BEVEZETÉS

Az Európai Unió (EU) jelen van az Északi-sarkvidéken. Az EU-nak mint geopolitikai hatalomnak stratégiai és mindennapi érdekei fűződnek mind az Északi-sarkvidék európai részéhez, mind a tágabb értelemben vett Északi-sarkvidékhez. Az EU-nak emellett alapvető érdeke az Északi-sarkvidéken folytatott többoldalú együttműködés támogatása, valamint annak biztosítása, hogy az Északi-sarkvidék biztonságos, stabil, fenntartható, békés és prosperáló maradjon. Jelentős gazdasági szereplőként az EU-t is felelősség terheli a globális fenntartható fejlődésért – többek között az Északi-sarkvidéken –, valamint a lakosok, köztük az őslakos népek megélhetéséért. Az EU a környezeti lábnyoma, valamint az Északi-sarkvidékről származó erőforrások és termékek iránti kereslet révén jelentős hatást gyakorol az Északi-sarkvidékre.

Az Északi-sarkvidékre a legátfogóbb veszélyt az éghajlatváltozás jelenti, amely eddig soha nem látott, válságos pontot ért el . Az Északi-sarkvidék különösen érzékeny a globális felmelegedésre: az elmúlt 50 év folyamán a hőmérséklet növekedése háromszor olyan gyors volt itt, mint a bolygónkra jellemző átlagos mérték. A jelenlegi északi-sarkvidéki tengeri jégtakaró kisebb kiterjedésű, mint – legalább 1850 óta – bármikor, és az előrejelzések szerint 2050-ig legalább egyszer gyakorlatilag jégmentes állapot következik be nyáron. Emellett a grönlandi jégtakaró visszahúzódik, és az Északi-sarkvidéken egyre inkább olvad a permafroszt. Ezek az egymással összefüggő északi-sarkvidéki változások a tengerszint emelkedéséhez, az időjárási rendszerek zavarához, valamint parti erózióhoz, a biológiai sokféleség csökkenéséhez és a kapcsolódó ökoszisztémák pusztulásához vezetnek. A tengeri jégtakaró kiterjedésének csökkenéséből eredő visszaverődési veszteség – az albedóhatás – és a permafroszt olvadása miatt bekövetkező üvegházhatásúgáz-kibocsátás hatására tovább gyorsul az éghajlatváltozás, és mindezek hozzájárulhatnak ahhoz, hogy az éghajlati rendszerben éghajlati fordulópontok alakuljanak ki. A környezetkárosodás által súlyosbított drámai következmények az egész bolygóra kiterjednek, és nagymértékben érintik a természetet és az embereket számos különböző módon, amelyek közül néhány csak most válik nyilvánvalóvá. Az őslakos népek különösen súlyosan érintettek, és a romló helyzet veszélyeztetni fogja a jövő nemzedékek kilátásait. Az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC) közelmúltbeli jelentése ismételten hangsúlyozza, hogy sürgős szükség van az azonnali és határozott fellépésre .

Az éghajlatváltozással és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos válságok elleni küzdelem ebben az évtizedben dől el. Az EU globális vezető szerepet tölt be ezekben erőfeszítésekben, és készen áll arra, hogy a COP26-ra készülve teljes mértékben kivegye részét és vállalja globális felelősségét az új klímarendelet és az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag révén. Az éghajlat-politika különösen fontos az Északi-sarkvidék szempontjából, mivel az Északi-sarkvidék felmelegedése jelentős dominóhatást fejt ki. Az európai zöld megállapodás szerinti jogalkotási javaslatok a tudomány, az innováció és a regionális beruházások által támogatott fenntartható kék gazdaságra vonatkozó új uniós megközelítéssel együtt az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos uniós szerepvállalás központi elemét fogják képezni.

Az északi-sarkvidéki országok elsődleges felelőssége a területükön jelentkező kihívások és lehetőségek kezelése. Számos kihívás azonban túlmutat a nemzeti határokon és a térség határain, és hatékonyabban kezelhető regionális vagy többoldalú együttműködés révén. Ezzel összefüggésben figyelembe kell venni azt is, hogy az EU az Északi-sarkvidék európai részének tekintetében jogalkotói szerepet tölt be.

Az északi-sarkvidéki erőforrások és szállítási útvonalak iránti fokozott érdeklődés a térséget a helyi és geopolitikai verseny és esetleges feszültségek színterévé teheti, ami veszélyeztetheti az EU érdekeit. Az északi-sarkvidéki forrásokból származó termékek iránti globális kereslet rámutat arra, hogy az Északi-sarkvidék fejlesztését nem csak helyi politikai és gazdasági erők vezérlik.

Ezek a kihívások és lehetőségek összefüggnek egymással, és közülük sok összehangolt módon, az északi-sarkvidéki országokkal, a regionális hatóságokkal és a helyi közösségekkel szoros együttműködésben kezelhető a leghatékonyabban. Geopolitikai szükségszerűség, hogy az EU teljes mértékben részt vegyen az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos ügyekben. Az uniós fellépésnek az uniós értékeken és elveken kell alapulnia, ideértve a jogállamiságot, az emberi jogokat, a fenntartható fejlődést, a nemek közötti egyenlőséget, a sokféleséget és a befogadást, a szabályokon alapuló multilateralizmus támogatását és a nemzetközi jog, mindenekelőtt az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének tiszteletben tartását.

CÉLKITŰZÉSEK

Az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos kérdésekről szóló korábbi közös közleményekben meghatározott szakpolitikájára, továbbá az Európai Unió kül- és biztonságpolitikára vonatkozó, 2016. évi globális stratégiájára és a Bizottság politikai prioritásaira építve az EU meg erősíteni fogja az északi-sarkvidéki szerepvállalását az alábbiak révén:

•hozzájárulás a békés és konstruktív párbeszéd és együttműködés fenntartásához a változó geopolitikai környezetben az Északi-sarkvidék biztonságának és stabilitásának megőrzése érdekében az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos kérdések külkapcsolati összefüggésben való felvetésével, a regionális együttműködés fokozásával és a felmerülő biztonsági kihívásokkal kapcsolatos stratégiai előrejelzés kidolgozásával;

•az éghajlatváltozás következtében felmerülő ökológiai, társadalmi, gazdasági és politikai kihívások kezelése, az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás elleni határozott fellépés, valamint az Északi-sarkvidék rezilienciájának növelése környezetvédelmi jogszabályokkal, a korom és a permafroszt olvadása elleni összehangolt fellépéssel, valamint az olaj, a szén és a földgáz földben való tartásának ösztönzésével, többek között az Északi-sarkvidéken;

•az Északi-sarkvidék inkluzív és fenntartható fejlődésének támogatása a lakosság és a jövő generációi javára, különös tekintettel az őslakos népek, a nők és a fiatalok szükségleteire, a jövőorientált munkahelyekbe és a kék gazdaságba való beruházások révén.

1.BÉKÉS EGYÜTTMŰKÖDÉSSEL JELLEMZETT TÉRSÉG AZ ÚJ GEOPOLITIKAI KÖRNYEZETBEN

Az EU bővíteni fogja stratégiai előrejelzési kapacitását, érvényesíteni fogja az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos kérdéseket a külkapcsolatokban, és a regionális együttműködésre fog építeni. A biztonsággal kapcsolatos aggályok enyhítése érdekében bővíteni fogja a polgári védelmi kapacitást, valamint fokozni fogja a kutatási-mentési együttműködést és a permafroszt olvadásával kapcsolatos kutatást.

Az elmúlt években jelentősen nőtt azoknak az országoknak a száma, amelyek érdeklődnek az Északi-sarkvidék iránt. Ez azzal a veszéllyel járhat, hogy az Északi-sarkvidék geopolitikai verseny színterévé válik, és sérülnek az EU érdekei. Az északi-sarkvidéki erőforrások és szállítási útvonalak iránti növekvő érdeklődés mellett az Északi-sarkvidék számos részén ugrásszerűen nőtt a katonai tevékenység. Az EU elkötelezte magát a biztonságos, stabil, fenntartható és prosperáló Északi-sarkvidék fenntartása mellett, és ennek a térségnek továbbra is alacsony feszültséggel és békés többoldalú együttműködéssel jellemezhető régiónak kell maradnia. Az Európai Unió Tanácsa a klíma- és energiadiplomáciáról szóló, 2021. januári következtetéseiben megállapította, hogy a környezetvédelmi kérdések és az éghajlatváltozás fontos szerepet töltenek be a biztonság és a védelem szempontjából, és szorosan együtt kell működni a partnerországokkal, a nemzetközi szervezetekkel, például az Egyesült Nemzetek (ENSZ) rendszerével, továbbá multilaterális partnerségek révén.

Úgy tűnik, hogy az Északi-sarkvidék Oroszországhoz tartozó részén történő katonai kapacitásépítés a globális stratégiai pozicionálását és a belföldi prioritásokat – ideértve az infrastruktúra kettős felhasználását – is tükrözi. Ez a biztonsági kihívások fokozásán túl az éghajlatváltozás következményeit is tovább súlyosbíthatja. Erre valószínűleg részben azért kerül sor, mert a hosszú északi partszakasz sokkal megközelíthetőbbé válik, de mindez nagyrészt nem az Északi-sarkvidékkel kapcsolatos kérdésekkel függ össze . Számos ország – köztük az Egyesült Államok, Norvégia, az Egyesült Királyság, Dánia, Kanada és Izland – szorosan figyelemmel kíséri ezeket a fejleményeket, csakúgy, mint az Észak-atlanti Szerződés Szervezete (NATO), annak érdekében, hogy reagáljon Oroszország fokozott érdekérvényesítésére az északi-sarkvidéki vizeken és légtérben. Más szereplők, köztük Kína tevékenységei is jelentősebbé váltak, és egyre nagyobb az érdeklődés olyan területeken, mint például a kritikus infrastruktúrák tulajdonjoga, a tengeri kábelek kiépítése, a globális hajózás, a kibertér és a dezinformáció.

Az Északi-sarkvidéki Tanácsban a megfigyelői státusz iránti kérelmek számának növekedése tükrözi az új geopolitikai környezetet. Az Északi-sarkvidéki Tanács munkacsoportjaiban és szakértői csoportjaiban való szerepvállalásának további növelése érdekében az EU újra benyújtja a hivatalos megfigyelői státusz iránti kérelmét. Az EU az Északi-sarkvidéki Tanács 2013. májusi Kirunai Nyilatkozatával összhangban továbbra is hozzá fog járulni az Északi-sarkvidéki Tanács munkájához. Az EU adott esetben együtt fog működni a megfigyelőkkel, köztük uniós tagállamokkal.

A stratégiai előrejelzési kapacitás bővítése