C 42/22

Az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás standard módosításának jóváhagyásáról szóló értesítés közzététele

(2020/C 42/06)

Ezen értesítés közzétételére az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikke (5) bekezdésének megfelelően kerül sor (1).

ÉRTESÍTÉS STANDARD MÓDOSÍTÁS JÓVÁHAGYÁSÁRÓL

„Muscadet Sèvre et Maine”

Hivatkozási szám: PDO-FR-A0494-AM01

Az értesítés időpontja: 2019.11.14.

A JÓVÁHAGYOTT MÓDOSÍTÁS LEÍRÁSA ÉS INDOKOLÁSA

1. Kiegészítő földrajzi nevek

A „Muscadet Sèvre et Maine” megjelölés esetében négy új kiegészítő földrajzi nevet hagytak jóvá, vagyis a „Château-Thébaud”, a „Goulaine”, a „Monnières – Saint-Fiacre” és a „Mouzillon – Tillières” nevet (az 1308/2013/EU rendelet 120. cikke (1) bekezdésének g) pontja alapján).

E módosítások következtében módosultak a termékleírás 1. fejezetének alább felsorolt pontjai (melyek a „Muscadet Sèvre et Maine” megjelölés kiegészítő földrajzi neveire vonatkozó rendelkezéseket tartalmazzák, mivel a négy új kiegészítő földrajzi név átveszi a már meglévő kiegészítő földrajzi nevek különleges rendelkezéseit):

— a II. szakasz földrajzi névre vonatkozó 2. pontja;

— a IV. szakasz földrajzi területre vonatkozó 1. pontjának b) alpontja;

— a IV. szakasz parcellákra osztott körülhatárolt területre vonatkozó 2. pontjának b) alpontja;

— a IV. szakaszban a földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő területre vonatkozó 3. pont b) alpontja;

— a VI. szakasz 1. pontjának a metszési szabályokra vonatkozó b) alpontja;

— a VI. szakasz 1. pontjának a parcellánkénti maximális terhelésre vonatkozó d) alpontja;

— a VII. szakasz 2. pontjának a szőlő cukortartalmára vonatkozó a) alpontja;

— a VII. szakasz 2. pontjának a térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalomra vonatkozó b) alpontja;

— a VIII. szakasz terméshozamra vonatkozó 1. pontja;

— a VIII. szakaszban a fiatal tőkék termőre fordulására vonatkozó 2. pont b) alpontja;

— a IX. szakasz 2. pontjának a borseprőn történő érlelésre vonatkozó b) és c) alpontja;

— a IX. szakasz 3. pontjának a borkészítés helyszínén történő kiszerelésre vonatkozó d) alpontja;

— a IX. szakasz kereskedelmi forgalomba hozatalra vonatkozó 5. pontja;

— a XII. szakasz 2. pontjának az évjárat feltüntetésére vonatkozó c) alpontja.

E módosítások következtében módosultak a termékleírás 2. fejezetének alább felsorolt pontjai (melyek a „Muscadet Sèvre et Maine” megjelölés kiegészítő földrajzi neveire vonatkozó rendelkezéseket tartalmazzák, mivel a négy új kiegészítő földrajzi név átveszi a már meglévő kiegészítő földrajzi nevek különleges rendelkezéseit):

— az I. szakasz parcellahasználati nyilatkozatra vonatkozó 1. pontja;

— az I. szakasz névhasználat-igénylési nyilatkozatra vonatkozó 2. pontja;

— az I. szakasz kiszerelési nyilatkozatra vonatkozó 4. pontjának b) alpontja.

A négy új kiegészítő földrajzi név négy különálló területet takar, melyek a következők:

— a „Château-Thébaud”, amely a Maine-folyó mentén húzódó földcsúcsokon terül el. Nyugati fekvésének köszönhetően éghajlata kedvező a korai érés szempontjából. Gneiszből és granodiroitból származó talajaiban a szőlő mélyen meg tud gyökerezni, ezért a mustok szerves savakban gazdagok, melyek a hosszú érlelés után elősegítik a frissességet és ásványosságot idéző, finom és feszes borok kifejeződését;

— a „Goulaine” kevésbé lepusztult metamorf kőzeteken kialakult, a Loire és a mocsárvidék közelsége miatt erősen mérsékelt éghajlatú földjei elősegítik a szőlők gyors érését, melyekből a teljesen érett állapotban végzett korai szüretelésnek köszönhetően friss gyümölcsös és aszalt gyümölcsös aromájú, kifejező, kiegyensúlyozott és lágy borok készíthetők;

— a „Monnières – Saint-Fiacre” a Sèvre-folyó mentén húzódó buckákon és dombokon terül el. Szétmállott vagy lepusztult savanykás gneiszeken kialakult talajai lassú érési folyamatokat indítanak el, minek köszönhetően nagy érettségi fok érhető el, amely idővel kandírozott gyümölcsös jegyekké alakuló érett gyümölcsös ízjegyeket hordozó, telt és erős borokat eredményez;

— a „Mouzillon – Tillières” a szőlővidék keleti részén terül el, ahol a kontinentálisabb éghajlat és a kevéssé lepusztult gabbró kőzeten kialakult homokos-agyagos talajok összetalálkozása elősegíti az előrehaladott érettségi fok elérését. Ez olyan borokat ad, amelyek gondos érlelést követően idővel briósra emlékeztető, fűszeres, gyümölcsös és virágos jegyeket hordozó, intenzív aromákat fejeznek ki.

Az egységes dokumentum ennek megfelelően módosul.

2. Földrajzi terület

A „Muscadet Sèvre et Maine” megjelölés földrajzi területének felülvizsgálata következtében:

— a földrajzi terület két településsel (Remouillé, Saint-Hilaire-de-Clisson) és hat településrésszel egészült ki (Le Bignon, Gétigné, Montbert, Les Sorinières, Cugand, Saint-Hilaire-de-Loulay), amelyek mind a „Muscadet” regionális megjelölés földrajzi területéhez tartoztak;

— a földrajzi területből egy településrészt kizártak (Le Loroux-Bottereau) azt követően, hogy a szőlővidéket azokra a körzetekre szűkítették, amelyeken tartja magát a minőségi bortermelés.

Ezenfelül szövegezésbeli módosítás is történt: a közigazgatási egységek új jegyzéke figyelembe veszi a termékleírás jóváhagyása óta történt település-egyesüléseket vagy a közigazgatási övezeti besorolás egyéb változásait. A nagyobb jogbiztonság érdekében ezt a jegyzéket megfeleltetik az INSEE által évente kiadott hivatalos földrajzi kódex hatályos változatának.

Az egységes dokumentum földrajzi területre és eredettel való kapcsolatra vonatkozó része ennek megfelelően módosul.

3. Parcellákra osztott körülhatárolt terület

A termékleírás 1. fejezete IV. szakaszának 2. pontja a „2011. május 19-i” szövegrész után az „és 2018. június 20-i” szövegrésszel, illetve a „2011. február 10-i” szövegrész után az „és 2017. május 3-i” szövegrésszel egészül ki.

E módosítás célja, hogy a termékleírásba bekerüljenek a termelés földrajzi területén belül található, parcellákra osztott körülhatárolt területet érintő módosítás illetékes nemzeti hatóság általi jóváhagyásának dátumai. A parcellákra történő felosztás azoknak a parcelláknak a termelés földrajzi területén belüli azonosítására szolgál, amelyek alkalmasak a szóban forgó oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott bor előállítására szánt szőlő termesztésére.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

4. A földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület

A település-egyesülés és a földrajzi terület felülvizsgálata következtében naprakésszé tették a földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő területet. A megjelölés borkészítési területe összességében nem módosult.

Az egységes dokumentum további feltételekre vonatkozó 9. pontja ennek megfelelően módosul.

5. Agrár-környezetvédelmi rendelkezés

Az 1. fejezet VI. szakaszának 2. pontja a következőképpen egészül ki: „A »Château-Thébaud«, »Clisson«, »Gorges«, »Goulaine«, »Monnières – Saint-Fiacre«, »Mouzillon – Tillières« és »Le Pallet« kiegészítő földrajzi nevekkel ellátható borok előállítására szánt szőlőültetvények sorközeiben gépi vagy fizikai eszközökkel biztosítják a magról vetett vagy spontán növényzet gondozását.”

Ez a módosítás azt a jelenleg zajló változást kíséri, hogy a gazdálkodók gyakorlatai az agroökológia irányába mozdulnak el. Azt tükrözi, hogy az előállítási módokban egyre nagyobb figyelmet fordítanak a környezetvédelmi szempontokra. A felhasznált gyomirtó vegyszerek mennyiségének csökkenését eredményezi azzal, hogy előmozdítja a növényzet gépekkel történő gondozását.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

6. Szállítás

A VII. szakasz 1. pontja a következő ponttal egészül ki: „b) – A betakarított szőlő szállítására vonatkozó különleges rendelkezések

A »Château-Thébaud«, »Clisson«, »Gorges«, »Goulaine«, »Monnières – Saint-Fiacre«, »Mouzillon – Tillières« és »Le Pallet« kiegészítő földrajzi nevekkel ellátható borok előállítására szánt betakarított szőlőt a szüretelés helyétől a présberendezésig történő szállítása alatt védeni kell az esőtől, és a szőlőtermés összenyomódásának elkerülése érdekében egy szőlőszállító kocsiban legfeljebb 8000 kg szőlő szállítható.”

A szőlőszállító kocsiba tölthető szőlő súlyának korlátozásával mérsékelhető a szőlő szállítás közbeni károsodása annak érdekében, hogy a kiegészítő földrajzi nevek esetében a lehető legjobb minőséget lehessen biztosítani.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

7. Borkészítési eljárások

A IX. szakasz 1. pontja a következő mondattal egészül ki: „Kiszerelésükkor vagy a borkészítés helyszínéről történő első elszállításukkor a borok még finomseprőn vannak.”

A termékek a borok finomseprőn tartásával tesznek szert mindazokra a jellemzőkre, amelyek a kerekségüket biztosítják. Ezzel még jobban hangsúlyozható és megerősíthető a különböző Muscadet megjelölések szegmensek szerinti tagozódása.

Az egységes dokumentum borkészítési eljárásokra vonatkozó pontja ennek megfelelően módosul.

8. Hőkezelés

Törölték az olyan hőkezelések alkalmazására vonatkozó tilalmat, amely során a hőmérséklet 40 °C fölé emelkedik. A módosítás célja, hogy a gazdálkodók minden lehetséges technikai eszközt megkapjanak ahhoz, hogy kezelni tudják a nehéz évjáratokkal járó következményeket, melyek az érzékszervi tulajdonságok megváltozását, például földes-dohos ízt eredményeznek. A mustmelegítés technikája, az ún. termovinifikáció sokkal kevésbé zavarja (zavarosodást okoz a borokban) meg a borokat a lesoványodás és a jellegvesztés szempontjából, mint a mezopórusos borászati aktív szenek használata.

A 7 kiegészítő földrajzi név esetében a tilalom továbbra is érvényben van.

Az egységes dokumentum borkészítési eljárásokra vonatkozó pontja ennek megfelelően módosul.

9. Csomagolás

A „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátott borok kiszerelési időszakának vége november 30-ról december 31-re változik. E kategória forgalmazási időszakának optimalizálása érdekében a módosítás anélkül teszi lehetővé a „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátott borok palackozási időszakának egy hónappal történő meghosszabbítását, hogy az erre a megjelölésre jellemző enyhe gyöngyözéssel társuló kerekséget megváltoztatná.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

10. Az áruk mozgása

Az 1. fejezet IX. szakasza 5. pontjának az adóraktár-engedélyesek közötti borforgalmazás dátumára vonatkozó b) alpontját törölték.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

11. Kapcsolat

A földrajzi névvel való kapcsolatot a négy új kiegészítő földrajzi névre való hivatkozások beillesztése érdekében átdolgozták.

Az egységes dokumentum földrajzi területtel való kapcsolatra vonatkozó pontja ennek megfelelően módosul.

12. Címkézés

A XII. szakasz 2. pontja a következő ponttal egészül ki:

„b) A kiegészítő földrajzi neveket ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni, mint az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét. A megnevezések feltüntetésére használt karakterek mérete mind magasságban, mind szélességben vagy vastagságban megegyezik az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretével.”

„d) A kiegészítő földrajzi névvel ellátott borok címkéjén pontosítható a kisebb földrajzi egység, feltéve, hogy:

— ún. kataszteri területről van szó;

— a terület neve szerepel a szüretelési nyilatkozatban.

Az ún. kataszteri terület nevét olyan karakterekkel kell nyomtatni, amelyek mérete sem magasságban, sem szélességben vagy vastagságban nem haladja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének felét. A kataszteri terület nevét ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni, mint az eredetmegjelölés nevét.”

Az egységes dokumentum további feltételekre vonatkozó 9. pontja ennek megfelelően módosul.

13. Bejelentési kötelezettségek

A névhasználat-igénylési nyilatkozat benyújtásának határideje december 15-ről december 31-re változik.

Az előzetes ügyletbejelentő lap megnevezése előzetes szállítmánybejelentő lapra változik.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

14. Visszavonás

Pontosításra kerültek a visszavonási nyilatkozat benyújtására vonatkozó szabályok.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

15. Nyilvántartás

Szövegezésbeli módosítások történtek a nyilvántartások vezetésével kapcsolatban.

— A II. fejezet II. szakaszának 2. pontjában: — a b) alpontban a „névhasználat-igénylési nyilatkozat benyújtásának határidejéig” és az „és a must savtartalma” szövegrészt törölték; — a c) alpontban a „napló” szó helyébe a „nyilvántartás” szó lép; — a d) alpontban a „napló” szó helyébe a „nyilvántartás” szó lép, továbbá a „vagy az ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott, nem kiszerelt borokat forgalmazó” szövegrészt törölték.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

16. Főbb ellenőrizendő pontok

A 3. fejezetet a nantes-i borvidék termékleírásaiban szereplő főbb ellenőrizendő pontok egységes megszövegezése érdekében átdolgozták.

Ez a módosítás nem érinti az egységes dokumentumot.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Muscadet Sèvre et Maine

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. A bor(ok) leírása

A borok csendes száraz fehérborok.

A borok jellemzői a következők:

— térfogatszázalékban kifejezett minimális természetes alkoholtartalom: 10 %; — maximális erjeszthetőcukor-tartalom (glükóz és fruktóz): 3 gramm/liter; — maximális illósavtartalom: 10 milliekvivalens/liter — térfogatszázalékban kifejezett maximális összes alkoholtartalom az alkoholtartalom-növelést követően: 12 %. A borok összes savtartalmának, összes kén-dioxid-tartalmának és a térfogatszázalékban kifejezett összes tényleges alkoholtartalomnak meg kell felelnie a közösségi jogszabályokban meghatározott szabályoknak. A borok csendes száraz fehérborok. Ízüket a kerekség és a frissesség közötti finom egyensúly jellemzi, összetett ízvilágukban a gyümölcsös vagy virágos aromák dominálnak. A hosszú érlelés során esetenként jó öregedési potenciálra tesznek szert. Aromagazdaságuk megőrzése és még jobb kifejezésre juttatása érdekében palackozásukat gondosan végzik. Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

Művelési gyakorlat

A szőlőültetvényeken a minimális ültetési sűrűség hektáronként 6500 tőke.

A sorok közötti távolság legfeljebb 1,50 méter lehet, míg az egy sorban található szőlőtőkék közötti távolságnak 0,9 méter és 1,1 méter közöttinek kell lennie.

A szőlőtőkék metszésekor tőkénként legfeljebb 12 rügyet hagynak meg:

— rövidcsapos metszéssel, tőkénként legfeljebb 5 csap meghagyásával; vagy

— egyszerű vagy kettős Guyot-metszéssel.

A metszést a rügyfakadás előtt vagy az Eichhorn-Lorenz rendszer szerinti 5. stádium előtt be kell fejezni.

A metszés módjától függetlenül a szőlő tőkénként 4 további rügy meghagyásával is metszhető, feltéve, hogy a 11 vagy 12 leveles állapotnak megfelelő fenológiai stádiumban az adott évi termőágak tőkénkénti száma legfeljebb 12.

Különleges borászati eljárás

A leszüretelt termés bármely olyan hőkezelése tilos, amely során a hőmérséklet –5 °C alá csökken.

A borok térfogatszázalékban kifejezett összes alkoholtartalma az alkoholtartalom-növelést követően nem haladja meg a 12 %-ot.

A borokat az alkoholos erjedés befejeződésétől a szüretelés évét követő évben legalább március 1-jéig finomseprőn érlelik. Kiszerelésükkor vagy a borkészítés helyszínéről történő első elszállításukkor a borok még finomseprőn vannak.

A fenti rendelkezéseken kívül a boroknak a borászati eljárások tekintetében meg kell felelniük a közösségi szabályozásban, valamint a mezőgazdaságról és a tengeri halászatról szóló törvénykönyvben meghatározott kötelezettségeknek.

b) Maximális hozamok

66 hektoliter hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

Az előállítás valamennyi műveletét az Institut national de l’origine et de la qualité által az illetékes nemzeti bizottság 2017. június 15-i ülésén jóváhagyott földrajzi területen kell elvégezni. E termékleírás illetékes nemzeti bizottság általi jóváhagyásának napján ez a terület – a 2018. évi hivatalos földrajzi kódex (Code officiel géographique) alapján – az alábbi települések vagy településrészek területét foglalja magában:

— Loire-Atlantique megye: Aigrefeuille-sur-Maine, Basse-Goulaine, Le Bignon (részben), La Chapelle-Heulin, Château-Thébaud, Clisson, Divatte-sur-Loire (kizárólag La Chapelle-Basse-Mer volt önálló település területe tekintetében), Gétigné (részben), Gorges, La Haie-Fouassière, Haute-Goulaine, Le Landreau, Le Loroux-Bottereau (részben), Maisdon-sur-Sèvre, Monnières, Montbert (részben), Mouzillon, Le Pallet, La Regrippière, Remouillé, Saint-Fiacre-sur-Maine, Saint-Hilaire-de-Clisson, Saint-Julien-de-Concelles, Saint-Lumine-de-Clisson, Les Sorinières (részben), Vallet, Vertou;

— Maine-et-Loire megye: Sèvremoine, kizárólag Saint-Crespin-sur-Moine és Tillières volt önálló települések területe tekintetében.

— Vendée megye: Cugand (részben), Saint-Hilaire-de-Loulay (részben).

7. Fontosabb szőlőfajták

Melon B

8. A kapcsolat(ok) leírása

A földrajzi területre vonatkozó információk

A kapcsolathoz hozzájáruló természeti tényezők leírása

A „Muscadet Sèvre et Maine” ellenőrzött eredetmegjelölés szőlővidékét a rendkívül sűrű vízrajzi hálózat miatt kialakult, egyenetlen domborzat jellemzi. Nantes városától keletre, a Loire-folyó és a Goulaine-i mocsárvidék fölé magasodó lejtőkön, vagy délebbre, a Sèvre-folyó, a Maine-folyó és ezek mellékágainak vízgyűjtő területein szőlőparcellák foglalják el a domboldalakat és alakítják a tájképet. Ez a terület alkotja a „Muscadet” ellenőrzött eredetmegjelölés földrajzi területének középső részét, amely Loire-Atlantique, Maine-et-Loire és Vendée megye egy részén terül el.

A földrajzi terület éghajlatában azonban, melyet nagyban befolyásol az Atlanti-óceán közelsége, árnyalatnyi eltérések tapasztalhatók. Így az általában véve is rendkívül enyhe téli hőmérsékletek még mérsékeltebbek északon, a Loire és a Goulaine-i mocsárvidék közelében, ahol a „Goulaine” kiegészítő földrajzi név termőterülete található, valamint a térség nyugati részén, a „Château-Thébaud” kiegészítő földrajzi név termőterületén, ahol jobban érvényesülnek az óceáni hatások. Délkelet felé, a „Mouzillon – Tillières”, a „Gorges” és a „Clisson” kiegészítő földrajzi nevek termőterületein jóval alacsonyabbak a hőmérsékleti értékek, mivel ezek a területek távolabb esnek a Loire-tól és a Goulaine-i mocsárvidéktől. A kevés csapadékkal és jelentős napsütéssel jellemzett nyarak az óceán felől fújó szelek hatására általában kellemesen hűvösek.

A földrajzi terület földtani szerkezetét változatos óidei kőzetek alkotják:

— északon és északkeleten a csillámpalák az uralkodók, melyek a Goulaine-i mocsárvidék peremén zöld kőzetes telérekkel szabdalt gneiszekkel társulnak, és ez a metamorf kőzetegyüttes alkotja a „Goulaine” kiegészítő földrajzi név termőterületének alapját;

— keleten egy jelentős gabbró kőzetes masszívum található, amely a „Gorges” kiegészítő földrajzi név termőterületének geológiai szerkezetét alkotja, és amely a Sanguèze-folyó mentén nyúlik el, ahol a „Mouzillon – Tillières” kiegészítő földrajzi név termőterülete található;

— a földrajzi terület nyugati része egy főként ortogneiszből, valamint savanykás gneiszből és granodiroitból álló szubsztrátumon fekszik, és ezek a kőzetek alkotják a „Château-Thébaud” kiegészítő földrajzi név termőterületének talapzatát;

— a „Le Pallet” kiegészítő földrajzi név termőterülete a földrajzi terület közepén, egy olyan körzetben található, amelyet kevésbé lepusztult és erősen repedezett kőzetek jellemeznek, míg a „Monnières – Saint-Fiacre” kiegészítő földrajzi név szőlőterületének alapját képező gneiszek gyakran lepusztultabbak;

— délen a „Clisson” kiegészítő földrajzi név földrajzi területét jellemző nagyszemű gránitmasszívumot egy törésvonal határolja el.

Az őskori talapzatot helyenként több-kevesebb apró kavicsot tartalmazó homokos-agyagos üledékek fedik.

Változatosságuk ellenére ezek a formációk többnyire vízáteresztő, homokos és kavicsos barna talajokat eredményeznek, melyek gabbró kőzetekből álló altalaját esetenként agyag gazdagítja. A szőlők szüreteléséhez körülhatárolt, parcellákra osztott területbe a szokásoknak megfelelően szigorúan csak az egészséges, sekély és mérsékelten termékeny talajú, jó felmelegedési képességgel és korlátozott vízmegtartó képességgel rendelkező parcellák tartoznak bele.

A kapcsolathoz hozzájáruló emberi tényezők leírása

A Vertou-i apátságot a VI. században megalapító Szent Márton szerzetes volt az első, aki a Sèvre és a Maine folyók mentén húzódó domboldalakon meghonosította a szőlőművelést. A két folyó hajózható szakaszai mentén az egész középkorban folyamatosan fejlődött a szőlővidék, minek köszönhetően egyebek mellett igen korán virágzásnak indultak a „Château-Thébaud”, „Monnières – Saint-Fiacre” és „Le Pallet” kiegészítő földrajzi nevek termőterületei. A Nantes-ban kialakult nemzetközi kereskedelem hatására a XVI. században véglegesen meghonosodott a régióban a melon B szőlőfajta. A „Muscadet” név 1635-ben jelent meg először egy Gorges-ban őrzött bérleti szerződésen. A XVIII. század végére a Monnières-i plébánia földjeinek már közel a kétharmadát művelték szőlővel, ami annak a jele, hogy a régió a bortermelésre szakosodott.

Az 1793-1794-ben zajló vendée-i háborúk során elszenvedett pusztítások, majd a filoxéravész által előidézett károk után új technikákat alkalmaztak a szőlőtermesztésben, például a sorokban ültetést és a Guyot-metszést. Ennek köszönhető, hogy a termeléssel kapcsolatos szakmai fogások igen jól szabályozottak: egyetlen fajta, a melon B alkalmazása, magas ültetési sűrűség fenntartása, a szőlők terhelésének szabályozása és terméshozamuk korlátozása, teljesen érett szőlők szüretelése.

A gazdag és összetett borok előállítása érdekében a gazdálkodók különleges borkészítési technikát, az ún. „nantes-i módszert” alkalmazzák, melynek lényege, hogy a bort lefejtés nélkül legalább egy télen át finomseprőn tartják. Ez a módszer abból a szokásból ered, hogy a borosgazdák a legjobb borukból egy nagy hordót seprőn hagytak maguknak a közelgő ünnepekre. Ez az érlelési mód kerekké és olajossá teszi a borokat annak köszönhetően, hogy többek között mannoproteinekkel és az élesztősejtfalak autolíziséből származó egyéb vegyületekkel gazdagodnak. Ezenfelül ezzel a módszerrel – amelynek alapját az képezi, hogy a borokat nem mozgatják, továbbá az oxidációs folyamatok és az illékony vegyületek felszabadulásának jelentős korlátozása mellett a borokat szénsavatmoszférában tartják – az alkoholos erjedés során keletkező aromák tavaszig és még tovább is megőrizhetők. Érlelésük során a borok harmadlagos aromákkal is gazdagoknak. A melon B szőlőfajtából származó szőlők, mustok és borok ugyanis nagy koncentrációban tartalmazzák a glikozidos aromák előanyagait. A cukrokhoz kapcsolódó aglikonokból álló molekulák ebben az állapotban szagtalanok. A β-glikozidkötések különböző kémiai és enzimes folyamatok hatására történő felszakadásával ekkor erős szagú vegyületek, elsősorban monoterpének és 13 szénatomos norizoprenoidok keletkeznek, és többek között β-damaszkon képződik, amely anyag arról ismert, hogy fokozza a borok gyümölcsös aromáit. A gazdálkodók különleges szaktudásra tettek szert annak terén, hogy hogyan védhetik meg a tartályban lévő borokat az oxidációtól, és hogyan végezzék el gondosan a borok palackozását annak érdekében, hogy az illatanyagok felszabadulása a lehető leghosszabb ideig folytatódjon és a borok összetettebbek legyenek. A szokásos eljárásokat esetenként a környezet változása szerint alakítják, például a „Clisson”, a „Monnières – Saint-Fiacre” és a „Mouzillon – Tillières” kiegészítő földrajzi nevek esetében a szőlőterméshez, a „Gorges” és a „Château-Thébaud” kiegészítő földrajzi nevek esetében a mustok magas szervessav-tartalmának megőrzéséhez, a „Goulaine” kiegészítő földrajzi név esetében a korai szüreteléshez vagy a legjobb küvék esetében a borok hosszan tartó finomseprős érlelésének gyakorlatához igazítják. A kiegészítő földrajzi névvel ellátott borokat a kiszerelésükig seprőn tartják. Az oxidációs hatások mérséklése és az aromavesztés csökkentése érdekében a borokat közvetlenül a borkészítés helyszínén palackozzák.

Boraik minőségének és hírnevének megőrzése érdekében a La Haie-Fouassière-i és a környékbeli bortermelők 1925-ben bírói úton elérték, hogy boraikat „Muscadet Grands Crus de Sèvre et Maine” néven jelenthessék be. A „Muscadet Sèvre et Maine” ellenőrzött eredetmegjelölést 1936-ban ismerték el. A „seprőn érlelt” hagyományos megjelölésre vonatkozó egyedi szabályozást 1977-ben alkották meg, és 1994 óta abban nyilvánul meg, hogy a borok lefejtésének és átfejtésének elkerülése érdekében a borokat a szüretelés évét követő évben magában a pincészetben palackozzák.

Annak, hogy a földrajzi terület a bortermelésen belül is szakosodott, ma már nagyon egyértelmű jelei vannak, mivel több település területén is zömében kizárólag melon B szőlőfajtát termesztenek. A 2016-os adatok szerint a nantes-i borvidékhez tartozó összes ellenőrzött eredetmegjelölés alatt értékesített borok mennyiségének csaknem 70 %-át tették ki a 600 termelő által megművelt kb. 8000 hektárnyi területen előállított „Muscadet Sèvre et Maine” ellenőrzött eredetmegjelölésű borok. E borok több mint fele viseli a „seprőn érlelt” megjelölést.

A termék minőségére és jellemzőire vonatkozó információk

A „Muscadet Sèvre et Maine” ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott borok csendes száraz fehérborok. Ízüket a kerekség és a frissesség közötti finom egyensúly jellemzi, összetett ízvilágukban a gyümölcsös vagy virágos aromák dominálnak. Aromagazdaságuk megőrzése és még jobb kifejezésre juttatása érdekében palackozásukat gondosan végzik.

A „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátott borok íze általában kiegyensúlyozott, inkább lekerekített, illatviláguk összetettebb, és a borok az alkoholos erjedés során keletkező visszamaradó szénsavnak köszönhetően enyhén gyöngyözők lehetnek. Frissességük, aromagazdaságuk és természetes szénsavtartalmuk megőrzése érdekében a borokat az érlelés során védik az oxidációtól. Mivel szénsavtartalmuk túl magas ahhoz, hogy rugalmas tartályokba lehessen tölteni őket, a borokat palackozzák, és a kiszerelési folyamat nagy körültekintést igényel.

A hosszú érlelés során esetenként jó öregedési potenciálra tesznek szert, mint például a kiegészítő földrajzi névvel ellátott, alábbi borok esetében is:

— a „Château-Thébaud” borai általában finom és elegáns bukéjukkal tűnnek ki, amely olyan jellegzetes gyümölcsös, virágos és fűszernövényes aromákat hordoz, mint amilyeneket a sós, friss és feszes borok keltenek a szájban;

— a „Clisson” borokat általában nagyon koncentrált íz és intenzív, elsősorban gyümölcsös aromák jellemzik (érett gyümölcsök, főtt gyümölcsök);

— a „Gorges” borok többnyire a savassággal és kesernyésséggel hangsúlyosabbá tett, erőteljes kezdeti ízükkel, illetve ásványos vagy mentolos aromáikkal tűnnek ki;

— a „Goulaine” borok bukéja általában intenzív, melyet friss gyümölcsökre, érett gyümölcsökre, aszalt gyümölcsökre emlékeztető jegyek és virágos árnyalatok uralnak. A borok kiegyensúlyozottságukkal, kerekségükkel, nagyon enyhén kesernyés ízükkel és hosszú lecsengést biztosító, bársonyos textúrájukkal hívják fel magukra a figyelmet;

— a fiatalságukba zárt „Mouzillon – Tillières” borokban idővel gyakran intenzív virágos, citrusos, fűszernövényes aromák, valamint briósra emlékeztető és ásványos jegyek alakulnak ki. Koncentrált struktúrájú ízüket finom kesernyésség és enyhe fanyarság teszi hangsúlyossá;

— a „Monnières – Saint-Fiacre” borokat gyakran érett vagy kandírozott gyümölcsökre emlékeztető, erős illatuk és balzsamos jegyeik teszik egyedivé, a szájban telt és erőteljes ízhatást keltenek, leheletnyi kesernyésséggel kiegyensúlyozott krémes karakterrel;

— a „Le Pallet” borok rendszerint kiegyensúlyozott lágy ízükkel és rendkívül finom, illatos zamatukkal tűnnek ki, melyben a virágos összetevő dominál.

Az érlelés során kialakult tulajdonságok megőrzése, az oxidációs hatások mérséklése és az aromavesztés csökkentése érdekében az ezekkel a kiegészítő földrajzi nevekkel ellátott borokat közvetlenül a borkészítés helyszínén palackozzák.

Okozati összefüggések

A földrajzi terület ősrégi kőzetekből származó, durva textúrájú talajain korán megindult a szőlő fejlődési ciklusa, ugyanakkor a talajok vissza is fogják annak erejét. Az enyhe telek fokozzák ezt a gyors fejlődést, a nyári napsütés és a tenger felől fújó szelek pedig megvédik a növényzetet a betegségektől. Alacsony vízkészletüknek és a gyökerek mélyre hatolását lehetővé tevő töredezettségüknek köszönhetően a talajok mérsékelt és rendszeres vízellátást biztosítanak a szőlőnek, ami a megfelelő érés biztosítéka. A századok során a korai érésű melon B szőlőfajta vált be ebben a környezetben, már csak azért is, mert a földrajzi terület mérsékelt nyári hőmérsékletei ideálisak az ebből a finom fehér fajtából előállított borok frissességének és aromáinak a megőrzéséhez.

A földrajzi terület hosszú bortermelői múltja, korai szakosodása és a vidékre jellemző sűrű szőlőültetvények régóta elősegítették a gyakorlatok egységesítését. A termékeik eredetiségének megvédésére törekvő borosgazdák az 1920-as években elindított folyamat lezárásaként 1936-ban, Franciaország legelső ellenőrzött eredetmegjelölései között szerezték meg az ellenőrzött eredetmegjelölés elismerését.

Szaktudásuknak köszönhetően a gazdálkodók ellenőrzésük alatt tudják tartani a termelést és teljesen érett, egészséges szőlőket tudnak szüretelni. A helyi szokásoknak megfelelően készített borokat lefejtés nélkül, a kiszerelésig finomseprőn érlelik. A földrajzi terület enyhe téli hőmérsékleti viszonyainak köszönhetően, melyek kedvezően hatnak a bor és a seprő között lezajló folyamatokra, a borok az érlelésük alatt is javulnak és a következő tavaszon még gazdagabb ízhatást keltenek a szájban. A körültekintéssel végzett palackozás lehetővé teszi a borok alapvető jellemzőinek megőrzését, mivel egyes aromák a kiszerelés után is tovább fejlődnek. A természeti környezethez és a melon B fajtához tökéletesen illeszkedő szakértelemnek köszönhetően az erjedés során kialakult illatmolekulák és a glikozidos aromák előanyagai teljesen ki tudnak bontakozni a borokban.

Az ellenőrzött eredetmegjelölés „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátott és a szüretelés évét követő évben palackozott borai megőrzik jellegzetes frissességüket, melyet az alkoholos erjedés során keletkezett, visszamaradó szénsav által előidézett enyhe gyöngyözés tesz még hangsúlyosabbá. Az oxidáció elkerülése érdekében ezeket a borokat közvetlenül a borkészítés helyszínén palackozzák. Ez a hagyományos eljárás, amely során a lehető legkevesebbet mozgatják a termékeket, tökéletesen elősegíti a borok finom illatos vegyületeinek megőrzését. A borok ízkomplexitására részben a változatos kőzetek és azokon kialakult változatos talajok, a sokszínű domborzat és a szőlőtermelő körzetek víztömegektől való távolságából adódó árnyalatnyi éghajlatbeli eltérések adnak magyarázatot. A természeti környezet változatosságának kiaknázása és az igényes borkészítési eljárások lehetővé tették az ellenőrzött eredetmegjelölés ékességei közé tartozó kiegészítő földrajzi nevek sajátosságainak kifejezésre juttatását és előmozdítását. Ezek a következők:

— a „Château-Thébaud”, amely a Maine-folyó mentén húzódó földcsúcsokon terül el. Nyugati fekvésének köszönhetően éghajlata kedvező a korai érés szempontjából. Gneiszből és granodiroitból származó talajaiban a szőlő mélyen meg tud gyökerezni, ezért a mustok szerves savakban gazdagok, melyek a hosszú érlelés után elősegítik a frissességet és ásványosságot idéző, finom és feszes borok kifejeződését;

— a „Clisson”, ahol a viszonylag kései éghajlat, a grániton kialakult sekély homokos talajok, a Sèvre vagy a Maine vízgyűjtő területein található markáns lejtők és a nagy érettségi fokra és hosszú időtartamú finomseprős érlelésre épülő gyakorlatok biztosítják a borok gazdag ízét és jellegzetes gyümölcsös aromáit;

— a „Gorges”, ahol a borok élénk íze és nagyon friss, ásványos illata a gabbró kőzetek lepusztulása nyomán kialakult agyagos talajoknak és a viszonylag kései helyi éghajlatnak, valamint az ezekhez társuló megszokott eljárásoknak köszönhető, melyek célja, hogy a szőlőket a teljes technológiai érettség előtt leszüreteljék, majd a borokat redukciós viszonyok között hosszú ideig finomseprőn érleljék;

— a „Goulaine” kevésbé lepusztult metamorf kőzeteken kialakult, a Loire és a mocsárvidék közelsége miatt erősen mérsékelt éghajlatú földjei elősegítik a szőlők gyors érését, melyekből a teljesen érett állapotban végzett korai szüretelésnek köszönhetően friss gyümölcsös és aszalt gyümölcsös aromájú, kifejező, kiegyensúlyozott és lágy borok készíthetők;

— a „Monnières – Saint-Fiacre” a Sèvre-folyó mentén húzódó buckákon és dombokon terül el. Szétmállott vagy lepusztult savanykás gneiszeken kialakult talajai lassú érési folyamatokat indítanak el, minek köszönhetően nagy érettségi fok érhető el, amely idővel kandírozott gyümölcsös jegyekké alakuló érett gyümölcsös ízjegyeket hordozó, telt és erős borokat eredményez;

— a „Mouzillon – Tillières” a szőlővidék keleti részén terül el, ahol a kontinentálisabb éghajlat és a kevéssé lepusztult gabbró kőzeten kialakult homokos-agyagos talajok összetalálkozása elősegíti az előrehaladott érettségi fok elérését. Ez olyan borokat ad, amelyek gondos érlelést követően idővel briósra emlékeztető, fűszeres, gyümölcsös és virágos jegyeket hordozó, intenzív aromákat fejeznek ki.

— a „Le Pallet”, ahol a nagy hagyományokkal rendelkező bortermelés és a borosgazdák összefogása nyomán olyan szaktudás halmozódott fel, amellyel a lehető legjobban kiaknázhatók a borok harmonikus ízét és virágos aromáinak lágyságát meghatározó, kavicsos és repedezett talajokon termesztett és teljesen éretten leszüretelt szőlőkben rejlő lehetőségek.

A gazdálkodók megtanulták, hogyan lehet megőrizni e nemesedő borok jellegzetes aromáit azáltal, hogy a kiszereléskor a lehető legnagyobb mértékben korlátozzák a levegőben lévő oxigénnel való érintkezést. Ezért ezeket a borokat a helyi szokásokkal összhangban a borkészítés helyszínén palackozzák.

9. További alapvető feltételek (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények)

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

Csomagolás a körülhatárolt földrajzi terület határain belül

A feltétel leírása:

A „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátható borok kiszerelését a földrajzi területen kell elvégezni.

A borkészítési és érlelési eljárások révén biztosított jellegzetességek, többek között a frissesség, az ízkomplexitás – melynek egyes összetevői a kiszerelés után fejeződnek ki – és a természetes szénsavtartalomnak köszönhető gyöngyözés megőrzése, valamint az átfejtési műveletek korlátozása érdekében a „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátható borokat a szüretelés évét követő évben március 1-je és december 31-e között a borkészítés helyszínén palackozzák.

Ez az érlelési mód kerekké és olajossá teszi a borokat annak köszönhetően, hogy többek között mannoproteinekkel és az élesztősejtfalak autolíziséből származó egyéb vegyületekkel gazdagodnak. Ezenfelül ezzel a módszerrel, amelynek alapját az képezi, hogy a borokat nem mozgatják, továbbá az oxidációs folyamatok és az illékony vegyületek felszabadulásának jelentős korlátozása mellett szénsavatmoszférában tartják, az alkoholos erjedés során keletkező aromák tavaszig és még tovább is megőrizhetők.

Mivel szénsavtartalmuk túl magas ahhoz, hogy rugalmas tartályokba lehessen tölteni őket, a borokat palackozzák, és a kiszerelési folyamat nagy körültekintést igényel.

Kiszerelésükkor vagy a borkészítés helyszínéről történő első elszállításukkor a borok még finomseprőn vannak.

A földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A körülhatárolt földrajzi területen való előállítás tekintetében biztosított eltérés

A feltétel leírása:

A borok erjesztése, készítése és érlelése, valamint a „seprőn érlelt” megjelöléssel ellátható borok erjesztése, készítése, érlelése és kiszerelése tekintetében biztosított eltérés kapcsán meghatározott, a földrajzi terület közvetlen szomszédságában lévő terület a következő települések területét foglalja magában a 2018. évi hivatalos földrajzi kódex alapján:

— Loire-Atlantique megye: Ancenis, La Bernerie-en-Retz, Le Bignon (részben), La Boissière-du-Doré, Bouaye, Bouguenais, Boussay, Brains, Carquefou, Le Cellier, Chaumes-en-Retz, Chauvé, Cheix-en-Retz, La Chevrolière, Corcoué-sur-Logne, Couffé, Divatte-sur-Loire (kizárólag Barbechat volt önálló település területe tekintetében), Frossay, Geneston, Gétigné (részben), Legé, Ligné, La Limouzinière, Loireauxence (kizárólag La Chapelle-Saint-Sauveur és Varades volt önálló települések területe tekintetében), Le Loroux-Bottereau (részben), Machecoul-Saint-Même, La Marne, Mauves-sur-Loire, Mésanger, Montbert (részben), Montrelais, Les Moutiers-en-Retz, Oudon, Paulx, Le Pellerin, La Planche, Pont-Saint-Martin, Pornic, Port-Saint-Père, La Remaudière, Rezé, Rouans, Saint-Aignan-Grandlieu, Saint-Colomban, Sainte-Pazanne, Saint-Étienne-de-Mer-Morte, Saint-Géréon, Saint-Hilaire-de-Chaléons, Saint-Léger-les-Vignes, Saint-Lumine-de-Coutais, Saint-Mars-de-Coutais, Saint-Père-en-Retz, Saint-Philbert-de-Grand-Lieu, Saint-Viaud, Les Sorinières (részben), Thouaré-sur-Loire, Touvois, Vair-sur-Loire, Vieillevigne, Villeneuve-en-Retz, Vue.

— Maine-et-Loire megye: Beaupréau-en-Mauges (kizárólag Beaupréau és Gesté volt önálló települések területe tekintetében), Ingrandes-Le Fresne sur Loire (kizárólag Fresne-sur-Loire volt önálló település területe tekintetében), Mauges-sur-Loire (kizárólag La Chapelle-Saint-Florent, Le Marillais és Saint-Florent-le-Vieil volt önálló települések területe tekintetében), Montrevault-sur-Èvre (kizárólag La Boissière-sur-Èvre, La Chaussaire, Le Fief-Sauvin, Le Fuilet, Montrevault, Le Puiset-Doré, Saint-Pierre-Montlimart és Saint-Rémy-en-Mauges volt önálló települések területe tekintetében), Orée d’Anjou, Sèvremoine (kizárólag Montfaucon-Montigné és Saint-Germain-sur-Moine volt önálló települések területe tekintetében).

— Vendée megye: Cugand (részben), Montaigu, Rocheservière, Saint-Étienne-du-Bois, Saint-Hilaire-de-Loulay (részben), Saint-Philbert-de-Bouaine.

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása:

A termékleírásban a „seprőn érlelt” megjelölésre vonatkozóan meghatározott előállítási feltételeknek megfelelő borok esetében az ellenőrzött eredetmegjelölés neve kiegészíthető ezzel a megjelöléssel.

Az ellenőrzött eredetmegjelölés neve a termékleírásban a „Val de Loire” földrajzi név használatára vonatkozóan meghatározott feltételek mellett kiegészíthető ezzel a földrajzi névvel.

A termékleírásban a „Clisson”, „Gorges”, „Le Pallet”, „Château-Thébaud”, „Goulaine”, „Monnières – Saint-Fiacre” és „Mouzillon – Tillières” kiegészítő földrajzi nevekre vonatkozóan meghatározott előállítási feltételeknek megfelelő borok esetében az ellenőrzött eredetmegjelölés neve kiegészíthető ezekkel a kiegészítő földrajzi nevekkel.

A „seprőn érlelt” megjelölés és a „Val de Loire” földrajzi név feltüntetésére használt karakterek mérete sem magasságban, sem szélességben vagy vastagságban nem haladhatja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretét.

A „seprőn érlelt” megjelöléssel és a „Clisson”, „Gorges” és „Le Pallet” kiegészítő földrajzi névvel ellátott borokon fel kell tüntetni az évjáratot.

Jogi keret:

Nemzeti jogszabályok

A további feltétel típusa:

A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása:

A kiegészítő földrajzi neveket ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni, mint az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét. A megnevezések feltüntetésére használt karakterek mérete mind magasságban, mind szélességben vagy vastagságban megegyezik az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretével.

A kiegészítő földrajzi névvel ellátott borok címkéjén pontosítható a kisebb földrajzi egység, feltéve, hogy:

— ún. kataszteri területről van szó;

— a terület neve szerepel a szüretelési nyilatkozatban.

Az ún. kataszteri terület nevét olyan karakterekkel kell nyomtatni, amelyek mérete sem magasságban, sem szélességben vagy vastagságban nem haladja meg az ellenőrzött eredetmegjelölés nevét alkotó karakterek méretének felét. A kataszteri terület nevét ugyanabban a látómezőben kell feltüntetni, mint az eredetmegjelölés nevét.

A termékleíráshoz vezető link

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7e913c79-1202-4697-b5ed-a01af13ee5f8

(1) HL L 9., 2019.1.11., 2. o.