés kapcsán történő munkavégzéshez szükséges utazásokhoz.

A kedvezményezett partnerországok a Tempus program keretében a következők:

- Albánia, Bosznia és Hercegovina, Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró, az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1244. határozata alapján Koszovó, Szerbia.

- Örményország, Azerbajdzsán, Fehéroroszország, Grúzia, Kazahsztán, Kirgizisztán, Moldova, Mongólia, az Orosz Föderáció, Tádzsikisztán, Türkmenisztán, Ukrajna és Üzbegisztán.

- Algéria, Egyiptom, Izrael[5], Jordánia, Libanon, Marokkó, a megszállt palesztin területek, Szíria és Tunézia.

ÉRTÉKELÉS

Az utólagos külső értékelés arra irányult, hogy jobban megismerhető legyen a Tempus III program, levonhatók legyenek a következtetések, és konkrét javaslatok szülessenek arra vonatkozóan, hogy a program adott szakaszában a felismert gyengeségeket hogyan lehetne hatékonyabban orvosolni, illetve a program jelentőségét és hatását maximalizálni, továbbá a bevált gyakorlatok előnyeit kiaknázni.

AZ ÉRTÉKELÉS KÖVETKEZTETÉSEI

A program jelentősége

A TEMPUS III jelentősége globális, egyedi és működési célkitűzéseit illetően változatlan. Ez annak köszönhető, hogy a társadalmi, gazdasági és demokratikus átalakulási folyamatok különböző formában továbbra is tartanak, és a felsőoktatás minősége a partnerországokban változatlanul nagy jelentőséggel bír. Az egyedi célkitűzések jelentősége azonban országonként eltér attól függően, hogy azok milyen mértékben vesznek részt a bolognai folyamatban, és/vagy hogy az adott országban elindult-e jelentősebb nemzeti szintű felsőoktatási reformkezdeményezés.

A TEMPUS III jelentősége az alulról építkező megközelítés miatt is kiemelkedő, ez ugyanis lehetővé teszi a nemzeti prioritások megfogalmazását, valamint az átalakulási folyamatok különböző szintjeinek és igényeinek figyelembe vételét. A TEMPUS program a legtöbb vagy talán valamennyi országban kiválóan illeszkedett a nemzeti politikákhoz, noha némely esetben hiányzott az egyértelmű stratégiai célorientáltság.

A program megközelítési módjainak együttese fontos szerepet játszott a program kitűzött céljainak, eredményeinek és hatásainak megvalósulásában, és az intézkedések ezen sokféleségével a TEMPUS elérte egyedi célkitűzéseit, habár ez inkább az olyan célkitűzések esetében volt nyilvánvaló, mint amilyen például a tanterv reformja vagy a vezetőképzés, mintsem a demokrácia megerősítése terén, amit különösen nehéz mérni.

Eltekintve a bolognai folyamattal való összefüggésétől, ami tovább növelte a program jelentőségét, illetve az európai felsőoktatási korszerűsítési folyamattal való kapcsolatától, a TEMPUS más szempontból sem volt elszigetelt együttműködési program. Nyilvánvaló szerepet játszott más uniós politikákban, bár az értékelés rámutatott a további fejlesztés szükségességére, különösen a TEMPUS és az Erasmus Mundus egymást kiegészítő szerepe vonatkozásában. Az utóbbi programot 2004-ben indították el és akkor kapott különös jelentőséget, amikor a TEMPUS programban megszüntették az egyéni mobilitási támogatásokat. Az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz, valamint az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz célkitűzéseinek szempontjából is egyértelmű volt, hogy a TEMPUS megkülönböztetett szerepet játszhat például a (felsőoktatási) intézmények megerősítésében, a kultúrák közötti jobb megértés és a kultúrák közelítésének előmozdításában, valamint az emberi erőforrás fejlesztésében, noha szerepét láthatólag alulértékelték.

Eltekintve az uniós külpolitikai programokban betöltött szerepétől, a TEMPUS-ról joggal állítható, hogy kiegészíti a hatodik keretprogramot, mivel elősegíti az európai kutatást és technológiai fejlesztést. A kiegészítő jelleg például a Marie Curie cselekvési programok kapcsán is megjelenik, amelyek a harmadik országok Európában munkát vállalni kívánó állampolgárai, illetve olyan állami és magán/kereskedelmi kutatási szervezetek rendelkezésére állnak, amelyek a Marie Curie nemzetközi konzorciumhoz kívánnak csatlakozni. A két program közötti összefüggés miatt az értékelés azt a következtetést vonta le, hogy amennyiben a felsőoktatás és a tudományos kutatás kölcsönösen ki akarja aknázni a másik területén elért eredményeket, úgy az oktatási reformprogramok közötti kiegészítő jelleg, illetve várható szinergia az eddiginél jóval nagyobb figyelmet kell, hogy kapjon.

Hatékonyság

A TEMPUS III finanszírozásának mértéke a nagyratörő elképzelésekhez képest általában véve túl alacsonynak mondható. A jogosult országokban jelentkező óriási kihívások és az a tény, hogy a teljes költségvetés felhasználásra került és a finanszírozás nem volt elegendő minden fontos és minőségi pályázat támogatására, mind a program alulfinanszírozottságát támasztják alá. Az egyes projektek finanszírozási szintje általában véve megfelelőnek tűnt.

A TEMPUS a (technikai segítségnyújtási) együttműködési programokhoz viszonyítva költséghatékony volt, és eszközeit lényegében többoldalúsága tette költséghatékonnyá, noha a hatékonyság mértéke eszközönként változó volt.

A résztvevők általában megfelelőnek találták a kiválasztási eljárás szigorúságát. A legnagyobb aggályokat az okozta, hogy nagyon nagy hangsúlyt kaptak a technikai kérdések ott, ahol a nemzeti szükségleteket és prioritásokat kellett volna inkább szem előtt tartani.

Az ellenőrzési eljárás jelentős mértékben javult a félidős értékelés óta és az egyetlen gyenge pont az maradt, hogy a helyszíni ellenőrzéssel kapcsolatban kevés a visszajelzés (a konzorciumi tagok részére).

A nemzeti Tempus-irodák, a nemzeti kapcsolattartó pontok és az uniós küldöttségek támogató szerepet töltöttek be a programban, és segítették a résztvevőket. Az értékelés azonban rámutat arra, hogy ezek a szereplők országonként meglehetősen eltérő módon töltötték be a szerepüket, vagyis ezzel kapcsolatban további fejlesztés szükséges.

E redményesség

A TEMPUS III összességében véve jelentősen hozzájárult a felsőoktatási rendszerek fejlesztéséhez, beleértve a bolognai folyamat öt sajátos cselekvési célkitűzését is. Az eredmények olyan „alapvető” felsőoktatási célokra terjedtek ki, mint a tantervfejlesztés, a háromciklusú rendszerben szerezhető összehasonlítható és összeegyeztethető fokozatok fejlesztése, a minőségbiztosítás, a külföldi fokozatok elismerése, a felsőoktatás szerkezeti átalakítása és létesítményeinek fejlesztése, valamint a készségprofilok kidolgozása – noha ez inkább az egyes intézmények szintjén valósult meg, mintsem nemzeti szinten, ahol a strukturális és kiegészítő intézkedések nyújtotta lehetőségek és azok időtartama, valamint a felsőbb szintű politikai szereplők elérhetetlensége néha közvetettebb hatásokat eredményezett.

A TEMPUS a projektek tényleges tartalmától, valamint a felsőoktatási rendszerek jellegétől függően kibővítette a felsőoktatás társadalmi jelentőségét, többek között azzal, hogy kapcsolatokat épített a felsőoktatás, a vállalkozások, valamint a kutatás és az innováció területén, továbbá fejlesztette a már meglévőket. A TEMPUS III alulról építkező jellege, valamint a fokozottabb közvetlen személyes kapcsolatok határozottan elősegítették a kultúrák közötti jobb megértést és a kultúrák közelítését, azonban a „szabad és virágzó civil társadalmak” fejlődéséhez való hozzájárulását, valamint az NGO-k szerepét még tisztázni kell.

A programban való részvétel előnyeit leginkább a tanárok élvezhették, ugyanis külföldi kollégákkal kerülhettek kapcsolatba, jobban megismerhették más országok kultúráit, illetve az Unió intézményeit, a képzés javult, és a karrierfejlesztés, valamint a mobilitási lehetőségek kedvezően befolyásolták a hangulatot. Az új tananyagok/módszerek, a magasabb szintű képesítések, valamint más kultúrák jobb megismerése által a diákok is profitáltak, bár a foglalkoztatottságuk bővüléséről ez nem igazán mondható el, mivel ezen a téren a hatás csak közvetve jelentkezett.

A részvétel földrajzi szempontból kiegyenlített volt. Az EU felsőoktatási intézményei a nemzetközi nyitást tekintették a TEMPUS III programban való részvétel legnagyobb előnyének, és az anyagi megfontolások ritkán jelentettek egyedüli szempontot a részvételre, sőt néha inkább alacsonyabb részvételt eredményeztek, illetve a részvétel viszonylagos koncentrációját. A program földrajzi hatóköre a partnerországokban kiegyenlített volt, és szinte valamennyi felsőoktatási intézményt érintett. Az egyetemen kívüli szervek (pl. minisztériumok vagy akkreditációs/képzési szervezetek) általában kapcsolatba kerültek a programmal, részvételük mértéke azonban a várakozásokhoz képest nem volt olyan széles körű és jelentős.

A TEMPUS III mérete, hatóköre és egyedülálló jellege révén a TEMPUS felismerhető, minőségi „márkanévként” jelent meg a partnerországokban – különösen az egyetem adminisztratív dolgozói, a résztvevő oktatók, valamint a nemzeti felsőoktatás szereplői körében, a diákok és egyéb dolgozók körében viszont kevésbé terjedt el. Az Unió tagállamai körében a „márkanév” nem bizonyult ennyire különlegesnek, mivel gyakran versengett a harmadik országoknak nyújtott nemzeti együttműködési és támogatási programokkal.

Hatások

A regionális, országos, sőt az egyedi felsőoktatási intézményi szintek jelentős különbözősége ellenére a TEMPUS III fontos szerepet játszott az oktatás korszerűsítésében, valamint annak a társadalmi és munkaerő-piaci igényekhez való hatékonyabb igazításában. Számos új tantervet dolgoztak ki, amelyek gyakran igen egyedi és korábban még ki nem elégített munkaerő-piaci igényeknek is megfeleltek. Mindazonáltal időbe telik, amíg a TEMPUS III program keretében képzett egyetemet végzett hallgatók „kritikus tömege” nemzeti szinten is nyilvánvalóan észlelhető hatást gyakorol a munkaerőpiacra.

A program lényeges hatással volt az egyénekre is, ami azt jelenti, hogy kulturális változások bontakoztak ki, és különösen a fiatal munkavállalók kaptak ösztönzést a szükséges reformok támogatásához és véghezviteléhez. A program hozzájárult a gondolkodásmód megváltozásához, és a fiatalok ezáltal nyitottak lettek a változásokra és az innovációra, ami ugyanakkor új karrierlehetőségeket is jelentett a számukra.

A felsőoktatási intézményi szintjén a felsőoktatási döntéshozók a TEMPUS III program keretében kialakított új készségeik alkalmazásával kedvező hatást gyakoroltak az intézményeikre. Számos döntéshozó vett részt a projektekben, és sokan közülük fontos szerepet játszanak majd az intézményi reformokban. A TEMPUS III nemzeti szinten, a politikai döntéshozók körében nem tudott olyan hatékonyan érvényesülni, mivel ebben a körben gyakran igen magas a munkaerő kicserélődése. Ez azt jelenti, hogy bár a TEMPUS III az egyes intézmények szintjén jelentős eredményeket hozott például a minőségbiztosítás vagy az egyetem általános irányítása terén, a nemzeti jogalkotásra gyakorolt hatása inkább közvetett jellegű volt, és inkább a politikai vitákba épült be, mintsem hogy közvetlen változásokat eredményezett volna. Ez alól kivételt képeznek azok a tagjelölt országok, ahol nyilvánvaló példákat lehet említeni a program jogalkotásra gyakorolt hatásairól.

A TEMPUS III segítségével egyre több nemzetközi irányultságú és rugalmas felsőoktatási intézmény jött létre, amely mintegy fórumként lehetőséget biztosít az egyedi felsőoktatási intézmények részére a jövőbeli szakmai fejlődéshez. Az egyes munkavállalókra gyakorolt hatásaival egyetemben a fentiek jelentik a program talán legnagyobb eredményeit. A TEMPUS III jelentős mértékben hozzájárult továbbá a partnerországok és az EU felsőoktatási szabványai és gyakorlatai közötti hosszú távú konvergenciafolyamatokhoz is, amelyek leginkább a bolognai folyamatnak és a szélesebb körű felsőoktatási reformok célkitűzéseinek képezik részét. Végezetül a TEMPUS III jelentős hatást gyakorolt a partnerországok közötti regionális együttműködés megteremtésére, illetve a kapcsolatok felélesztésére valamennyi területen, továbbá megerősítette az egyes partnerországokon belüli együttműködést is, amit gyakran figyelmen kívül hagynak.

Fenntarthatóság

A program sok előnye és eredménye fenntarthatónak bizonyult. A projektek során elsajátított tapasztalatok és tudás, a vizsgált területen megszerzett többletinformációk, a továbbfejlesztett gyakorlati tapasztalatok, a korszerű oktatási és vezetői készségek, a más kultúrákról és az uniós intézményekről megszerzett ismeretek, az új tantervek, valamint az innovatív intézményi kultúra mind megmaradtak a projektek lezárulása után is. A strukturális és kiegészítő intézkedések eredményei, éppen a szerkezeti átalakítást támogató jellegük miatt, kevésbé kézzelfoghatóak, a szakpolitikák eredményeinek többségét azonban most is alkalmazzák az érintett szervezetekben.

A program sok esetben ösztönözte a partnerségi viszony fenntartását a felsőoktatásban, a projekt jellegétől függően különböző mértékben bevonta az uniós és a partnerországokat, és ez a felsőoktatási együttműködés a projekt lezárultával is fennmaradt.

Az érintett intézmények nagymértékben hozzájárultak a további finanszírozáshoz: a partnerek fele saját források felhasználásával – pl. állami költségvetés, két- vagy többoldalú források, illetve külső tőke bevonásával – folytatta a tevékenységét. E tekintetben nagyfokú pénzügyi elköteleződés figyelhető meg a különböző érdekelt felek részéről a tevékenységek folytatása, valamint a létrejött kapcsolathálózat fenntartása érdekében. Az érdekelt feleknek azonban több ösztönzést kellene érezniük ahhoz, hogy még aktívabban működjenek közre az eredmények terjesztésében és az eredmények előmozdításában, ami a felsőoktatási intézmények közötti verseny miatt igen korlátozott mértékben valósul meg.

AZ ÉRTÉKELőK AJÁNLÁSAI ÉS A BIZOTTSÁG ÉSZREVÉTELEI

Az értékelő jelentés a Bizottság észrevételeivel együtt az alább felsorolt ajánlásokat tartalmazza.

1. ajánlás – Meg kell erősíteni a program stratégiai orientációját

A Bizottság egyetért azzal, hogy a politikai párbeszéd feltétlenül erősíthető. A Tempus IV programban jelentős erőfeszítéseket tettek a minisztériumokkal való párbeszéd megerősítésére. A minisztériumok a küldöttségeik által az érdekelt felekkel történő konzultációt követően nemzeti szinten maguk határozzák meg a nemzeti prioritásokat. A finanszírozandó projektek kiválasztásakor szintén konzultáció folyik a minisztériumokkal. A minisztériumok által kijelölt felsőoktatási reformszakértőkből álló csoportot hoztak létre a partnerországokban, és ezek a szakértők fontos láncszemet képeznek a felsőoktatás világa és a döntéshozók között, és sok esetben tanácsokkal látják el a minisztereket. Végül, de nem utolsósorban, nemrég vizsgálták felül azokat a teljesítménymutatókat, amelyek alapján jelentés készül az egyes projektekről, és amelyek megkönnyítik a projektek ellenőrzésének a nemzeti stratégiai keretrendszerekkel való összekapcsolását.

2. ajánlás – Javítani kell az Erasmus Mundusszal és más közösségi programokkal való tényleges szinergiát, valamint ösztönözni kell a kutatással való kapcsolatot

A Bizottság jelentős erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy a TEMPUS IV és az Erasmus Mundus egymást kiegészítse (intézményi együttműködés/reform, illetve a mobilitás elősegítése). A nemzeti Tempus-irodák most már egyértelmű felhatalmazást és ezzel összefüggő feladatokat kaptak az Erasmus Mundus és egyéb uniós felsőoktatási kezdeményezések támogatása vonatkozásában. Az Erasmus Mundus programról szóló legfrissebb hírek mindig helyet kapnak a nemzeti Tempus-irodák és a nemzeti kapcsolattartó pontok rendszeres ülésein, és az Erasmus Mundus egyre nagyobb erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy a nemzeti Tempus-irodákat módszeresen ellássa a legfrissebb fejleményekről szóló információkkal.

Szintén a Bizottság prioritásai közé tartozik a kutatási és fejlesztési politikákkal és programokkal, különösen a Marie Curie cselekvési programokkal való kapcsolat erősítése, amely a kutatók nemzetközi mobilitására, valamint a karrierjük fejlesztésére irányul. A Tempus IV egyik sajátos területe a tudásháromszög fejlesztése a partnerországokban, és nemrég indult el egy vizsgálat, amely a szomszédos országokban zajló doktori tanulmányok felmérésére irányul, és ez a kutatási és fejlesztési politikákhoz és programokhoz kapcsolódó elemeket is tartalmaz.

A kiegészítő jellegre vonatkozó ajánlást valójában nem csupán az Erasmus Mundus és a kutatás viszonylatára kellene korlátozni, hanem ki kellene terjeszteni más olyan kétoldalú felsőoktatási támogatásokra is, amelyeket a Bizottság – többnyire a küldöttségek révén – számos partnerországban rendelkezésre bocsát (költségvetési támogatás, ágazati programok). Egyaránt vonatkoznia kellene olyan más területeket érintő, kapcsolódó programokra is, mint amilyen az EDULINK, amelyet az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS-) államok, valamint az EU felsőoktatási intézményei közötti hálózatépítés elősegítésére hoztak létre, továbbá a Nyerere programra, amely a tudományos mobilitást támogatja ugyanebben a régióban. Az ajánlásnak ki kell terjednie a meglévő regionális kezdeményezések és az oktatás területét érintő országos politikai párbeszéd összekapcsolására is.

3. ajánlás – Át kell gondolni a finanszírozás mértékét a TEMPUS célkitűzéseinek tükrében

A Bizottság egyetért azzal, hogy a magas színvonalú projektek nagy száma indokolttá teheti a költségvetés megnövelését, különösen mivel óriási az érdeklődés a program iránt (Tempus IV első pályázati felhívás: 530 beérkezett pályázat / 76 kiválasztott projekt – második felhívás: 610 beérkezett pályázat / 69 kiválasztott projekt). A kiválasztási arány igen alacsony, mintegy 12%-os. A költségvetési korlátozások miatt számos kiváló projekt nem kaphat támogatást. A Tempus támogatásfelvevő kapacitása nagyon magas.

A TEMPUS IV programban növelték az egyedi projektekre fordított forrásokat. Néhány első generációs TEMPUS IV projekt 2011 végén zárul. Hasznos lenne megvizsgálni, hogy a projektek teljes támogatási összegét felhasználták-e, valamint a program jövőbeli pénzügyi tervének fényében átgondolni az egyedi projektek költségvetését. Fontos lenne továbbá mérlegelni azt az elképzelést, hogy az országok (mint például az Orosz Föderáció) és a régiók (például a földközi-tengeri országok) közötti óriási aránytalanságok elkerülése érdekében valamennyi érintett régió vonatkozásában növelni kellene a finanszírozást.

4. ajánlás – Javítani kell a projektjavaslatok minőségét

A Bizottság a projekt-előkészítési készségek javítása érdekében az utóbbi években jelentős összegeket fordított a nemzeti Tempus-irodák és a nemzeti kapcsolattartó pontok képzésére. Egyre módszeresebben összeállított információk állnak rendelkezésre a korábbi projektekről (webhelyek létrehozása konferenciák és más események idején – projektkivonatok, a projektek során alkalmazott bevált gyakorlatokról szóló tanulmányok).

5. ajánlás – Javítani kell a helyszíni ellenőrzés eredményességét

A Tempus IV program számára a helyszíni ellenőrzésre vonatkozóan naprakésszé tett megközelítést dolgoztak ki. Három ellenőrzési célkitűzést határoztak meg: megelőző (a projekt korai szakaszában), tanácsadó (félidős) és ellenőrző (utólagos). Mennyiségi célkitűzéseket állapítottak meg, és ennek során nagy hangsúlyt fektettek a megelőző funkcióra, ami azt jelenti, hogy valamennyi újonnan kiválasztott projektet már az első hat hónap során a helyszínen ellenőrizni kell. Helyszíni tájékoztatást tartanak, és a nyertes pályázók rendszeres visszajelzést kapnak, ami lehetővé teszi számukra a projektek fejlesztését.

Ezeken az intézkedéseken túlmenően számos országban eredményorientált ellenőrző látogatásokat tesznek a folyamatban lévő projektek megtekintése céljából.

6. ajánlás – Nagyobb támogatást kell adni az új tagállamok nemzeti kapcsolattartó pontjainak

A program legfontosabb szereplői az új tagállamokban az egyetemek, ugyanis legutóbbi kedvezményezettként meg tudják osztani tapasztalataikat. Lengyelország, Szlovénia, Csehország, valamint a balti államok egyetemei különösen aktív szerepet vállaltak a TEMPUS III programban, és ez folytatódik a TEMPUS IV keretében is. A tagállamok nemzeti kapcsolattartó pontjainak mint információs pontoknak a finanszírozása nem megoldható.

7. ajánlás – Jobban körül kell határolni az uniós küldöttségek szerepét a nemzeti hatóságokkal a felsőoktatásról folytatott (strukturális) párbeszéd javítása érdekében

Az uniós küldöttségek bevonása valószínűleg az a terület, ahol a legnagyobb előrelépés történt az elmúlt években. A küldöttségek részt vesznek a program megvalósításának valamennyi szakaszában. Bekapcsolódnak a minisztériumokkal folytatott konzultációba a program prioritásainak megállapításakor, egyeztetnek velük a kiválasztott projektekről, meghívást kapnak a tájékoztató napokra, valamint közreműködnek a projektek helyszíni ellenőrzésében. A fő közvetítők szerepét töltik be a minisztériumokkal való kapcsolattartásban, továbbá helyet kapnak a felsőoktatási reformszakértők csoportjában és részt vesznek a tevékenységükben.

8. ajánlás – A TEMPUS jellegű projektek folytatása az uniós csatlakozást követően

Az uniós tagállamok intézményei számára a felsőoktatási együttműködés eszköze az élethosszig tartó tanulásra vonatkozó (Erasmus) program, és a tagjelölt országok felsőoktatási intézményei a csatlakozás után automatikusan jogosultak az Erasmus programban való részvételre. A Bizottság jelentős erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy felkészítse a tagjelölt országokat az élethosszig tartó tanulásra vonatkozó programban való részvételre, továbbá javasolja, hogy a Tempus programmal kapcsolatos tájékoztató napokon szenteljenek egy szekciót a Tempus utáni időszaknak is (ahogyan az Horvátországban már meg is történt).

9. ajánlás – Nagyobb hangsúlyt kell fektetni a legjobb gyakorlatra – tájékoztató a munkaerőpiac és a civil társadalom kapcsolatáról

Az egyetemek és a vállalatok közötti együttműködés a Tempus IV program egyik legfontosabb kérdésköre. Egyre több a projekt ezen a területen, és az üzleti szféra részvételét már a pályázati kiírásban is ösztönzik (többszereplős együttműködés). Ez az egyetemek és a vállalatok közötti együttműködésről szóló, 2007-ben megrendezett ammani konferencia konkrét eredménye (lásd továbbá a „Linking the worlds of work and education through Tempus” – „A munka és az oktatás világának összekapcsolása a Tempus segítségével” című jelentést[6]).

10. ajánlás – Nagyobb prioritást kell adni az irányítás reformjára irányuló projekteknek

Az irányítás reformja a Tempus IV egyik kiemelt fontosságú témaköre, és egyre több projekt irányul erre a kérdéskörre. 2009-ben zártak le egy vizsgálatot az egyetemi irányítással kapcsolatban, amely a Tempus legjobb gyakorlatára épült ezen a területen, és a politikák fejlesztése folyamatban van mind az Unióban, mind a partnerországokban. 2010-ben három politikai szemináriumot rendeznek Ukrajnában, Kazahsztánban és Marokkóban, amelyen a szakértők és politikai döntéshozók arról folytatnak eszmecserét, hogy miként lehetne az egyetemek irányítását átláthatóbbá és hatékonyabbá tenni.

11. ajánlás – Több figyelmet kell szentelni a projektek hozzáférhetőségének (az esélyegyenlőségnek)

Az esélyegyenlőség mint minőségi kritérium kifejezetten szerepel a Tempus IV pályázati felhívásaiban, és még egyértelműbben ki lehet emelni a Tempus programmal kapcsolatos tájékoztató napokon.

12. ajánlás – Támogatni kell a további projekttörekvéseket, pl. a közös fokozatok vagy közös oklevelek esetében

A Bizottság feltérképezi a további törekvéseket, és megvizsgálja a projektek megvalósítása során felmerülő esetleges problémákat. Az EU moszkvai küldöttsége nemrég indított vizsgálatot az Orosz Föderációban kiadott közös fokozatokkal kapcsolatban, és a vizsgálat során minden bizonnyal olyan kérdések merülnek majd fel, amelyek további tisztázásra szorulnak.

13. ajánlás – Javítani kell a projekteredmények terjesztését és felhasználását

A projekteredmények terjesztése minőségi kritérium a pályázatok értékelésénél, és szintén fontos szempont a projekt ellenőrzése során. sokat tettek az utóbbi években. Tematikus vizsgálatokat végeztek az egyetemek és a vállalatok közötti együttműködéssel kapcsolatban, minőségbiztosítási és irányítással kapcsolatos eljárásokat folytattak, amelyeket tematikus szemináriumok követtek az érintettek széles körének érdeklődése mellett. Projektkivonatokat állítottak össze, amelyeket folyamatosan frissítenek, és a különösen sikeres projektek különböző fórumokon oszthatják meg a tapasztalataikat az érdeklődőkkel.

KÖVETKEZTETÉS

A TEMPUS program továbbra is kiemelkedően fontos marad legfőbb célkitűzését, azaz a felsőoktatás intézményi szintű reformját és korszerűsítését illetően. A tevékenységek különböző szinteken járultak hozzá azokhoz a reformokhoz, amelyek egyébként csak jóval lassabb ütemben, vagy esetleg egyáltalán nem valósultak volna meg. Ugyanakkor egyértelműen látszik, hogy számos országban további reformokra van szükség a felsőoktatásban, és hogy a felsőoktatás szerkezeti reformja még jelentős kihívásokat tartogat, vagy még csak most kezdődött el. Sok partnerországban a Tempus az egyetlen lehetőség a más országok intézményeivel való együttműködésre, és ez az egyedüli működő együttműködési program, amelyet az Unió (és tagállamai) más országoknak felkínálhatnak.

A beavatkozási stratégia, valamint a folyamatot támogató alapvető irányítási módszerek teljes mértékben megfelelőnek bizonyultak, és a program utolsó szakaszában, a Tempus IV-ben jelentős fejlesztéseket hajtottak végre.

A program az eredetiségét és sikerét az „alulról építkező”, igényvezérelt megközelítésnek köszönheti, ahol pályázati kiírások révén a felsőoktatási intézmények kezében van a kezdeményezés, számtalan lehetőség áll rendelkezésükre, és a középpontban az intézményi együttműködés áll. A közvetlen személyes kapcsolatok magas foka elősegítette a kultúrák közötti jobb megértést és a kultúrák közelítését. Ezt a hagyományt folyatni kell. A Tempus többoldalú jellege, a projektjellegű megközelítésmód, valamint irányítási módszerei révén igen költséghatékony szakpolitikai eszköznek bizonyult, különösen más klasszikus technikai támogatási eszközökhöz viszonyítva.

Világosan látszik, hogy a Tempus projektek kifejezetten hatékonyak a partnerországok felsőoktatási rendszereinek reformjához és korszerűsítéséhez való hozzájárulásuk, az egyénekre, a szakmákra, a tartalmakra, a módszerekre, a magasabb szintű képesítésekre, a nemzetközivé tételre, valamint a vizsgálatok megszervezésére és az érintett intézményekre gyakorolt hatásaik tekintetében. A projektek eredményei fenntarthatók, és az intézményekben megőrzik és kiaknázzák őket, valamint építenek rájuk. A Tempus olyan eszköz, amelyet a partnerországok felsőoktatási közössége kipróbálhat, használhat, és szükségletei kielégítése érdekében kiaknázhat, továbbá amely nemzeti szinten és azon túlmenően, a szélesebb bolognai felsőoktatási közösség szintjén is hozzájárulhat a fejlesztésekhez. A Tempus felismerhető, minőségi márkanév a partnerországokban, és megbecsültségnek örvendő program az Unióban, valamint a tagállamok intézményeinek körében.

A program továbbra is nagy érdeklődésre tart számot, és számos olyan színvonalas pályázat érkezik a program felhívásaira, amelyek a költségvetési megszorítások miatt nem részesülhetnek finanszírozásban. A rendkívül nagyratörő felsőoktatási célkitűzések és kihívások, valamint a nemzetközi felsőoktatási közösségben zajló jelentős fejlesztések teljes körű támogatása érdekében a Bizottság fontolóra vehetné a finanszírozás növelésének lehetőségét a programban érintett valamennyi régió vonatkozásában, amennyire ezt a pénzügyi keretek lehetővé teszik, és más együttműködési prioritások sérelme nélkül.

[1] A Tanács 1990. május 7-i 90/233/EGK határozata

[2] A Tanács 1999. április 29-i 1999/311/EK határozata

[3] A Tanács 2002. június 27-i 2002/601/EK határozata

[4] A Tempus program MEDA-országokra történő kiterjesztésére vonatkozó határozat módosította a program időtartamát, így az a Socrates és a Leonardo da Vinci programokkal azonos időpontban zárul.

[5] Izrael kizárólag önköltségi alapon vehet részt a programban.

[6] http://eacea.ec.europa.eu/tempus/doc/linking.pdf