Emellett 2021-től bővül az európai rákinformációs rendszer, amely nyomon követi a rák jelentette terheket Európában. Új mutatókat fog tartalmazni, amelyeket a rák szakaszainak megállapítása is részletez, valamint szerepelni fog benne egy új szakasz a gyermekkori rákról. Az új jellemzők szubnacionális szinten részletesebb adatokat is tartalmaznak majd, megkönnyítve ezáltal a környezeti és társadalmi-gazdasági adatokkal való összekapcsolást. Segíteni fog nyomon követni a rák elleni küzdelem terén elért eredményeket és a jövőbeli szükségleteket uniós és nemzeti szinten egyaránt. Ez az információ alapvető fontosságú a rák megértéséhez és leküzdéséhez.

Uniós szakpolitikák széles köre fogja támogatni a rákellenes tervet a digitalizációval, a kutatással és az innovációval, amelyek kiindulópontként szolgálnak a rákkezelés új uniós megközelítéséhez. Az intézkedések szakpolitikai területeken átívelőek lesznek, a foglalkoztatástól, az oktatástól, a szociálpolitikától és az egyenlőségtől a marketingen, a mezőgazdaságon, az energián, a környezetvédelmen és az éghajlatügyön át a közlekedésig, a kohéziós politikáig és az adózásig. Ez lehetővé teszi a rákellenes terv számára, hogy iskoláinkban és munkahelyeinken, kutatólaboratóriumainkban, városainkban és vidéki közösségeinkben fellépjen a rákot előidéző tényezőkkel szemben; és mindezt az innováció, az egészséges döntések és a környezetünk javítása révén igyekszik megvalósítani. Az Egészségügyi Világszervezettel (WHO) kialakított együttműködési kereten belül, valamint a Nemzetközi Rákkutatási Ügynökséggel régóta fennálló kollaboráció keretében nemzetközi együttműködésre is sor kerül.

Az uniós dohányzás visszaszorítására vonatkozó keret szigorú végrehajtása, valamint annak az új fejleményekhez és a piaci trendekhez – többek között az új termékekre vonatkozó szigorúbb szabályokhoz – való hozzáigazítása révén az európai rákellenes terv 2021-től olyan intézkedéseket irányoz elő, amelyek elősegítik egy olyan „dohánymentes generáció” megteremtését, amelyben 2040-re a lakosság kevesebb mint 5 %-a fogyaszt dohányt, a jelenlegi körülbelül 25 % helyett. A köztes cél a WHO azon célkitűzésének elérése, hogy 2010-hez képest 2025-re 30 %-kal csökkenjen a dohányzás, ami az EU-ban körülbelül 20 %-os dohányzási aránynak felel meg. A Bizottság továbbra is prioritásként kezeli a fiataloknak a dohánytermékek és a kapcsolódó termékek káros hatásaitól való védelmét.

A megelőzés hatékonyabb, mint bármely kezelés. Az EU-n belüli rákos megbetegedések mintegy 40 %-a megelőzhető. A megelőzés egyben a legköltséghatékonyabb hosszú távú rákellenes stratégia is. Az összkormányzati megközelítés részeként a rákellenes terv fel fogja hívni a figyelmet a legfontosabb kockázati tényezőkre, például a dohányzás által okozott rákra, a káros alkoholfogyasztásra, a túlsúlyra és a testmozgás hiányára, a szennyezésnek való kitettségre, a rákkeltő anyagokra és sugárzásra és a fertőző kórokozók által kiváltott rákra. A rákellenes terv figyelembe veszi az egészséget befolyásoló tényezőket is, beleértve az oktatást, a társadalmi-gazdasági helyzetet, a nemet, az életkort és a foglalkoztatást. Ezenkívül figyelmet kell szentelni a megelőzéshez és rákkezeléshez való hozzáférés terén fennálló egyenlőtlenségeknek, amelyek például az időseket, a fogyatékossággal élőket vagy a kisebbségeket érintik.

A szűréssel történő korai felismerés kínálja a legjobb esélyt a rák legküzdésére és az életmentésre. 2020-ig 25 uniós tagállam vezetett be nemzeti rákellenes tervébe az emlőrákra, 22 a méhnyakrákra, 20 pedig a vastagbélrákra vonatkozó lakossági szűrőprogramokat. Számos programot azonban nem hajtottak végre teljes mértékben, és továbbra is elfogadhatatlan egyenlőtlenségek állnak fenn a tagállamokon belül és azok között. A célcsoport lefedettsége például az emlőrákszűrés esetében 6 % és 90 % között, a méhnyakrákszűrés esetében pedig 25 % és 80 % között mozog.

A Bizottság meg fogja vizsgálni az ultraibolya sugárzásnak való kitettségre vonatkozó intézkedéseket is, beleértve a szoláriumokból származó sugárzást is, amely növeli a melanoma, a bőrrák legsúlyosabb formájának kockázatát. A Bizottság támogatni fogja a tagállamokat a jelentős számú tüdőrákos megbetegedést okozó, ionizáló sugárzással, különösen a radonnal szembeni védelemre vonatkozó követelmények végrehajtásában. Az Euratom kutatási és képzési programja javítani fogja a radonnak való kitettséggel kapcsolatos ismereteket, valamint az anyag lakásokban való felhalmozódásának csökkentését célzó ellenintézkedéseket. Az eredmények 2025-re várhatóak.

5. kiemelt kezdeményezés: A Bizottság 2025-ig uniós hálózatot hoz létre, amely összekapcsolja az egyes tagállamokban elismert komplex nemzeti rákközpontokat. A hálózat lehetővé fogja tenni a minőségbiztosítással alátámasztott diagnosztika és kezelés elterjedését, beleértve a képzést, a kutatást és a klinikai vizsgálatokat is. Ez a határokon átnyúló együttműködés javítani fogja a betegek hozzáférését a kiváló minőségű diagnosztikához és ellátáshoz, valamint a legújabb innovatív kezelésekhez. Segíthet továbbá a betegek mobilitásában is a komplex betegségekben szenvedő betegek megfelelő kezelésének biztosítása érdekében. Az új „uniós rákkezelési kapacitás és képesség feltérképezése” elnevezésű projekt segíteni fog az EU-szerte rendelkezésre álló különböző képességek és szakértelem feltérképezésében és megosztásában.

Ezek a bizonyítékok beépülnek majd a Rákkutatási Tudásközpont munkájába is, amelynek nyomán a rákszűrésre, a diagnózisfelállításra, a kezelés utáni rehabilitációra, a vastagbélrák és a méhnyakrák nyomon követésére és a palliatív ellátásra vonatkozó új iránymutatások és minőségbiztosítási rendszerek kerülnek majd kidolgozásra, az emlőrákra vonatkozó, folyamatban lévő európai bizottsági kezdeményezés mellett. Ezek között lesznek a rákközpontok és a szűrőprogramok önkéntes akkreditációs és tanúsítási programjai, és folyamatosan aktualizálásra kerülnek az emlőrákra vonatkozó, meglévő iránymutatások is,

A túlélők leggyakoribb problémái a kezelés késői és hosszú távú hatásainak elégtelen kezeléséből; a rossz koordinációból és az egészségügyi szolgáltatók közötti kommunikáció hiányából; a kielégítetlen pszichoszociális szükségletekből, valamint a rehabilitációval, érzelmi stresszel, a daganat kiújulásával és áttétes betegséggel kapcsolatos problémákból erednek. A rák túlélői akadályokba ütköznek a munkába való visszatérés során is. A tanulmányok azt mutatják, hogy a rákos megbetegedéssel diagnosztizált személyek szakmai helyzete a diagnózis után gyakran jelentősen romlik. A társadalmi integrációt és a munkahelyi visszailleszkedést elősegítő intézkedéseknek – beleértve a rákos betegek munkakörülményeinek korai értékelését és kiigazítását – a betegút szerves részét kell képezniük. Emellett kórtörténetük miatt sok, hosszan tartó remisszióban lévő ráktúlélő gyakran tisztességtelen bánásmódban részesül a pénzügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés terén. Gyakran megfizethetetlenül magas biztosítási díjakkal kell szembenézniük, akkor is, ha évek, sőt évtizedek óta gyógyultnak számítanak.

A korai felismerés terén elért fejleményeknek, a hatékony terápiáknak és a támogató ellátásnak köszönhetően a túlélési arány jelentős mértékben megnőtt. A rák túlélőinek száma évről évre nő, és jelenleg Európában a becslések szerint meghaladja a 12 milliót. Ez az adat mintegy 300 000, gyermekkori rákot túlélő személyt is magában foglal, és ez a szám az elkövetkező években várhatóan jelentősen nőni fog. Bár ez optimizmusra ad okot, a túlélők, családjaik és gondozóik jelentős kihívásokkal szembesülhetnek. Ezeket a kihívásokat gyakran el lehet kerülni vagy enyhíteni lehet az egészségügyi és szociális ellátórendszerek, valamint a munkáltatók közötti együttműködés révén. Ebben az összefüggésben nem arra kell összpontosítanunk, hogy az emberek a diagnózist követően „milyen hosszú ideig élnek”, hanem arra, hogy „hogyan és milyen hosszú ideig élnek”. Az európai rákellenes terv célja nem csupán annak biztosítása, hogy a rákbetegek túléljék betegségüket, hanem az is, hogy hosszú ideig éljenek, elégedettek legyenek, megkülönböztetéstől és igazságtalan akadályoktól mentesen éljenek.

A rákos gyermekek 30 %-a szenved súlyos, hosszú távú következményektől. Mivel a gyermekkori rák túlélőinek száma folyamatosan nő, az átfogó ellátás, kezelés és utógondozás elengedhetetlen ahhoz, hogy a fiatal betegek jól felépüljenek, és optimális legyen az életminőségük. Az új ráktúlélők intelligens kártyája a gyermekkori rák túlélőinek sajátosságaival is foglalkozik, ideértve a kezelések eredményeinek és lehetséges toxicitásának hosszú távú nyomon követését, a rehabilitációt, a pszichológiai támogatást, az oktatási modulokat, az egészségügyi dolgozókkal való összeköttetést és a korábbi kórtörténetre vonatkozó információkat. A kártya segíteni fog abban is, hogy az utógondozást a gyermekbetegek igényeihez igazítsák, a gondozók bevonásával és a családdal egyetértésben. Az egyéni szinten túlmenően a kifejezetten a gyermekkori rákos megbetegedésekre szabott és célzott új szakasszal rendelkező, frissített európai rákinformációs rendszer megkönnyíti a nyomon követést és a további kutatást. Ezen túlmenően sor kerül majd a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendelet és a gyermekgyógyászati rendelet felülvizsgálatára annak érdekében, hogy javítani lehessen az új rákgyógyszerek gyermekeknél történő alkalmazásának vizsgálati és engedélyezési feltételeit.

Az e területen hozott intézkedések magukban foglalják a távorvoslás és a távellenőrzés megerősítését és integrálását az egészségügyi és ellátási rendszerekbe, méghozzá a kutatási, innovációs és telepítési tevékenységek uniós forrásokból való támogatása révén. Ez segíteni fogja az immunszupprimált rákbetegek védelmét a fertőző betegségeknek, például a Covid19-nek való kitettséggel szemben. Ezek a fejlesztések segítséget nyújthatnak a távoli vagy vidéki területen élő betegeknek is. Emellett az egészségügyi szakemberek közötti tudásmegosztás támogatása érdekében népszerűsíteni kell az európai referenciahálózatok virtuális konzultációs modelljét. Az EHDS-en keresztül a Bizottság azon fog munkálkodni, hogy felszámolja a digitális egészségügyi szolgáltatások határokon átnyúló biztosítása előtt álló akadályokat. Az intézkedések a rákkezeléssel foglalkozó személyzet képzését és továbbképzését is magukban foglalják.

A Covid19-világjárvány még jobban sújtotta társadalmunk leghátrányosabb csoportjait, köztük a rákos betegeket is. A Covid19-világjárvány miatti elszigetelődés és korlátozó intézkedések befolyásolták utógondozásukat és életminőségüket. Az EU azon dolgozik, hogy biztosítsa az ellátáshoz való folyamatos és méltányos hozzáférést, többek között válsághelyzetekben is, és az európai rákellenes terv kulcsfontosságú része ezeknek az erőfeszítéseknek.

Számos mutató szerint a tagállamok között és azokon belül is jelentős különbségek vannak a rákmegelőzés és -kezelés terén. Ezek az egyenlőtlenségek a megelőzési programokhoz való hozzáférés, a rák korai felismerése, a diagnózis, a kezelés, a túlélés, valamint a rákbetegek és a túlélők életminőségének javítását célzó intézkedések terén figyelhetők meg. Például a vastagbélrák miatti halálozási arány lényegesen magasabb a férfiak körében, mint a nőknél. A túlélés és az ellátáshoz való hozzáférés terén fennálló különbségek a nemi különbségekkel, a kockázati tényezőknek való alacsonyabb kitettség és a szűrőprogramokhoz és az egészségügyi szolgáltatásokhoz való jobb hozzáférés kombinációjával, valamint a rák társadalmi és pénzügyi következményeinek kezelésére irányuló jobb képességekkel magyarázhatók. Emellett tartós eltérések figyelhetők meg a nők, az idősek, a fogyatékossággal élő személyek, valamint a kiszolgáltatott és marginalizált csoportok, például a faji vagy etnikai kisebbséghez tartozók és a szegénységben élők esetében is.

A házi gondozók, különösen a családtagok szerepe kulcsfontosságú a rákbetegek támogatásában és gondozásában. Az ilyen gondozási tevékenységek gyakran áldozattal járnak, ideértve a munka és a gondozási tevékenységek összeegyeztetésének nehézségeit, a munkaidő csökkenése miatt a folyó bevétel kiesését, valamint az időskori jövedelmükre gyakorolt hosszú távú hatásokat. Ez a nemek közötti egyenlőtlenségeket is állandósítja. Emellett a gondozók felelőssége hatással lehet fizikai jólétükre, és különösen mentális egészségükre. A Bizottság ezért azt is biztosítani fogja, hogy a tagállamok teljes mértékben átültessék a szülők és a gondozók vonatkozásában a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtéséről szóló irányelvet, amely bevezeti a gondozói szabadságot és a rugalmas munkaidő-beosztás kérelmezésének lehetőségét. A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló, 2021–2030-ra szóló stratégia célja, hogy előmozdítsa a munkahelyi körülmények észszerű módosítását a fogyatékossággal élő személyek számára. E tekintetben fontos további támogatást nyújtani annak érdekében, hogy a munkavégzési módokat a fogyatékossággal élőnek tekintett rákbetegek és a túlélők igényeihez lehessen igazítani.

A rákellenes európai tervet a bizottsági finanszírozási eszközök teljes skálájának felhasználásával hajtják végre, teszik lehetővé és támogatják: összesen 4 milliárd EUR-t különítettek el a rák elleni küzdelemre. A jövőbeli „EU az egészségügyért” program jelentős részét – összesen 1,25 milliárd EUR-t – a rákellenes tervben felvázolt fellépések és kezdeményezések támogatására fogják fordítani. A támogatásban részesülő főbb kezdeményezések közé tartozik például az „uniós rákmegelőzési mobilalkalmazás”, a „komplex rákközpontok uniós hálózata”, a „rákos gyermekek megmentése”, a „Jobb életet a rákbetegeknek!”, a „Rákkutatási Tudásközpont” és az „uniós interspecializációs képzés”.

Más uniós finanszírozási eszközök is biztosítanak pénzügyi támogatást, ami tükrözi az összkormányzati megközelítést és az európai rákellenes terv alá tartozó fellépések sokféleségét. Az Európai horizont kutatási és innovációs keretprogram például összesen akár 2 milliárd EUR-t biztosíthat a tervezett rákellenes küldetés és más rákkal kapcsolatos kutatási projektek támogatására, beleértve a kutatási infrastruktúrákat és a partnerségeket is. Az Erasmus+, az Európai Technológiai Intézet és a Marie Skłodowska-Curie-cselekvések összesen akár 500 millió EUR-t biztosíthatnának oktatási, képzési és kutatási projektekhez a rák területén. A Digitális Európa program akár 250 millió EUR pénzügyi támogatást fog nyújtani a rákkal kapcsolatos projektekre, és támogatni fogja a szélesebb körű, az egészségügyi ágazat számára is kedvező digitális beruházásokat, például az elektronikus adatokkal, a kiberbiztonsággal, valamint a digitális készségekkel kapcsolatban.

A kohéziós politikai alapok (az Európai Regionális Fejlesztési Alap, a Kohéziós Alap és az Európai Szociális Alap Plusz) támogatást nyújtanak a tagállamoknak és régióiknak az egészségügyi rendszereik rezilienciájának, hozzáférhetőségének és hatékonyságának javításához. Ebben az összefüggésben a finanszírozás az egészségfejlesztéstől és a betegségmegelőzéstől kezdve a megelőzéshez, a korai felismeréshez, a szűréshez és a kezeléshez való hozzáférés javítására, valamint az onkológiával kapcsolatos kutatási és fejlesztési projektekre terjed ki. Az alapokból például az onkológiai és megelőzési központok felszerelését és infrastruktúráját, a távorvoslás, az e-egészségügyi alkalmazások és eszközök fejlesztését és végrehajtását vagy az egészségügyi dolgozók rákkezeléssel kapcsolatos készségeinek fejlesztését szolgáló befektetések valósulhatnak meg. Míg a legtöbb beavatkozást az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal összhangban nemzeti vagy regionális programokon keresztül hajtják végre, az Európai Regionális Fejlesztési Alap alá tartozó Interreg programok határokon átnyúló vagy transznacionális finanszírozási lehetőségeket is kínálnak.

Mivel a kohéziós politikai alapok megosztott irányítás alatt állnak, a tagállamok, valamint nemzeti és regionális hatóságaik felelnek a prioritások meglévő szükségletek alapján történő meghatározásáért, valamint e beruházások végrehajtásáért. A Bizottság határozottan arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a rákellenes tervben foglalt intézkedések végrehajtása érdekében teljes mértékben használják ki az összes lehetőséget.

A „Next Generation EU” uniós költségvetés és helyreállítási terv keretében a reformok és beruházások finanszírozására létrejön egy példa nélküli helyreállítási és rezilienciaépítési eszköz, amelynek költségvetése 672,5 milliárd EUR-t tesz ki vissza nem térítendő támogatás és kölcsön formájában. Az eszköz támogatni fogja a Covid19-világjárványból való kilábalást, és segít leküzdeni annak gazdasági és társadalmi hatásait. A tagállamok arra lesznek ösztönözve, hogy határozzanak meg az egészségügyi infrastruktúrát, a berendezéseket, az egészségügyi ellátás digitális átalakítását, a gyógyszerekre és orvostechnikai eszközökre vonatkozó gyártási kapacitást érintő beruházásokat, különösen, ha azok az országspecifikus ajánlások végrehajtásához kapcsolódnak, amelyek iránymutatásul szolgálnak az eszköz által támogatandó reformokhoz és beruházásokhoz, többek között a rákkezelés terén.

Emellett a Bizottság javaslatot terjesztett elő a technikai támogatási eszközre vonatkozóan, amelynek célja, hogy gyakorlati támogatást nyújtson minden olyan uniós tagállamnak, amely érdeklődik az intézményi, igazgatási és növekedésösztönző reformok iránt.

A tagállamok, valamint az állami és magánszervezetek rákkal kapcsolatos beruházásait uniós költségvetési garanciák révén is mozgósítani lehetne, például az InvestEU programon keresztül. A program kölcsönöket és tőkefinanszírozást kínál a kórházakba, az alapellátásba és a közösségi ellátólétesítményekbe, az e-egészségügybe, az egészségügyi dolgozókba, valamint az innovatív egészségügyi termékekbe, szolgáltatásokba és ellátási modellekbe való beruházásokhoz. A rákkal kapcsolatos beruházásokra irányuló uniós finanszírozási eszközök felhasználásának megkönnyítése érdekében a Bizottság tudásmegosztási mechanizmust hoz létre, hogy tájékoztassa a tagállamokat a különböző uniós finanszírozási mechanizmusokról és azok felhasználásának módjáról.

10.Nemzetközi összefogás és együttműködés

A Bizottság régóta együttműködik nemzetközi szervezetekkel, például a WHO-val és az OECD-vel az egészségügyi kérdésekben, beleértve a rákot is. Ez az együttműködés továbbra is folytatódni fog például a WHO-val a nem fertőző betegségekkel kapcsolatos, nemrégiben elfogadott együttműködési kereten belül, amely különös figyelmet fordít a rákra. Emellett a Bizottság megerősíti a szakértő ügynökségekkel és szereplőkkel – például a WHO Nemzetközi Rákkutatási Ügynökségével vagy a ráknyilvántartások európai hálózatával – folytatott munkáját, hogy megkönnyítse az együttműködést a rák elleni fellépés terén az EU határain túl is. Ezenkívül a partnerországok egészségügyi rendszereinek megerősítésére és az általános egészségbiztosítás, ezen belül az elsődleges egészségügyi ellátás előmozdítására irányuló folyamatos uniós támogatás közvetlenül hozzájárul a rák megelőzésének, felismerésének, kezelésének és a betegek ellátásának javításához.

Az európai rákellenes terv keretében végzett munkából és fellépésekből harmadik országok is profitálnak, különösen az Európai horizont keretében végzett, együttműködésen alapuló kutatás révén. Az olyan globális kihívások, mint a rák hatékony leküzdése érdekében a tehetségekhez, a tudáshoz, a know-how-hoz, a szakértőkhöz, a létesítményekhez és a piacokhoz való hozzáférés biztosítása érdekében az Európai horizont keretében jelentősen meg kell erősíteni a nemzetközi együttműködést. Emellett elérhetővé válnak a rákellenes terv következtében létrejött eredmények és adatok, nevezetesen a bevált gyakorlatok, levont tanulságok, iránymutatások vagy szűrőprogramok, amelyeket végre lehet hajtani és hozzá lehet igazítani a harmadik országok nemzeti körülményeihez. A partnerországok rákellenes kampányokban való támogatása, valamint a helyszíni uniós küldöttségekkel, nemzetközi szereplőkkel és ENSZ-ügynökségekkel való kapcsolatteremtés kulcsfontosságú ahhoz, hogy tényleges hatást lehessen elérni. Például az emlőrák elleni európai bizottsági kezdeményezés keretében kidolgozott iránymutatásokat vagy rendszeres felülvizsgálatokat már több EU-n kívüli országban alkalmazzák vagy fogják alkalmazni.

11.Végrehajtás és irányítás: közös fellépés

A Bizottság létre fogja hozni az uniós rákellenes terv végrehajtásával foglalkozó csoportot, hogy összehangolja az Európai Bizottság és más uniós intézmények fellépéseit és szakpolitikáit. A csoport rendszeresen ülésezik majd, hogy megvitassa és felülvizsgálja a rákellenes terv és az Európai horizont tervezett rákellenes küldetésének végrehajtását. Szorosan együtt fog működni az alábbiakkal:

·az Európai Parlament rákkal kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó bizottságai;

·a tagállamok (az egészségfejlesztéssel, a betegségmegelőzéssel és a nem fertőző betegségek kezelésével foglalkozó irányítócsoporton keresztül);

·a tudományos tanácsadó csoportként működő, rákellenes küldetéssel foglalkozó testület; valamint

·a Bizottság egészségpolitikai platformja keretében létrehozott, különösen betegcsoportokból álló, az érdekelt felekkel kapcsolatot tartó csoport.

A Bizottság rendszeres időközönként, évente legalább kétszer találkozik ezen intézmények és érdekképviseleti csoportok képviselőivel. Ez a megközelítés lehetővé teszi az uniós intézmények és az érdekelt felek számára, hogy következetesebben működjenek együtt, és teljes mértékben átvegyék a rákellenes európai tervet.

A rákellenes terv végrehajtásának nyomon követésére végrehajtási ütemterv és eredménymutatók segítségével kerül sor. Az ütemterv és a mutatók tükrözik a rákellenes tervben foglalt intézkedéseket, és azokat a végrehajtási csoport rendszeresen felülvizsgálja. A kiterjesztett európai rákinformációs rendszerre építve a Bizottság rendszeresen összegyűjti és közzéteszi a releváns adatokat, hogy nyomon kövesse a tendenciákat, és azokat betáplálja a Rákegyenlőtlenségi Regiszterbe. Ez segíteni fog a rákellenes tervben szereplő valamennyi intézkedés előrehaladásának nyomon követésében, beleértve a versenyképességre, a környezetre és a rákon túlmutató egészségre gyakorolt hatásukat is.

Az európai rákellenes terv felülvizsgálatára 2024 végéig kerül sor. A felülvizsgálat felméri, hogy a meghozott intézkedések elégségesek-e a célkitűzések eléréséhez, vagy szükség van-e további intézkedésekre.

12.Következtetés