Az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 105. cikkében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás módosítására irányuló kérelem közzététele.

(2020/C 63/06)

Ez a közzététel az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 98. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra, amely az e közzététel időpontjától számított két hónapon belül tehető meg.

A TERMÉKLEÍRÁS MÓDOSÍTÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

„delle Venezie”

PGI-IT-A0862-AM03

A kérelem benyújtásának időpontja: 2017.5.5.

1. A módosításra vonatkozó szabályok

Az 1308/2013/EU rendelet 105. cikke – Nem kisebb jelentőségű módosítás

2. A módosítás leírása és indokolása

2.1. A „delle Venezie” módosítása „Trevenezie” elnevezésre

Leírás:

A „delle Venezie” elnevezés helyébe annak „Trevenezie” szinonimája lép.

Indokolás:

Az elnevezés megváltoztatása a területre jellemző Pinot Grigio bort és más fehérbortípusokat népszerűsítő „delle Venezie” OEM védelmére irányuló párhuzamos kérelmet követően vált szükségessé. E borok – különösen a „Pinot Grigio” – említése tehát kikerült a „Trevenezie” OFJ termékleírásából. Ennek megfelelően e módosítás az elnevezések két hierarchikus kategóriájába („Trevenezie”/„Tri Benečije” OFJ és „delle Venezie” OEM) tartozó termékek megkülönböztetését szolgálja, a területre jellemzőbb OEM borok népszerűsítése és a kapcsolódó fogyasztói tudatosság növelése érdekében.

A „Trevenezie” földrajzi jelzés hagyományos státuszát egyértelműen jelzi, hogy a szóban forgó földrajzi/közigazgatási területről származó agrár-élelmiszeripari termékeknél – különösen a bornál – korábban a „delle Venezie” szinonimájaként használták a „Trevenezie” vagy „Tre Venezie” elnevezést.

A „Trevenezie” elnevezés történelmileg a mai Triveneto területét jelöli, amelyhez Trento megye, Veneto régió és Friuli Venezia Giulia régió tartozik; ezek a történelmi iratokban mint Tre Venezie [három Velence], nevezetesen Venezia Tridentina, Venezia Euganea és Venezia Giulia szerepelnek.

Ez az oka annak, hogy a „delle Venezie” OFJ jelenlegi termékleírásának „Kapcsolat a területtel” (emberi és történelmi tényezők) része külön megemlíti a „Trevenezie” elnevezést.

Ez a módosítás a termékleírás 1. ff) cikkét és az egységes dokumentum 1. szakaszát, abban különösen az „Elnevezés” című részt érinti.

2.2. A szlovén „Tri Benečije” elnevezés hozzáadása

Leírás:

A „Trevenezie” alternatívájaként a szlovén „Tri Benečije” elnevezés fordítása is hozzáadásra került.

Indokolás:

Az EU, Olaszország és Friuli Venezia Giulia régió által az állam és annak nyelvi kisebbségei közötti viszonyra vonatkozóan megalkotott jogszabályokban előírtaknak megfelelően, a módosítás figyelembe veszi az OFJ termőterület részét képező Friuli Venezia Giulia szlovén nyelvi kisebbségéhez tartozó termelők igényeit.

E módosítás a termékleírás 1. cikkét és az egységes dokumentum 1. szakaszát, abban különösen az „Elnevezés” című részt érinti.

2.3. A Pinot Grigio fajtatípus törlése a szőlőfajta feltüntetéséből

Leírás:

A Pinot Grigio fajtatípus törlésre került a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetéséből.

Indokolás:

A Pinot Grigio fajtatípusnak a szőlőfajták feltüntetéséből történő eltávolítása a „delle Venezie” OEM védelmének bejegyzésére irányuló párhuzamos kérelemhez kapcsolódik, mivel a Pinot Grigio fajtatípus használata e megjelölés számára van fenntartva. Ez a teljes termelési lánc által támogatott döntés azt célozza, hogy a Pinot Grigio fajtából készült bor elnyerje a legmagasabb eredetmegjelölési státuszt.

E módosítás a termékleírás 2. ff) cikkét és az egységes dokumentum 5. szakaszát, abban különösen „A borok leírása” című részt érinti.

2.4. A Ribolla Gialla fajtatípus törlése a szőlőfajta feltüntetéséből

Leírás:

A Ribolla Gialla fajtatípus törlésre került a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetéséből.

Indokolás:

A Ribolla Gialla fajtaként jelzett típusnak az érintett terület teljes termelési lánca által támogatott eltávolítására vonatkozó döntés az ebből az őshonos szőlőfajtából nyert borok népszerűsítését célozza Friuli Venezia Giulia egyéb megjelölései alatt.

E módosítás a termékleírás 2. ff) cikkét és az egységes dokumentum 5. szakaszát, abban különösen „A borok leírása” című részt érinti.

2.5. A címkéjükön két szőlőfajtát feltüntető borok előállítási feltételei

Leírás:

Szabályozásra kerültek a címkéjükön két szőlőfajtát feltüntető típusok előállításának technikai feltételei; különösen annak előírásával, hogy a kérdéses borok esetében legalább 15 % legyen a kisebb részt kitevő fajtából származó szőlő aránya.

Indokolás:

E szabályok összhangban állnak a címkézésre és a kiszerelésre vonatkozó uniós és nemzeti jogszabályokkal, figyelemmel azokra a különleges címkézési előírásokra, amelyek lehetővé teszik két szőlőfajta feltüntetését az ilyen borok címkéin.

E módosítás a termékleírás 2. cikkére vonatkozik és az egységes dokumentumot nem érinti.

2.6. Hektáronkénti terméshozam a Pinot Grigio fajta szőlőjéből nyert fehérborok esetében

Leírás és indokolás:

A 19 000 kg/ha nagyságú hektáronkénti terméshozam hozzáadásra került a Pinot Grigio fajtából nyert, a bor és a gyöngyözőbor kategóriába tartozó fehér bortípusokhoz, még ha e szőlőfajta nincs is feltüntetve a címkén. Ez megfelel az ebből a fajtából nyert tényleges terméshozamnak.

E módosítás a termékleírás 4. cikkének (3) bekezdését és az egységes dokumentum 6. szakaszát, abban különösen a „Maximális hozamok” című b) pontot érinti.

2.7. A Pinot Grigio és a Ribolla Gialla fajta címkén történő feltüntetésének tilalma

Leírás:

E módosítás a hatályos uniós jogszabályok előírásaival összhangban tiltja a Pinot Grigio és a Ribolla Gialla fajtára történő hivatkozásokat a borok nevében és kiszerelésén.

Indokolás:

E tiltás megfelel a fent bemutatott módosításoknak. A teljes szőlőtermelési ágazat szerint hasznos volt visszaállítani a Pinot Grigio és a Ribolla Gialla szőlőfajta címkén feltüntetett hivatkozásainak tiltását, hogy azok használata a terület egyéb oltalom alatt álló eredetmegjelöléseinek népszerűsítéséhez legyen fenntartva.

E módosítás a termékleírás 7. cikkének utolsó bekezdését és az egységes dokumentum 10. szakaszát, abban különösen a További alapvető feltételek című részt érinti.

2.8. Kapcsolat a területtel – a „Trevenezie”/„Tri Benečije” elnevezés használatának okai

Leírás és indokolás:

A szóban forgó földrajzi terület esetében történelmileg használt nevek („Tre Venezie”, „Le Venezie” és „delle Venezie”) szinonimájaként ismert „Trevenezie” elnevezésre történt változtatás okai meghatározásra kerültek és a fenti módosításokkal összhangban vannak a „delle Venezie” földrajzi jelzés nevének a „Trevenezie” és a szlovén „Tri Benečije” elnevezésre való változtatását illetően.

E módosítás a termékleírás 8. cikke a) pontjának utolsó bekezdését és az egységes dokumentum 9. szakaszát, abban különösen a Kapcsolat(ok) leírása című részt érinti.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Trevenezie

Tri Benečije

2. Tagállam

Olaszország

3. A földrajzi árujelző típusa

OFJ – oltalom alatt álló földrajzi jelzés

4. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

8. Gyöngyözőbor

5. A bor(ok) leírása

Fehér a bor és a gyöngyözőbor kategóriában, a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetésével, a Pinot Grigio és a Ribolla Gialla kivételével

Az alapvetően friss, tiszta és fiatal fehérborok jó savasságot mutatnak és az alkohol szempontjából kiegyensúlyozottak. Színük halványsárgától szalmasárgáig és aranysárgáig változik, esetenként halványzöld és rózsaszínű árnyalatokkal.

Az általában a borhoz felhasznált fő szőlőfajták aromái által meghatározott aromájuk a finomtól az intenzívig terjedhet. Ízük alapvetően könnyű és friss, esetenként zamatos és jó struktúrájú. A harmonikus és a száraztól a félédesig terjedő fehér gyöngyözőborok világossárga és szalmasárga közötti színűek, ízlelésre könnyűek és frissek, jó savasságot mutatnak, kiegyensúlyozottak és mérsékelt alkoholtartalmúak. A fehér húsú és a trópusi gyümölcsök közötti aromás jegyeik a virágostól az intenzív gyümölcsösig terjednek.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Vörös a bor és a gyöngyözőbor kategóriában, a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetésével, Trento megye esetében a Marzemino kivételével

A vörösborokat a szőlőfajtától és az érési időszaktól függően világostól rubin- és gránátvörösig terjedő szín, többé-kevésbé érett piros gyümölcsöket idéző intenzív aromák, a bordeaux-i fajták esetében pedig tipikus füves jegyek jellemzik. A vörösborok általában frissek lehetnek, mérsékelt savasság mellett; érlelés esetén testes íz kíséretében jól strukturált, komplex, bársonyos és harmonikus jellegűek, kellő mennyiségben tartalmaznak tanninokat és kiegyensúlyozott savasságot mutatnak. Rendszerint lágyak és könnyen ihatók, a feldolgozás és érlelés során pedig egyre komplexebbé válnak. A friss és élénk ízű vörös gyöngyözőborokra szépen kiegyensúlyozott savasság és érett gyümölcsre emlékeztető fokozott aromás jegyek jellemzők.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Rozé a bor és a gyöngyözőbor kategóriában, a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetésével, Trento megye esetében a Marzemino kivételével

A rozéborok esetenként cseresznyerózsaszínbe hajló, változó intenzitású rózsaszín színűek, kellemesek, gyümölcsösek és illatosak, finom aromájuk pedig a virágok és friss gyümölcsök teljes változatosságát mutatja; esetenként a felhasznált szőlőfajtákat tükröző aromás jegyekkel. Ízük száraz/fanyar és édes között változik, zamatosak, frissek, kiegyensúlyozottak és rendszerint mérsékelt alkoholtartalmúak. A friss és élénk ízű rozé gyöngyözőborok kiegyensúlyozott savasságot, valamint cseresznyére és bogyós gyümölcsökre, illetve helyi fehér húsú és esetenként trópusi gyümölcsökre emlékeztető fokozott aromás jegyeket mutatnak.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Novello a bor kategóriában, a szőlőfajta vagy szőlőfajták feltüntetésével, Trento megye esetében a Marzemino kivételével

A Novello változat borai alapvetően vörösek, színük világos és rubin- és gránátvörös között változhat. Fajtától függően többé-kevésbé érett piros gyümölcsökre és trópusi gyümölcsökre emlékeztető, finomtól intenzívig terjedő aromákat mutatnak, a szén-dioxidos áztatás miatt érezhetően fűszeres felhangokkal. Félédestől szárazig terjedő ízük intenzív és nagyon zamatos.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

6. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

Nincsenek.

b) Maximális hozamok

A fehér-, vörös- és rozéborokat Trento autonóm megyében állítják elő

23 000 kg szőlő hektáronként

Trento autonóm megyében előállított borok, a szőlőfajta feltüntetésével

19 500 kg szőlő hektáronként

Friuli Venezia Giulia és Veneto régióban előállított fehér-, vörös- és rozéborok, a szőlőfajta feltüntetésével

23 000 kg szőlő hektáronként

Friuli Venezia Giulia és Veneto régióban előállított borok, a Cabernet Franc, Chardonnay, Incrocio Manzoni B és Moscato Giallo szőlőfajták feltüntetésével

19 000 kg szőlő hektáronként

Friuli Venezia Giulia és Veneto régióban előállított borok, a Moscato Rosa, Pinot Bianco, Pinot Nero és Riesling Renano szőlőfajták feltüntetésével

19 000 kg szőlő hektáronként

Friuli Venezia Giulia és Veneto régióban előállított borok a Sauvignon és Traminer Aromatico szőlőfajták feltüntetésével

19 000 kg szőlő hektáronként

Friuli Venezia Giulia és Veneto régióban előállított, a Pinot Grigio szőlőfajtából származó fehérborok

19 000 kg szőlő hektáronként

7. Körülhatárolt földrajzi terület

A „Trevenezie”/„Tri Benečije” földrajzi jelzéssel ellátott borok körülhatárolt területe a következő:

— Trento autonóm megye esetében: a megye teljes területe;

— Veneto régió esetében: Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Velence, Verona és Vicenza megye teljes közigazgatási területe;

— Friuli Venezia Giulia régió esetében: Pordenone, Udine, Gorizia és Trieszt megye teljes közigazgatási területe.

8. Fontosabb borszőlőfajták

Cabernet Franc N. – Cabernet

Cabernet Sauvignon N. – Cabernet

Chardonnay B.

Lagrein N.

Mantonico Bianco B.

Manzoni Bianco B. – Incrocio Manzoni 6.0.13 B.

Marzemino N. – Berzamino

Merlot N.

Meunier N.

Moscato Giallo B. – Moscato

Moscato Giallo B. – Moscatello

Moscato Giallo B. – Moscatellone

Moscato Giallo B. – Goldmuskateller

Moscato Rosa Rs. – Moscato delle Rose

Moscato Rosa Rs. – Rosen Muskateller

Müller Thurgau B. – Riesling x Sylvaner

Nosiola B.

Pinot Bianco B. – Pinot Blanc

Pinot Grigio – Pinot Gris

Pinot Grigio – Ruländer

Pinot Nero N. – Blauburgunder

Pinot Nero N. – Blauer Spätburgunder

Rebo N.

Riesling Renano B. – Riesling

Sauvignon B. – Sauvignon Blanc

Schiava Gentile N. – Vernatsch

Schiava Gentile N. – Schiava

Schiava Gentile N. – Kleinvernatsch

Schiava Gentile N. – Mittervernatsch

Schiava Grossa N. – Schiava

Schiava Grossa N. – Vernatsch

Schiava Grossa N. – Großvernatsch

Schiava Grossa N. – Edelvernatsch Gr

Teroldego N.

Traminer Aromatico Rs. – Gewürztraminer

Casetta N.

Franconia N.

Goldtraminer B.

Gosen N.

Groppello di Revò N. – Groppello

Kerner B.

Lambrusco a Foglia Frastagliata N. – Lambrusco

Lambrusco a Foglia Frastagliata N. – Enantio N.

Negrara N.

Petit Verdot N

Riesling Italico B. – Riesling

Riesling Italico B. – Welschriesling

Rossara N.

Schiava Grigia N. – Schiava

Schiava Grigia N. – Grauvernatsch

Schiava Grigia N. – Vernatsch

Sennen N.

Sylvaner Verde B. – Sylvaner

Sylvaner Verde B. – Grüner Sylvaner

Syrah N. – Shiraz

Trebbiano Toscano B. – Trebbiano

Trebbiano Toscano B. – Biancame B.

Trebbiano Toscano B. – Procanico

Trebbiano Toscano B. – Ugni Blanc

Carmenère N. – Cabernet

Carmenère N. – Cabernet Nostrano

Lagarino B.

Verdealbara B.

Verdealbara B. – Erbamat B.

Paolina B.

Maor B.

Saint Laurent N.

Barbera N.

Bianchetta Trevigiana B. – Bianchetta

Malvasia Istriana B. – Malvasia

Marzemina Grossa N. – Marzemina Bastarda

Pinot Nero N. – Pinot Noir

Glera B. – Serprino

Glera Lunga B. – Glera

Glera Lunga B. – Serprino

Tocai Friulano B. – Tai

Tocai Friulano B. – Friulano

Trevisana Nera N.

Turca N.

Turca N. – Serbina N.

Moscato Bianco B. – Gelber Muskateller

Moscato Bianco B. – Moscatello

Moscato Bianco B. – Moscatello

Moscato Bianco B. – Moscato

Moscato Bianco B. – Moscatellone

Moscato Bianco B. – Muscat

Moscato Bianco B. – Muskateller

Cavrara N.

Corbina N. – Corbinella

Garganega B. – Garganego

Garganega B. – Grecanico Dorato B.

Grapariol B.

Malbech N.

Moscato Giallo B. – Muscat

Moscato Giallo B. – Muskateller

Pinella B. – Pinello

Pinella B. – Pinella Bianca

Raboso Piave N. – Raboso

Raboso Piave N. – Friularo

Raboso Veronese N. – Raboso

Refosco dal Peduncolo Rosso N. – Refosco

Refosco dal Peduncolo Rosso N. – Malvoise

Turchetta N.

Incrocio Bianco Fedit 51 C.S.G. B.

Marzemina Bianca B. – Marzemina

Manzoni Moscato N. – Incrocio Manzoni 13.0.25

Manzoni Rosa Rs. – Incrocio Manzoni 1-50

Sangiovese N. – Sangioveto

Malvasia Bianca di Candia B. – Malvasia

Malvasia Bianca di Candia B. – Malvoisie

Malvasia Bianca di Candia B. – Malvoisier

Lambrusco Maestri N. – Lambrusco

Lambrusco Maestri N. – Groppello Maestri

Boschera B.

Incrocio Manzoni 2.15 N. – Manzoni Rosso

Marzemino N. – Berzemino

Perera B.

Recantina N.

Verdiso B.

Verduzzo Friulano B. – Verduzzo

Verduzzo Trevigiano B. – Verduzzo

Wildbacher N.

Incrocio Manzoni 2-14 N.

Incrocio Manzoni 2-3 B.

Lambrusco di Sorbara N. – Lambrusco

Ancellotta N. – Lancellotta

Fertilia N.

Flavis B.

Italica B.

Nigra N.

Prodest N.

Tocai Rosso N. – Alicante N.

Tocai Rosso N. – Garnacha Tinta N.

Tocai Rosso N. – Granaccia N.

Tocai Rosso N. – Grenache N.

Tocai Rosso N. – Tai Rosso

Cortese B. – Bianca Fernanda

Corvina N. – Cruina

Corvinone N.

Durella B. – Durello

Molinara N.

Rondinella N.

Trebbiano di Soave B. – Trebbiano

Trebbiano di Soave B. – Turbiana

Trebbiano di Soave B. – Verdicchio Bianco B.

Croatina N. – Bonarda

Dindarella N.

Forsellina N.

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvasia

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvoisie

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvoisier

Oseleta N.

Rossignola N. – Rossetta

Trebbiano Giallo B. – Rossetto

Trebbiano Giallo B. – Trebbiano

Trebbiano Romagnolo B. – Trebbiano

Veltliner B. – Grüner Veltliner

Pedevenda B.

Vespaiola B. – Vespaiolo

Freisa N.

Ciliegiolo N. – Morettone

Groppello Gentile N. – Groppello

Picolit B.

Ribolla Gialla B. – Ribolla

Vitouska B.

Gamay N.

Pignolo N.

Schioppettino N.

Terrano N. – Refošk

Refosco Nostrano N. – Malvoise

Refosco Nostrano N. – Refosco

Refosco Nostrano N. – Refosco Grosso

Refosco Nostrano N. – Refoscone

Cividin B.

Sciaglin B.

Ucelut B.

Cjanorie N.

Forgiarin N.

Piculit-Neri N.

Semillon B.

Piccola Nera N.

Tazzelenghe N.

Pinot Bianco B. – Weiß Burgunder

Pinot Bianco B. – Weißburgunder

Pinot Bianco B. – Weissburgunder

Pinot Nero N. – Spätburgunder

9. A kapcsolat(ok) leírása

„Trevenezie”/„Tri Benečije”, valamennyi borkategória (bor és gyöngyözőbor)

A földrajzi területre vonatkozó részletek

A kapcsolat szempontjából releváns természeti tényezők: A területet Trentino, Friuli Venezia Giulia és Veneto alkotja. Északon hegylánc zárja le és védi az északi és északkeleti hideg szelektől a szőlőtermesztés bölcsőjének számító termőterületet, amelyet számos jelentős vízhozamú és állandó áramlású folyó szel át. Az éghajlatra 10 és 14 °C közötti éves átlaghőmérséklet jellemző. A leghidegebb hónapok december és január, a legmelegebbek pedig július és augusztus. Az átlagos éves csapadékmennyiség 700 és 1 300 mm között alakul. A sok eső ellenére megfelelő a talajok vízelvezetése. A csapadéknak és a jó vízellátásnak köszönhetően a talaj megfelelő mennyiségű vizet tart vissza. Északon a hegylánc, délen pedig az Adriai-tenger gyakorol jelentős mérséklő hatást azzal, hogy csökkenti a téli és a nyári hőmérsékleti szélsőértékeket. A légtömegek mozgásának a tenger és a hegyrendszer által meghatározott hatása szabályozza a légtömegek áramlását és ennélfogva a kapcsolódó csapadékot. Augusztus és szeptember során a szélirány napközbeni változásai a szőlőérés szempontjából optimális hőmérsékletváltozást eredményeznek. A három alkotóelemet jelentő alpesi térség és alpesi előhegység, az Adriai-tenger, valamint a terület egészét északtól délig átszelő folyók hálózata biztosítja a teljes termőterület homogén jellegét.

Ami a talajt illeti, az alpesi előhegységet és a dombokat főleg a mezozoikumból származó meszes-dolomitos képződmények alkotják, és a talajszerkezet alkalmas a víz elvezetésére.

Az alacsonyan fekvő részeken a teljes területet átszelő különböző folyók által szállított anyagokból folyami hordalékok képződtek, és talajszerkezetük a homokos vályogtól a homokos-iszapos vályogig terjed, esetenként általánosan jó vízelvezető képességű, mély agyagos-iszapos üledékekkel.

Mindezek a talaj- és éghajlati jellemzők különösen alkalmassá teszik a területet a legjobb minőségű szőlő és bor termelésére.

A kapcsolat szempontjából releváns történelmi tényezők: A „Trevenezie”/„Tri Benečije” elnevezést még ma is használják a terület azonosítására, amely történelmileg előbb a Velencei Köztársasághoz, majd az Osztrák-Magyar Monarchiához kapcsolódott. A Velencei Köztársaság az erdőgazdálkodás és a mezőgazdaság terén is nyomot hagyott. A folyókon felfelé haladva a velencei patríciusok fokozatosan vették birtokukba a területet, a kor innovatív rendszereivel összhangban fejlesztve a gazdaságok szervezését. A Velencei Köztársaság bukását követően a terület évszázadokig az Osztrák-Magyar Monarchia részét képezte. Mediterrán elhelyezkedésének köszönhetően a terület nagyon fontos a bort is magában foglaló élelmiszertermelésben. A „Trevenezie” elnevezés ebben az időszakban vált jól ismertté mind a Monarchián, mind a szomszédos Olasz Királyságon belül. Az osztrák-magyar és az olasz hatóságok normál esetben ezt a földrajzi elnevezést használták. Az asztali borok azonosításához a bortermelők 1977-ig használták a „Trevenezie” nevet; ekkor vált elfogadottá a „delle Venezie” földrajzi elnevezés, és a „Trevenezie” ennek szinonimája lett. A szlovén nyelvi kisebbséghez tartozó termelők igényeinek figyelembevétele miatt a „Trevenezie” szlovén változatát („Tri Benečije”) is használták.

A San Michele all’Adige és Conegliano települések iskolái által végzett oktatási tevékenységek és az ott terjesztett új szőlészeti és borászati technikák készítették elő a terepet a korszerű szőlészethez. A terület bortermelőinek lényeges hozzájárulását az jelentette, hogy a környezeti és gazdasági fenntarthatóság és az innovatív borkészítési technológiák ötvözésével olyan szőlőültetvény termesztéstechnológiai eljárásokat és módszereket vezettek be, amelyekkel biztosították a földrajzi jelzés termelési sikerét és ismertségét.

„Trevenezie”/„Tri Benečije”, bor kategória

Információk a földrajzi eredetnek tulajdonítható különleges termékminőségről és a földrajzi területhez kapcsolódó ok-okozati összefüggésről

Az alapvetően friss, fiatal és tiszta fehérborok jó savasságot mutatnak és az alkohol szempontjából kiegyensúlyozottak. Színük halványsárgától szalmasárgáig és aranysárgáig változik, esetenként halványzöld és rózsaszínű árnyalatokkal.

Az általában a borhoz felhasznált fő szőlőfajták aromái által meghatározott aromájuk a finomtól az intenzívig terjedhet. Ízük alapvetően könnyű és friss, esetenként pedig zamatos és jó struktúrájú. Harmonikusak és száraztól félédesig terjednek.

A vörösborokat a szőlőfajtától és az érési időszaktól függően világostól rubin- és gránátvörösig terjedő szín, többé-kevésbé érett piros gyümölcsöket idéző intenzív aromák, a bordeaux-i fajták esetében pedig tipikus füves jegyek jellemzik. A vörösborok általában frissek lehetnek, mérsékelt savasság mellett; érlelés esetén testes íz kíséretében jól strukturált, komplex, bársonyos és harmonikus jellegűek, kellő mennyiségben tartalmaznak tanninokat és kiegyensúlyozott savasságot mutatnak. Rendszerint lágyak és könnyen ihatók, a feldolgozás és érlelés során pedig egyre komplexebbé válnak.

A rozéborok esetenként cseresznyerózsaszínbe hajló, változó intenzitású rózsaszín színűek, kellemesek, gyümölcsösek és illatosak, finom aromájuk pedig a virágok és friss gyümölcsök teljes változatosságát mutatja, esetenként a felhasznált fajták aromás jegyeit tükrözve. Ízük száraz/fanyar és édes között változik, zamatosak, frissek, kiegyensúlyozottak és rendszerint mérsékelt alkoholtartalmúak.

A Novello változat borai alapvetően vörösek, színük világos és rubin- és gránátvörös között változhat. Fajtától függően többé-kevésbé érett piros gyümölcsökre és trópusi gyümölcsökre emlékeztető, finomtól intenzívig terjedő aromákat mutatnak, a szén-dioxidos áztatás miatt érezhetően fűszeres felhangokkal. Félédestől szárazig terjedő ízük intenzív és nagyon zamatos.

A borok minőségi jellemzőit a termőterület talaj- és éghajlati viszonyainak hatása határozza meg. A mérsékelt, hűvös és szeles éghajlat, a nyári hónapokban eloszló csapadéknak köszönhetően elegendő felvehető vizet tartalmazó, jó vízelvezetésű talajok, valamint a nappali és éjszakai hőmérsékletek jelentős eltérése optimális feltételeket biztosít a szőlőfürtök éréséhez, ennek eredményeként pedig jó lesz a szőlő cukor- és savtartalma, valamint kialakulnak az egyes fajták egyéb sajátos és a belőlük készített borban megjelenő minőségi és érzékszervi jellemzői.

Az ok-okozati összefüggés alapja tehát a termék sajátos minősége, amely a földrajzi eredetnek tulajdonítható.

„Trevenezie”/„Tri Benečije”, gyöngyözőbor kategória

Információk a földrajzi eredetnek tulajdonítható különleges termékminőségről és a földrajzi területhez kapcsolódó ok-okozati összefüggésről

A szőlőfajták aromáit kihozó habnak köszönhetően a gyöngyözőbor kategória borai általában kellemesek és zamatosak, esetenként komplexek, kellemesen savanykás jegyekkel.

A fehér gyöngyözőborok világossárga és szalmasárga közötti színűek, ízlelésre könnyűek és frissek, jó savasságot mutatnak, kiegyensúlyozottak és mérsékelt alkoholtartalmúak. Aromás jegyeik fehér húsú vagy trópusi gyümölcsökre emlékeztetnek, és virágosak vagy intenzíven gyümölcsösek lehetnek.

A területre leginkább jellemző vörös- és rozé borok főleg az őshonos Rabosi, Schiave és Corvine fajtákból származnak. A szín a vörösboroknál világostól gránátvörösig terjed, a rozéboroknál pedig esetenként meggypirosba hajló, változó intenzitású rózsaszín. A friss és élénk ízű vörösborokra szépen kiegyensúlyozott savasság és érett gyümölcsre emlékeztető fokozott aromás jegyek jellemzők. A kiegyensúlyozott savasságot mutató, friss és élénk ízű rozéborok ezzel szemben szezonális fogyasztásra szánt kellemes borok, amelyek finom illata cseresznyére és bogyós gyümölcsökre, illetve helyi fehér húsú és esetenként trópusi gyümölcsökre emlékeztet.

A borok minőségi jellemzőit a termőterület talaj- és éghajlati viszonyainak hatása határozza meg. A mérsékelt, hűvös és szeles éghajlat, a nyári hónapokban eloszló csapadéknak köszönhetően elegendő felvehető vizet tartalmazó, jó vízelvezetésű talajok biztosítják a korlátozott, de állandó vízellátást és a szőlőfürtök egyenletes érésétét, az így kialakuló minőségi és analitikai jellemzők pedig alkalmassá teszik a szőlőt a gyöngyözőborrá történő feldolgozásra. Az ilyen nyersanyag előállítása különösen a szőlőfürtök érését kísérő nappali és éjszakai hőmérsékletek jelentős eltérésétől függ, amely kedvező a szőlőszemek növekedéséhez és a kiegyensúlyozott sav- és aromaprofil kialakulásához.

Az ok-okozati összefüggés alapja tehát a termék sajátos minősége, amely a földrajzi eredetnek tulajdonítható.

10. További alapvető feltételek

További címkézési előírás

Jogi keret: Uniós jogszabályok

A további feltétel típusa: A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása:

A hatályos uniós jogszabályok előírásaival összhangban a Pinot Grigio és a Ribolla Gialla szőlőfajta neve nem használható fel a bor és gyöngyözőbor kategóriában e fajtákból nyert fehér-, vörös- és rozé borokhoz.

A termékleíráshoz vezető link

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/12852

(1) HL L 347., 2013.12.20., 671. o.