[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 17.1.2007

COM(2007) 14 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

a Cotonou-i Megállapodás 96. cikke szerinti konzultációk Fidzsi-szigetekkel történő megkezdéséről

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

a Cotonou-i Megállapodás 96. cikke szerinti konzultációk Fidzsi-szigetekkel történő megkezdéséről

I. Történet

Emlékeztetőül álljon itt, hogy a 2000. májusi puccsot és túszejtést követően a Bizottság ugyanazon év júniusában javaslatot tett a Cotonou-i Megállapodás 96. cikke szerinti konzultációk megkezdésére, amely javaslatot a Tanács júliusban egyhangúlag elfogadott, és ezt követően 2000 októberében megkezdődtek a konzultációk. Ennek következtében 2001-ben a fejlesztési együttműködés részleges felfüggesztéséről határoztak, az utolsó szankciókat pedig 2003. november 7-én szüntették meg. Akkoriban a fejlesztési együttműködés részleges felfüggesztésével kombinált konzultációkat a Fidzsi-szigeteki pozitív folyamatok előmozdítását szolgáló, hasznos eszköznek tekintették. Figyelembe véve, hogy az ország hat évvel később ismét katonai hatalomátvétel előtt áll, világossá teszi, hogy a demokratikus intézmények és a demokratikus kultúra még nem erősödött meg eléggé, ami másmilyen megközelítés alkalmazását teheti szükségessé.

A kormány és a fidzsi hadsereg közötti, majdnem két hónapig tartó feszültséget követően a Voreqe Bainimarama katonai főparancsnok vezette fidzsi hadsereg 2006. december 5-én megdöntötte Laisenia Qarase miniszterelnök demokratikusan megválasztott kormányát. Eleinte úgy tűnt, hogy a katonai hatalomátvétel nem követel áldozatokat. 1987 óta a Fidzsi-szigeteken ez volt a negyedik katonai hatalomátvétel.

Kiemelt fontosságú, hogy a Qarase-kormányt 2006 májusában országos választások keretében választották meg. A csendes-óceáni szigetekkel ápolt megerősített partnerségre irányuló új EU-politikával összhangban az EU a választásokat megfigyelő teljes létszámú missziót küldött a Fidzsi-szigetekre, melynek vezetője Szent-Iványi István volt magyarországi miniszter volt, aki jelenleg az Európai Parlament tagja. Az EU-megfigyelők a választásokat tisztességesnek találták. Emiatt kétségtelen, hogy a Qarase-kormány teljes mértékű demokratikus legitimitást élvezett és jelentős parlamenti többséggel rendelkezett.

A főparancsnok megszerezte Iloilo elnöktől a végrehajtó hatalmat, menesztette Qarase miniszterelnököt, kihirdette a szükségállapotot és fokozatosan megszilárdította a hadsereg hatalmát. Számos vezető tisztségviselőt tartóztattak le, hallgattak ki. Legtöbbjüket ezt követően szabadon bocsátották és tisztségeikből felmentették, így például az alelnököt, a rendőrség hivatalban levő főparancsnokát, valamint a pénzügyminisztérium vezető tisztségviselőjét, aki a Fidzsi-szigeteken az Európai Fejlesztési Alap engedélyezésre jogosult tisztviselője.

Egy 77 éves volt katonai orvos és diplomata személyében ideiglenes „miniszterelnököt” eskettek fel. Első hivatali aktusként utasítást adott a főparancsnoknak a parlament feloszlatására, melynek az eleget is tett. Az ideiglenes „miniszterelnök” 2007. január 4-én lemondott. Eközben Qarase miniszterelnök továbbra is úgy tartja, ő a Fidzsi-szigetek törvényes miniszterelnöke.

II. A jelenlegi helyzet

A helyzet még nem stabilizálódott teljesen és a továbbiakban még változhat. A hadsereg hirdetéseket adott fel helyi lapokban, hogy jelölteket keressen a miniszteri posztokra. A Főnökök Nagytanácsa, mely a Fidzsi-szigetek alkotmánya szerint kinevezi az elnököt és az alelnököt, 2006. december 20–22-én ült össze és javaslatot tett több intézkedésre, melyek tartalmazták a hadsereg visszavezénylését. A főparancsnok bírálta a Főnökök Nagytanácsát és kijelentette, hogy az a jövőben csak az ő engedélyével ülhet össze. A helyzet 2007. január elején romlott, miután az elnök a hadsereg mellé állt és a főparancsnokot ideiglenes miniszterelnöknek nevezte ki. Emellett nyomást gyakoroltak a bírói testületre is. A Fidzsi-szigeteki média 2007. január 5-én arról számolt be, hogy egy férfi életét vesztette, miközben a hadsereg kihallgatta.

A hatalomátvétellel szemben jelentős ellenállás mutatkozott. A hatalomátvétel napján Iloilo elnök kijelentette, hogy nem támogatja és nem hagyja jóvá a hadsereg fellépését, azonban 2007. január 4-én megváltoztatta álláspontját. A törzsfőnökök és az egyházak elítélték a hatalomátvételt; a Fidzsi-szigetek bírói kijelentették, hogy megőrzik a jogállamiságot és az alkotmányt; a Fidzsi-szigetek rendőrségének hivatalban levő főparancsnoka a hatalomátvételt árulásnak nevezte, a hadsereg ezt követően eltávolította tisztségéből. A média világosan állást foglalt, melyre azonban a hadsereg az „izgatás” elkerülése érdekében nyomást gyakorol. Több példa is van a passzív ellenállásra és a polgári engedetlenségre, de úgy tűnik, hogy a hadsereggel szembeni ellenállást nem központilag irányítják vagy szervezik. A hadsereg emellett megfélemlítéssel igyekszik elnyomni a belső ellenállást és az elégedetlenséget. Ugyanakkor lakossági elégedetlenség törhet ki, és a hadsereg magatartásától függően az erőszak sem zárható ki.

A legutóbbi katonai hatalomátvétel úgy tűnik, alapvetően különbözik a korábbiaktól, mivel nem a bennszülött fidzsi és indo-fidzsi lakosság közötti feszültség megnyilvánulása, hanem elsősorban a bennszülött fidzsi lakosságon belüli konfliktus, mely ugyanakkor az ország mindkét nagy közösségére nézve következményekkel jár.

A főparancsnok hatalomátvételt megelőzően tett nyilatkozatai több fontos politikai kérdést tartalmaztak, melyek közül több jelentős támogatást élvez a lakosság körében. Felmerült a faji diszkrimináció vádja a kizárólag a bennszülött fidzsi lakosságot előnyben részesítő törvénytervezetek kapcsán, bírálat érte a 2000. évi hatalomátvételben résztvevő személyekhez fűződő szoros kapcsolatokat, és hogy az ilyen személyeket fontos tisztségre nevezték ki, megfogalmazódtak továbbá a korrupció és a nepotizmus tekintetében nem megalapozott vádak is. A főparancsnok álláspontja bizonyos mértékben tükrözi az országban a hagyományos erőkkel – nevezetesen a törzsfőnökökkel és az egyházakkal – szembeni ellenállást is, akik hatalmi pozícióját aláássa a modernitás. A főparancsnok és a Qarase-kormány közötti szembenállást úgy tűnik az is befolyásolta, hogy a két férfi alig állt egymással személyes kapcsolatban.

Új-Zélandon Winston Peres új-zélandi külügyminiszter irányításával sor került a Fidzsi-szigetek miniszterelnöke és a főparancsnok közötti közvetítésre, melynek eredményeként a miniszterelnök jelentős engedményeket tett, azonban ezeket a főparancsnok, aki nem tudott vagy nem akart egyezségre jutni, elégtelennek ítélte meg.

A katonai hatalomátvétel nem volt sem legális, sem alkotmányos, és komoly visszalépést jelent a Fidzsi-szigeteki demokráciára nézve. A hatalomátvételt világszerte elítélték, beleértve az EU-t is, mely 2006. december 11-én a következőket nyilatkozta: „A Tanács elítéli a Fidzsi-szigeteken lezajlott katonai hatalomátvételt és a demokratikus módon megválasztott kormány elmozdítását. Helyteleníti a miniszterelnök Bainimarama kapitány és a Fidzsi-szigeteki Köztársaság fegyveres erői (RFMF) általi lemondatását és az ország tényleges ellenőrzésének általuk történt átvételét. A Tanács felszólít a demokrácia sürgős és teljes mértékű helyreállítására, valamint a polgári rend mielőbbi visszaállítására.” 2006. december 14-én az Európai Parlament szigorúan elítélte a katonai hatalomátvételt, hasonlóan a főmegfigyelő és az Európai Parlament tagja, Szent-Iványi István külön tett nyilatkozatához. A Parlament továbbá felszólította a Bizottságot és a tagállamokat, hogy azonnal függesszék fel a Fidzsi-szigeteknek nyújtott valamennyi nem humanitárius segélyt, kivéve az oktatási programokat, amennyiben azokat nem kormányzati szervek hajtják végre. Az AKCS-országok állam- és kormányfői 2006. december 8-i nyilatkozatukban szigorúan elítélték a legitim és demokratikusan megválasztott kormány megdöntését. Nyilatkozatot tett az ENSZ Biztonsági Tanácsa is. A Fidzsi-szigetek növekvő nemzetközi elszigetelődéssel néz szembe, mivel eltávolították a Csendes-óceáni Fórum elnökségéből és kizárták a Nemzetközösség (Commonwealth) tanácsaiból.

A Fidzsi-szigetek partnerei, ideértve Franciaországot és az Egyesült Királyságot is, felfüggesztették a katonai együttműködést. Több ország, nevezetesen Franciaország, Ausztrália és Új-Zéland meghatározott szankciókat vetett ki, a Fidzsi-szigetek néhány nemzetközi partnere pedig felülvizsgálja és csökkenti a fejlesztési együttműködést.

III. Javaslat

A 2000. június 23-án Cotonou-ban az Európai Unió és az AKCS-államok, köztük a Fidzsi-szigetek által aláírt, és 2005. június 25-én Luxemburgban felülvizsgált AKCS-EK partnerségi megállapodás 9. cikkének (2) bekezdése meghatározza a partnerség alapját képező kulcsfontosságú elemeket. A demokratikus elvek, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartása megerősíti a felek által folytatott hazai és nemzetközi politikát, és a megállapodás kulcsfontosságú elemeit képezi. Összhangban ezzel a cikkel és a Fidzsi-szigeteki hatalomátvétel körülményeinek fényében a Bizottság úgy véli, hogy szükség van az ország új vezetőivel folytatott párbeszédre a következő pontok tisztázása érdekében:

1. sürgős és békés visszatérés a demokráciához a meglévő törvényes kereteken belül és az alkotmány teljes tiszteletben tartása mellett;

2. a 2006. májusában szabad és tisztességes választásokkal megválasztott Fidzsi-szigeteki parlament mandátumával és parlamenti többséggel rendelkező kormány felállítása, vagy előrehozott szabad és tisztességes választások megszervezése annak érdekében, hogy az „ideiglenes” kormány ne maradjon fenn hosszabb időre;

3. célokat és referenciaértékeket tartalmazó terv, valamint a fentiekre vonatkozó ütemterv kidolgozása;

4. az emberi jogok teljes tiszteletben tartása, különös tekintettel a szólásszabadságra;

5. a jogállamiság teljes tiszteletben tartása.

A párbeszéd lehetőséget nyújtana az ország új vezetőinek, hogy állást foglaljanak a fenti pontokkal kapcsolatban. Ennek alapján az EU felülvizsgálhatja, hogy támogatja-e az országnak a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodásban foglalt kulcsfontosságú elemeknek való megfelelés javítására tett erőfeszítéseit, vagy megfelelő intézkedéseket hozzon-e a 96. cikkel összhangban. Az EU tájékoztatni fogja a megfelelő partnereket és az érintetteket.

A Fidzsi-szigeteken lezajlott hatalomátvétel körülményei, valamint az új vezetők által bevezetett politikai berendezkedés formája miatt a Bizottság a helyzetet különösen sürgetőnek ítéli meg, különösen annak fényében, hogy az Európai Unió a katonai hatalomátvételt megelőző kritikus hetekben az EU-elnökség nyilvános közleményeiben kétszer is figyelmeztette a hadsereget arra, hogy egy demokráciában nem játszhat politikai szerepet.

Emiatt a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodás 96. cikkének (1a) bekezdésével összhangban nem szükséges az említett megállapodás 8. cikkében foglalt politikai párbeszéd lehetőségeinek kimerítése. Megjegyezhető, hogy a korai megoldás érdekében, valamint tekintettel a kereskedelemnek és a segélyeknek az EU és a Fidzsi-szigetek közötti kapcsolataiban betöltött fontos szerepére, folytatódni fog a 8. cikk szerinti átfogó párbeszéd. Az Európai Bizottság azonban, mielőtt a megfelelő intézkedésekről határozna, az új vezetőkkel hivatalos konzultációkat kíván folytatni azok vállalásairól.

A Bizottság emiatt javasolja a Tanácsnak, hogy a mellékelt levéltervezettel összhangban kérje fel a Fidzsi-szigeteki Köztársaságot a Cotonou-i Megállapodás 96. cikke szerinti konzultációkra.

A Bizottság javasolja, hogy a konzultációs időszak alatt folytatódjanak a folyamatban levő, különösen a hetedik, a nyolcadik és a kilencedik EFA keretében folytatott együttműködési intézkedések, feltéve, hogy betartják a finanszírozási megállapodásokat. Továbbá javasolják olyan együttműködési intézkedések végrehajtását, melyek a demokráciához való visszatérést és a kormányzás javítását szolgálják.

A Bizottság emellett – tekintettel a cukoripar fontos szerepére, melyet a Fidzsi-szigetek gazdaságában, a foglalkoztatásban és a szegénység leküzdésében tölt be – javasolja, hogy a 2006. évi költségvetésben jóváhagyott, a cukorreformot kísérő intézkedésekből finanszírozott előzetes tevékenységek folytatódjanak a konzultációs időszak alatt is, amennyiben a Bizottság úgy találja, hogy a feltételek ezt lehetővé teszik.

MELLÉKLET

A Fidzsi-szigeteki Köztársaság ideiglenes miniszterelnökeSuvaFidzsi-szigetek

LEVÉLTERVEZET

Tisztelt Ideiglenes Miniszterelnök Úr!

Az EU Tanácsa december 11-én az alábbi következtetéseket fogadta el: „A Tanács elítéli a Fidzsi-szigeteken lezajlott katonai hatalomátvételt és a demokratikus módon megválasztott kormány elmozdítását. Helyteleníti a miniszterelnök Bainimarama kapitány és a Fidzsi-szigeteki Köztársaság fegyveres erői (RFMF) általi lemondatását és az ország tényleges ellenőrzésének általuk történt átvételét. A Tanács a demokrácia sürgős és maradéktalan visszaállítására, valamint a civil kormányzáshoz történő minél hamarabbi visszatérésre szólít fel.” December 14-én az Európai Parlament szigorúan elítélte a hatalomátvételt.

A Fidzsi-szigeteken lezajlott hatalomátvétel körülményei, valamint az új vezetők által bevezetett politikai berendezkedés formája miatt a Bizottság úgy véli, hogy megsértették a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodás kulcsfontosságú elemeit. Az EU mindezt „különösen sürgető esetnek” ítéli meg a 96. cikk (2b) bekezdése értelmében . Emiatt a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodás 96. cikkének (1a) bekezdésével összhangban nem szükséges az említett megállapodás 8. cikkében foglalt politikai párbeszéd lehetőségeinek kimerítése.

Az Európai Bizottság ugyanakkor hivatalos konzultációkat kíván folytatni az új vezetőkkel azok vállalásairól, mielőtt a megfelelő intézkedésekről határozna. A Közösség és az Európai Unió tagállamai nevében felkérjük országát a felülvizsgált Cotonou-i Megállapodás 96. cikke szerinti konzultációkra a helyzet, és amennyiben szükséges, a meghozandó korrekciós intézkedések részletes elemzése céljából.

Az EU a maga részéről ezeken a konzultációkon konstruktív és nyílt módon fog részt venni.

A konzultációk a fidzsi fél számára lehetőséget nyújtanak arra, hogy a meglévő törvényes kereteken belül és az alkotmány teljes tiszteletben tartása mellett részletezze a demokráciához történő sürgős és békés visszatéréssel kapcsolatos állásfoglalását.

Javasoljuk, hogy ezekre a konzultációkra a közeli jövőben kerüljön sor, mindkét fél számára megfelelő időpontban, Brüsszelben, az Európai Unió Tanácsának székhelyén.

Tisztelettel:

a Tanács részéről a Bizottság részéről