BETŰSZÓK ÉS RÖVIDÍTÉSEK

AKCS : Afrikai, karibi és csendes-óceáni országok

EACI : Versenyképességi és Innovációs Végrehajtó Hivatal

IEE : Intelligens Energia – Európa

LIFE : Környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz

MIPD : Többéves indikatív tervezési dokumentum (Multi-Annual Indicative Planning Document)

PADOR : Potenciális pályázók adatainak on-line regisztrációja (Potential Applicant Data On-line Registration)

RAD : Ajánlás, intézkedés, zárszámadás (Recommendations, Actions, Discharge) (adatbázis)

ÖSSZEFOGLALÓ

I. Ez a jelentés áttekinti, hogy a 2003-2009 időszakból kiválasztott hét számvevőszéki különjelentésben megfogalmazott ajánlásokat a Bizottság milyen mértékben valósította meg. A szóban forgó különjelentések a következő három költségvetési területet érintik: mezőgazdaság, energiaügy és külső fellépések.

II. A hét jelentés 51 ellenőrzési ajánlást tartalmazott, amelyekből 45 még mindig releváns.

III. A Bizottság rendelkezik ugyan egy olyan rendszerrel, amely a Számvevőszék összes ajánlását, valamint a Parlament és a Tanács kéréseit kezeli, de a Számvevőszék szerint az ajánlások/kérések kezelését meg kell erősíteni, hogy a Bizottság képes legyen időben, hatékonyan és eredményesen reagálni a feltárt mögöttes hiányosságokra, valamint a Számvevőszék és a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóság ajánlásaira/kéréseire.

IV. A hasznosulásvizsgálat kimutatta, hogy a Bizottság tesz lépéseket a számvevőszéki ajánlások megvalósítására, és az e jelentésben tárgyalt ajánlások közül 13-at (29%) már maradéktalanul megvalósított. Az ajánlások nagy részének megvalósítása még folyamatban van, ezen belül további 22 (49%) a Bizottság által már megtett lépéseknek köszönhetően a legtöbb tekintetben már megvalósultnak tekinthető.

BEVEZETÉS

1. A jelentés a Számvevőszéknek a teljesítmény-ellenőrzésről szóló különjelentéseiben megfogalmazott ajánlások hasznosulásával foglalkozó 2011–2012-es számvevőszéki munka [1] eredményeit tartalmazza. A vizsgált ajánlások áttekintése az I. mellékletben található. Az ajánlások hasznosulását részletesen a II–VIII. mellékletek ismertetik.

2. A hasznosulásvizsgálatra hét jelentést választottunk ki a 2003 és 2009 közötti időszakból. Első szempontként azt vettük figyelembe, hogy volt-e a Bizottságnak legalább két-három éve arra, hogy érdemben foglalkozzon az ajánlásokkal, másodikként pedig azt, hogy relevánsak-e még az ajánlások. A IX. melléklet felsorolja a 2005–2009 időszakban készített számvevőszéki különjelentéseket, hivatkozással a jelentésekre vonatkozó számvevőszéki hasznosulásvizsgálatokra.

3. Az ellenőrzési jelentések hasznosulásvizsgálata a nemzetközi ellenőrzési standardok szerint az utolsó szakasz a teljesítmény-ellenőrzés tervezésből, végrehajtásból és hasznosulásvizsgálatból álló ciklusában. A mostani hasznosulásvizsgálat célja a Bizottság által a számvevőszéki ajánlások alapján megtett intézkedések értékelése.

HATÓKÖR ÉS MÓDSZER

4. A Számvevőszék értékelte a Bizottság által a számvevőszéki ajánlások alapján megtett helyesbítő intézkedéseket. A vizsgálat nem tért ki ezen intézkedések hatásainak értékelésére, mert ahhoz külön hasznosulás-ellenőrzéseket kellene végezni.

Az alkalmazott koncepció és módszertan részletes ismertetése a X. mellékletben található. A jelentés tárgyát az alábbi táblázatban felsorolt különjelentések képezik:

TÁBLÁZAT

A JELENTÉSBEN TÁRGYALT KÜLÖNJELENTÉSEK

Különjelentés | Költségvetési terület | Az ellenőrzési ajánlások száma |

4/2003 a vidékfejlesztésről: hátrányos helyzetű területek támogatása [2] | Mezőgazdaság | 11 |

13/2003 a gyapottermelési támogatásról [3] | Mezőgazdaság | 6 |

11/2009 A LIFE-Természet projektek fenntarthatósága és bizottsági irányítása [4] | Mezőgazdaság | 9 |

7/2008 az Intelligens Energia 2003–2006 programról [4] | Energia | 4 |

6/2007 a kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség eredményességéről [5] | Külső fellépések | 8 |

4/2009 A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányítása [4] | Külső fellépések | 7 |

16/2009 A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Európai Bizottság általi irányítása [4] | Külső fellépések | 6 |

Ajánlások száma összesen | | 51 |

AZ AJÁNLÁSOK KEZELÉSÉRE SZOLGÁLÓ BIZOTTSÁGI RENDSZER

5. A Számvevőszék ajánlásait, a Tanács és a Parlament kéréseit, valamint a Bizottság által ezen ajánlások/kérések nyomán vállalt konkrét intézkedéseket a RAD-adatbázisban [6] tartják nyilván. Egy ilyen eszköznek fontos szerepe van abban, hogy a Számvevőszék és más érintettek ajánlásait/kéréseit időben és megfelelő módon kezeljék és hasznosítsák.

6. 2009-ben a Számvevőszék átvilágította a RAD rendszert, elsősorban a Bizottság által elfogadott, illetve megvalósított ajánlásokról az adatbázisban szereplő információkat vizsgálva.

7. 2011-ben a Bizottság 12 főigazgatóságát képviselő tíz belső ellenőrzési részleg belső ellenőrzés keretében vizsgálta a RAD kezelésére szolgáló rendszereket és eljárásokat. Az ellenőrzés célja az volt, hogy meggyőződjenek arról, hogy van megfelelő válaszadási/intézkedési terv, és hogy bizonyosságot szerezzenek afelől, hogy a RAD-ban befejezettként szereplő intézkedéseket időben, hatékonyan és eredményesen hajtották végre.

8. A Bizottság belső ellenőrzésének eredményei nagyrészt megerősítették a számvevőszéki átvilágítás következtetéseit. A belső ellenőrzés egyik fő megállapítása az, hogy a meglévő rendszerek és eljárások ugyan ésszerű bizonyosságot adnak a Számvevőszék, illetve a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóság ajánlásai/kérései megvalósításának kezelése tekintetében, de számos esetben hiányoztak a dokumentált eljárások, illetve az ajánlások/kérések megvalósításának felügyelete és nyomon követése nem volt megfelelő.

A BIZOTTSÁG REAGÁLÁSA A SZÁMVEVŐSZÉK AJÁNLÁSAIRA

9. A vizsgált különjelentésekben a Számvevőszék 51 ajánlást fogalmazott meg. Ezek mintegy kétharmada eredményességi kérdésekre (például stratégiai célok kitűzése, projektjavaslatok készítése, projektek kialakítása, projektek teljesítménye, monitoring és értékelés) vonatkozott, a többi pedig gazdaságossági és hatékonysági kérdésekkel (például túlfizetések előfordulása, a projektkiválasztási módszerek minősége és gyorsasága) foglalkozott. Az 51 ajánlásból az ábra hatot nem tartalmaz. Ebből a hatból kettő már irreleváns volt a vizsgálat idején fennálló keretrendszerben, négy másik esetben pedig a hasznosulásvizsgálat hatóköréből következően nem lehetett bizonyítékot szerezni a megtett intézkedésekről.

10. Ez azt jelenti, hogy a Számvevőszék 45 ajánlás megvalósításának az állapotát tudta értékelni. Ebből a 45 ajánlásból a Bizottság 29%-ot maradéktalanul megvalósított, 69% megvalósítása pedig folyamatban van. A számvevőszéki ajánlások megvalósulásának állapota az ábrán látható.

ÁBRA

AZ AJÁNLÁSOK MEGVALÓSULÁSÁNAK ÁLLAPOTA

+++++ TIFF +++++

A SZÁMVEVŐSZÉKI HASZNOSULÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEGZÉSE

11. A vizsgálat kimutatta, hogy a Bizottság a kiválasztott jelentésekben szereplő ajánlások közül 13-at maradéktalanul megvalósított. Tendenciaszerűen a régebbi ajánlásoknál nagyobb a megvalósítás aránya, míg a legújabbaknál a megvalósítás még folyamatban van. A maradéktalanul megvalósított ajánlások mellett 22 másik ajánlást a legtöbb tekintetben megvalósítottak, de a Bizottságnak még néhány további lépést kell tennie a lezárásukhoz. Ezek az I. mellékletben találhatók.

12. A Számvevőszék hasznosulásvizsgálata azt mutatja, hogy a számvevőszéki ellenőrzési jelentések eredményeként az uniós költségvetés számos területén javult a pénzügyi gazdálkodás. Továbbra is tág lehetőségek vannak azonban a gazdálkodási gyakorlat jobbítására azokon a területeken is, amelyeket a Bizottság közvetlenül irányít (külső fellépések), és azokon is, ahol az irányítási rendszer megosztott (mezőgazdaság). Az alábbiakban néhány példa található a hasznosulásvizsgálat során áttekintett ilyen jobbításokra és jobbítási lehetőségekre.

13. A gyapottámogatási rendszer bizottsági reformjában kiemelten szerepelt az uniós finanszírozás gazdaságos felhasználásának stratégiai jobbítása. A rendszer reformjának eredményeként a gyapot uniós támogatása már nem a termelési mennyiségekhez kötődik, hanem a piaci keresletre reagál (mezőgazdaság) [7].

14. Az operatív szint nem megfelelő irányítási gyakorlata azonban az erőforrások pazarlásához vezethet. Az uniós támogatásokból a célok erőltetett elérése miatt történő túlfizetések például gazdaságtalanságot eredményeznek. Továbbra is szükség van az irányítási rendszerek megerősítésére, hogy a tagállamokban biztosítva legyen a kifizetések kiszámításának pontossága (mezőgazdaság) [8].

15. A Számvevőszék megállapítása szerint a projektkiválasztási eljárások javultak, így a projektek jobb minőségben és gyorsabban valósulhattak meg. A Bizottság, illetve a török hatóságok intézkedései 2010–2011-ben például hozzájárultak a projekttervezési és -megvalósítási folyamatok jobb minőségéhez (külső fellépések) [9]. A Bizottság vállalta, hogy felülvizsgálja a LIFE-Természet projektek kiválasztási eljárását, hogy a "természet és biodiverzitás" komponens esetében nagyobb prioritást rendel a "fenntarthatóság" kritériumhoz, és hogy lerövidíti a kiválasztási eljárást (mezőgazdaság) [10].

16. A Bizottság továbbá különféle kezdeményezéseket indított a civil szereplőknek az Unió külső együttműködési tevékenységeibe az uniós fejlesztési segélyek felhasználására vonatkozó szerződések révén történő bevonása érdekében. Az egyik ilyen meghatározó kezdeményezés volt az európai fejlesztési politika főbb szereplői közötti "strukturált párbeszéd" kialakítása, amely alapján javaslatok születtek a projektkiválasztási módszerek jobbítására, a támogatások gyorsítása és célzottabbá tétele érdekében (külső fellépések) [11].

17. Ahhoz, hogy az uniós finanszírozás jó és tényleges eredményeket érjen el, elsőrendű fontosságú azoknak az igényeknek az azonosítása, amelyeket egy program vagy intézkedés megcéloz. Másik szempont, hogy a jó projekttervezési és a helyes megvalósítási eljárások növelik az értékarányosság valószínűségét. A Bizottság indított kezdeményezéseket ezek fejlesztésére, mégpedig a kötelező igényfelmérés és a szerződések jobb ütemezése tekintetében (külső fellépések) [12]. Továbbra is szükség van azonban arra, hogy jobban körülírt kritériumokat vezessenek be a javasolt projektek fenntarthatóságának értékeléséhez (mezőgazdaság) [13].

18. Egy jó vezetői információs rendszer növeli a jobb döntéshozás valószínűségét. A Bizottság az intézkedések prioritásainak jobb meghatározása és a projektköltségeknek a várható eredményekhez és hatásokhoz való igazítása révén tovább növelheti a finanszírozás potenciális eredményességét (energia) [14]. A Bizottság javasolja, hogy a LIFE-ra vonatkozó újabb szabályozás a jobb tervezés és programozás segítésére tartalmazzon átfogó teljesítménymutató-rendszert.

19. Fontos a programok és intézkedések végrehajtásának monitoringja és kiértékelése, nem csak a jogszerűség és szabályszerűség, hanem a tervezett eredmények elérése szempontjából is. Történt ugyan előrelépés a programok eredményeinek monitoringja terén, például a Bizottság intézkedéseket tett a törökországi monitoringrendszernek (külső fellépések) és az igazgatási költségek monitoringjának (energiaügy) fejlesztését illetően, még további fejlődés szükséges, különösen a pénzügyi és környezetvédelmi előírásokra vonatkozó kontrollok alkalmazásának monitoringját (mezőgazdaság) [15] és az egyes projekteredményekről való beszámolást illetően (külső fellépések) [16].

20. Az ellenőrzések rövid összefoglalóját, az ajánlásokat, a Bizottságnak az ajánlások alapján hozott intézkedéseit és a teljesítménnyel kapcsolatos még megoldatlan problémákat a jelentés II-VIII. melléklete ismerteti.

KÖVETKEZTETÉS

21. A Bizottság rendelkezik olyan rendszerrel, amellyel hasznosítani tudja a Számvevőszéktől kapott összes ajánlást, és a Parlamenttől és a Tanácstól kapott kéréseket. A Számvevőszék szerint az ajánlások/kérések kezelését meg kell erősíteni, hogy a Bizottság képes legyen időben, hatékonyan és eredményesen reagálni a Számvevőszék és a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóság ajánlásaira/kéréseire.

22. A vizsgálat kimutatta, hogy a Bizottság tesz lépéseket a számvevőszéki ajánlások megvalósítására, és az e jelentésben szereplő ajánlások közül 13-at (29%) már maradéktalanul megvalósított. Az ajánlások nagy részének megvalósítása még folyamatban van, ezen belül további 22 (49%) a Bizottság által már megtett lépéseknek köszönhetően a legtöbb tekintetben megvalósultnak tekinthető.

Ezt a jelentést Igors LUDBORŽS számvevőszéki tag elnökletével a CEAD kamara a 2012. október 16-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Ennek a munkának a terjedelmét és hatókörét a hatókörről és módszerről szóló szakasz ismerteti.

[2] HL C 151., 2003.6.27.

[3] HL C 298., 2003.12.9.

[4] http://eca.europa.eu

[5] HL C 312., 2007.12.21.

[6] A RAD (ajánlások, intézkedések, zárszámadás) a Bizottság (DG BUDGET) informatikai alkalmazása, a zárszámadási eljárás szervezeti egységek közötti koordinálására. A Tanácstól, a Parlamenttől és a Számvevőszéktől a Bizottsághoz érkező ajánlásokat/kéréseket, a Bizottság válaszait és a hasznosulás állapotát tartja nyilván.

[7] A gyapottermelési támogatásról szóló 13/2003. sz. különjelentés hasznosulását lásd: III. melléklet.

[8] A vidékfejlesztésről: hátrányos helyzetű területek támogatása című 4/2003. sz. különjelentés hasznosulását lásd: II. melléklet.

[9] A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Európai Bizottság általi irányításáról szóló 16/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: VIII. melléklet.

[10] A LIFE-Természet projektek fenntarthatóságáról és bizottsági irányításáról szóló 11/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: IV. melléklet.

[11] A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányításáról szóló 4/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: VII. melléklet.

[12] A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Európai Bizottság általi irányításáról szóló 16/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: VIII. melléklet.

[13] A LIFE-Természet projektek fenntarthatóságáról és bizottsági irányításáról szóló 11/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: IV. melléklet.

[14] Az Intelligens Energia 2003–2006 programról szóló 7/2008. sz. különjelentés hasznosulását lásd: V. melléklet.

[15] A gyapottermelési támogatásról szóló 13/2003. sz. különjelentés hasznosulását lásd: III. melléklet.

[16] A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Európai Bizottság általi irányításáról szóló 16/2009. sz. különjelentés hasznosulását lásd: VIII. melléklet.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A SZÁMVEVŐSZÉK ÁLTAL VIZSGÁLT AJÁNLÁSOK ÁTTEKINTÉSE

| Ajánlás/ellenőrzés | Maradéktalanul megvalósult | Folyamatban | Nem valósult meg | Az aktuális keretrendszerben irreleváns | Elégtelen bizonyíték |

A legtöbb tekintetben megvalósult | Néhány tekintetben megvalósult |

4/2003. sz. különjelentés a vidékfejlesztésről: hátrányos helyzetű területek támogatása (II. melléklet) | 1 | x | | | | | |

2 | | | x | | | |

3 | x | | | | | |

4 | | | x | | | |

5 | | | | | x | |

6 | | x | | | | |

7 | | | | | x | |

8 | | | | | | x |

9 | | | | | | x |

10 | | x | | | | |

11 | | | | | | x |

13/2003. sz. különjelentés a gyapottermelési támogatásról (III. melléklet) | 1 | x | | | | | |

2 | x | | | | | |

3 | x | | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

11/2009. sz. különjelentés: A LIFE-Természet projektek fenntarthatósága és bizottsági irányítása (IV. melléklet) | 1 | x | | | | | |

2 | | | x | | | |

3 | | x | | | | |

4 | x | | | | | |

5 | x | | | | | |

6 | x | | | | | |

7 | x | | | | | |

8 | | | | x | | |

9 | | | x | | | |

7/2008. sz. különjelentés az Intelligens Energia 2003–2006 programról (V. melléklet) | 1 | | x | | | | |

2 | | x | | | | |

3 | | | x | | | |

4 | | x | | | | |

6/2007. sz. különjelentés a kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség eredményességéről (VI. melléklet) | 1 | | | | | | x |

2 | x | | | | | |

3 | | | x | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | x | | | | | |

7 | | x | | | | |

8 | | | x | | | |

4/2009. sz. különjelentés: A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonása (VII. melléklet) | 1 | x | | | | | |

2 | | x | | | | |

3 | | x | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

7 | | x | | | | |

16/2009. sz. különjelentés: A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás (VIII. melléklet) | 1 | | | x | | | |

2 | | | x | | | |

3 | | x | | | | |

4 | | x | | | | |

5 | | x | | | | |

6 | | x | | | | |

ÖSSZESEN | 51 | 13 | 22 | 9 | 1 | 2 | 4 |

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

MEZŐGAZDASÁG: HÁTRÁNYOS HELYZETŰ TERÜLETEK

1. A 4/2003. sz. különjelentés a hátrányos helyzetű területeknek nyújtott vidékfejlesztési támogatást tárgyalta.

"A hátrányos helyzetű területek támogatási rendszere az uniós mezőgazdasági üzemek 55,8%-ának nyújt támogatást. A támogatás hektáralapú, és úgy van kialakítva, hogy kompenzálja az adott hátrányokat, például olyan kevéssé termékeny területeken működő mezőgazdasági üzemek kapják, ahol a tevékenység gyorsuló hanyatlása veszélyeztetheti a térség életképességét. Ennek a támogatásnak az éves költsége mintegy 2000 millió EUR, amelynek közel 50%-a uniós alapokból származik".

(Forrás: ECA/03/11. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy a rendszer alkalmazása jogszerű és szabályszerű volt-e, megfelelő volt-e a monitoring, a hatásokról voltak-e releváns információk, és az esetleges hiányosságok megszüntetését célzó intézkedések időben megtörténtek-e.

3. A Számvevőszék az alábbiakat javasolta:

1) készüljön teljes körű és részletes felmérés az összes hátrányos helyzetű terület jelenlegi besorolásáról (maradéktalanul megvalósult),

2) a Bizottság a tagállamokkal együttműködve dolgozzon ki a jelenleginél alkalmasabb mutatórendszert a hátrányos helyzetű területek meghatározására (néhány tekintetben megvalósult).

A Számvevőszék továbbá a következőket hangsúlyozta:

3) a rendszer hatásáról megbízható információknak kell rendelkezésre állniuk (maradéktalanul megvalósult),

4) azonosítani kell az összes rendszeresen előforduló túlkompenzációt, és helyesbítő intézkedéseket kell tenni (néhány tekintetben megvalósult),

5) egyértelműen és igazolhatóan meg kell határozni a "jó mezőgazdasági gyakorlat" fogalmát (a jelenlegi keretrendszerben ez irreleváns).

A Számvevőszék még a következőket is javasolta a Bizottságnak:

6) gyűjtse össze a gazdálkodási viszonyok konkrét meghatározására használt regionális/helyi gyakorlatokat (legtöbb tekintetben megvalósult),

7) készítsen a tagállamok számára teljes körű útmutatást, amely ismerteti egy eredményes kontrollrendszer követelményeit (a jelenlegi keretrendszerben irreleváns),

8) biztosítsa, hogy az elvégzett ellenőrzések eredményesek legyenek (elégtelen bizonyíték [1]),

9) biztosítsa, hogy a tagállamok betartsák az általánosan elfogadott számviteli elveket (elégtelen bizonyíték [1]),

10) biztosítsa, hogy a tagállamok teljesítsék azt a kötelezettségüket, hogy határidőre hiánytalan adatokat kell szolgáltatniuk (a legtöbb tekintetben megvalósult),

11) határozzon meg a megfelelő monitoringot biztosító releváns mutatókat (elégtelen bizonyíték [2]).

4. A Számvevőszék ajánlásait két esetben maradéktalanul (1. és 3.), két esetben a legtöbb tekintetben (6. és 10.), két esetben pedig néhány tekintetben (2. és 4.) figyelembe vették. Két ajánlás a jelenlegi módosított keretrendszerben irreleváns (5. és 7.), három esetben pedig (8., 9. és 10.) a Bizottság elégtelen bizonyítékot adott, vagy pedig az ellenőrzés hatóköri korlátaiból adódóan a számvevőszéki ellenőrök nem végeztek záróértékelést. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

A HÁTRÁNYOS HELYZETŰ TERÜLETEK BESOROLÁSA

6. A Számvevőszék 2003-ban adta ki a hátrányos helyzetű területekről szóló különjelentést, amelyben megállapította, hogy a tagállamok egy sor különböző mutatót használnak annak meghatározására, hogy egy terület hátrányos helyzetű területnek minősül-e – ami a kedvezményezettek szempontjából egyenlőtlen bánásmódhoz vezethet.

7. Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1698/2005/EK tanácsi rendelet [3] a hátrányos helyzetű területek besorolásához szigorúbb fogalommeghatározásról rendelkezett. Mivel azonban ez a fogalommeghatározás nem lépett hatályba, a Tanács úgy döntött, hogy fenn kell tartani a hátrányos helyzetű területek korábbi rendszerét, és felhívta a Bizottságot, hogy folytassa a felülvizsgálatot azzal a céllal, hogy 2010-ben új rendszer kerüljön bevezetésre. 2010-ben azonban elmaradt az új rendszer bevezetése, ezért a hátrányos helyzetű terület meghatározását illetően továbbra is fennállnak a Számvevőszék által még 2003-ban feltárt hiányosságok.

TÚLKOMPENZÁLÁS / A RÉGIÓK MEGHATÁROZÁSA

8. Csak néhány tekintetben vették figyelembe azt az ajánlást, hogy meg kell vizsgálni az esetleges túlkompenzációk feltárásának és megelőzésének lehetséges módjait. Nem terheli olyan kötelezettség a tagállamokat, hogy biztosítsák azt, hogy a kifizetéseket kiszámító szervezetektől funkcionálisan független szervek vagy szervezeti egységek szakértőként igazolják a kifizetések pontosságát – ahogy ez egyébként más vidékfejlesztési intézkedések esetében kötelező.

9. 2011 októberében a Bizottság benyújtotta a 2014–2020-ra szóló új vidékfejlesztési programozási időszakra vonatkozó jogszabályjavaslatát, amely tartalmazza a hátrányos helyzetű terület biofizikai kritériumokon alapuló új fogalommeghatározását, valamint egy előírást, miszerint biztosítani kell, hogy a kifizetéseket kiszámító szervezetektől funkcionálisan független szervek vagy szervezeti egységek adjanak szakértői igazolást.

JÓ MEZŐGAZDASÁGI GYAKORLAT

10. Ami a "jó mezőgazdasági gyakorlat" [4] fogalmát illeti, az 1698/2005/EK rendelet már nem hivatkozik erre a követelményre úgy, mint a gazdálkodókat terhelő kötelezettségre. Ehelyett a 2003-as KAP-reformot követően a gazdálkodóknak a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket (JFGK) és a helyes mezőgazdasági és környezeti állapotot (GAEC) bevezető kölcsönös megfeleltetési előírásokat kell teljesíteniük. A jelenlegi keretrendszerben a hátrányos helyzetű terület alapján történő kifizetéseknek ezek a minimumkövetelményei.

11. A DAS-hoz kapcsolódó éves pénzügyi ellenőrzései során a Számvevőszék továbbá ismétlődően megállapította, hogy a hátrányos helyzetű terület alapján történő kifizetéseknél (jelenleg a 211-es és 212-es intézkedés keretében a természeti hátrányon alapuló kifizetések) gyakran fordul elő hiba. A Számvevőszék DAS-hoz kapcsolódó tevékenységei a tagállamok kontrollrendszereire is irányulnak, és ezekben is rendszeresen szerepelnek a hátrányos helyzetű területekkel kapcsolatos hiányosságok.

[1] A hasznosulásvizsgálat keretében helyszíni tagállami ellenőrzés nem volt.

[2] Lásd: 1. lábjegyzet.

[3] HL L 277., 2005.10.21., 1. o.

[4] A kölcsönös megfeleltetés (jó mezőgazdasági és környezeti állapot, a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményekkel együtt) általában nagyon hasonló a jó mezőgazdasági gyakorlathoz.

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

MEZŐGAZDASÁG: GYAPOTTERMELÉSI TÁMOGATÁS

1. A 13/2003. sz. különjelentés a gyapottermelési támogatást tárgyalta.

"Az Unióban szinte kizárólag Görögországban és Spanyolországban termesztenek gyapotot. Betakarítás után a szálakat a gyapotmagtalanításnak nevezett technológiával elválasztják a magoktól és a hulladéktól. Az Európai Unióban mintegy 1,6 millió tonna nyers gyapotot termesztenek, amelyből mintegy 0,5 millió tonna szálat (magtalanított gyapot) állítanak elő. Ez a termelési mennyiség a belső igények mintegy 47%-át elégíti ki. A különbözetet import fedezi, amely vám- és lefölözésmentesen lép be a Közösségbe".

(Forrás: ECA/03/020. sz. tájékoztató).

2. Különjelentésében a Számvevőszék a következőket értékelte: a rendszer működésének monitoringja a tagállamokban; a rendszer hatékony és eredményes eszköznek bizonyult-e arra, hogy támogassa a gyapottermelőket; a rendszer hatása a gyapottermelésre, az előállított gyapot minőségére, az alternatív kultúrák termesztésére és a környezetre; a tagállamokban működő belsőkontroll-rendszer megbízhatósága; a rendszer keretében történt kifizetések jogszerűsége és szabályszerűsége.

A SZÁMVEVŐSZÉK AJÁNLÁSAI

3. A Számvevőszék javasolta, hogy a Bizottság a reformjavaslat adta lehetőséggel élve foglalkozzon e rendszer hiányosságaival, és többek között:

1) vizsgálja meg a gyapottámogatás relatív vonzerejét, és a támogatás hatását az előállított mennyiségekre (maradéktalanul megvalósult),

2) fontolja meg egy olyan mechanizmus beépítését, amely biztosítja a költségvetési semlegességet (maradéktalanul megvalósult),

3) tekintse át a gyapotmagtalanító vállalkozásoknak szóló pénzügyi konstrukciókat (maradéktalanul megvalósult),

4) vizsgálja meg az előállított gyapot minőségének javítására felajánlott ösztönzők eredményességét (a legtöbb tekintetben megvalósult),

5) gyűjtsön adatokat a gyapottermelés negatív környezeti hatásairól (a legtöbb tekintetben megvalósult),

6) biztosítsa, hogy a kontrollok átláthatóak és jól megalapozottak legyenek, valamint hogy következetesen alkalmazzák azokat (a legtöbb tekintetben megvalósult).

4. A Számvevőszék hasznosulásvizsgálata megállapította, hogy a Bizottság mind a hat ajánlást megvalósította: az első hármat maradéktalanul, a második hármat a legtöbb tekintetben. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

A RENDSZER REFORMJA

6. A termelési támogatásról szóló 2003-as számvevőszéki különjelentés óta az uniós gyapottámogatásban mélyreható reformok mentek végbe, és ezek fontos változásokat vezettek be a gyapottámogatási rendszerbe, főként azt, hogy a gyapottámogatás bekerült az egységes támogatási rendszerbe (SPS), és hogy a gyapotmagtalanító iparágban szerkezetátalakítási támogatást vezettek be. A Számvevőszék előző ellenőrzése idején a támogatást a gyapotmagtalanító vállalkozások kapták, így a gyapottermesztők csak közvetetten voltak kedvezményezettek. 2006-ban a termelési támogatást eltörölték, és a gyapottermesztők az egységes támogatási rendszer keretében a korábbi támogatás 65%-ának megfelelő támogatási jogosultságot kaptak. Bevezetésre került ezenkívül egy új, növényspecifikus támogatás is, amely keretében az eredeti támogatás 35%-át az egyes gyapottermesztő gazdálkodók kaphatják. 2008 óta a tagállami szerkezetátalakítási programok az uniós költségvetésből finanszírozhatók, megkönnyítendő a gyapotmagtalanító iparág szerkezeti átalakítását és javítandó az előállított gyapot minőségét és marketingjét.

7. Noha a Bizottság a problémák többségével már foglalkozott, továbbra is szükségesek a következők:

a gyapotmagtalanító iparág szerkezeti átalakításának további monitoringja a legnagyobb gyapottermelő államokban (Spanyolország, Görögország) – lásd: fenti 3. ajánlás,

a reform után bevezetett minőségjavító intézkedés eredményességének monitoringja az 1782/2003/EK rendelet [1] 69. cikke alapján (Spanyolország) – lásd: fenti 4. ajánlás,

a környezetvédelmi előírások betartásának nyomon követése – lásd: fenti 5. ajánlás,

a kontrollok helyes alkalmazásának monitoringja a tagállamokban, a megreformált gyapottámogatási rendszer keretében történő gyapottermelést illetően is (gyapottermesztési területen alapuló támogatás és egységes támogatási rendszer) – lásd: fenti 6. ajánlás.

[1] A Tanács 1782/2003/EK rendelete ( 2003. szeptember 29.) a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.).

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

MEZŐGAZDASÁG: A LIFE-TERMÉSZET PROJEKTEK FENNTARTHATÓSÁGA ÉS BIZOTTSÁGI IRÁNYÍTÁSA

1. A 11/2009. sz. különjelentés a LIFE-Természet projektek fenntarthatóságát és bizottsági irányítását tárgyalta.

"Ebben a különjelentésben az Európai Számvevőszék abból a szempontból vizsgálta a LIFE-Természet projektekre kifizetett támogatások európai bizottsági irányításának eredményességét, hogy a projektek eredményei mennyire fenntarthatóak. A LIFE program LIFE-Természet komponense keretében fajok és élőhelyek megőrzésére irányuló tagállami projekteket társfinanszíroznak, elsősorban a Natura 2000 területekkel kapcsolatosan."

(Forrás: ECA/09/49. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék a következőket vizsgálta: a módosított kiválasztási eljárás azoknak a projekteknek kedvezett-e, amelyeknél a várható fenntarthatóság a legjobb volt; a projektek megvalósítása és monitoringja megfelelő volt-e; a Bizottság biztosította-e, hogy a projekteredményekről és a levont tanulságokról szóló információkat megfelelően terjesszék; vizsgálták-e a projektek utóéletét, és hosszú távon értékelték-e az eredményeiket.

3. A Számvevőszék a következőket javasolta a Bizottságnak:

1) vizsgálja felül a kiválasztási modellt (maradéktalanul megvalósult),

2) a LIFE-Természet pályázatainál a prioritásokat a kiválasztási modell segítségével határozza meg (néhány tekintetben megvalósult),

3) vizsgálja meg, hogyan lehetne a kiválasztási eljárást lerövidíteni (a legtöbb tekintetben megvalósult).

A Számvevőszék javasolta azt is, hogy a Bizottság:

4) javítsa a projektek monitoringját (maradéktalanul megvalósult),

5) dolgozzon ki megfelelő mutatókat és kritériumokat (maradéktalanul megvalósult).

A kommunikációt illetően a Számvevőszék az alábbiakat javasolta a Bizottságnak:

6) vizsgálja felül kommunikációs stratégiáját, tevékenységeit és eszközeit (maradéktalanul megvalósult),

7) a kedvezményezetteket kötelezze arra, hogy részletesebb technikai jellegű adatokat szolgáltassanak a felhasznált módszerekről, a tanulságokról és a bevált gyakorlatokról (maradéktalanul megvalósult).

A Számvevőszék javasolta azt is, hogy:

8) a támogatási megállapodások kötelezzék a kedvezményezetteket arra, hogy a projekteredményeket egy minimális időtartamig a projektlezárás után is fenntartsák (nem valósult meg),

9) a Bizottság fontolja meg, hogy nyomon követési rendszert vezet be a "LIFE-on túli finanszírozásra" (néhány tekintetben megvalósult).

4. A kilenc ajánlásból öt maradéktalanul megvalósult (1. és 4–7.), köztük azok, amelyek a kiválasztási modellek felülvizsgálatára, a projektek megvalósítására (monitoring, mutatók, kritériumok) és az eredmények terjesztésére vonatkoztak. Egy a legtöbb tekintetben (3.), kettő néhány tekintetben (2. és 9.) megvalósult, egy pedig nem valósult meg (8.). A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

KIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁS

6. A Bizottság vállalta, hogy felülvizsgálja a kiválasztási eljárást, hogy lerövidítse azt és a "természet és biodiverzitás" komponens esetében láthatóbbá tegye a fenntarthatóság kritériumát. A kiértékelési útmutatót átfogalmazták, és bevezettek két külön eljárást (környezet/természet). A fenntarthatóság kritériuma azonban még mindig a "hozzájárulás a Life+ általános céljaihoz" másodkritériumaként szerepel, külön súlyozás nélkül. A Bizottság tehát még adós azzal, hogy külön kiválasztási kritériumot határozzon meg a fenntarthatóságra.

A PROJEKTEK MAGVALÓSÍTÁSA

7. A projektmonitoring javítása céljából a Bizottság a projektértékelési lapra felvett egy "Projekteredmények értékelése" pontot. A "Közös rendelkezések és iránymutatások a pályázók számára" pont is szigorúbb előírásokkal egészült ki az irányítási tervek tekintetében. A mutatókat illetően a Bizottság javasolta, hogy a LIFE-ra vonatkozó újabb szabályozás tartalmazzon egy átfogó mutatórendszert.

A MEGSZERZETT ISMERETEK TERJESZTÉSE

8. A kedvezményezettek számára a jövőben kötelező hálózatépítés és -használat fejlődést jelent a projekteredmények terjesztése szempontjából. Aktualizált projektösszegzések is megjelentek az interneten.

A PROJEKTEREDMÉNYEK HOSSZÚ TÁVÚ KEZELÉSE

9. Folyamatban van a "LIFE-on túli finanszírozás" nyomonkövetési rendszerének bevezetése. A Bizottság módszertant készített a LIFE utólagos monitoringjához, évente legalább 15 Life-Természet projektre vonatkozóan. Nem foglalkoztak azonban azzal az ajánlással, hogy kötelezzék a kedvezményezetteket a projekteredmények fenntartására (a projektlezárás után minimum 5 évig), miután a Bizottság jogi szolgálata erről negatív véleményt adott ki.

--------------------------------------------------

V. MELLÉKLET

ENERGIA: INTELLIGENS ENERGIA 2003–2006

1. A 7/2008. sz. különjelentés az Intelligens Energia 2003-2006 programot tárgyalta.

"Az Intelligens Energia – Európa program, 2003–2006 (Intelligent Energy for Europe – IEE) 250000 millió eurós költségvetéssel rendelkezett, és célja az energiahatékonyságnak, a megújuló energiaforrások alkalmazásának és az energia diverzifikálásának az előmozdítása volt. Ebből az összegből csaknem 450 projekt kapott támogatást, és ezekben több, mint 1700 szervezet vett részt. A program a tapasztalatok és a know-how cseréjét, nem pedig új technológiák fejlesztését támogatta".

(Forrás: ECA/08/18. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék a következőket vizsgálta: hogyan osztotta el a Bizottság az IEE-pénzeszközöket; hogyan végezte a Bizottság a programok monitoringját és értékelését; mennyi volt a program igazgatási költsége; és mivel járult hozzá a végrehajtó ügynökség a program irányításához.

3. A Számvevőszék a következőket javasolta:

1) a programjavaslatok egyértelmű szakpolitikai modellre épüljenek, és tükrözzék a kiadások, az eredmények és a hatások között elvárt kapcsolatot (a legtöbb tekintetben megvalósult),

2) a monitoring az egyes projekteknél tágabb és a program egészét átfogó képet alkosson (a legtöbb tekintetben megvalósult),

3) a programok értékelését a lehető leghatékonyabban kell felhasználni (néhány tekintetben megvalósult),

4) a programok igazgatási költségeiről szóló információkról szisztematikusabb nyilvántartás és elemzés álljon rendelkezésre (a legtöbb tekintetben megvalósult).

4. A vizsgálat megállapította, hogy három ajánlás a legtöbb tekintetben (1., 2. és 4.), egy pedig néhány tekintetben (3.) megvalósult. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

A PROGRAM KIADÁSAI, EREDMÉNYEI ÉS HATÁSAI KÖZÖTTI KAPCSOLAT

6. A különjelentésre adott válaszaiban az ellenőrzött szervezet elfogadta, hogy az IEE-hez szükség van világosan körvonalazott szakpolitikai modellre, amely tükrözi a kiadások, az eredmények és a hatások közötti kapcsolatot. Úgy vélte azonban, hogy ez a szakpolitikai modell megvolt mindegyik olyan területen, ahol a Bizottság fellépett, és így további intézkedés nem szükséges.

7. A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy a Bizottság és a Versenyképességi és Innovációs Végrehajtó Hivatal (EACI) jobb mutatórendszert vezetett be a program általános hatásának mérésére, a finanszírozott intézkedések célzottabbak lettek és a legfontosabb beavatkozási területeken alaposabban elemezték az igényeket. A finanszírozott intézkedések prioritásainak meghatározására azonban figyelni kell, és az IEE-II legfontosabb beavatkozási területeinek szintjén továbbra is nehéz megállapítani a kiadások, az eredmények és a hatások közötti kapcsolatot.

JOBB MONITORING- ÉS ÉRTÉKELÉSI RENDSZEREK

8. A Bizottság vállalta, hogy részben megvalósítja ezt a programok monitoringjának és értékelésének fejlesztésére, és a jövőbeli tevékenységek tervezésekor az értékelés eredményeinek felhasználására vonatkozó ajánlást.

Mindazonáltal a programok monitoringja és kiértékelése nem könnyíti meg a programok hatásának mérését: például a 2008–2010-ről rendelkezésre álló éves végrehajtási jelentések nem adnak információt a program (vagy projektjei) eredményeiről vagy hatásairól. Voltak programértékelések a jogszabályi előírásoknak megfelelően, de jobban ki lehetett volna használni a "longitudinális" értékeléseket.

A PROGRAMOK IGAZGATÁSI KÖLTSÉGEINEK SZISZTEMATIKUS MONITORINGJA

9. A hasznosulásvizsgálat jelezte, hogy a Bizottság megvizsgálta annak lehetőségét, hogyan csökkentheti mind a Végrehajtó Hivatal, mind a kedvezményezettek adminisztratív terheit. A Bizottság és az EACI több egyszerűsítő intézkedést vezetett be az igazgatási költségek, és különösen a kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentésére. A Számvevőszék megállapította, hogy az intézkedések valószínűleg növelték a hatékonyságot, noha a legtöbb esetben a megtakarított időt vagy pénzt nem lehet számszerűsíteni.

--------------------------------------------------

VI. MELLÉKLET

KÜLSŐ FELLÉPÉSEK: A FEJLŐDŐ ORSZÁGOKNAK NYÚJTOTT TECHNIKAI SEGÍTSÉG EREDMÉNYESSÉGE

1. A 6/2007 sz. különjelentés a kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség eredményességét tárgyalta.

"A számos különböző fejlesztési projekt és program keretében alkalmazott technikai segítségnyújtás olyan eszközként határozható meg, melynek keretében szakértőket szerződtetnek "know-how és készségek átadása, illetve intézmények létrehozása és fejlesztése céljából". Az utóbbi években ez az eszköz egyre gyakrabban a támogatott országok központi és helyi kormányzati szolgáltatásainak kapacitásfejlesztését szolgálta, például olyan területeken, mint a közpénzek kezelése, az egészségügy és az oktatás. A kormányzati szolgáltatások irányába történő elmozdulás abból fakadt, hogy a támogatók, többek között az Európai Unió, egyre inkább felismerték, hogy az intézményi kapacitás hiánya alapvetően akadályozza a fenntartható fejlődést".

(Forrás: ECA/07/32. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék vizsgálta, hogy a Bizottság hogyan biztosította a technikai segítségnyújtás hozzájárulását a kedvezményezett országok intézményi kapacitásainak fejlesztéséhez. A vizsgálat értékelte a kapacitásfejlesztéssel, valamint a technikai segítségnyújtás alkalmazásával kapcsolatos bizottsági koncepciót, illetve a kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség megtervezésének és kivitelezésének bizottsági irányítását.

3. A Számvevőszék a következőket javasolta a Bizottságnak:

1) az országstratégiai dokumentumokban készítsen átfogó, strukturált elemzést az intézményi kapacitás terén jelentkező hiányosságokról és a kapacitásfejlesztési igényekről (elégtelen bizonyíték),

2) készítsen útmutatást a technikai segítségnyújtáshoz (maradéktalanul megvalósult).

A Számvevőszék hangsúlyozta:

3) javítani kell a kapacitásfejlesztési projektek megtervezését (néhány tekintetben megvalósult),

4) felül kell vizsgálni a projektek előkészítésére, illetve az indítási szakaszra vonatkozó eljárásokat (a legtöbb tekintetben megvalósult),

5) a kiértékelési kritériumokkal együtt (a legtöbb tekintetben megvalósult).

6) meg kell fontolni a közbeszerzés bővítését (maradéktalanul megvalósult).

Végezetül a Számvevőszék, hivatkozva a Párizsi Nyilatkozatban vállalt kötelezettségekre, a következőket javasolta a Bizottságnak:

7) növelje az összehangolt programok keretében nyújtott technikai segítséget (a legtöbb tekintetben megvalósult), amit 8) szisztematikusan értékelni kell (néhány tekintetben megvalósult).

4. A Bizottság két ajánlást maradéktalanul (2. és 6.), hármat a legtöbb tekintetben (4., 5. és 7.), kettőt pedig néhány tekintetben (3. és 8.) megvalósított. Egy esetben (1. ajánlás, amely egy átfogó és strukturált elemzés szükségességére vonatkozott) nem volt elegendő bizonyíték ahhoz, hogy következtetést lehessen levonni a megvalósulásról. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

KAPACITÁSFEJLESZTÉS

6. A 6/2007. sz. különjelentés közzététele után a Bizottság az "irányadó stratégia" elfogadásával és végrehajtásával nagy lépést tett a technikai együttműködés [1] koncepciójának megreformálására. Ez a stratégia a segítségnyújtás eredményességéről szóló Párizsi Nyilatkozat végrehajtását célzó szélesebb körű uniós fellépés részét képez, és célja a kapacitásfejlesztéssel kapcsolatos uniós segítségnyújtás eredményességének javítása. A stratégia kialakításakor a számvevőszéki ajánlások többségét figyelembe vették és beépítették a stratégiába.

7. Ami a stratégiai szintet illeti, a Bizottság tájékoztatta a Számvevőszéket, hogy a 2014–2020 időszakra az uniós külső fellépésekhez új programozási iránymutatások kidolgozása van folyamatban, amelyek kiemelten foglalkoznak a kapacitásfejlesztés kérdéseivel. Ezenkívül a kérdéssel foglalkozni fognak a költségvetés-támogatásról szóló későbbi iránymutatások is.

8. Ami a beavatkozási szintet illeti, a reform számos vezérelvet, részletes iránymutatást és eszközt vezetett be a technikai együttműködés tekintetében, például olyan minőségi kritériumokat, amelyek a tevékenységek monitoringjához és kiértékeléséhez is használandóak lesznek.

9. Az ezen iránymutatások első másfél éves alkalmazásáról rendelkezésre álló adatokat a Bizottság elemezte, és e szerint a technikai együttműködés szempontjából értékelve három műveletből kettő tekinthető úgy, hogy megfelel a reform utáni technikai együttműködés minőségi kritériumainak. A projektek mintegy 20%-ánál azonban nem értékelik a technikai együttműködést, és a technikai együttműködés minőségértékelő rendszerét a technikai együttműködést érintő projektek közül csak minden másodiknál használják. Így ezen a területen van még lehetőség a fejlődésre a különféle eszközök, iránymutatások és minőségi kritériumok tényleges használata, illetve az ezekről szóló beszámolók terén, különösen az országok szintjén.

A TECHNIKAI SEGÍTSÉGNYÚJTÁS SZISZTEMATIKUS ÉRTÉKELÉSE

10. Noha a Bizottság úgy véli, hogy a technikai segítséget nyújtó szakértők és vállalatok teljesítményének értékelése hasznos információkkal szolgálhatna a pályázatok értékeléséhez, a személyes adatok védelme iránti igény miatt felmerülő nehézségek arra késztették a Bizottságot, hogy elvesse a tanácsadók egyéni teljesítményének szisztematikus kiértékelését. A Számvevőszék ezért megállapította, hogy a technikai segítségnyújtás megalapozott kiértékelése és kiválasztása továbbra is nehézségekbe ütközik.

[1] Míg a technikai együttműködés az egyéni és szervezeti kapacitás erősítését célzó számos különféle intézkedést jelenti, addig a technikai segítségnyújtás a technikai együttműködési szolgáltatások megvalósításában és irányításában részt vevő személyzetre utal.

--------------------------------------------------

VII. MELLÉKLET

KÜLSŐ FELLÉPÉSEK: CIVIL SZEREPLŐK BEVONÁSA A KÖZÖSSÉGI FEJLESZTÉSI EGYÜTTMŰKÖDÉSBE

1. A 4/2009. sz. különjelentés a civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonását tárgyalta.

"A civil szereplőknek a fejlesztési együttműködésbe történő bevonása egyre nagyobb fontosságú. A "civil szereplők" kifejezés a társadalom mindazon részére utal, amely nem tartozik sem a magánszektorhoz, sem az államhoz. A fejlesztési együttműködés területén civil szereplőknek minősülnek a nem kormányzati szervezetek, valamint a közösségi székhelyű szervezetek, a mezőgazdasági termelők egyesületei, az üzleti vagy szakmai egyesületek, a környezetvédelmi csoportok, az egyetemek, a szakszervezetek, a kereskedelmi kamarák és az alapítványok, továbbá az egyházak és a vallási csoportok. A "civil szereplők" kifejezést gyakran a civil társadalmi szervezetek szinonimájaként használják, és ez a jelentés is ilyen értelemben alkalmazza".

(Forrás: ECA/09/23. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék a következőket vizsgálta: a Bizottság megfelelően biztosította-e a civil szereplők eredményes bevonását a fejlesztési együttműködési folyamatba; rendelkezett-e hatékony irányítási rendszerekkel annak biztosításához, hogy a civil szereplők érdemi tevékenységeket folytassanak és azok nagy valószínűséggel a várt eredményeket hozzák; biztosított-e megfelelő kapacitásfejlesztést a civil szereplők számára.

3. A Számvevőszék a következőket javasolta a Bizottságnak:

1) a civil szereplőket intenzívebben vonja be a fejlesztési együttműködési folyamatokba, és adjon további iránymutatást az erre vonatkozó eljárásokkal kapcsolatban (maradéktalanul megvalósult),

2) folytassa az ajánlattételi felhívások fejlesztésére vonatkozó, már folyamatban lévő intézkedéseket (a legtöbb tekintetben megvalósult),

3) alkalmazza célzottabban a külképviseletek által végzett monitoring- és támogatási tevékenységet (a legtöbb tekintetben megvalósult),

4) a teljesítménymutatók tekintetében mind a külképviseletek, mind pedig a civil szereplők személyzete részére biztosítson megfelelő iránymutatást (a legtöbb tekintetben megvalósult),

5) javítsa a fenntarthatóságot a civil szereplőkkel való munka kapcsán (fontolja meg többféle eszköz együttes alkalmazását – ne csak projektekre hagyatkozzon) (a legtöbb tekintetben megvalósult),

6) dolgozzon ki stratégiát az ázsiai és latin-amerikai országok civil szereplőinek kapacitásbővítéséhez, és ismételten vizsgálja meg az afrikai, karibi és csendes-óceáni, illetve ázsiai és latin-amerikai országokban alkalmazott koncepciók közötti eltéréseket (a legtöbb tekintetben megvalósult),

7) vizsgálja meg, milyen további módszerekkel valósíthatná meg a kapacitásbővítési politika céljait, ideértve például a partnerségi megállapodásokat, a többoldalú adományozói finanszírozást és a helyi szintű szervezetek jobb elérése érdekében a lépcsőzetes támogatásokat (a legtöbb tekintetben megvalósult).

4. A Bizottság maradéktalanul megvalósította az érintett civil szereplőknek a fejlesztési együttműködési folyamatba történő intenzívebb bevonása érdekében teendő további intézkedéseket javasló első ajánlást, a másik hat ajánlást pedig a legtöbb tekintetben megvalósította. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

ÚTMUTATÁS A CIVIL SZEREPLŐKNEK AZ EGYÜTTMŰKÖDÉSI FOLYAMATBA TÖRTÉNŐ BEVONÁSÁHOZ

6. A különjelentés közzététele óta a Bizottság különféle kezdeményezéseket indított a civil szereplőknek az uniós külső együttműködésbe történő bevonása érdekében, az uniós fejlesztési támogatások felhasználásáról szóló szerződéseken keresztül. Az egyik meghatározó kezdeményezés volt az európai fejlesztési politika főbb szereplőit összefogó "strukturált párbeszéd" megszervezése 2010 márciusa és 2011 májusa között.

7. Ugyanekkor a Bizottság felállította a civil társadalmi ügyfélszolgálatot, amely központi hozzáférési pontként működik a fejlesztési támogatásban részt vevő civil társadalom számára. A civil társadalmi ügyfélszolgálaton keresztül ma már rendelkezésre áll egy e-tanulási eszköz is a civil szereplők és az Európai Unió alkalmazottai számára.

AZ AJÁNLATTÉTELI FELHÍVÁSI ELJÁRÁS TOVÁBBFEJLESZTÉSE

8. 2009 óta a Bizottság továbbfejlesztette a Potenciális pályázók adatainak online regisztrációja (PADOR) nevű adatbázist, amely a potenciális ajánlattevők adatait tartalmazza. A civil szereplők és a közigazgatási hatóságok, ideértve a helyi hatóságokat is, most már saját maguk regisztrálhatnak, és aktualizálhatják a saját adataikat. A "strukturált párbeszéd" egyik legfontosabb eredménye 12 javaslat volt a pályáztatási rendszer eredményesebbé tételére, illetve adott esetben alternatív kiválasztási módszerek bevezetésére, elsődlegesen azzal a céllal, hogy a támogatásokat gyorsabban és célzottabban lehessen felhasználni. Az új koncepció azonban további teendőket igényel a képzés, a kommunikáció, a koordináció, a civil szereplők felmérése és az útmutatások tekintetében.

AZ UNIÓS KÜLKÉPVISELETEK MONITORING- ÉS TÁMOGATÁSI TEVÉKENYSÉGEI

9. A Bizottság kibővítette az uniós külképviseletek tevékenységét azzal, hogy végezzenek célzott felméréseket a civil társadalom szereplőiről. E vizsgálat idején (2011. december) a Bizottságnál folyamatban volt olyan iránymutatások és módszerek kidolgozása, amelyek célja a külképviseleteknek a civil társadalmi ügyfélszolgálaton keresztül történő támogatása volt. Az olyan partnerországokban azonban, ahol a politikai helyzet megengedi, az uniós külképviseleteknek tovább kell fejleszteniük a civil társadalom szereplőit célzó felméréseket. További intézkedések szükségesek ahhoz is, hogy a projekteket megvalósító kisebb és helyi szintű szervezetek közül minél több kerüljön be a monitoringrendszer hatókörébe.

ÚTMUTATÁS A TELJESÍTMÉNYMUTATÓKHOZ

10. Az uniós külképviseletek által készített, a külső támogatások kezeléséről szóló jelentésekben szereplő mutatók segítségével a Bizottság 2011-ben adatokat kezdett gyűjteni a civil szereplők számos tevékenységéről, hogy tükrözze a részvételüket az uniós támogatások tervezésében és felhasználásában. A Bizottság ily módon kívánja rendszeresen – mennyiségi és minőségi szempontból – nyomon követni a civil szereplők bevonását a partnerországokban.

11. A bizottsági központok által szervezett strukturált párbeszéd bevezetése után jelenleg hasonló eljárást vezetnek be a külképviseleteknél is.

KAPACITÁSFEJLESZTÉS A CIVIL SZEREPLŐKNÉL

12. A Bizottság az utóbbi időben lépéseket tett, hogy javítsa a civil szereplőknek nyújtott uniós segítségnyújtás pénzügyi és operatív irányítását. Az általános és az ágazati költségvetési eszközök terén azonban a Bizottságnak tovább kell gondolnia a civil szereplők bevonására szolgáló stratégiákat. A külső támogatások kezeléséről szóló jelentésekben szereplő adatok szisztematikus elemzése alapján új stratégiákat kell meghatározni azoknak a földrajzi programoknak a továbbfejlesztésére, amelyeknek továbbra is a meghatározó forrásoknak kell maradniuk a partnerországok civil társadalmának támogatásához.

13. A civil szereplőknek az uniós fejlesztéspolitikába történő teljes körű bevonása azonban továbbra is közép- és hosszú távú cél marad, amelynek elérése nagyban függ a helyi viszonyoktól. Még ha néhány mérföldkövet már el is értünk, az elért eredmények konszolidálásához továbbfejlesztés és új lépések szükségesek.

14. További intézkedésekre és kezdeményezésekre van szükség e stratégiák eredményes megvalósításához, különösen az ázsiai és latin-amerikai országokban.

A FENNTARTHATÓSÁG JAVÍTÁSA TÖBB ESZKÖZ EGYÜTTES HASZNÁLATÁVAL

15. Egy új eszköztár működtetéséhez még végig kell vinni a pályáztatási rendszer reformját. A Bizottságnak ezenkívül az eredményorientált monitoringrendszer segítségével tovább kell bővítenie a lezárt projektek vizsgálatát.

TERVEZÉS ÉS STRATÉGIA

16. A Bizottság megfelelő kezdeményezéseket tett arra, hogy pénzügyi eszközeit a fogadó országokban fennálló különféle és bonyolult helyzetekhez igazítsa. A javasolt módosítások jó irányba visznek, de a Bizottságnak még biztosítania kell ezek eredményes megvalósítását.

--------------------------------------------------

VIII. MELLÉKLET

KÜLSŐ FELLÉPÉSEK: A TÖRÖKORSZÁGNAK NYÚJTOTT ELŐCSATLAKOZÁSI TÁMOGATÁS

1. A 16/2009. sz. különjelentés a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatást tárgyalta.

"Az Európai Számvevőszék értékelte, hogy az Európai Bizottság mennyire kezelte megfelelően a Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatást. Az előcsatlakozási támogatás olyan projektek megvalósítását finanszírozza, amelyek célja Törökország támogatása az uniós csatlakozáshoz szükséges feltételek teljesítésében."

(Forrás: ECA/10/02. sz. tájékoztató).

2. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy az Európai Bizottság biztosította-e a következőket: az uniós segítségnyújtás olyan projektekre irányuljon, melyek a legnagyobb értéket adják az uniós csatlakozási partnerség prioritásainak eléréséhez; a decentralizált megvalósítási rendszer a projektek eredményeinek és céljainak időben történő és sikeres elérését eredményezze; legyen eredményes rendszer a teljesítménymonitoringhoz és -értékeléshez.

3. A Számvevőszék a következő helyesbítő intézkedéseket javasolja a Bizottságnak:

1) tökéletesítse a programozást (néhány tekintetben megvalósult),

2) határozza meg, mely stratégiai célok uniós pénzügyi támogatása eredményezné a legnagyobb értéknövelő hatást (néhány tekintetben megvalósult),

3) a célok tekintetében dolgozzon ki reálisabb ütemezést (a legtöbb tekintetben megvalósult),

4) javítsa a projektek megtervezését és végrehajtását (a legtöbb tekintetben megvalósult),

5) gondoskodjék arról, hogy az egyes projektek eredményeit egyértelmű célok és megfelelő mutatók alapján figyelemmel kísérjék, hogy kimutatható legyen, milyen mértékben járultak hozzá a stratégiai célok eléréséhez (a legtöbb tekintetben megvalósult).

A Bizottság továbbá:

6) kezdje meg a Törökországnak szóló teljes előcsatlakozási támogatási program értékelését (a legtöbb tekintetben megvalósult).

4. A Bizottság négy ajánlást a legtöbb tekintetben (3., 4., 5. és 6.), kettőt pedig néhány tekintetben (1. és 2.) megvalósított. A megvalósulást illetően lásd: I. melléklet.

5. A következő bekezdések a számvevőszéki hasznosulásvizsgálat főbb pontjait tárgyalják.

A PRIORITÁST ÉLVEZŐ STRATÉGIAI CÉLOK MEGHATÁROZÁSA

6. Mivel a csatlakozási partnerség nem ad eléggé egyértelmű eligazítást a követendő prioritásokat illetően, az előcsatlakozási támogatási eszköz keretében történő pénzügyi segítségnyújtásra irányadó fő stratégiai dokumentum ma már a többéves indikatív tervezési dokumentum (MIPD). A 2011–2013-as MIPD az ellenőrzött 2007-es változat javított kiadása annyiban, hogy az előcsatlakozási támogatási eszköz korlátozott forrásaiból finanszírozandó prioritás-alcsoportra összpontosít. Az MIPD azonban további lehetőségeket is nyújt az uniós finanszírozás jobb irányítására. Az összevonás szintje még mindig korlátozza a finanszírozási prioritások meghatározásának módját. A beavatkozás logikája még mindig nem biztosítja, hogy az uniós támogatást azokhoz a projektekhez irányítsák, amelyek a prioritások elérése tekintetében a legnagyobb értéknövekedést adják.

A PROJEKTEK MEGTERVEZÉSÉNEK ÉS MEGVALÓSÍTÁSÁNAK TÖKÉLETESÍTÉSE

7. A Bizottság folytatta az uniós decentralizált végrehajtási rendszer török intézményeiben folyó projekttervezés és projektvégrehajtás tökéletesítésére irányuló kezdeményezéseket. Ilyen intézkedések voltak például, hogy a Bizottság folyamatosan figyelemmel kísérte a folyamat különböző szakaszaiban lévő programozási dokumentumok és pályázatok minőségét, és a pályázatok minőség-ellenőrzésébe intenzívebben bevonta az Európai Ügyek Minisztériumát. Kötelezővé tették az igényfelmérést és javult a szerződések ütemezése. A projektűrlapok minőségének pozitív tendenciája ellenére azonban maradtak hiányosságok a projekttervezésben (például a projektcélok, eredmények, tevékenységek, mutatók, feltételek meghatározása tekintetében).

AZ EGYES PROJEKTEK EREDMÉNYEINEK FIGYELEMMEL KÍSÉRÉSE

8. A Bizottság már közvetlenül az ellenőrzés után megkezdte a Számvevőszék projektteljesítményre vonatkozó ajánlásainak megvalósítását. 2008-2009-ben intézkedéseket hoztak többek között a megvalósítás szisztematikus nyomon követéséről és a konkrét kérdéslistát alkalmazó helyszíni ellenőrzésekről. 2011-ben a Bizottság a törökországi monitoringrendszer fejlesztését célzó reformot kezdeményezett. A monitoringrendszer mindazonáltal nem javult számottevően, mivel az ajánlások egyes alapelemeit – mint például zárójelentés készítése egy projekt végén – még mindig nem valósították meg.

9. A fennmaradt hiányosságok közé tartozik például az, hogy a projektcélok elérésének igazolásához a pályázati űrlapon meghatározott mutatókat nem használják. Hasonlóképpen, még mindig nem készül szisztematikusan jelentés a projektek végeredményeiről (eredmények és hatások) az egyes projektek végén, és azt követően megfelelő időközönként – ami pedig szükséges lenne a teljesítményről szóló, a jövőbeli tervezéshez szükséges információk biztosításához.

10. Nem alakítottak ki utólagos értékelési rendszert, amellyel értékelhették volna az egyes projekteket vagy az egész program eredményességét a csatlakozási partnerség prioritásainak elérése, illetve Törökország uniós csatlakozásának előmozdítása szempontjából. A Bizottság közbenső értékelést készített a Törökországnak 2005-2008-ban nyújtott támogatásról, és a 2002-2006 időszakban nyújtott előcsatlakozási támogatás hatásainak és fenntarthatóságának felmérésére 2013-ban utólagos értékelés fog készülni, miután az összes érintett projektet befejezik és lezárják 2012-ben.

--------------------------------------------------

IX. MELLÉKLET

A SZÁMVEVŐSZÉK 2005–2009-ES KÜLÖNJELENTÉSEINEK HASZNOSULÁSVIZSGÁLATA

TERMÉSZETI ERŐFORRÁSOK MEGŐRZÉSE ÉS ERŐFORRÁS-GAZDÁLKODÁS

KÜLÖNJELENTÉS SZÁMA ÉS CÍME | HASZNOSULÁSVIZSGÁLAT |

2005/3. sz. különjelentés A vidékfejlesztésről: az agrár-környezetvédelmi kiadások ellenőrzése | Hasznosulásvizsgálat a 7/2011. sz. különjelentésben |

2006/07. sz. különjelentés A vidékfejlesztési beruházások hatékonyan kezelik-e a vidéki térségek problémáit? | |

2006/08. sz. különjelentés A siker útján? A gyümölcs- és zöldségtermelők operatív programjaira nyújtott európai uniós támogatás eredményessége | |

4/2007. sz. különjelentés az export-visszatérítési kérelemmel érintett szállítmányok fizikai és kicserélési ellenőrzéseiről | |

7/2007. sz. különjelentés a közösségi halászati erőforrások védelmére irányuló jogszabályokra vonatkozó ellenőrzési, felügyeleti és szankciórendszerekről | Hasznosulásvizsgálat a 12/2011. sz. különjelentésben |

4/2008. sz. különjelentés a tejkvótáknak az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamokban történő bevezetéséről | |

8/2008. sz. különjelentés Eredményesen működik-e a kölcsönös megfeleltetés? | |

11/2008. sz. különjelentés A gabonafélék közraktározási műveleteire nyújtott európai uniós támogatás irányításáról | |

6/2009. sz. különjelentés Az Európai Unió élelmiszersegélye a szociálisan rászorulóknak: a célkitűzések, az alkalmazott eszközök és módszerek értékelése | |

10/2009. sz. különjelentés A mezőgazdasági termékekre vonatkozó tájékoztatási és promóciós intézkedések | |

11/2009. sz. különjelentés A LIFE-Természet projektek fenntarthatósága és bizottsági irányítása | Hasznosulásvizsgálat ebben a jelentésben |

14/2009. sz. különjelentés A tej- és tejtermékpiac szabályozási eszközei elérték-e legfontosabb célkitűzéseiket? | |

STRUKTURÁLIS POLITIKÁK, KÖZLEKEDÉS ÉS ENERGIA

KÜLÖNJELENTÉS SZÁMA ÉS CÍME | HASZNOSULÁSVIZSGÁLAT |

2006/1. sz. különjelentés Az Európai Szociális Alap hozzájárulása a korai iskolaelhagyás elleni küzdelemhez | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

2006/10. sz. különjelentés az 1. és a 3. célkitűzés 1994 és 1999 közötti programjainak utólagos értékeléséről (strukturális alapok) | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

1/2007. sz. különjelentés a félidős eljárások végrehajtásáról a strukturális alapok 2000–2006 keretében | |

1/2008. sz. különjelentés az 1994–1999-es, illetve a 2000–2006-os programozási időszak nagyberuházási projektjeinek elővizsgálatáról és értékeléséről | |

3/2008. sz. különjelentés Az Európai Unió Szolidaritási Alapja: mennyire gyors, hatékony és rugalmas? | |

7/2008. sz. különjelentés az Intelligens Energia 2003–2006 programról | Hasznosulásvizsgálat ebben a jelentésben |

12/2008. sz. különjelentés az Előcsatlakozási Strukturális Politikák Eszközéről (ISPA), 2000–2006 | |

3/2009. sz. különjelentés Az 1994–1999-es és a 2000–2006-os programozási időszak strukturális intézkedései keretében szennyvízkezelésre fordított kiadások eredményessége | |

7/2009. sz. különjelentés A Galileo program fejlesztési és validációs szakaszának irányítása | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

17/2009. sz. különjelentés az Európai Szociális Alap által társfinanszírozott, nők részére nyújtott szakképzési tevékenységekről | |

KÜLSŐ FELLÉPÉSEK

KÜLÖNJELENTÉS SZÁMA ÉS CÍME | HASZNOSULÁSVIZSGÁLAT |

2005/2. sz. különjelentés az EFA-ból az AKCS-országoknak nyújtott költségvetési támogatásokról, ill. a közpénzkezelési reform területének a Bizottság általi kezeléséről | Hasznosulásvizsgálat a 11/2010. sz. különjelentésben |

2005/4. sz. különjelentés az Ázsiával történő gazdasági együttműködés bizottsági irányításáról | |

2006/3. sz. különjelentés az Európai Bizottság szökőárral kapcsolatos humanitárius segítségnyújtási intézkedéseiről | Hasznosulásvizsgálat a 2009-es éves jelentésben |

2006/4. sz. különjelentés a bulgáriai és romániai Phare beruházási projektekről | |

2006/5. sz. különjelentés a MEDA-programról | Hasznosulásvizsgálat a 2008-as éves jelentésben |

2006/6. sz. különjelentés a Bizottság fejlesztési együttműködésének környezetvédelmi tényezőiről | Hasznosulásvizsgálat a 2009-es éves jelentésben |

5/2007. sz. különjelentés a CARDS program Bizottság által történő irányításáról | Hasznosulásvizsgálat a 12/2009. sz. különjelentésben |

6/2007. sz. különjelentés a kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség eredményességéről | Hasznosulásvizsgálat ebben a jelentésben |

6/2008. sz. különjelentés a szökőárat, illetve a Mitch nevű hurrikánt követő bizottsági helyreállítási támogatásról | |

9/2008. sz. különjelentés a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén megvalósuló uniós támogatás eredményességéről Fehéroroszország, Moldova és Ukrajna esetében | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

10/2008. sz. különjelentés Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika országaiban | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

4/2009. sz. különjelentés A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányítása | Hasznosulásvizsgálat ebben a jelentésben |

12/2009. sz. különjelentés A Bizottság bel- és igazságügyi projektjeinek eredményessége a Nyugat-Balkán területén | |

15/2009. sz. különjelentés Az ENSZ szervezetein keresztül végrehajtott uniós támogatások: döntéshozatal és felügyelet | Hasznosulásvizsgálat a 3/2011. sz. különjelentésben |

16/2009. sz. különjelentés A Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatás Európai Bizottság általi irányítása | Hasznosulásvizsgálat ebben a jelentésben |

18/2009. sz. különjelentés A regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás eredményessége Kelet-Afrikában és Nyugat-Afrikában | |

BEVÉTELEK, KUTATÁS ÉS BELSŐ POLITIKÁK, AZ EURÓPAI UNIÓ SZERVEI

KÜLÖNJELENTÉS SZÁMA ÉS CÍME | HASZNOSULÁSVIZSGÁLAT |

2005/1. sz. különjelentés az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) irányításáról | Hasznosulásvizsgálat a 2/2011. sz. különjelentésben |

2005/5. sz. különjelentés a Parlamentnél, a Bizottságnál és a Tanácsnál felmerült tolmácsolási költségekről | |

2006/9. sz. különjelentés a Bizottságnál, a Parlamentnél és a Tanácsnál felmerült fordítási költségekről | |

11/2006. sz. különjelentés a közösségi árutovábbítási rendszerről | |

2/2007. sz. különjelentés az intézmények ingatlankiadásairól | |

3/2007. sz. különjelentés az Európai Menekültügyi Alap irányításáról (2000-2004) | |

8/2007. sz. különjelentés a hozzáadottérték-adó terén folytatott közigazgatási együttműködésről | |

9/2007. sz. különjelentés Az uniós kutatási és technológiai fejlesztési (KTF) keretprogramok értékelése – Tökéletesíthetné-e módszereit a Bizottság? | |

2/2008. sz. különjelentés a kötelező érvényű tarifális felvilágosításról (KTF) | Hasznosulásvizsgálat a 2010-es éves jelentésben |

5/2008. sz. különjelentés Európai uniós ügynökségek: Középpontban az eredmények | |

1/2009 sz. különjelentés A MEDA-program és a korábbi jegyzőkönyvek keretében végzett banki tevékenységek a mediterrán térségben | |

5/2009. sz. különjelentés A Bizottság pénzgazdálkodási tevékenysége | |

8/2009. sz. különjelentés "Kiválósági hálózatok" és "integrált projektek" a Közösség kutatási politikájában: elérték-e céljaikat? | |

9/2009. sz. különjelentés Az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal által végzett személyzeti felvételi tevékenység hatékonysága és eredményessége | |

13/2009. sz. különjelentés Sikeres megoldás-e a végrehajtási feladatok kiszervezése végrehajtó ügynökségekhez? | |

--------------------------------------------------

X. MELLÉKLET

MÓDSZERTAN

1. A Számvevőszék a pénzügyi gazdálkodás tökéletesítésére a legnagyobb hatást közzétett jelentései révén tudja kifejteni. A Számvevőszék munkája magán az ellenőrzési folyamaton keresztül is ilyen hatást fejt ki. Minden ellenőrzés részletes ténymegállapításokat eredményez, amelyeket a számvevőszéki észrevételek pontosságának igazolása céljából megküldünk az ellenőrzött szervezetnek, majd ezt egy "kontradiktórius eljárás" követi az ellenőrzési jelentés végleges szövegéről. A jelentések közzétételekor az ellenőrzött szervezet – többnyire a Bizottság – válaszai is megjelennek a jelentésekkel együtt. A válaszok nagy részében az ellenőrzött szervezet elismeri a Számvevőszék által az ellenőrzés megállapításaiban azonosított problémákat, és intézkedéseket javasol arra, hogyan szándékozik kezelni ezeket.

2. A különjelentések általában az uniós költségvetés végrehajtásában (vagy az európai fejlesztési alapok felhasználásában) érintett rendszereket, programokat és szervezeteket vizsgálnak, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás három szempontja – gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség – közül egynek vagy többnek a tekintetében.

3. A számvevőszéki teljesítmény-ellenőrzési jelentések hatásának értékelése és mérése az elszámoltathatósági ciklus elengedhetetlen eleme. Az intézkedések meghozásához és a megtett intézkedések értékeléséhez nyomon kell követni a különjelentésekben megfogalmazott ajánlások hasznosulását. A hasznosulásvizsgálat megléte már önmagában ösztönzi az ellenőrzött szervezeteket arra, hogy eredményesen megvalósítsák a jelentésekben szereplő ajánlásokat.

4. A jelentésekben megfogalmazott ajánlások hasznosulásának vizsgálata négy fő célt szolgál:

növeli az ellenőrzési jelentések eredményességét – az ellenőrzési jelentések hasznosulásvizsgálatának elsődleges célja, hogy növelje az ajánlások megvalósításának valószínűségét;

a jogalkotó és költségvetési hatóságok (ideértve a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóságot is) segítése – az ajánlások hasznosulásának vizsgálata értékes iránymutató lehet a tevékenységükhöz;

a Számvevőszék teljesítményének értékelése – a hasznosulásvizsgálat megalapozza a Számvevőszék teljesítményének felmérését és értékelését;

a tanulást és fejlődést ösztönző elemek létrehozása – a hasznosulásvizsgálat tevékenységei hozzájárulhatnak az ismeretek bővítéséhez és a módszerek tökéletesítéséhez.

5. A vizsgálandó jelentések kiválasztása két kritérium alapján történt: eltelt-e legalább 2–3 év a jelentések közzététele óta; relevánsak-e még az ajánlások.

6. A vizsgálat három szakaszban történt:

a vizsgált ellenőrzési jelentések tekintetében elsődleges adatforrásként az ajánlások alapján hozott intézkedéseket nyilvántartó bizottsági vezetői adatbázist (RAD) használtuk;

dokumentumalapú vizsgálat keretében éves jelentéseket, a zárszámadás elfogadásáért felelős hatóság jelentéseit, cselekvési terveket, szakpolitikai dokumentumokat, egyedi jelentéseket vizsgáltunk, és elvégeztük ezek elemzését;

Szóbeli és írásos bizonyítékokat gyűjtöttünk a Bizottság érintett szervezeti egységeitől.

--------------------------------------------------