INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Az elmúlt évtizedekben egyre többen utaznak légi úton, és egyre több hatékonyságvezérelt innováció kerül bevezetésre, aminek eredményeként nagyobbak lettek a repülőgépek, és szükségessé vált a repülőtéri utasforgalom gördülékenyebbé tétele. 2019-ben a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) arról számolt be, hogy világszerte 4,5 milliárdan utaznak menetrend szerinti légi járatokon, és évente több mint fél milliárd utas lépi át az EU külső határait, ami megterheli a külső légi határokat.

Az előzetes utasinformációk (API) kezelése – a hatályos API-irányelvben és a jelen javaslatban előírtakkal összhangban – olyan határigazgatási eszköz, amely az utazók ellenőrzésének megkönnyítése és felgyorsítása révén hozzájárul a határforgalom-ellenőrzés eredményességéhez és hatékonyságához, és ezzel egyidejűleg az illegális bevándorlás elleni küzdelem eszköze is. Az API-adatok magukban foglalják mind az utasok úti okmányaiban szereplő személyazonosító adatokat, mind az utasfelvétel során gyűjtött és a célország határforgalom-ellenőrzést végző hatóságainak továbbított járatinformációkat. Mivel ezek a hatóságok a légi járat érkezése előtt megkapják az API-adatokat, az alkalmazandó jogszabályokkal összhangban előszűrhetik az utazókat a kockázati profilok, figyelőlisták és adatbázisok alapján, ezáltal felgyorsítva a jóhiszeműen utazó személyek határforgalom-ellenőrzését, és több erőforrást és időt fordíthatnak azon utazók azonosítására, akiket érkezéskor további ellenőrzésnek kell alávetni.

Az API-adatok gyűjtésére és továbbítására szolgáló rendszerek létrehozása a nemzetközi polgári repülésről szóló egyezmény (Chicagói Egyezmény) értelmében 2017 óta nemzetközi szabvány. Az EU-ban ezt az API-irányelv szabályozza, amely arra kötelezi a légi fuvarozókat, hogy a légi járat felszállása előtt kérésre továbbítsák az API-adatokat a célország határforgalom-ellenőrzést végző hatóságainak. Ugyanakkor a tagállamok nem kötelesek bekérni az API-adatokat a légi fuvarozóktól, ami hézagokat és következetlenségeket eredményez az adatok gyűjtésének és felhasználásának módjában, mivel néhány tagállam következetesen gyűjt API-adatokat, mások viszont nem. A becslések szerint a tagállamok összesítve átlagosan az érkező járatok 65 %-ára vonatkozóan gyűjtenek API-adatokat. Az így előállt helyzetben azok az egyének, akik el akarják kerülni az ellenőrzést és azokat az útvonalakat, ahol következetesen gyűjtenek API-adatokat, könnyűszerrel eljuthatnak úti céljukhoz olyan légi útvonalon, ahol ritkábban vagy egyáltalán nem használnak API-adatokat.

Az API-irányelv közelmúltbeli értékeléséből kiderült, hogy a nemzeti hatóságok még akkor sem mindig használnak következetesen API-adatokat, ha a tagállamok kérik azokat. Az API-adatok lehetővé teszik a határőrök számára, hogy a Schengeni határellenőrzési kódexben előírt adatbázisokban előzetesen ellenőrizzék az utasok személyazonosságát és a használt úti okmány érvényességét. Ugyanakkor nem minden tagállam használ API-adatokat a Schengeni határellenőrzési kódexben meghatározott adatbázisokban végzett előzetes ellenőrzésekhez. Írország, amely nem vesz részt a Schengeni határellenőrzési kódex végrehajtásában, hasonló nemzeti jogszabályokat alkalmaz. A javasolt rendelet ezt nem érinti.

Az API-irányelv csak korlátozott kritériumokat határoz meg az API-adatok gyűjtésére, továbbítására és kezelésére vonatkozóan az adatgyűjtésben érintett légi járatok köre, a gyűjtendő adatelemek, illetve az adatok rögzítésére szolgáló eszközök tekintetében, amelyek nem veszik figyelembe az API-adatok gyűjtésére vonatkozó nemzetközi szabványok és iránymutatások fejlődését. Ennek következtében lényeges gyakorlati különbségek alakultak ki, ami nemcsak a határforgalom-ellenőrzés hatékonyságát és eredményességét veti vissza, hanem további terhet ró a légi fuvarozókra is, mivel a személyszállítás útvonalától és az API-adatokat kérő tagállamtól függően eltérő követelményeknek kell megfelelniük.Az API-adatok gyűjtésének és továbbításának az API-adatokra vonatkozó nemzetközi szabványokkal való összehangolása biztosítaná, hogy a légi közlekedési ágazat megfeleljen az API-követelményeknek. Az API-adatok hatékony felhasználásához pontos, hiánytalan és naprakész adatokra van szükség. Ha a személyazonosító adatok nem megbízhatók és nem ellenőrzöttek – ami jelenleg olykor előfordul –, az adatbázisokban végzett keresztellenőrzések nem adnak megbízható operatív eredményeket. Mivel az online utasfelvétel az elmúlt 20 évben bevett gyakorlattá vált, az úti okmányokból származó API-adatok esetében egyre elterjedtebb, hogy azokat az utasok írják be manuálisan vagy maguk jelentik be. A nemzeti hatóságoknak továbbított hiányos, helytelen vagy elavult API-adatok hézagokhoz vezethetnek a határforgalom-ellenőrzést végző hatóságok által végezhető ellenőrzések típusaiban, és végső soron hatással lehetnek az utazókra, mivel nem megfelelő vagy szükségtelen ellenőrzéseket vonhatnak maguk után. Az összegyűjtött API-adatok kielégítő minőségének biztosítása iránti igény szorosan kapcsolódik a légitársaságok által annak biztosítására használt eszközökhöz, hogy a gyűjtött releváns API-adatok megfeleljenek az úti okmányokban feltüntetett információknak. A hatályos API-keret nem rendelkezik arról, hogy az API-adatokat milyen eszközökkel kell gyűjteni az utazóktól. Az információk manuális beírásával szemben az automatizált adatgyűjtés kevesebb minőségi problémához vezetne, eredményesebbé és hatékonyabbá tenné az API-adatok felhasználását, a határforgalom-ellenőrzést végző illetékes hatóságok számára pedig elősegítené a fuvarozókkal való kapcsolattartásra fordított idő csökkenését is.

Ezért az API-adatok gyűjtésére és továbbítására vonatkozó hatályos jogi keret felülvizsgálata révén javítható a külső határok igazgatása és az illegális bevándorlás elleni küzdelem. A felülvizsgált keret ugyanis elősegíti, hogy az API-adatok alapján érkezés előtti előzetes ellenőrzést lehessen végezni a harmadik országokból vagy a javasolt rendelet végrehajtásában részt nem vevő tagállamokból az Unióba, pontosabban a belső határellenőrzés nélküli schengeni térségben (a továbbiakban: schengeni térség) részt vevő államokba, valamint Írországba légi úton beutazó minden személy – azaz harmadik országbeli állampolgárok, hontalan személyek és uniós polgárok – tekintetében, valamint hogy a tagállamok egységes kritériumokat alkalmazzanak a külső határokon történő ellenőrzés és az illegális bevándorlás elleni küzdelem céljából végzett ilyen adatgyűjtésre és -továbbításra vonatkozóan. A repülőtéri utasforgalom megkönnyítése és a határforgalom-ellenőrzés felgyorsítása révén ez a javaslat hozzájárul annak biztosításához, hogy az alkalmazandó jogszabályokkal összhangban minden légi utas esetében hatékonyan elvégezhetők legyenek a szisztematikus ellenőrzések.