INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A bűnözés és a terrorizmus határokon átnyúló jelenség, mivel a bűnözők és a terroristák saját javukra fordítják a globalizáció és a mobilitás előnyeit. Következésképpen a harmadik országok által az EU-val megosztott, bűnözői és terrorista tevékenységekre vonatkozó információk egyre fontosabbak az uniós belső biztonság szempontjából, mind az EU külső határain, mind az Unió területén. Jelenleg azonban csak korlátozottan oszthatók meg az olyan személyekre vonatkozó, harmadik országoktól származó információk, akiket bűncselekmény, illetve terrorista bűncselekmény elkövetésével gyanúsítottak vagy ítéltek el az EU-ban. Konkrétabban, a harmadik országoktól származó információknak a tagállami frontvonalbeli tisztviselőkkel (rendőrtisztekkel és határőrökkel) a megfelelő időben és helyen való megosztása korlátozott. Ugyanez mondható el a nemzetközi szervezetek által az Europollal megosztott információkra is.

Ez a probléma például a külföldi terrorista harcosok felderítésére irányuló, folyamatban lévő erőfeszítések összefüggésében merül fel. A terrorizmus helyzetéről és tendenciáiról szóló, 2020. júniusi Europol-jelentés szerint ugyan számos külföldi terrorista harcos esetében feltételezhető, hogy megölték őket vagy őrizetbe, illetve menekülttáborokba kerültek Északkelet-Szíriában, jelentős számú külföldi terrorista harcosról továbbra sem állnak rendelkezésre információk. A jelentés szerint a konfliktusövezettel kapcsolatos káosz és információhiány miatt a külföldi terrorista harcosokról a tagállamok rendelkezésére álló információk korlátozottak és ellenőrizhetetlenek voltak. Hasonlóképpen, az Uniónak a terrorizmus és az erőszakos szélsőségesség megelőzését és az azok elleni küzdelmet célzó külső tevékenységről szóló, 2020. júniusi következtetéseiben a Tanács elismeri, hogy „a külföldi terrorista harcosok a következő években is jelentős közös biztonsági kihívást jelentenek majd”, és szorgalmazza a tagállamok, az Europol és az egyéb érintett uniós szereplők közötti megerősített és kellő idejű együttműködést és információmegosztást. Az Europol által az információs rendszereibe bevitt információk – nevezetesen a harmadik országoktól származó adatok alapján végzett saját elemzéseinek eredményei – azonban nem ugyanolyan módon jutnak el a végfelhasználókhoz, mint a tagállamok által a Schengeni Információs Rendszerbe (SIS) továbbított információk.

Az Europol becslése szerint jelenleg a megbízható harmadik országok által az Europolnak és az egyes tagállamoknak szolgáltatott, mintegy 1000 harmadik országbeli külföldi terrorista harcosra vonatkozó információk nem szerepelnek a SIS-ben. Az EU leggyakrabban használt információmegosztási adatbázisaként a SIS valós idejű közvetlen hozzáférést biztosít a frontvonalbeli tisztviselők számára a személyekre és tárgyakra vonatkozó figyelmeztető jelzésekhez, ideértve a gyanúsítottakra és a bűnözőkre vonatkozó figyelmeztető jelzéseket is. Mivel a SIS nem tartalmaz figyelmeztető jelzéseket az említett 1000 harmadik országbeli külföldi terrorista harcosra vonatkozóan, fennáll annak a kockázata, hogy amennyiben megkísérlik az uniós területre való belépést, a határőrök, illetve az EU területén végzett ellenőrzések során a rendőrök nem észlelik őket. Ez jelentős biztonsági hiányosságnak minősül.

E tekintetben már az együttműködésnek és a SIS használatának a terrorizmusban vagy terrorizmushoz kapcsolódó tevékenységekben részt vevő személyek kezelése céljából történő megerősítéséről szóló, 2018. júniusi tanácsi következtetések is emlékeztettek arra, hogy biztosítani kell, hogy „a külföldi terrorista harcosokra vonatkozó információkat következetesen és szisztematikusan feltöltsék az európai rendszerekbe és platformokra”. A Tanács „a külföldi terrorista harcosokat illetően egy olyan következetes, hárompilléres információmegosztási megközelítés” alkalmazására hivatkozott, „amelynek keretében optimálisan és következetesen használják a SIS-t és azokat az Europol-adatokat, amelyeket az Europol adatösszevetés céljából, valamint a vonatkozó elemzési projektek keretében végzett elemzés céljából kezel”. A tagállamoknak mindazonáltal nem mindig áll módjukban harmadik országoktól vagy nemzetközi szervezektől származó, külföldi terrorista harcosokra vonatkozó információkat bevinni a SIS-be, hogy azok a többi tagállam frontvonalbeli tisztviselői számára is elérhetővé váljanak. Először is, egyes harmadik országok csak az Europollal és esetleg néhány tagállammal osztják meg a gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó adatokat. Másodszor, még ha egy tagállam közvetlenül a harmadik országból vagy az Europolon keresztül kapja is meg a gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó információkat, előfordulhat, hogy a nemzeti jogi korlátozások (pl. a nemzeti joghatósággal való kapcsolat megteremtésének követelménye) miatt nem tud figyelmeztető jelzést létrehozni az érintett személyre vonatkozóan. Harmadszor, a tagállamok nem feltétlenül rendelkeznek a kapott információk megfelelő elemzéséhez és ellenőrzéséhez szükséges eszközökkel. Emiatt hézag keletkezik abban a tekintetben, hogy a harmadik országok milyen információkat bocsátanak az Europol és a tagállamok rendelkezésére a gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozóan, és hogy ezek az információk mennyiben érhetők el a frontvonalbeli tisztviselők számára a megfelelő időben és helyen.

Ami a lehetséges uniós szintű megoldást illeti, széles körben elismert tény, hogy az Europol harmadik országoktól és nemzetközi szervezetektől kapott, értékes információkkal rendelkezik a gyanúsítottakról és bűnözőkről. Miután az Europol elemezte a harmadik országoktól és nemzetközi szervezetektől kapott, gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó információkat – többek között a helytállóságukról való meggyőződés és a további adatokkal való kiegészítésük céljából összevetette azokat az adatbázisaiban már szereplő információkkal –, az elemzés eredményét valamennyi tagállam rendelkezésére kell bocsátania. E célból az Europol információs rendszereinek felhasználásával elérhetővé teszi a tagállamok számára a harmadik országoktól származó, gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó információkról készített elemzését. Az Europol emellett a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó Európai Utasinformációs és Engedélyezési Rendszer (ETIAS) figyelőlistájába is be fog vinni harmadik országoktól származó információkat. A figyelőlista segíteni fogja a tagállamokat annak értékelésében, hogy az utazási engedélyt kérelmező személy biztonsági kockázatot jelent-e.

Az Europol azonban nem képes közvetlenül és valós időben eljuttatni a tagállami frontvonalbeli tisztviselőkhöz a gyanúsítottakról és bűnözőkről rendelkezésére álló, harmadik országoktól származó információkat. A frontvonalbeli tisztviselők nem rendelkeznek azonnali hozzáféréssel az Europol információs rendszereihez vagy az Europol által az ETIAS figyelőlistára bevitt adatokhoz. Az Europol információs rendszerei támogatják a tagállamokban tevékenykedő nyomozók, bűnügyi hírszerzési tisztviselők és elemzők munkáját. Bár az egyes tagállamok maguk dönthetnek arról, hogy mely illetékes nemzeti hatóságoknak engedélyezik az Europollal való közvetlen együttműködést, a frontvonalbeli tisztviselők rendszerint nem jogosultak az Europol információs rendszereihez való hozzáférésre.

Az Europol egyrészt képes személyeket ellenőrizni a SIS-ben, és 2021 márciusától tájékoztatást fog kapni a más tagállamok által kiadott, terrorizmussal kapcsolatos figyelmeztető jelzésekkel kapcsolatos találatokról, másrészt viszont nem hozhat létre figyelmeztető jelzést a SIS-ben, amely ez a legszélesebb körben használt, a határőrök és a rendőrök számára közvetlenül hozzáférhető uniós információmegosztási adatbázis. Előfordulhat tehát, hogy a nemzeti szintű végfelhasználók nem kapják meg a kellő helyen és időben az Europol birtokában lévő, gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó, harmadik országból származó döntő jelentőségű információkat. Ez a helyzet a harmadik országoktól és nemzetközi szervezetektől kapott, a külföldi terrorista harcosokra, valamint a szervezett bűnözésben (pl. kábítószer-kereskedelemben) vagy a súlyos bűncselekményekben (pl. gyermekek szexuális zaklatásában) érintett személyekre vonatkozó adatok Europol általi elemzésével is.

Az Europol információs rendszerei és a SIS eltérő célokat szolgálnak, és ennek megfelelően e rendszerek hatóköre is jelentősen különbözik egymástól.

Europol Információs Rendszer Schengeni Információs Rendszer Felhasználók 8 587 felhasználó

(2019 végén) Valamennyi frontvonalbeli tisztviselő a tagállamokban (határőrök és rendőrök) Ellenőrzések száma (2019-ben) 5,4 millió 6,6 milliárd

E biztonsági hiányosság kezelése érdekében e javaslat egy olyan, kifejezetten az Europol által alkalmazandó új figyelmeztetőjelzés-kategória létrehozására irányul, amely közvetlenül és valós időben nyújt információt a frontvonalbeli tisztviselőknek. E célból módosítani kell mind a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol) szóló (EU) 2016/794 rendeletet, mind a rendőrségi együttműködés és a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés terén a Schengeni Információs Rendszer (SIS) létrehozásáról, működéséről és használatáról szóló (EU) 2018/1862 rendeletet. A változó geometria értelmében a két említett rendeletben különböző tagállamok vesznek részt, ezért a módosítások két különálló, de egymáshoz logikailag kapcsolódó javaslatban szerepelnek.

Ez a javaslat az (EU) 2018/1862 rendelet módosítására irányul. Célja, hogy lehetővé tegye az Europol számára, hogy a SIS-ben új figyelmeztetőjelzés-kategóriaként „információs figyelmeztető jelzéseket” hozzon létre a gyanúsítottakra és a bűnözőkre vonatkozóan, az Europol általi kizárólagos felhasználás céljából konkrét és jól meghatározott esetekben és körülmények között. Ez a SIS szempontjából fontos paradigmaváltás, mivel eddig csak a tagállamok tudtak adatokat bevinni, frissíteni és törölni a SIS-ből, és az Europolnak csak „adatolvasási” jogosultsága volt a figyelmeztető jelzések valamennyi kategóriájára vonatkozóan. Az Europol a harmadik országoktól vagy nemzetközi szervezetektől származó információk elemzése alapján figyelmeztető jelzéseket hozhatna létre a hatáskörébe tartozó bűncselekmények esetében és kizárólag a szabad mozgás jogával nem rendelkező harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozóan.

Az új figyelmeztetőjelzés-kategória célja, hogy „találat” esetén a figyelmeztető jelzés tájékoztassa a frontvonalbeli tisztviselőt arról, hogy az érintett személyt az Europol hatáskörébe tartozó bűncselekményben való részvétellel gyanúsítják. Foganatosítandó intézkedésként (a nemzeti SIRENE-irodán keresztül) jelentenék az Europolnak azt a tényt, hogy az érintett személyt megtalálták, valamint az ellenőrzés helyét, idejét és okát. E jelentéstételen túl a „találat” helye szerinti tagállamot nem terhelné további kötelezettség. Mindazonáltal a figyelmeztető jelzést végrehajtó tagállam eseti alapon – többek között az Europoltól kapott háttér-információk alapján – meghatározhatná, hogy a nemzeti jog alapján és teljes mértékben az adott tagállam mérlegelésétől függően szükség van-e további intézkedésekre az adott személy tekintetében.

Mivel a harmadik országoktól vagy nemzetközi szervezetektől származó, gyanúsítottakra és bűnözőkre vonatkozó információk cseréje a személyes adatok kezelését is magában foglalja, az azonosított probléma kezelésére szolgáló szakpolitikai lehetőségek értékelése során teljes mértékben figyelembe veszik az alapvető jogok és különösen a személyes adatok védelméhez való jog tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettséget.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel és más uniós politikákkal

Ez a javaslat szorosan kapcsolódik más uniós szakpolitikákhoz, és kiegészíti azokat, nevezetesen az alábbiakat: