Végezetül az Európai Munkaügyi Hatóság – az újonnan létrehozott uniós szerv, amely segíti a tagállamokat a munkaerő mobilitásával kapcsolatos szabályok érvényre juttatásában – elősegíti a magánszemélyek és a munkáltatók számára a jogaikkal és kötelezettségeikkel kapcsolatos információkhoz és a releváns szolgáltatásokhoz való hozzáférést, többek között az egységes digitális kapu révén. Az Európai Munkaügyi Hatóság a különböző tagállamok hatóságai közötti vitákban is közvetít. A hálózatnak és az Európai Munkaügyi Hatóságnak tehát eltérő feladataik vannak, melyek azonban egymást kiegészítve ugyanazt az átfogó célt szolgálják: az európai munkaerőpiac működésének javítását.

A hálózat tevékenységei az ÁFSZ-ek feladatköréhez kapcsolódnak, kiegészítik a többi érdekelt fél által indított kezdeményezéseket, és általában véve hozzájárulnak az e szakpolitikai területen tett intézkedések megvalósításához. A hálózat értékelése is rámutat erre a kiegészítő jellegre, és arra, hogy a hálózat kezdeményezései nem léptek más kezdeményezések helyébe.

A hálózat egyik célja az, hogy hozzájáruljon az uniós foglalkoztatáspolitikai kezdeményezések – például az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló 2013. április 22-i tanácsi ajánlás és a tartósan munkanélküli személyek munkaerőpiaci integrációjáról szóló 2016. február 15-i tanácsi ajánlás – megvalósításához, amelyben az ÁFSZ-ek kulcsszerepet játszanak. A hálózatnak továbbá támogatnia kell a készségkereslet és a készségkínálat jobb összehangolására, a tisztességes és fenntartható munka biztosítására, az önkéntes munkaerőpiaci mobilitás fokozására és az oktatásból és képzésből a munkaerőpiacra való átmenet megkönnyítésére irányuló kezdeményezéseket is.

A foglalkoztatás aktív támogatása a szociális jogok európai pillérének prioritásai között is szerepel (4. alapelv). Megerősítést kap az a prioritás, hogy célzott támogatást kell nyújtani a munkaerőpiacra jutáshoz azoknak, akiknek ehhez segítségre van szükségük. Ennek egyik példája, hogy nagyobb hangsúlyt kap az ÁFSZ-eknek az inaktív népesség elérésében betöltött szerepe.

Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal együtt a foglalkoztatási iránymutatások útmutatást nyújtanak a tagállamok számára nemzeti reformprogramjaik meghatározásához és a reformok végrehajtásához. A 7. iránymutatás hangsúlyozza: „A tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy hatékonyabb és eredményesebb állami foglalkoztatási szolgálatok jöjjenek létre az álláskeresőknek megfelelő időben kínált, személyre szabott segítségnyújtás, a munkaerőpiaci kereslet támogatása és a teljesítményalapú irányítás végrehajtása révén”. Az integrált iránymutatások szolgálnak alapul azon országspecifikus ajánlásokhoz, amelyeket az európai szemeszter keretében a Tanács a tagállamok számára megfogalmaz. Az utóbbi években ezek között az ÁFSZ-ek működésére és kapacitásaira, valamint a tagállamok aktív munkaerőpiaci politikáinak hatékonyságára vonatkozó konkrét ajánlások is szerepeltek. Ilyen ajánlás például a munkanélkülieket segítő szolgáltatások személyre szabottabbá tétele, egy átfogóbb teljesítménymérési rendszer létrehozása, az intézkedések célzottabbá tétele és a prioritások jobb meghatározása, valamint a központi és a regionális igazgatási szervek közötti szorosabb koordináció.

Jogalapként az EUMSZ 149. cikkére támaszkodva a hálózat azért jött létre, hogy a foglalkoztatás terén elősegítse a tagállamok közötti együttműködést és támogassa az intézkedéseiket. A hálózat része az uniós foglalkoztatáspolitikai keretnek, amelyet a munkaerőpiacon jelentkező új prioritásokra és változásokra való reagálás céljából hoztak létre. A Szerződés 148. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanács a 2010/707/EU határozattal iránymutatásokat fogadott el a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozóan, amelyeket a 2018. július 16-i (EU) 2018/1215 tanácsi határozattal aktualizált és a 2019-es évre is fenntartott.

Az 573/2014/EU határozatot módosító javaslat célja tehát az, hogy építsen a hálózat által elért – az említett értékelésben ismertetett – pozitív eredményekre, és 2020 után is folytatódjék ez a gyümölcsöző együttműködés, figyelembe véve a hálózatban érdekelt felek együttműködés iránti igényét és erőteljes támogatását. Ezért a javaslat meg kívánja hosszabbítani a hálózat fennállását 2027. december 31-ig.

Készült egy értékelés a korábbi határozat végrehajtásáról, valamint arról, hogy milyen kihívásokkal és lehetőségekkel járna, ha a hálózat működése 2020. december 31-ét követően is folytatódna. Az értékelés szerint a határozat végrehajtása sikeres volt, különösen az összehasonlító ismeretszerzésre (benchlearning) irányuló kezdeményezésnek köszönhetően, amely közös uniós eszközként eredményesen segítette elő az összehasonlíthatóságot, a tanulást és a kiforrottságot az uniós ÁFSZ-ek körében. Az értékelés azt is megállapította, hogy a hálózat eredményesen valósította meg a határozat célkitűzéseit.

A hálózatnak gondoskodnia kell arról, hogy kiegészítse, ne pedig felváltsa vagy megkettőzze az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) IX. címe szerinti európai foglalkoztatási stratégia keretében folytatott tevékenységeket, különösen a Foglalkoztatási Bizottság (EMCO) tevékenységeit, illetve eszközeit, így például a közös értékelési keretet és a kölcsönös tanulási programot. Ezenfelül a szinergiák elősegítése érdekében a Bizottságnak továbbra is biztosítania kell, hogy a hálózat titkársága szorosan együttműködjön az EMCO titkárságával.

E javaslat célja az, hogy továbbra is növelje az ÁFSZ-ek kapacitását, hatékonyságát és eredményességét egy olyan platform biztosításával, mely lehetővé teszi az ÁFSZ-ek teljesítményének európai szintű összehasonlítását, a bevált gyakorlatok azonosítását és egy kölcsönös tanulásra irányuló rendszer kialakítását. Ezenkívül több lehetőséget kíván biztosítani az ÁFSZ-ek számára ahhoz, hogy innovatív és tényeken alapuló szakpolitikákat dolgozzanak ki.

Az állami foglalkoztatási szolgálatok (ÁFSZ-ek) az álláskeresők munkaerőpiaci integrációját előmozdító foglalkoztatáspolitikák megvalósításában részt vevő legfontosabb szervek. Bár az ÁFSZ kialakítása minden országban más és más, mindegyiknek az a célja, hogy a munkaerőpiaci kereslet és kínálat között egyensúlyt teremtsen helyi, nemzeti és európai szintű információnyújtással, munkaközvetítéssel és aktív támogató szolgáltatásokkal. Az ÁFSZ-ek emellett a tagállami aktivizálási politikák végrehajtásának első számú eszközei, és fontos szerepük van a sikeres munkaerőpiaci átmenetek és integráció előmozdításában is. Szolgáltatásaik színvonala közvetlenül kihat a foglalkoztatáspolitika gyakorlati eredményeire. Az ÁFSZ-ek tehát kulcsszerepet játszanak Európában a munkanélküliség elleni küzdelemben és az ezzel kapcsolatos európai szakpolitikai kezdeményezések sikeres megvalósításában.

A határozat továbbra is nagyon releváns az ÁFSZ-ek számára. A hálózat célkitűzései és kezdeményezései, melyeket a határozat 3. és 4. cikke ismertet, felölelik az ÁFSZ-ek feladatkörének főbb területeit, és szilárd keretet biztosítanak a hálózat politikájához és konkrét tevékenységeihez. Azzal, hogy tág keretet biztosítanak a hálózat tevékenységei számára, a célkitűzések rugalmas megközelítést tesznek lehetővé, melynek köszönhetően a prioritásként kezelendő kérdésekben az aktuális munkaerőpiaci fejleményekhez igazodva lehet fellépni.

A választott jogi aktus a határozat, hasonlóan a módosítandó jogi aktushoz. Az ÁFSZ-ek közötti fokozott együttműködésről szóló 573/2014/EU határozat a 149. cikk értelmében vett ösztönző intézkedés. Figyelemmel ezen ösztönző intézkedés jellegére, jelen esetben is a határozat tekinthető a legmegfelelőbb jogi aktusnak.

Bár az ÁFSZ-ek megszervezése, személyzetének biztosítása és működtetése továbbra is a tagállamok feladata marad, e javaslat meghosszabbítja azt az időtartamot, amelyre a hálózatot létrehozták, biztosítva ezzel egy olyan platformot, amely lehetővé teszi az ÁFSZ-ek teljesítményének európai szintű összehasonlítását és a bevált gyakorlatok azonosítását, valamint előmozdítja a kölcsönös tanulást a szolgálatok kapacitásának és hatékonyságának növelése céljából. A tapasztalatok azt mutatják, hogy az ÁFSZ-ek önmaguktól nem foglalkoznak eléggé a kölcsönös tanulással és az összehasonlító teljesítményértékeléssel, ez pedig gátolja azt, hogy az ÁFSZ-ek tagállami szintű gyenge teljesítményére és az ebből fakadó, a munkaerőpiacot érintő esetleges strukturális problémákra időben fény derüljön.

Jelenleg nem áll rendelkezésre információ arra vonatkozóan, hogy az ÁFSZ-ek közötti együttműködést hogyan lehetne megszervezni abban az esetben, ha az 573/2014/EU határozatot nem hosszabbítják meg. Bár bizonyos mértékű együttműködés valószínűleg a hálózat megszűnése esetén is fennmaradna, az érdekelt felek úgy látják, hogy a határozat által biztosított formális keretek és a Bizottság által biztosított technikai és pénzügyi támogatás kulcsfontosságú. Ezért ha a határozatot nem hosszabbítják meg, akkor valószínű, hogy az ÁFSZ-ek közötti együttműködés nem lenne olyan hatékony és szisztematikus, mint jelenleg.

Az értékelés szerint a hálózat eredményesenvalósítja meg a célkitűzéseit és a kezdeményezéseit. Bebizonyosodott, hogy eredményesen támogatja az ÁFSZ-eket egyedi kihívásaik leküzdésében, és hatékony eszköze az európai együttműködés előmozdításának. Külön ki kell emelni az összehasonlító teljesítményértékelést és a kölcsönös tanulást ötvöző összehasonlító ismeretszerzésre (benchlearning) irányuló kezdeményezést, amely közös uniós eszközként sikeresen mozdította elő az összehasonlíthatóságot, a tanulást és a kiforrottságot az uniós ÁFSZ-ek körében. Az ÁFSZ-ek figyelembe vették az összehasonlító ismeretszerzés keretében végzett értékelések eredményeit, és ennek köszönhetően kiforrottabb szervezetekké váltak. Az eredményesség mindenekfelett az összehasonlító ismeretszerzésre irányuló kezdeményezésnek köszönhető, továbbá a tudásmegosztásnak, melyre a kölcsönös tanulást szolgáló rendezvények, a jelentések és az ÁFSZ-ek bevált gyakorlatainak megosztása keretében került sor.

A hálózatnak vannak olyan tevékenységei, melyek eredményét nehéz számszerűsíteni, négy év pedig túl rövid idő ahhoz, hogy jól látható eredmények szülessenek – ilyenek például a szervezeti kultúrában történt változások. Azonban az a tény, hogy az ÁFSZ-ek készségesen részt vesznek az összehasonlító ismeretszerzésben és a kölcsönös tanulást szolgáló rendezvényeken, továbbá az ÁFSZ-ektől kapott pozitív visszajelzés azt bizonyítja, hogy a hálózat tevékenysége hatékony, és a hálózat összes tagja értékesnek tartja. Általában véve elmondható, hogy a kevésbé fejlett ÁFSZ-eknek nagyobb hasznára vált a hálózatban való részvétel, ami a teljesítményük javulását illeti, de a fejlettebb ÁFSZ-ek is teljesítménye is javult. Az értékelés rámutat néhány olyan területre, ahol tovább lehetne növelni a hatékonyságot: például a kisebb és célzottabb tanulási célú rendezvényeket kellene előnyben részesíteni, és jobban ki kell aknázni a digitális megoldásokat.

Az értékelés szerint az 573/2014/EU határozat nagymértékben összhangban van az uniós szakpolitikai kerettel. Az uniós szakpolitikai kezdeményezések közül a hálózat elsősorban az ifjúsági garancia megvalósításához és a tartósan munkanélküli személyek munkaerőpiaci integrációjához járult hozzá. A hálózat kellően rugalmasnak bizonyult ahhoz, hogy új témákkal is foglalkozzon, mint például a migránsok és a menekültek integrációja, a munkanélküliség megelőzése vagy a szakemberhiány kezelése. Mindezen tevékenységeivel azt is elősegítette, hogy a tagállamok gazdasági/foglalkoztatási teljesítményét pontosabban lehessen elemezni az európai szemeszter keretében,

A hálózat ezenkívül támogatja a nemzeti ÁFSZ-eket azon országspecifikus ajánlások végrehajtásában, melyeket az európai szemeszter keretében az aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel és az ÁFSZ-ekkel kapcsolatban fogalmaztak meg a tagállamok részére. Továbbá, az Európai Szociális Alap végrehajtásának kulcsszereplőiként az ÁFSZ-ek tevékenyen hozzájárulnak tagállamaikban az aktív munkaerőpiaci intézkedések átfogó szakpolitikai keretének kialakításához is, elősegítve ezzel az uniós források hatékony és eredményes felhasználását.

Az ÁFSZ-hálózat egyik hozzáadott értékét az jelenti, hogy strukturált keretet biztosít az ÁFSZ-ek teljesítményének és kapacitásának felméréséhez, amely az összehasonlításokat, az egymástól tanulást és a fejlesztéseket is megkönnyíti. Az értékelés a határozat egyéb hozadékaira is rávilágít, amelyek a hálózat 2014-es létrehozása előtt még nem léteztek, és a nemzeti ÁFSZ-ek önkéntes együttműködésével nem lettek volna elérhetőek. Ilyen fontos eredmény például a nagyobb szerepvállalás, az ÁFSZ-ek számára külön-külön is biztosított tanulási lehetőség, valamint az együttes kölcsönös tanulás lehetősége, a kollektív állásfoglalás lehetősége és egy uniós szintű, hivatalos szakpolitikai platform létrejötte, továbbá az EU 2020 stratégia célkitűzéseihez való hozzájárulás. Az értékelés továbbá rávilágított: ahhoz, hogy biztosított legyen valamennyi ÁFSZ folyamatos részvétele, elengedhetetlen az uniós pénzügyi, szervezeti és szakértői támogatás.

•Konzultációk az érdekelt felekkel

Annak érdekében, hogy az érdekelt felek véleménye kellőképpen tükröződjön az értékelésben, az érdekelt felek széles körét vonták be a konzultációs folyamatba. A konzultációra felkért érdekelt felek között szerepeltek a hálózatban részt vevő 32 ÁFSZ képviselői, az érintett uniós szintű szervezetek és testületek (pl. az EMCO, uniós szintű magán foglalkoztatási szolgálatok és munkaerő-kölcsönzők, valamint az Európai Pályaorientációs Szakpolitikai Hálózat), érintett nemzetközi szervezetek (pl. az ILO, az OECD, a Világbank és a WAPES, vagyis az Állami Foglalkoztatási Szolgálatok Világszervezete), továbbá az ÁFSZ-hálózat titkársága, külső vállalkozók, az ÁFSZ-hálózat korábbi tagjai vagy az ÁFSZ-ek 2014 előtti együttműködésében részt vevő személyek. Az európai ügyekkel foglalkozó ÁFSZ-tanácsadókkal (AFEPA) is sor került egy műhelytalálkozóra, melyet az értékelésnek szenteltek. Az egyéb érdekeltek és a nyilvánosság számára internetes nyilvános konzultációt indítottak.

A konzultációk egybehangzó eredményeket hoztak az érdekeltek különböző csoportjaiban. Abban a tekintetben azonban voltak véleménykülönbségek, hogy a hálózat különféle tevékenységei mennyire voltak eredményesek, vagy mennyire járultak hozzá az egyes célkitűzések teljesítéséhez. Például a legtöbb érdekelt fél szerint van ugyan némi együttműködés a hálózat és a többi kapcsolódó munkaerőpiaci érdekelt között (az 573/2014/EU határozat 5. cikkének megfelelően), de a jövőben érdemes lenne javítani az együttműködést az uniós és tagállami szintű partnerek közötti szorosabb kapcsolatok kiépítésével. Az érdekelt felektől kapott visszajelzések nagyon fontosak a hálózat jövőbeli prioritásainak az 573/2014/EU határozat célkitűzéseivel összhangban történő meghatározásakor.

•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

Az adatok és az érdekeltek véleményének beszerzéséhez, valamint az értékelés elemző részének elkészítéséhez külső vállalkozó segítségét vették igénybe.

•Hatásvizsgálat

Az 573/2014/EU határozat meghosszabbítása maga után vonja a már meglévő keret és kezdeményezések folytatását is. E javaslat annak az 1. cikkben megállapított időtartamnak a meghosszabbítására szorítkozik, amelyre a hálózatot létrehozták, valamint néhány technikai jellegű aktualizálásra. A javaslathoz csatolták a fentebb említett értékelést. Ezt a rutinjellegű javaslat a minőségi jogalkotásra vonatkozó szabályok értelmében kisebb jelentőségű kezdeményezésnek tekinthető. Külön hatásvizsgálatra nem került sor, mivel:

–az értékelés szerint az ÁFSZ-határozat jól működik, és nincs szükség a jelenlegi szakpolitika számottevő módosítására;

–az értékelés megállapításai alátámasztják, hogy célszerű lenne meghosszabbítani az ÁFSZ-határozatot;

–az értékelés (a nemzeti ÁFSZ-eknek és a hálózat Irányító Testületének a kérésével együtt) önmagában is kellőképpen bizonyítja, hogy a meghosszabbítás elmaradása negatív következményekkel járna;

–a javasolt kezdeményezés logikusan következik az értékelés megállapításaiból és összhangban van azokkal.

•Alapjogok