EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2020.6.17. COM(2020) 253 final FEHÉR KÖNYV a külföldi támogatások tekintetében az egyenlő versenyfeltételek biztosításáról



FEHÉR KÖNYV a külföldi támogatások tekintetében az egyenlő versenyfeltételek biztosításáról Tartalomjegyzék 1Bevezetés 2Problémameghatározás 2.1Az EU belső piacát torzító külföldi támogatások 2.2A külföldi támogatásokat érintő ügyek áttekintése 3Hiányelemzés 3.1Uniós versenyjogi szabályok 3.2Az EU kereskedelempolitikája 3.3Közbeszerzés 3.4EU-finanszírozás: 4A külföldi támogatások által általában a belső piacon , valamint a felvásárlások és a közbeszerzés konkrét eseteiben okozott torzulások kezelésére szolgáló keretrendszer 4.1A külföldi támogatásokat lefedő általános eszköz (1. modul) 4.1.1Alapvető jellemzők 4.1.2Az 1. modul hatálya 4.1.3A belső piaci torzulások vizsgálata 4.1.4Az uniós érdek vizsgálata

4.1.5Az eljárás 4.1.6Jogorvoslati intézkedések 4.1.7Felügyeleti hatóságok 4.2Az uniós célpontok megszerzését elősegítő külföldi támogatások (2. modul) 4.2.1Alapvető jellemzők 4.2.2A 2. modul hatálya 4.2.3A támogatott felvásárlásokhoz kapcsolódó torzulások értékelése 4.2.4Az uniós érdek vizsgálata 4.2.5Az eljárás 4.2.6Jogorvoslati intézkedések 4.2.7Felügyeleti hatóságok 4.3Külföldi támogatások a közbeszerzés során (3. modul) 4.3.1Bevezetés 4.3.2Külföldi támogatások által okozott torzulások a közbeszerzési eljárásokkal összefüggésben 4.3.3Az eljárás 4.3.4Külföldi támogatások a kormányközi megállapodások szerinti közbeszerzések során 5Külföldi támogatások az uniós finanszírozással összefüggésben 5.1Problémameghatározás 5.2A hiányosságok megszüntetését célzó keret és intézkedések 5.2.1Közvetlen irányítás

5.2.2Megosztott irányítás 5.2.3Közvetett irányítás 6Kölcsönhatás más uniós és nemzetközi jogi aktusokkal 6.1Uniós összefonódás-ellenőrzési rendelet 6.2Uniós trösztellenes szabályok 6.3Az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályok 6.4Uniós közbeszerzési szabályok 6.5A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás 6.6Piacvédelmi eszközök – a támogatott importtal szembeni védelem 6.7A közvetlen külföldi befektetések átvilágításáról szóló rendelet 6.8Kétoldalú kereskedelmi megállapodások 6.9A Kormányzati Közbeszerzési Megállapodás és a szabadkereskedelmi megállapodások közbeszerzési fejezetei 6.10Ágazati szabályok: a verseny védelme a légi és tengeri szállításban 7Nyilvános konzultáció I. MELLÉKLET: A KÜLFÖLDI TÁMOGATÁS MEGHATÁROZÁSA II. MELLÉKLET: KÉRDŐÍV 1Bevezetés

Európa jólétének és versenyképességének alapja a kereskedelem és a befektetések iránti nyitottság. A kereskedelem az EU GDP-jének közel 35 %-át teszi ki. 35 millió európai munkahely kapcsolódik az exporthoz. Az EU a világ legnagyobb szolgáltatója és a közvetlen külföldi befektetések legfőbb globális célpontja; ezekhez 16 millió európai munkahely kapcsolódik. Az erős, nyitott és versenyképes egységes piac lehetővé teszi az uniós vállalkozások számára, hogy globális szinten működjenek és versenyezzenek egymással. 2020. március 10-én az Európai Bizottság új európai iparstratégiát terjesztett elő, amely egyértelmű utat vázolt fel Európa számára ahhoz, hogy iparunk vezető szerepet játsszon a versengésen, nyitott piacokon, világszínvonalú kutatáson és technológiákon, valamint az erős egységes piacon alapuló zöld és digitális átmenetben. Annak érdekében, hogy teljes mértékben kihasználja a globális kereskedelem előnyeit, Európa a nyitott stratégiai autonómia modelljét fogja követni. Ez azt jelenti, hogy kialakítjuk a globális gazdasági irányítás új rendszerét, és fejlesztjük a kölcsönösen előnyös kétoldalú kapcsolatokat, miközben megvédjük magunkat a tisztességtelen és visszaélésszerű gyakorlatokkal szemben. A kereskedelem és a befektetések iránti nyitottság a gazdaság ellenálló képességének részét képezi, de ehhez tisztességes és kiszámítható szabályoknak kell társulniuk. A jelenlegi globális gazdasági környezet a legnehezebb, amire a közelmúltból vissza tudunk emlékezni. Veszélybe került az egyenlő versenyfeltételeken alapuló nyitott kereskedelem, valamint a kölcsönösen előnyös kereskedelmi kapcsolatokra törekvés célkitűzése. Ezt jól illusztrálják az államilag támogatott tisztességtelen nemzetközi kereskedelmi gyakorlatok, amelyek figyelmen kívül hagyják a piaci erőket és visszaélnek a meglévő nemzetközi szabályokkal, abból a célból, hogy erőfölényt alakítsanak ki a különféle gazdasági ágazatokban. Az ilyen tisztességtelen gyakorlatok közé tartoznak jellemzően az ágazatok versenytől való megvédése szelektív piacnyitás, engedélyezés és egyéb befektetési korlátozások révén, valamint olyan támogatások nyújtása, amelyek aláássák az egyenlő versenyfeltételeket mind az állami, mind a magánszektorbeli vállalatok számára. Az ilyen gyakorlatok torzító gazdasági hatásai bármely érintett – akár stratégiai, akár egyéb – ágazatban relevánsak. Napjaink összefonódó világgazdaságában azonban a külföldi támogatások torzíthatják az EU belső piacát és alááshatják az egyenlő versenyfeltételeket. Egyre több olyan eset fordul elő, amikor úgy tűnik, hogy külföldi támogatások segítették elő uniós vállalkozások felvásárlását, egyéb befektetési döntéseket befolyásoltak, vagy torzították a kedvezményezettek piaci magatartását. Az EU-n belül az egységes piac és annak szabálykészlete egyenlő versenyfeltételeket biztosít a tagállamok, a gazdasági szereplők és a fogyasztók számára, hogy élvezhessék az uniós gazdaság méretéből és által nyújtott lehetőségekből fakadó előnyöket. Az egységes piaci szabálykészlet közbeszerzési szabályokat is tartalmaz annak biztosítása érdekében, hogy a vállalkozások tisztességes módon hozzáférhessenek a közbeszerzési szerződésekhez, az ajánlatkérő szervek pedig kihasználhassák a tisztességes verseny nyújtotta előnyöket. A versenyszabályok a kezdetektől fogva az EU belső piacának részét képezik. Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok biztosítják többek között azt, hogy a hatóságok által nyújtott támogatások összeegyeztethetők legyenek a belső piaccal. Számos külföldi támogatás problematikus lenne, ha azokat uniós tagállamok nyújtanák és az uniós állami támogatási szabályok alapján értékelnék. Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok azonban csak az uniós tagállamok által nyújtott állami támogatásokra vonatkoznak. Ezzel szemben a nem uniós hatóságok által nyújtott támogatások kívül esnek az állami támogatások uniós ellenőrzésén. Ezenfelül a harmadik országok belföldi piacának korlátozott nyitottsága tovább torzíthatja a piacot. Amennyiben egy kedvezményezett a hazai piacán nem vagy csak korlátozott mértékben szembesül versennyel, más piacokon kihasználhatja privilegizált helyzetét, és ezáltal jogtalan előnyt élvezhet másokkal szemben. Az olyan államokból származó külföldi támogatások, ahol a piacra jutás zárt vagy korlátozott, még nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat. A koronavírus okozta válság jelenlegi körülményei között az uniós tagállamok jelentős összegű állami támogatást nyújtanak egyes vállalkozások és az uniós gazdaság egészének támogatására. Olyan helyzetről van szó, amelyben az állami támogatás a hatóságok rendelkezésére álló nélkülözhetetlen eszköz a gazdaság stabilizálásához és a koronavírussal kapcsolatos kutatás felgyorsításához. Ugyanakkor az állami támogatás továbbra is az állami támogatások uniós ellenőrzésének hatálya alá tartozik a jelenlegi helyzetben is, biztosítva például a támogatás arányosságát és minimalizálva a versenyt potenciálisan torzító hatást. Ezen túlmenően a jelenlegi értékelési keret átmeneti jellegű, annak hatálya a válságintézkedésekre korlátozódik. A jelenlegi helyzet jól illusztrálja az egyenlő versenyfeltételek megőrzésének fontosságát a belső piacon, még kivételes gazdasági körülmények között is. A jelen fehér könyv célja, hogy széles körű vitát indítson a tagállamokkal, más európai intézményekkel, valamennyi érdekelt féllel, többek között az iparral, a szociális partnerekkel, a civil társadalmi szervezetekkel, a kutatókkal, általában a nyilvánossággal és bármely más érdekelt féllel az azonosított kihívások hatékony kezelésének legjobb módjáról. A fehér könyvről folytatott konzultáció eredményei előkészítik a terepet a külföldi támogatások által okozott torzulások kezelése legmegfelelőbb módjának kiválasztásához, beleértve a megfelelő jogi aktusokra vonatkozó javaslatokat is. A fehér könyv először felvázolja a külföldi támogatások kezelésének indokait, beleértve az olyan külföldi támogatások tipikus példáit, amelyek láthatóan aláássák az egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon. A fehér könyv ezután elemzi a külföldi támogatások kezelését szolgáló fennálló jogi aktusokat, és kitér a szabályozási hézag kérdésére. Ezt követően a fehér könyv meghatározza az alábbiakkal kapcsolatos szabályozási hézagok kezelésére szolgáló jogi aktusokra vonatkozó előzetes anyagi és eljárási iránymutatásokat: ·A belső piacot torzító külföldi támogatások oaz EU-ban működő gazdasági szereplők általános piaci működése; ouniós vállalkozások felvásárlása; oközbeszerzési eljárások; ·Külföldi támogatások az uniós finanszírozáshoz való hozzáférés összefüggésében. 2Problémameghatározás 2.1Az EU belső piacát torzító külföldi támogatások Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok segítenek megőrizni a vállalkozások közötti egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon az uniós tagállamok által nyújtott támogatások tekintetében. Ugyanakkor nincsenek a nem uniós hatóságok által a belső piacon működő vállalkozásoknak nyújtott támogatásokra vonatkozó szabályok. Ebben a helyzetben előfordulhat például, hogy a kedvezményezett vállalkozások egy nem uniós vállalat vagy egy külföldi kormány tulajdonában vagy legfőbb ellenőrzése alatt állnak. Kevés információ áll rendelkezésre a nyújtott külföldi támogatások tényleges összegéről. Ez főként az átláthatóság hiányának és a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás (SCM-megállapodás) szerinti, a támogatások bejelentésére vonatkozó kötelezettségnek való megfelelés alacsony szintjének tudható be. A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) egyes jelentéseiből ugyanakkor az tűnik ki, hogy a kormányzati beavatkozások széles körben elterjedtnek tűnnek bizonyos ágazatokban.

Az EU gazdasága nyitott a külföldi befektetések előtt. Ezt tükrözik a legfrissebb gazdasági adatok is. 2016-ban az európai vállalatok 3 %-a állt nem uniós befektetők tulajdonában vagy ellenőrzése alatt, ami a teljes eszközállomány 35 %-át és mintegy 16 millió munkahelyet jelentett. A közelmúltban a hagyományos befektetőktől – például az Egyesült Államoktól és Kanadától – eltérő harmadik országokból származó befektetések is nőttek. Az elmúlt néhány évben gyorsan nőttek az állami tulajdonban lévő vállalatok befektetései, valamint fokozódott az „offshore befektetők” jelenléte. Az EU-ba irányuló közvetlen külföldi befektetések szintje, összetétele és a legjelentősebb kedvezményezett tagállamok nem állandóak, folyamatosan változnak. A Covid19-világjárvány által a beáramló közvetlen külföldi befektetések szintjére és az EU-ba irányuló közvetlen külföldi befektetések eredetére gyakorolt hatás nagyságrendje még nem látható. A külföldi befektetések iránti nagyobb nyitottság lehetőségeket teremt az EU gazdasága számára, ugyanakkor megnövekedett kockázatokkal is jár, mint például a külföldi támogatás, amelyet ellenőrizni kell annak érdekében, hogy ne ássa alá a versenyképességet és az egyenlő versenyfeltételeket az EU piacán. A támogatással kapcsolatos aggályok akkor is fokozódhatnak, ha a közvállalkozásokra nem ugyanazok a szabályok vonatkoznak, mint a magánvállalkozásokra, és ha az állam és vállalkozásai közötti pénzügyi kapcsolatok nem átláthatóak. A Szerződés semleges a vállalkozások köz- vagy magántulajdona tekintetében. A versenyszabályok mind a köz-, mind a magánvállalkozásokra vonatkoznak. Emellett az átláthatósági irányelv értelmében a tagállamoknak az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok átláthatósági követelményeinek való megfelelésen túl átláthatónak kell lenniük a közöttük és közvállalkozásaik között fennálló pénzügyi kapcsolatok tekintetében. Az uniós tagállamok által nyújtott állami támogatásokhoz hasonlóan a külföldi támogatások is torzíthatják a versenyt a belső piacon, és egyenlőtlen versenyfeltételeket eredményezhetnek, amelyek között a kevésbé hatékony gazdasági szereplők a hatékonyabb gazdasági szereplők kárára növekednek és növelik piaci részesedésüket. Ehhez hasonlóan a külföldi támogatások költséges és gyakran pazarló vetélkedést is eredményezhetnek, és támogatási versenyhez vezethetnek a hatóságok között. Ezenkívül a harmadik országok piacaihoz való hozzáférés átláthatóságának és kölcsönösségének hiánya olyan további tényezők, amelyek súlyosbítják az ilyen káros hatásokat. Az EU-ban működő vállalkozásoknak nyújtott külföldi támogatásokkal kapcsolatos általános aggályok mellett külön aggályok merülnek fel a külföldi támogatásokkal kapcsolatban az uniós célpontok felvásárlásával és a közbeszerzéssel összefüggésben. A felvásárlások esetében az az ár, amelyet a felvásárlók hajlandók fizetni, jellemzően azt a hatékonyságnövekedést vagy bevételnövekedést tükrözi, amelyet az eszköz megszerzésével érhetnek el. A támogatás azonban lehetővé teheti a támogatott felvásárló számára, hogy magasabb árat fizessen az eszköz megszerzéséért, mint amit egyébként fizetett volna, és így torzíthatja az uniós eszközök értékelését. A külföldi támogatások ezért eltúlzott vételárakhoz vezethetnek (túllicitálás), ugyanakkor a nem támogatott felvásárlók esetében megakadályozhatják a hatékonyságnövekedés elérését vagy a kulcsfontosságú technológiákhoz való hozzáférést. A külföldi támogatások ezért a források nem hatékony általános elosztásához és különösen az ilyen támogatásban nem részesülő vállalatok versenyképességének és innovációs potenciáljának csökkenéséhez vezethetnek. Egyes esetekben a külföldi támogatások nyújtását olyan stratégiai célkitűzés is vezérelheti, amely az EU-n belüli erős jelenlét megteremtésére, vagy a felvásárlás előmozdítására, majd a technológiák más – esetlegesen EU-n kívüli – termelőhelyekre történő továbbítására irányul. Ezért különösen fontos az egyenlő versenyfeltételek biztosítása az uniós célpontok felvásárlása tekintetében. Ez biztosíthatja azt, hogy minden vállalat egyenlő feltételek mellett versenyezzen a kulcsfontosságú eszközök megszerzése és a technológia élvonalában maradás érdekében, megőrizve ugyanakkor a nemzetközi verseny és a befelé irányuló külföldi közvetlen befektetések által nyújtott előnyöket. Az uniós közbeszerzési piacok nagyrészt nyitva állnak a harmadik országbeli ajánlattevők előtt. Az ajánlatok uniós szintű közzététele biztosítja az átláthatóságot, és piaci lehetőségeket teremt mind az uniós, mind a nem uniós vállalatok számára. Az uniós vállalatok azonban nem mindig versenyeznek egyenlő feltételek mellett a külföldi támogatásban részesülő vállalatokkal. A támogatott vállalatok előnyösebb ajánlatokat tehetnek, ezáltal mindenekelőtt visszatarthatják a nem támogatott vállalatokat a részvételtől, vagy a nem támogatott hatékonyabb vállalatok hátrányára nyerhetik el a szerződéseket. Ezért fontos annak biztosítása, hogy az EU-ban közbeszerzési szerződésekre ajánlatot tevő, külföldi támogatásban részesülő vállalkozások egyenlő feltételek mellett versenyezzenek. Sok ajánlatkérő – figyelemmel költségvetésére – hajlamos arra, hogy az alacsony árakat kínáló ajánlattevőknek ítéljen oda szerződéseket, függetlenül attól, hogy ezeket az árakat külföldi támogatások segítik elő. Ez nemcsak az ár alapján odaítélt szerződések esetében fordulhat elő, hanem a legjobb ár-minőség arány alapján odaítélt szerződések esetében is, mivel a minőségi kritériumok ritkán ellensúlyozzák az olyan jelentős árkülönbségeket, mint amilyeneket a külföldi támogatások tesznek lehetővé. Ugyanez a torzító hatás akkor is bekövetkezhet, ha a külföldi támogatásban részesülő vállalatok megpróbálnak hozzáférni az uniós költségvetésből származó finanszírozáshoz. 2.2A külföldi támogatásokat érintő ügyek áttekintése A nem uniós hatóságok számos – nem feltétlenül teljes mértékben gazdasági jellegű – célkitűzést követhetnek külföldi támogatások nyújtása révén, és különböző módokon nyújthatnak támogatást az EU-ban működő vállalkozások részére. Az alábbiakban néhány példát mutatunk be. Először is, a vállalkozások támogatást kaphatnak az EU-ban meglévő tevékenységeik előmozdítására. Külföldi államok támogatást nyújthatnak (pl. vissza nem térítendő támogatás) vagy olcsóbb finanszírozást biztosíthatnak az uniós vállalkozásnak (pl. egy EU-ban székhellyel rendelkező leányvállalatnak). Külföldi államok nyújthatnak támogatást az EU-n kívüli anyavállalatoknak is (pl. szelektív ösztönzőket nyújtó társaságiadó-rendszerek), amelyek aztán csoporton belüli ügyletek révén finanszírozzák az EU-ban található leányvállalatot. Az EU-ban működő vállalkozások továbbá kedvezményes feltételek mellett részesülhetnek finanszírozásban közvetlenül külföldi bankoktól, külföldi államok utasítására. Ezen túlmenően a harmadik országok együttműködési megállapodásokat köthetnek az uniós helyi hatóságokkal vagy uniós fejlesztési bankokkal, és így a külföldi támogatásokat e hatóságokon vagy bankokon keresztül irányíthatják az EU-ban működő vállalkozásokhoz. Egyes esetekben a külföldi támogatásokat azzal a kifejezett céllal nyújtják, hogy lehetővé tegyék a vállalkozások számára, hogy a piaci árnál vagy akár a költségeknél alacsonyabb áron, közvetlen „alákínálás” révén tegyenek ajánlatot közbeszerzési szerződésekre, a versenytárs, nem támogatott vállalkozások kárára. A támogatások emellett általában véve elősegíthetik az agresszív piaci magatartást. Ezt a nem szokásos kereskedelmi megfontolások által vezérelt magatartást a stratégiailag fontos piacokon vagy régiókban való jelenlétre, illetve a kritikus és jelentős infrastruktúrákhoz való kiváltságos hozzáférésre irányuló stratégiai célok vezérlik, ideértve a 2014/25/EU irányelv szabályai által szabályozott infrastruktúrákat is. Végül a külföldi támogatások a felvásárlásokat is elősegíthetik annak érdekében, hogy segítsék a nem uniós vállalatokat az EU-ban való terjeszkedésben. A nem uniós hatóságok megpróbálhatják preferenciális finanszírozás, hitelgaranciák és a tőkeköltségek csökkentésére szolgáló egyéb eszközök felajánlása révén irányítani a felvásárlásokat. Az ilyen intézkedések irányulhatnak közvetlenül a vállalkozások kifelé irányuló befektetéseinek célzott adókedvezmények (jövedelemadó-csökkentések) nyújtása vagy államilag támogatott befektetési alapokból vagy közvetítőktől származó finanszírozás révén történő támogatására. Mindezek a különböző lehetséges előnyök jelentős hatással lehetnek a felvásárlások során kínált felárakra. Emellett a közvetlen külföldi befektetések jelentős része offshore pénzügyi központokon keresztül zajlik, amelyek különleges adózási feltételeket kínálhatnak. Kiemelendő, hogy az uniós vállalatokat ellenőrző külföldi befektetők 10,9 %-a ilyen offshore pénzügyi központokban telepedett le. 3Hiányelemzés Vannak egyes olyan uniós és nemzetközi jogi aktusok, amelyeket figyelembe kell venni annak mérlegelése során, hogy miként kell kezelni a belső piacon a külföldi támogatások által okozott torzulásokat. Míg a nemzetközi és uniós szabályok bizonyos mértékben kezelik ezeket a torzulásokat, a következő hiányelemzés azt támasztja alá, hogy a kérdést mindeddig az eszközök egyike sem kezelte kimerítő jelleggel. Közelebbről szabályozási hézag áll fenn abban az esetben, ha a külföldi támogatások uniós vállalkozások felvásárlását elősegítő pénzmozgások formáját öltik, vagy ha az EU-ban működő vállalkozás működését támogatják. Ugyanez vonatkozik azokra az esetekre is, amikor a külföldi támogatások torzítják a közbeszerzési eljárásokat, vagy amikor a külföldi támogatások előnyt biztosítanak az uniós pénzügyi támogatás igénybevételekor. A jelen fehér könyv tehát ismerteti a meglévő szabályozási hézagok kezelését és a belső piacon az egyenlő versenyfeltételek biztosítását célzó ilyen jellegű új eszközök lehetséges tulajdonságait. Ugyanakkor átfedések lehetnek az ilyen új eszközök és a hatályos szabályok között. A 6. pont részletesebben kifejti ezeket az átfedéseket, valamint az ilyen új eszközök kapcsolódásának módját a meglévő uniós és nemzetközi szabályokhoz. 3.1Uniós versenyjogi szabályok Az uniós összefonódási és trösztellenes szabályok lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy beavatkozzon, amennyiben összefonódások vagy a vállalatok piaci gyakorlatai torzítják a versenyt a belső piacon. Sem az uniós trösztellenes szabályok, sem az uniós összefonódás-ellenőrzés nem veszi kifejezetten figyelembe, hogy egy gazdasági szereplő részesülhetett-e külföldi támogatásokból (még akkor sem, ha az főszabály szerint az értékelés részét képezheti), és nem teszi lehetővé a Bizottság (vagy a tagállamok) számára, hogy kizárólag vagy akár csak elsődlegesen ezen az alapon avatkozzon be és döntsön.

Az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok akkor alkalmazandók, ha az uniós tagállamok által vállalkozások részére nyújtott pénzügyi támogatás torzítja a versenyt a belső piacon, vagy azzal fenyeget. A nem uniós hatóságok által az EU-ban működő vállalkozások részére közvetlenül vagy az EU-n kívüli anyavállalataik révén nyújtott pénzügyi támogatás azonban nem tartozik az uniós állami támogatási szabályok hatálya alá. 3.2Az EU kereskedelempolitikája A kereskedelempolitika területén az EU rendelkezik néhány eszközzel az egyenlő versenyfeltételek helyreállítására az árukereskedelem és a befektetések terén: multilaterális szinten a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás, kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodások és egyoldalú intézkedések, például a piacvédelmi eszközök. Ezek az eszközök lehetővé teszik az EU számára, hogy reagáljon a tisztességtelen versenyre azokban az esetekben, amikor a termékeket nem uniós finanszírozás segítségével állították elő (szubvencióellenes intézkedések). A tisztességtelen gyakorlatok ellensúlyozására irányuló intézkedések általában a kár megszüntetése érdekében a külföldi versenytársak által kapott támogatás utáni kiegészítő importvám formáját öltik. Ezek az eszközök azonban korlátozottak, és nem teszik lehetővé a belső piacot érintő valamennyi külföldi támogatás kezelését. Az EU dömpingellenes és szubvencióellenes szabályait az áruk Unióba történő behozatalára kell alkalmazni. Ezek azonban nem terjednek ki a szolgáltatások kereskedelmére, a befektetésekre vagy a vállalkozások EU-n belüli letelepedésével és működésével kapcsolatos egyéb pénzmozgásokra. Az EU-ba irányuló közvetlen külföldi befektetések átvilágítási keretének létrehozásáról szóló rendelet (a közvetlen külföldi befektetések átvilágításáról szóló rendelet) fontos eszköze az EU vagy a tagállamok kritikus eszközeit célzó külföldi befektetések által előidézett biztonsági és közrendi kockázatok kezelésének. A közvetlen külföldi befektetések átvilágításáról szóló rendelet alkalmazási köre azonban a közvetlen külföldi befektetések átvilágítása által a biztonságra és a közrendre gyakorolt valószínű kihatás meghatározására terjed ki, többek között annak a kritikus infrastruktúrára, a kritikus technológiákra, illetve a kritikus termelési tényezőkre gyakorolt hatásainak mérlegelése révén, és nem kezeli kifejezetten a külföldi támogatások által okozott torzulások kérdését. Nemzetközi szinten az EU pert indíthat egy WTO-taggal szemben a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás megsértése miatt, különösen akkor, ha a WTO-tag e megállapodás értelmében tiltott vagy az érdekeit hátrányosan érintő támogatásokat nyújt: ilyenkor az ügyet egy WTO-vizsgálóbizottság bírálja el. A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás hatálya azonban szintén az árukereskedelemre korlátozódik. A WTO GATS tartalmaz egy felhatalmazást a szolgáltatások kereskedelme területén a támogatási szabályok kidolgozására, de eddig nem dolgoztak ki ilyen szabályokat. 3.3Közbeszerzés A közbeszerzés területén fennálló uniós jogi keret nem foglalkozik kifejezetten az uniós közbeszerzési piacok külföldi támogatások által okozott torzulásaival. Egységes piaci eszközként az uniós közbeszerzési irányelvek nem határoznak meg konkrét szabályokat a külföldi támogatásban részesülő gazdasági szereplők részvételére vonatkozóan. Az ajánlatkérő szervek széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek mind a közbeszerzési eljárás megtervezése, mind az eljárás során benyújtott ajánlatok értékelése során. Emellett az ajánlatkérő szervek jogilag nem kötelesek megvizsgálni a külföldi támogatások fennállását az ajánlatok értékelése során, és a torzulást okozó külföldi támogatások fennállásához nem kapcsolódnak konkrét jogkövetkezmények. Az EU számos nemzetközi megállapodás (például a Kormányzati Közbeszerzési Megállapodás és a közbeszerzési fejezeteket tartalmazó kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodások) keretében vállalt kötelezettséget arra, hogy számos harmadik ország árui, nyújtott szolgáltatásai és szállítói esetében hozzáférést biztosít közbeszerzési piacához. Ennek megfelelően a közbeszerzési irányelvek úgy rendelkeznek, hogy az uniós ajánlatkérők az említett megállapodások aláíróinak építési beruházásait, áruit, szolgáltatásait és gazdasági szereplőit nem részesíthetik kevésbé kedvező bánásmódban, mint az Európai Unió építési beruházásait, áruit, szolgáltatásait és gazdasági szereplőit, amennyiben e megállapodások vonatkoznak a szóban forgó közbeszerzésre. Az említett kötelezettségen túlmenően nem biztosított azon harmadik országok gazdasági szereplőinek részvétele az uniós közbeszerzési eljárásokban, amelyek nem kötöttek az uniós közbeszerzési piac megnyitását előíró megállapodást az EU-val vagy amelyek áruira, szolgáltatásaira és építési beruházásaira nem vonatkozik hasonló megállapodás, vagyis e gazdasági szereplők kizárhatók az eljárásokból. A gyakorlatban a biztosított hozzáféréssel nem rendelkező harmadik országbeli ajánlattevők kizárására vonatkozó döntéseket igazolhatná a külföldi támogatásokban részesülés, de a jelenlegi jogi keret nem kapcsolja ezeket össze. Az ajánlatkérők a szerződés teljesítésével és végrehajtásával kapcsolatos kockázatok értékelésekor figyelembe vehetik a külföldi támogatások fennállását. Konkrétabban az ajánlatkérők az ajánlat általános pénzügyi életképességének értékelésekor figyelembe vehetik a támogatásokra támaszkodást. Ezen értékelés tekintetében a 2014/24/EU irányelv 69. cikke lehetővé teszi az ajánlatkérő szervek számára, hogy elutasítsák az általuk kirívóan alacsony összegűnek ítélt ajánlatokat azokban az esetekben, amikor az ajánlattevő által benyújtott magyarázatok és bizonyítékok nem indokolják megfelelően az ajánlott alacsony árat. Amennyiben ezen értékelés keretében megállapítható, hogy az ajánlattevő olyan, az EUMSZ‑szel összeegyeztethetetlen uniós állami támogatásban részesült, amely lehetővé tette számára, hogy alacsony összegű ajánlatot tegyen, az ajánlatot – további feltételek mellett – kizárólag ezen az alapon el lehet utasítani. Ezzel szemben a 2014/24/EU irányelv 69. cikke nem tartalmaz ennek megfelelő rendelkezést az olyan külföldi támogatások kapcsán, amelyek lehetővé teszik az ajánlattevők számára, hogy alacsony összegű ajánlatokat nyújtsanak be. Ha az átfogó értékelés keretében figyelembe lehet venni a külföldi támogatások nyújtását, és az ajánlatkérők végül úgy döntenek, hogy elutasítanak egy kirívóan alacsony összegű ajánlatot, az elutasítást annak bizonyításával kell igazolni, hogy a külföldi támogatások hátráltatják az ajánlat életképességét és az ajánlattevő azon képességét, hogy a szerződést az ajánlott (kirívóan alacsony) áron teljesítse. Az uniós ajánlatkérőket arra is ösztönzik, hogy magas szintű környezetvédelmi és szociális normákat követeljenek meg közbeszerzéseik során, és biztosítsák, hogy az uniós és a harmadik országbeli ajánlattevőkre ugyanazok a követelmények vonatkozzanak. Valójában használhatnak műszaki leírásokat, kizárási, kiválasztási és odaítélési kritériumokat, valamint meghatározhatnak szerződések teljesítésére vonatkozó olyan rendelkezéseket, amelyek biztosítják a magas szintű normák tiszteletben tartását. Bár az ilyen követelmények a gyakorlatban elősegíthetik az egyenlő versenyfeltételek megteremtését, nem általában véve a külföldi támogatások potenciális torzító hatásának kezelésére irányulnak, különösen nem az EU-ban letelepedett támogatott szervezetek esetében, mivel azokra már ugyanazok a szabályok vonatkoznak, mint a nem támogatott társaikra. A gyakorlatban az ajánlatkérők nem rendelkeznek az annak vizsgálatához szükséges információkkal, hogy az ajánlattevők részesülnek-e külföldi támogatásokban, illetve az annak felméréséhez szükséges információkkal, hogy a támogatások milyen mértékben okoznak torzulásokat a közbeszerzési piacokon. Az ajánlatkérőknek rövid távú gazdasági érdekük fűződhet ahhoz, hogy ilyen ajánlattevőknek ítéljenek oda szerződéseket, még akkor is, ha a kínált alacsony árak külföldi támogatások következményei. Végezetül a nemzetközi közbeszerzési eszköz (IPI) fő célja, hogy a kereskedelmi partnereket arra ösztönözze, hogy folytassanak tárgyalásokat az EU-val közbeszerzési piacaik uniós vállalkozások előtti megnyitásáról. Feltéve, hogy az IPI-t a jelenlegi formájában fogadják el, az az EU-n kívüli közbeszerzési piacokhoz való hozzáférés javítását célozza, de nem kezeli a belső piacon a közbeszerzési eljárások azon torzulásait, amelyek az uniós közbeszerzési piacokon tevékenykedő vállalkozásoknak nyújtott külföldi támogatásokból erednek. Az uniós közbeszerzés területén hatályos szabályok nem elegendőek a külföldi támogatások által okozott torzulások kezeléséhez és orvoslásához. Ezért úgy tűnik, hogy szabályozási hézag áll fenn abban az esetben, ha a külföldi támogatások elősegítik és torzítják az uniós közbeszerzési eljárásban történő ajánlattételt. 3.4EU-finanszírozás: Az uniós pénzügyi támogatáshoz való hozzáférés a költségvetési rendeletben (a továbbiakban: költségvetési rendelet) megállapított szabályok hatálya alá tartozik. A harmadik országokkal kötött megállapodások szabályozzák a harmadik országbeli szervezetek hozzáférését az uniós finanszírozáshoz. Ezeket a szabályokat az uniós kiadási programokra és alapokra vonatkozó rendeletek egészítik ki. E szabályok mindegyike tartalmaz az egyenlő versenyfeltételek védelmét célzó rendelkezéseket: például a kirívóan alacsony összegű ajánlatok hatásának csökkentését célzó intézkedések bevezetése révén. Jelenleg azonban e szabályok egyike sem veszi figyelembe a külföldi támogatások fennállását és azoknak a vállalat azon képességére gyakorolt hatását, hogy az ilyen támogatások alapján uniós finanszírozáshoz jusson, függetlenül a vállalat letelepedési helyétől. A megosztott irányítás tekintetében a 3.3. pontban található hiányelemzés és az uniós közbeszerzési szabályokkal kapcsolatos, e dokumentumban szereplő megfontolások az uniós finanszírozás szempontjából is nagy jelentőséggel bírnak, mivel a tagállamok ezeket a szabályokat alkalmazzák a megosztott irányítású uniós finanszírozású projektekre.

4A külföldi támogatások által általában a belső piacon , valamint a felvásárlások és a közbeszerzés konkrét eseteiben okozott torzulások kezelésére szolgáló keretrendszer Amint azt a hiányelemzés kimutatta, az EU már rendelkezik bizonyos eszközökkel azon torzulások kezelésére, amelyeket a külföldi támogatások okozhatnak a belső piacon, különösen amikor a külföldi támogatásokat áruk behozatalához nyújtják. A hiányelemzésből és a problémameghatározásból azonban az is kiderül, hogy a meglévő eszközöket ki kell egészíteni, annak érdekében, hogy lehetővé tegyék kifejezetten az EU belső piacán a nem uniós hatóságok által nyújtott támogatásokból eredő torzulások kezelését és orvoslását. E pontban a fehér könyv ezért egy olyan keretet terjeszt elő megvitatás céljából, amely egyrészt az uniós piacon működő gazdasági szereplőnek nyújtott külföldi támogatások által okozott torzulásokat (1. modul), másrészt a külföldi támogatásoknak az uniós célpontok felvásárlásával összefüggésben kifejtett torzító hatását (2. modul), illetve a közbeszerzéseket (3. modul) kezelné. Valamennyi modul esetében a támogatás eredete, azaz a harmadik ország által nyújtott támogatás a meghatározó kiváltó ok. A modulok önállóan vagy együttesen alkalmazhatók. Az alábbiakban a fehér könyv részletesen ismerteti a modulokat, kezdve az egyes modulok alapvető jellemzőinek és alkalmazási körének meghatározásával, majd rögzíti azokat a lehetséges kritériumokat, amelyek alapján az illetékes felügyeleti hatóság megállapíthatja a belső piacot torzító külföldi támogatás fennállását, az eljárást és a helyreállítást célzó lehetséges intézkedéseket. E fehér könyv alkalmazásában a „külföldi támogatás” fogalmát az I. melléklet határozza meg. 4.1A külföldi támogatásokat lefedő általános eszköz (1. modul) 4.1.1Alapvető jellemzők Az 1. modul olyan általános eszköz, amelynek célja a belső piacon torzulásokat okozó és az EU-ban letelepedett vagy bizonyos esetekben az ott működő kedvezményezettnek nyújtott külföldi támogatások kezelése. E modul keretében az illetékes felügyeleti hatóságok (a Bizottság és az érintett tagállami hatóságok, amelyek a párhuzamosságok elkerülése érdekében megosztott rendszerben gyakorolják végrehajtási jogköreiket) hivatalból eljárhatnak bármely, általuk relevánsnak ítélt olyan információ alapján, amely az EU-ban működő kedvezményezettnek nyújtott külföldi támogatásra utal. Információk származhatnak például a piaci szereplőktől vagy a tagállamoktól. Az ügy előzetes vizsgálattal kezdődik annak megállapítása érdekében, hogy fennáll-e olyan külföldi támogatás, amely torzíthatja a belső piacot. Ha az előzetes vizsgálat eredményeként nem merül fel aggály, mivel nem áll fenn külföldi támogatás, semmi sem utal a belső piac torzulására, vagy az ügy nem minősül prioritásnak, akkor az illetékes felügyeleti hatóság lezárja az ügyet. Ha bizonyíték van arra, hogy egy külföldi támogatás torzíthatja a belső piac megfelelő működését, akkor részletes vizsgálatot kell lefolytatni, amelynek során az illetékes felügyeleti hatóságnak alá kell támasztania azon előzetes megállapítását, hogy fennáll a belső piacot torzító külföldi támogatás. E részletes vizsgálat végén, amennyiben megerősítést nyer, hogy a külföldi támogatás torzíthatta vagy torzíthatja a belső piac megfelelő működését, az illetékes felügyeleti hatóságnak lehetősége lenne arra, hogy intézkedéseket tegyen a belső piaci torzulások orvoslására (a továbbiakban: jogorvoslati intézkedések). Ezzel szemben a vizsgálatot lezárnák, ha a külföldi támogatás fennállását nem erősítik meg, ha semmi nem utal torzulásra, vagy ha mérlegelés alapján a támogatás által okozott esetleges torzulást enyhíti a támogatott gazdasági tevékenység vagy befektetés által az EU-n belül eredményezett, illetve az EU által elismert közpolitikai érdekre gyakorolt pozitív hatás. 4.1.2Az 1. modul hatálya 4.1.2.1Általános megfontolások Az 1. modul tárgyi hatálya széles, és valamennyi piaci helyzetben lehetővé teszi a torzító hatású külföldi támogatások kezelését. Ez azt jelenti, hogy az 1. modul magában foglalná a külföldi támogatások által elősegített felvásárlások és/vagy a támogatott ajánlattevő által a közbeszerzések során tanúsított piaci magatartás vizsgálatának lehetőségét is. 4.1.2.2Az EU-ban tevékenykedő vállalkozások részére nyújtott külföldi támogatások Az 1. modul célja az EU-ban nyújtott külföldi támogatások által okozott torzulások kezelése. E célból az 1. modul azokra az EU-ban letelepedett vállalkozásokra vonatkozna, amelyek külföldi támogatásban részesülnek. Ettől függetlenül úgy is lehetne tekinteni, hogy az 1. modul bizonyos, az EU-ban egyéb módon működő, külföldi támogatásban részesülő vállalkozásokra is vonatkozik. A két lehetőséget az alábbiakban vizsgáljuk. Az illetékes hatóságoknak mindkét lehetőség esetében csak akkor lenne lehetőségük a fellépésre, ha a támogatás torzulást okoz a belső piacon. ·Az EU-ban letelepedett vállalkozások A külföldi támogatás akkor esne ezen opció hatálya alá, ha gazdasági előnyt biztosít egy, az EU-ban letelepedett vállalkozás számára. Egy vállalkozás akkor minősül az EU-ban letelepedettnek, ha valamelyik szervezete az EU-ban letelepedett. Amennyiben a támogatást az EU-n kívül letelepedett szervezetnek nyújtják, meg kell állapítani, hogy a külföldi támogatásból származó előny milyen mértékben juttatható az EU-ban letelepedett szervezethez, figyelembe véve az olyan releváns kritériumokat, mint a külföldi támogatás célja és feltételei, vagy a források tényleges felhasználása (például a szóban forgó vállalkozás könyvelése alapján). ·Az EU-ban működő vállalkozások Meg kell vizsgálni annak lehetőségét, hogy az 1. modult ne csak az EU-ban letelepedett vállalkozásokra alkalmazzák, hanem bizonyos olyan vállalkozásokra is, amelyek külföldi támogatásban részesülnek, és más módon működnek az EU-ban, így például ha az EU-n kívül letelepedett vállalkozás uniós célpont felvásárlására törekszik. 4.1.2.3A támogatás nyújtásának időpontja

A külföldi támogatás attól az időponttól minősül az 1. modul alá tartozónak, amelytől kezdve a kedvezményezett jogosult a támogatásra. A támogatás tényleges kifizetése nem szükséges feltétele annak, hogy a támogatás az 1. modul hatálya alá tartozzon. A kifizetés azonban lényeges a megfelelő korrekció meghatározásakor, amint az az alábbiakban kifejtésre kerül. 4.1.3A belső piaci torzulások vizsgálata A külföldi támogatás fennállásának megállapítását követően az illetékes felügyeleti hatóság értékeli, hogy az ilyen támogatás torzítja-e a belső piacot. Mind a tényleges, mind a potenciális torzulásokat figyelembe kell venni. A külföldi támogatások bizonyos kategóriáit automatikusan úgy tekintenék, mint amelyek nagy valószínűséggel torzítják a belső piacot. Minden egyéb külföldi támogatás esetében részletesebb értékelésre lenne szükség olyan mutatók alapján, amelyek segítik annak megállapítását, hogy egy külföldi támogatás ténylegesen vagy potenciálisan torzítja-e a belső piac megfelelő működését. Mindenesetre az érintett vállalkozás azt is bizonyíthatja, hogy a szóban forgó külföldi támogatás az ügy sajátos körülményei között nem alkalmas a belső piac torzítására. Általánosságban célszerű, ha egy bizonyos küszöbérték alatt a külföldi támogatások problémamentesnek minősülnek, mivel valószínűleg nem torzítják a belső piac megfelelő működését. Vélelmezni kell, hogy az e küszöbérték alatti külföldi támogatások nem képesek torzítani a belső piac megfelelő működését. A küszöbértéket három egymást követő évben összesen nyújtott 200 000 EUR-ban lehetne megállapítani. Ez az összeg összhangban lenne az uniós állami támogatási szabályokban meghatározott de minimis küszöbértékkel. 4.1.3.1A külföldi támogatások azon kategóriái, amelyek valószínűleg torzítják a belső piacot A külföldi támogatások bizonyos kategóriái – például az állami támogatások bizonyos típusai – jellegüknél és formájuknál fogva valószínűleg torzítják a belső piacot. A külföldi támogatások e kategóriái kapcsán megállapítható lenne, hogy azok torzítják a belső piacot; ezek közé a következők tartozhatnának: ·Exportfinanszírozás formájában nyújtott támogatások, kivéve, ha az exportfinanszírozásra a hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló OECD-megállapodással összhangban kerül sor. ·Nehéz helyzetben lévő, azaz olyan vállalkozásoknak nyújtott támogatások (például adósságelengedés), amelyek független kereskedelmi forrásokból nem jutnak hosszú távú finanszírozáshoz vagy befektetésekhez, kivéve, ha rendelkezésre áll a kedvezményezett hosszú távú életképességét eredményező és a kedvezményezett jelentős saját hozzájárulását tartalmazó szerkezetátalakítási terv. A gazdaságban bekövetkezett súlyos nemzeti vagy globális zavar megszüntetésére nyújtott támogatások nem tartoznak ebbe a kategóriába, ha időben korlátozottak és arányosak az adott zavar megszüntetésének céljával. ·Olyan támogatások, amelyek esetében az állam bizonyos vállalkozások adósságait vagy kötelezettségeit az adósságok és kötelezettségek összegére vagy a garancia időtartamára vonatkozó korlátozás nélkül garantálja. ·Az általános intézkedéseken kívüli, adókedvezmény formájában nyújtott működési támogatások. ·A felvásárlást közvetlenül elősegítő külföldi támogatások. 4.1.3.2Az összes többi külföldi támogatás értékelése mutatók alapján A fent említett kategóriák egyikébe sem tartozó külföldi támogatások is torzulásokat okozhatnak a belső piacon. Az ilyen külföldi támogatások lehetővé tehetik a kevésbé hatékony gazdasági szereplők számára, hogy növekedjenek és növeljék piaci részesedésüket a belső piacon, az ilyen támogatásban nem részesülő, hatékonyabb gazdasági szereplők kárára. Előfordulhat, hogy a külföldi támogatásban részesülő gazdasági szereplők olcsóbban képesek termelni, és végső soron alacsonyabb áron kínálhatják termékeiket és szolgáltatásaikat a belső piacon, az ilyen támogatásban nem részesülő versenytársak kárára. A külföldi támogatások azt is lehetővé tehetik a kedvezményezettek számára, hogy áruk vásárlásakor vagy vállalkozások felvásárlásakor túllicitáljanak más, adott esetben hatékonyabb piaci szereplőket. A torzító hatású támogatások előre meghatározott kategóriáin kívül eső ilyen esetekben a külföldi támogatásokat részletesebben meg kell vizsgálni annak megállapítása érdekében, hogy azok ténylegesen vagy potenciálisan torzítanák-e az egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon. A külföldi támogatások átláthatóságának általános hiánya és a kereskedelmi realitások összetettsége megnehezíti az egyes külföldi támogatások belső piacra gyakorolt hatásának egyértelmű azonosítását, vagy akár számszerűsítését. E hatás meghatározásához ezért szükségesnek tűnik a támogatásokra és a releváns piaci helyzetre vonatkozó mutatócsoport használata. A releváns mutatók nem teljes körű felsorolása a következő kritériumokat foglalhatná magában: ·A szóban forgó támogatás relatív mértéke: minél magasabb relatív értelemben a támogatás összege, annál valószínűbb, hogy negatív hatást gyakorol a belső piacra; például befektetés támogatása esetében a támogatás mértéke összehasonlítható a befektetés méretével. ·A kedvezményezett helyzete: például minél nagyobb egy kedvezményezett, annál valószínűbb, hogy a támogatás torzulásokat okoz. Általában a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatások esetében kevésbé valószínű, hogy torzulást okoznak. Minél nagyobb a kedvezményezett termelési kapacitása, annál valószínűbb, hogy a támogatás torzulásokat okoz. ·Az érintett piac helyzete: például a strukturális többletkapacitással rendelkező piacokon működő kedvezményezetteknek nyújtott támogatások nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat, mint mások. A nagy koncentrációjú piacokon működő kedvezményezetteknek nyújtott támogatások nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat, mint mások. Ehhez hasonlóan a gyorsan növekvő csúcstechnológiai piacokon nyújtott támogatások nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat. ·A szóban forgó piaci magatartás, pl. a közbeszerzési eljárások során történő túllicitálás vagy torzító hatású ajánlattétel. ·A kedvezményezett tevékenységi szintje a belső piacon: a belső piacon korlátozott tevékenységet folytató vállalkozásoknak nyújtott támogatások kisebb valószínűséggel okoznak torzulásokat a belső piacon.

Mérlegelni kell továbbá azt a lehetőséget is, hogy az illetékes felügyeleti hatóság figyelembe vehetné, hogy a kedvezményezett (különleges vagy kizárólagos jogokkal egyenértékű intézkedések révén) kiváltságos hozzáféréssel rendelkezik a hazai piacához, ami az EU belső piacán felhasználható mesterséges versenyelőnyhöz vezet, és ezáltal súlyosbítja a támogatások torzító hatását. 4.1.4Az uniós érdek vizsgálata Ha bebizonyosodik, hogy egy külföldi támogatás alkalmas a belső piac torzítására, és amennyiben bizonyíték van arra, hogy a támogatott gazdasági tevékenység vagy befektetés pozitív hatást gyakorolhat az EU-n belül vagy az EU által elismert közpolitikai érdekekre, a torzulást össze kell vetni az ilyen lehetséges pozitív hatásokkal. Ezen értékelés során figyelembe vennék az EU közpolitikai célkitűzéseit, például a munkahelyteremtést, a klímasemlegesség elérését és a környezet védelmét, a digitális átalakulást, a biztonságot, a közrendet, valamint a közbiztonságot és az ellenálló képességet. E megfontolásoknak a torzulással szembeni mérlegelése során a torzulás mértéke is szerepet játszik. Ezen túlmenően a mérlegelésnek a különböző érdekek értékelésén kell alapulnia, beleértve a fogyasztói érdekek védelmének szükségességét is. Ha összességében a külföldi támogatás által okozott belső piaci torzulást a támogatott gazdasági tevékenység vagy befektetés pozitív hatása kellőképpen enyhíti, a folyamatban lévő vizsgálatot nem kell tovább folytatni. 4.1.5Az eljárás Célszerű lenne, ha az 1. modul szerinti eljárás kétlépcsős rendszerből állna, nevezetesen a külföldi támogatás fennállásából eredő esetleges belső piaci torzulás előzetes vizsgálatából és egy részletes vizsgálatból. Az illetékes felügyeleti hatóság e modul keretében nehézségekkel szembesülhet a szükséges információk beszerzése során, különösen azért, mert a külföldi támogatásokat nyújtó hatóságok az EU-n kívül találhatók, ahogy esetleg azok a szervezetek is, amelyeken keresztül a támogatásokat folyósíthatják. E tekintetben a megfelelő vizsgálati eszközök és annak lehetősége, hogy piaci információk formájában tájékoztatást kérjenek a piaci szereplőktől, kulcsfontosságú lesz annak érdekében, hogy az illetékes felügyeleti hatóság eljárhasson. Emellett mind az előzetes vizsgálat, mind a részletes vizsgálat során rendelkezésre állnának a vonatkozó információk összegyűjtésére szolgáló mechanizmusok. Az illetékes felügyeleti hatóság pénzbírságot és időszakos kényszerítő bírságot szabhatna ki a kért információ időben történő szolgáltatásának elmulasztása, illetve a hiányos, helytelen vagy félrevezető információk szolgáltatása esetén. Amennyiben az információkat az említett szankciók ellenére nem szolgáltatják, az illetékes felügyeleti hatóságnak lehetősége lenne arra, hogy a rendelkezésre álló tények alapján hozzon határozatot, az uniós piacvédelmi eszközökhöz és az állami támogatásokkal kapcsolatos eljárásokhoz hasonlóan. Ezen túlmenően az illetékes felügyeleti hatóságnak lehetősége lehetne arra, hogy tényfeltáró látogatásokat tegyen a külföldi támogatás feltételezett kedvezményezettjének uniós telephelyein, valamint harmadik országokban, amennyiben a harmadik ország ehhez hozzájárul. 4.1.5.1Az esetleges külföldi támogatás előzetes vizsgálata Az előzetes vizsgálat célja annak megállapítása, hogy nyújtanak-e olyan külföldi támogatást az EU-ban letelepedett, illetve bizonyos esetekben ott működő vállalkozás számára, amely torzíthatja a belső piacot. Ha az illetékes felügyeleti hatóság – az előzetes vizsgálat eredményeként – azt feltételezi, hogy olyan külföldi támogatásról van szó, amely torzíthatja a belső piacot, részletes vizsgálatot indíthat, annak érdekében, hogy megerősítse azon előzetes álláspontját, amely szerint a belső piac megfelelő működésének torzítására alkalmas külföldi támogatásról van szó. Az illetékes felügyeleti hatóság tájékoztatja az érintett vállalkozást, a támogatást állítólagosan nyújtó harmadik országot, illetve adott esetben a Bizottságot, valamint a többi tagállam illetékes felügyeleti hatóságait a részletes vizsgálat megindításáról. Amennyiben az előzetes vizsgálat eredményeként nem merülnek fel aggályok, vagy azért, mert nem áll fenn külföldi támogatás, vagy mert semmi sem utal a belső piac torzulására, az előzetes vizsgálatot lezárják, és erről az érintett vállalkozást, valamint a Bizottságot és az összes uniós tagállamot tájékoztatják. 4.1.5.2A külföldi támogatás részletes vizsgálata A részletes vizsgálat során felkérik az érdekelt feleket, hogy írásban ismertessék álláspontjukat és szolgáltassanak információkat a külföldi támogatás fennállásáról és annak a belső piacra gyakorolt lehetséges torzító hatásáról. Ha az érintett vállalkozás nem szolgáltatja az illetékes felügyeleti hatóság által kért információkat, vagy más módon nem működik együtt legjobb képességei szerint, az illetékes felügyeleti hatóság a rendelkezésre álló tények alapján hozhat határozatot. A részletes vizsgálat végén az illetékes felügyeleti hatóság határozatot hoz: ·Ha azt állapítja meg, hogy a külföldi támogatás torzulást okoz, az illetékes felügyeleti hatóság kártérítési intézkedéseket vezet be a szóban forgó vállalkozással szemben („kártérítési intézkedéseket tartalmazó határozat”). ·Ha azt állapítja meg, hogy a külföldi támogatás torzulást okoz, és az érintett vállalkozás olyan kötelezettségvállalásokat ajánl fel, amelyeket az illetékes felügyeleti hatóság megfelelőnek és elégségesnek ítél a torzulás mérsékléséhez, határozat útján kötelezi a vállalkozást e kötelezettségvállalások végrehajtására („kötelezettségvállalásokat tartalmazó határozat”). Amennyiben nem áll fenn külföldi támogatás, illetve semmi nem utal a belső piacon a fellépést igazoló mértékű lehetséges vagy tényleges torzulásra, lezárja az ügyet, és tájékoztatja az érintett vállalkozást és az eljárásban részt vevő érdekelt feleket, valamint az összes tagállamot és – ha nem a Bizottság az illetékes felügyeleti hatóság – a Bizottságot. Ha a Bizottság, mint illetékes felügyeleti hatóság megállapítja, hogy a torzulást enyhíti a támogatott gazdasági tevékenység vagy befektetés belső piacra gyakorolt pozitív hatása, akkor az ügyet ugyanilyen módon lezárja. 4.1.6Jogorvoslati intézkedések

Jogorvoslati intézkedéseket lehetne bevezetni a külföldi támogatás által okozott torzulások orvoslása céljából. Az uniós állami támogatási szabályok szerint az e szabályoknak meg nem felelően nyújtott állami támogatást elsősorban a támogatást nyújtó tagállamnak kell kamatokkal együtt visszatéríteni. Ez az elv a külföldi támogatások esetében azt jelentené, hogy az ilyen támogatásokból származó pénzügyi előnyt a harmadik ország részére teljesített jogorvoslati kifizetések révén kellene megszüntetni. Külföldi támogatások esetében azonban a gyakorlatban nehéz lehet annak megállapítása, hogy a külföldi támogatást ténylegesen és visszafordíthatatlanul visszafizették a harmadik országnak. Ezért esetleg meg kell fontolni, hogy többféle alternatív jogorvoslati intézkedés álljon az illetékes felügyeleti hatóság rendelkezésére. Ezek a strukturális jogorvoslatoktól és a magatartási jellegű intézkedésektől az EU-nak vagy a tagállamoknak történő jogorvoslati kifizetésekig terjedhetnek. A megfelelő jogorvoslati intézkedések meghatározásakor figyelembe kellene venni a külföldi támogatás sajátosságait és a belső piacra gyakorolt torzító hatását. Ha például egy külföldi támogatás elősegítette a felvásárlást, a strukturális jogorvoslatok megfelelőbbek lehetnek, mint a jogorovoslati kifizetések. Abban az esetben, ha a harmadik országba irányuló jogorvoslati kifizetések nem megfelelőek vagy megvalósíthatók, a lehetséges jogorvoslati intézkedések közé a következők tartoznak: ·Bizonyos eszközök elidegenítése, a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentése, ami korlátozhatja a belső piac lehetséges torzulásait, különösen a kifejezetten a belső piaci tevékenységek előmozdítására nyújtott külföldi támogatásokhoz kapcsolódóan, a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatásra támaszkodva; ·Bizonyos befektetések tilalma; ez különösen akkor lehet releváns, ha egy konkrét befektetéshez nyújtottak külföldi támogatást; ·A támogatott felvásárlás tilalma; ·Harmadik felek hozzáférése, például a közlekedési szolgáltatók hozzáférése a közlekedési alkalmazásokhoz, vagy pedig ösztönzés merítése az állami támogatásra vonatkozó szabályoknak a széles sávú hálózatok mielőbbi kiépítésére való alkalmazásáról szóló uniós iránymutatás alapján; ·Tisztességes, észszerű és megkülönböztetésmentes (FRAND) feltételek mellett történő engedélyezés; Ha például egy vállalkozás támogatásban részesül és távközlési frekvenciákat szerez vagy hozzáférést biztosít az ilyen frekvenciákat használó hálózatokhoz, kötelezhető lenne arra, hogy engedélyezze e frekvenciák használatát más vállalkozásoknak; ·A külföldi támogatáshoz kapcsolódó konkrét piaci magatartás tilalma; ·Egyes K+F eredmények közzététele, oly módon, amely lehetővé teszi más vállalkozások számára azok reprodukálását, például az európai közérdeket képviselő jelentős projektekre vonatkozó követelményekre támaszkodva vagy a 651/2014/EK csoportmentességi rendeletben meghatározott követelményekből merítve; ·Jogorvoslati kifizetések az EU vagy a tagállamok részére. Mivel az átláthatóság hiánya általában, illetve különösen a harmadik országok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok tekintetében is fontos kérdés, a jövőre vonatkozó jelentéstételi és átláthatósági kötelezettségek minden olyan esetben alkalmazandók, amikor jogorvoslati intézkedéseket írnak elő. Az ilyen jelentéstételi és átláthatósági kötelezettségekhez például a 2006/111/EK átláthatósági irányelvből is meríthetőek ötletek. A fokozottabb átláthatóság hozzájárulhat a torzulások jövőbeli elkerüléséhez. Az érintett vállalkozás a torzulás mérséklését célzó kötelezettségvállalásokat is felajánlhat. Ha az illetékes felügyeleti hatóság elégségesnek ítéli ezeket a kötelezettségvállalásokat, kötelezővé tehetné azokat a vállalkozás számára. Ha egy vállalkozás nem tesz eleget az illetékes felügyeleti hatóság által előírt jogorvoslati intézkedéseknek vagy a számára kötelezővé tett kötelezettségvállalásoknak, az illetékes felügyeleti hatóság a meg nem felelés miatt szankcióként pénzbírságot és időszakos kényszerítő bírságokat szabhatna ki. Az illetékes felügyeleti hatóságok jogorvoslati intézkedések elrendelésére vonatkozó hatásköre tíz éves elévülési időn belül lenne érvényesíthető, amely a támogatás nyújtásának napján kezdődne. Az illetékes felügyeleti hatóság külföldi támogatással kapcsolatos intézkedése megszakítaná az elévülési időt. Az elévülési idő minden megszakadás után újraindulna. 4.1.7Felügyeleti hatóságok Célszerű, hogy mind a Bizottság, mind a tagállamok kijelöljenek felügyeleti hatóságokat. Koordinációs mechanizmusokat alakítanának ki a Bizottság és az illetékes nemzeti felügyeleti hatóság között annak érdekében, hogy biztosítsák végrehajtási intézkedéseik koherenciáját és hatékonyságát. Az e modulban ismertetetthez hasonló rendszer esetében a több jogalkalmazó közötti hatáskör-megosztás rendszere nyújtja a legjobb biztosítékot a torzító hatású külföldi támogatások feltárására és hatékony kezelésére. Ez lehetővé tenné mind a Bizottság, mind a tagállamok számára, hogy kihasználják saját erősségeiket annak biztosítása érdekében, hogy a külföldi támogatások által okozott torzulásokat megfelelően ellenőrizzék az EU-ban. A tagállamok a hazai piacaik működésével kapcsolatos közvetlen ismereteikre támaszkodhatnak. Bizonyos körülmények között ugyanakkor a külföldi támogatások egynél több tagállamot is érinthetnek. Ilyen esetekben a Bizottság – a piacvédelmi eszközök és az állami támogatásokra vonatkozó szabályok alkalmazása terén szerzett tapasztalataira építve – alkalmasabb lenne arra, hogy végrehajtsa az 1. modult, a szabályok Unió egész területén történő egységes alkalmazásának biztosítása érdekében. Az egyes nemzeti felügyeleti hatóságok hatáskörrel rendelkeznének arra, hogy az 1. modult az adott tagállam területeként meghatározott joghatósági területükön érvényesítsék. A Bizottság rendelkezne hatáskörrel az EU-ban tevékenykedő vállalkozás részére nyújtott külföldi támogatások tekintetében, függetlenül attól, hogy azok egy vagy több uniós tagállam területét érintik-e. Az uniós érdekkel kapcsolatos teszt alkalmazása szintén kizárólag a Bizottság hatáskörébe tartozna. A tagállamok a Bizottság kérésére vagy saját kezdeményezésükre nyújthatnak be észrevételeket. A Bizottság és a tagállamok azonban továbbra is mérlegelési jogkörrel rendelkeznek annak eldöntése során, hogy kivizsgálják-e a potenciálisan torzító külföldi támogatás egyedi eseteit. Ez azt jelenti, hogy a külföldi támogatás a következő módokon vizsgálható:

·egyetlen nemzeti felügyeleti hatóság által; vagy ·több, egymással párhuzamosan eljáró nemzeti felügyeleti hatóság által (amennyiben egy külföldi támogatás egynél több tagállamban folytatott gazdasági tevékenységekre irányuló); vagy ·a Bizottság által. Együttműködési és koordinációs mechanizmus A megosztott végrehajtás rendszeréhez hatékony együttműködési mechanizmusokra lenne szükség a több jogalkalmazó között. A Bizottság és a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti együttműködés a trösztellenes fellépés terén már meglévő, az 1/2003/EK rendeletben meghatározott együttműködéshez hasonlóan működhetne. Ez a tagállamok és a Bizottság közötti koordinációs mechanizmussal párosulna, amely szükség esetén biztosítaná a támogatás fennállásával összefüggésben a koherenciát és a koordinációt. Konkrétabban a támogatás fennállását illetően a nemzeti felügyeleti hatóságok egyeztetnének a Bizottsággal az előzetes vizsgálat és az azt követő részletes vizsgálat során, hogy biztosítsák a támogatási fegyelem érvényesítésének koherenciáját. Célszerű, hogy amíg a Bizottság nem indít részletes vizsgálatot, addig a nemzeti felügyeleti hatóságok megőrizzék hatáskörüket ügyeik folytatására. Amint azonban a Bizottság megkezdi egy külföldi támogatás részletes vizsgálatát, kizárólagos hatáskörrel rendelkezne, és a nemzeti felügyeleti hatóságoknak fel kellene függeszteniük ügyeiket. A nemzeti felügyeleti hatóságok csak akkor folytathatnák ügyeiket, ha a Bizottság lezárja az adminisztratív úton végzett részletes vizsgálatot. A hatékony végrehajtás biztosítása érdekében a nemzeti felügyeleti hatóságok felkérhetik a Bizottságot, hogy indítson eljárást; ez utóbbi továbbra is hatáskörrel rendelkezne az ilyen kérelem elfogadására vagy elutasítására. Az is kívánatos lehet, hogy az ügyet egy vagy több nemzeti felügyeleti hatóság átadja a Bizottságnak, vagy fordítva. Különösen abban az esetben, ha két vagy több nemzeti felügyeleti hatóság jár el ugyanazon külföldi támogatással kapcsolatban, a Bizottság tűnik alkalmasabbnak az ügy kezelésére. Az átadásra mindaddig sor kerülhet, amíg az ügy folyamatban van, és csak abban az esetben, ha mind a megkereső, mind a megkeresett hatóság egyetért. A Bizottság és a nemzeti felügyeleti hatóságok az előzetes vizsgálat, valamint a részletes vizsgálat megkezdésekor is tájékoztatnák egymást. Megoszthatnák egymással a vonatkozó dokumentumokat, ideértve a bizalmas információkat is. A részletes vizsgálat során az eljáró nemzeti felügyeleti hatóságnak ki kell kérnie a Bizottság véleményét arról, hogy teljesül-e az uniós érdekkel kapcsolatos teszt. A tagállamot köti a Bizottság álláspontja. A részletes vizsgálatot követően a jogorvoslati intézkedést tartalmazó határozat vagy a kötelezettségvállalásokat tartalmazó határozat elfogadása előtt az eljáró nemzeti felügyeleti hatóság konzultálna a Bizottsággal, és tájékoztatná az összes többi nemzeti felügyeleti hatóságot. A Bizottság pedig bevonná a nemzeti felügyeleti hatóságokat döntéshozatalába azáltal, hogy lehetőséget biztosít számukra arra, hogy (a részletes vizsgálatot követően) véleményt nyilváníthassanak egy határozattervezetről. Ha a Bizottságnak vagy a nemzeti felügyeleti hatóságoknak nincsenek aggályaik a külföldi támogatás által okozott versenytorzulást illetően, és így lezárnak egy ügyet, akkor tájékoztatják egymást. Az ilyen lezárás nem érinti a felügyeleti hatóságok arra vonatkozó hatáskörét, hogy folytassák vagy megnyissák ugyanazt az ügyet, és más következtetésre jussanak. Ezzel összefüggésben a nemzeti felügyeleti hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy következtetésüket a Bizottsággal szoros együttműködésben fogadják el. 4.2Az uniós célpontok megszerzését elősegítő külföldi támogatások (2. modul) 4.2.1Alapvető jellemzők A 2. modul célja kifejezetten az uniós célpontok megszerzését elősegítő külföldi támogatások okozta torzulások kezelése (az alábbi 4.2.2.1. pontban meghatározottak szerint). Röviden szólva, célja annak biztosítása, hogy a külföldi támogatások ne biztosítsanak tisztességtelen előnyt a kedvezményezetteknek, amikor más vállalkozásokat vásárolnak fel (szereznek bennük részesedést), ezért alkalmazási köre szűkebb, mint az 1. modulé. A külföldi támogatások torzíthatják a belső piacot azáltal, hogy elősegítik az uniós célpontok megszerzését. Ez megtörténhet 1) közvetlenül azáltal, hogy egy adott felvásárláshoz vagy adott vállalkozáshoz kifejezetten kapcsolódó támogatást nyújtanak, vagy 2) közvetve, azáltal, hogy de facto növelik a kedvezményezett pénzügyi erejét, ami pedig elősegítené a felvásárlást. E modul keretében az illetékes felügyeleti hatóság egy kötelező bejelentési mechanizmus keretében előzetesen megvizsgálná az esetleges külföldi támogatásokat is magukban foglaló tervezett felvásárlásokat. A vizsgálati folyamat két lépésben valósulna meg: előzetes vizsgálati szakasz és adott esetben részletes vizsgálat. Ha az illetékes felügyeleti hatóság az előzetes vizsgálat alapján elegendő bizonyítékkal rendelkezik arra vonatkozóan, hogy az átvevő társaság a felvásárlást elősegítő külföldi támogatásban részesül, részletes vizsgálatot indíthat. Amennyiben nem áll rendelkezésre elegendő bizonyíték a felvásárlással kapcsolatos vizsgálat megindításához, az illetékes felügyeleti hatóság a továbbiakban nem jár el és adminisztratív úton lezárja az ügyet. Ha a részletes vizsgálat végén az illetékes felügyeleti hatóság megállapítja, hogy a felvásárlást külföldi támogatások segítik elő és az torzítja a belső piacot, akkor az alábbi két lehetőség állna rendelkezésére: elfogadja a bejelentő fél azon kötelezettségvállalásait, amelyek hatékonyan orvosolják a torzulást; vagy végső megoldásként megtiltja a felvásárlást. A hatékony végrehajtás biztosítása érdekében az illetékes felügyeleti hatóságnak jogában állna hivatalból vizsgálni azokat a felvásárlásokat is, amelyeket a felvásárlónak be kellett volna jelentenie, de amelyeket nem jelentett be, ideértve az azok befejezését követő vizsgálatot is. Ez a vizsgálat végső soron a felvásárlás megtiltását, vagy ha már befejeződött, annak megszüntetését eredményezhetné. 4.2.2A 2. modul hatálya A 2. modul célja az uniós célpontok megszerzését elősegítő külföldi támogatások által okozott torzulások kezelése. A 4.2.2.1. pont a 2. modul alkalmazásának céljára meghatározza a „felvásárlás”, az „uniós célpont ” és a „potenciálisan támogatott felvásárlások” fogalmát. A 4.2.2.2. pont a kötelező előzetes bejelentés két lehetséges kiváltó okát ismerteti. Végül a 4.2.2.3. pont bemutatja azokat a küszöbértékeket, amelyek célja, hogy a 2. modul alkalmazási körét a legproblémásabb felvásárlásokhoz igazítsák. 4.2.2.1Fogalommeghatározások

Felvásárlás E modul alkalmazásában a „felvásárlás” fogalma a következőket jelenti: ·Egy vállalkozás feletti közvetlen vagy közvetett irányítás megszerzése, vagy ·Egy vállalkozásban a részvények vagy a szavazati jogok legalább [meghatározott százalék] %-ának közvetlen vagy közvetett megszerzése vagy abban egyéb „jelentős befolyás” megszerzése.. A 2. modul ezért magában foglalja a jelentős, de esetlegesen nem ellenőrző kisebbségi jogok vagy részesedések megszerzését. Uniós célpont A Bizottság azt javasolja, hogy „uniós célpontként” határozzanak meg minden olyan vállalkozást, amely az EU-ban letelepedett, és amely az EU-ban egy bizonyos árbevételi küszöbértéket elér, de más kritériumokat is mérlegelni lehetne (lásd a 4.2.2.3. pontot). Potenciálisan támogatott felvásárlás A potenciálisan támogatott felvásárlások úgy határozhatók meg, mint az uniós célpont tervezett felvásárlásai, amennyiben valamelyik fél bármely harmadik ország kormányától pénzügyi hozzájárulást kapott (a külföldi támogatások mellékletben szereplő meghatározásában részletezettek szerint). Azt javasoljuk, hogy az ilyen pénzügyi hozzájárulás folyósítása kapcsán a releváns időszak a bejelentést és a bejelentést követően nyújtott pénzügyi hozzájárulásokat megelőző utolsó [három] naptári évre korlátozódjon, illetve a felvásárlás lezárását követő egy évre, amennyiben a pénzügyi hozzájárulást később nyújtják. Ez utóbbi eset egyik példája az a helyzet, amikor politikai kötelezettségvállalás áll fenn arra vonatkozóan, hogy az elkövetkező hónapokban ilyen pénzügyi hozzájárulást nyújtanak. 4.2.2.2Előzetes bejelentési kötelezettség A bejelentési kötelezettség a potenciálisan támogatott felvásárlásokra terjedne ki, azaz arra az esetre, ha a bejelentő fél az előző három évben valamely harmadik országbeli hatóságtól pénzügyi hozzájárulást kapott, vagy a következő évben ilyen hozzájárulást vár (a fent meghatározottak szerint). A bejelentések tehát csak a potenciálisan problematikus felvásárlásokra összpontosítanának, vagyis arra, amikor a harmadik országbeli hatóság pénzügyi hozzájárulása elősegíti a felvásárlást. Ugyanakkor a bejelentési kötelezettség hatályának a potenciálisan támogatott felvásárlásokra korlátozása a vállalkozások bizonyos mértékű önértékelésén alapulna. Meg kellene határozniuk, hogy milyen mértékben kaptak pénzügyi hozzájárulást a harmadik országok hatóságaitól annak érdekében, hogy megtudják, be kell-e jelenteniük a felvásárlást. Ez a hiba vagy az intézkedések kijátszásának kockázatával járna, amennyiben a vállalkozásoknak esetleg nincs tudomásuk az ilyen állami támogatásról, vagy nem kívánják azt nyilvánosságra hozni. Ellentétben ugyanakkor a „külföldi támogatás” fogalommeghatározásával, a harmadik országok hatóságaitól származó „pénzügyi hozzájárulás” fogalmának (amelyet az I. melléklet rögzít a külföldi támogatások meghatározásának keretében) objektívebbnek és kevésbé ellentmondásosnak kell lennie, mivel nyitva hagyja annak megítélését, hogy a hozzájárulás támogatásnak minősül-e. A fogalommeghatározás emellett összhangban van olyan más általánosan használt fogalmakkal, amelyek a pénzügyi hozzájárulásokra is hivatkoznak (például a WTO-szabályok és az uniós állami támogatási szabályok alapján). Ezért észszerűnek tűnik azt feltételezni, hogy a felek tisztában lennének azzal, hogy az elmúlt három évben kaptak-e pénzügyi hozzájárulást valamely harmadik országbeli hatóságtól (vagy hogy erre a következő évben sor kerül). Ezenkívül az illetékes felügyeleti hatóság szigorú (és ezáltal visszatartó erejű) eszközökkel rendelkezne az olyan esetek kezelésére, amikor a felvásárlók elmulasztanák bejelenteni a bejelentendő felvásárlásokat. A bejelentést elmulasztó felvásárlók közelebbről jelentős bírságokat és az ügylet megszüntetésére vonatkozó kötelezettséget kockáztatnának. 4.2.2.3Küszöbértékek A fent ismertetett keret küszöbértékeket is tartalmazhat annak érdekében, hogy jobban meg lehessen célozni a támogatott felvásárlások potenciálisan problematikus eseteit. Az ilyen küszöbértékek tényleges értéke különösen az uniós célponttal, a bejelentés alapjául szolgáló tényállással és a megfelelő illetékes felügyeleti hatóságokkal (4.2.7. pont) kapcsolatban kiválasztott lehetőségektől függ. Először is, az uniós célpont – bármely, az EU-ban letelepedett rendelkező vállalkozás – különböző küszöbértékekre való hivatkozással határozható meg, annak biztosítása érdekében, hogy az valamennyi részesedésszerzést magában foglaljon (azaz a küszöbértékek bármelyikének megfelelő ügylet vizsgálatára sor kerülne): ·egy minőségi küszöbérték, amely minden olyan eszközre vonatkozik, amely a jövőben valószínűleg jelentős uniós forgalmat generál és/vagy egy mennyiségi küszöbérték, amelyet az ügylet értéke alapján határoztak meg,

·az árbevételen alapuló mennyiségi küszöbérték, amelyet például 100 millió EUR-ban lehetne megállapítani, de más értékek, küszöbértékek vagy alternatív megközelítések is szóba jöhetnek. Általánosságban elmondható, hogy az alacsonyabb árbevételi küszöb kiszélesíti bármely új eszköz hatókörét, és fennáll a kockázata annak, hogy nagyobb számú kicsi, potenciálisan kevésbé releváns felvásárlást fed le. Ezzel szemben a magasabb árbevételi küszöb csökkenti az előzetes bejelentési rendszer adminisztratív terheit, de lehetséges, hogy már nem fedi le a potenciálisan releváns felvásárlásokat. A választott küszöbértéknek meg kell felelnie az eredményesség és a hatékonyság közötti egyensúlynak. Másodszor, a potenciálisan támogatott felvásárláskénti minősítést megalapozó tényállás a harmadik országok hatóságaitól származó bizonyos mértékű pénzügyi hozzájárulás által elősegített felvásárlásokra is korlátozódhat. Ez lehetne a helyzet például akkor, ha a bejelentést megelőző három naptári évben a felvásárló vállalkozás által kapott pénzügyi hozzájárulás teljes összege meghalad egy bizonyos összeget vagy a felvásárlási ár meghatározott hányadát. Mivel joghatást kiváltó tényállásról van szó, ezeket a kritériumokat egyértelműen kell meghatározni.. Végezetül, az egyes küszöbértékek értéke valószínűleg a 2. modul végrehajtásával megbízott felügyeleti hatóságtól függ. A fent említett küszöbértékeket akkor lehetne alkalmazni, ha a Bizottság rendelkezne kizárólagos hatáskörrel a 2. modul végrehajtására. Ugyanakkor az alacsonyabb küszöbértékek megfelelőbbek lehetnek abban az esetben, ha a hatáskör megosztott lenne a tagállamokkal vagy kizárólagosan a tagállamokat illetné meg (lásd a 4.2.7. pontot), tükrözve, hogy a tagállamok gazdaságainak mérete kisebb a teljes uniós gazdasághoz képest. A fenti mennyiségi küszöbértékek mellett bizonyos minőségi kritériumokat is ki lehet alakítani annak érdekében, hogy jobb egyensúlyt lehessen elérni a potenciális torzulások bevonása, illetve a vállalatokra és a felügyeleti hatóságokra nehezedő terhek korlátozása között. 4.2.3A támogatott felvásárlásokhoz kapcsolódó torzulások értékelése A támogatott felvásárlások torzíthatják az egyenlő versenyfeltételeket a befektetési lehetőségek tekintetében a belső piacon. Az ilyen torzulás egyik példája az a lehetőség, hogy a támogatott felvásárló túllicitálhatja a versenytársakat a vállalkozás felvásárlása céljából. Az ilyen túllicitálás torzítja a tőkeallokációt, és aláássa a felvásárlás lehetséges előnyeit, például a hatékonyságnövekedés tekintetében. Az a jogi mérce, amely alapján az illetékes felügyeleti hatóság a felvásárlást értékeli, a belső piac külföldi támogatásokkal történő felvásárlás elősegítése által eredményezett torzulása lenne. Más szóval, az illetékes felügyeleti hatóságnak bizonyítania kellene, hogy a felvásárlást külföldi támogatás segíti elő, valamint a belső piac ebből eredő torzulását is. A külföldi támogatások közvetlenül vagy a gyakorlatban segíthetik elő a felvásárlást. A felvásárlást közvetlenül elősegítő támogatások a felvásárláshoz nyújtott támogatások (amennyiben a felvásárlással fennálló kapcsolat megállapítható). Tekintettel arra, hogy súlyosan károsítják a befektetések egyenlő versenyfeltételeit, rendes esetben úgy kell tekinteni, hogy a felvásárlásokat közvetlenül elősegítő külföldi támogatások torzítják a belső piacot. A gyakorlatban történő elősegítés azokban az esetekben áll fenn, amikor a külföldi támogatások megerősítik a felvásárló pénzügyi erejét, kivéve, ha a felvásárló bizonyítani tudja, hogy a felvásárlás elősegítése nem állt fenn. A gyakorlatban történő elősegítés esetében a támogatott felvásárlásokat részletesebben meg kell vizsgálni annak megállapítása érdekében, hogy ténylegesen vagy potenciálisan torzítják-e az egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon. A külföldi támogatások átláthatóságának általános hiánya és a kereskedelmi realitások összetettsége megnehezítheti az egyes támogatott felvásárlások által okozott torzulás egyértelmű azonosítását. Az ilyen torzulás meghatározásához ezért szükségesnek tűnik a támogatott felvásárlásra és a releváns piaci helyzetre vonatkozó mutatócsoport használata. A releváns mutatók nem teljes körű felsorolása a következő kritériumokat foglalhatná magában: ·A szóban forgó támogatás relatív mértéke: minél magasabb relatív értelemben a támogatás összege, annál valószínűbb, hogy negatív hatást gyakorol a belső piacra; ·A kedvezményezett helyzete: pl. minél nagyobb az uniós célpont vagy a felvásárló, annál valószínűbb, hogy a támogatott felvásárlás torzító hatású. Hasonlóképpen, minél nagyobb az uniós célpont vagy a felvásárló kihasználatlan termelési kapacitása, annál valószínűbb, hogy a támogatott felvásárlás torzulásokat okoz. ·Az érintett piac(ok) helyzete: például azok a támogatott felvásárlások, amelyek esetében az uniós célpont strukturális többletkapacitással rendelkező piacokon működik, nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat, mint mások. Hasonlóképpen, azok a támogatott felvásárlások is más eseteknél nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat, amelyeknél az uniós célpont nagy koncentrációjú piacokon működik. Ehhez hasonlóan a gyorsan növekvő csúcstechnológiai piacokon nyújtott támogatások nagyobb valószínűséggel okoznak torzulásokat. A versenyző ajánlatok fennállása a belső piac torzulása értékelésének egyik szempontja, anélkül hogy önmagában meghatározó lenne. ·Az érintett felek tevékenységi szintje a belső piacon: támogatott felvásárlások, amelyek esetében a felek, nevezetesen a célvállalkozás, globális tevékenységeikhez képest korlátozott mértékben fejtik ki tevékenységüket a belső piacon, kisebb valószínűséggel torzítják a belső piacot. Mérlegelnie kell továbbá azt a lehetőséget is, hogy az illetékes felügyeleti hatóság figyelembe veheti, hogy a kedvezményezett (különleges vagy kizárólagos jogokkal egyenértékű intézkedések révén) kiváltságos hozzáféréssel rendelkezhetne a hazai piacához, ami az EU belső piacán felhasználható mesterséges versenyelőnyhöz vezet, és ezáltal súlyosbítja a támogatások torzító hatását. Ha az illetékes felügyeleti hatóság megállapítja, hogy a felvásárlást külföldi támogatások közvetlenül vagy a gyakorlatban elősegítették és torzították a belső piacot, az alábbiakban ismertetett jogorvoslati intézkedéseket írhatja elő (lásd a 4.2.6. pontot). 4.2.4Az uniós érdek vizsgálata Az 1. modulhoz hasonlóan a megállapított torzulást mérlegelni kell azzal a pozitív hatással szemben, amelyet a befektetés eredményezhet az EU-n belül vagy az EU által elismert közpolitikai érdekek tekintetében (lásd a 4.1.4. pontot). 4.2.5Az eljárás A 2. modul kétlépcsős bejelentési rendszert hoz létre.

Első lépésként a felvásárlók kötelesek lennének rövid tájékoztatót benyújtani az illetékes felügyeleti hatósághoz. E tájékoztató azokat az alapvető információkat tartalmazná, amelyekre az illetékes felügyeleti hatóságnak szüksége van ahhoz, hogy azonosítsa a külföldi támogatásokat érintő, esetlegesen problémás műveleteket. Ez például valamennyi felvásárló és célvállalkozás esetében magában foglalhatja az alábbi elemek némelyikét vagy mindegyikét: ·jogi információk, beleértve a tulajdonjogot és az irányítást; ·a finanszírozásra vonatkozó információk; ·az elmúlt három évre vonatkozó árbevételi adatok (az EU-ban és világszerte); ·az üzleti tevékenység leírása (az EU-ban és világszerte); ·az ügylet finanszírozása; ·a felvásárló teljes finanszírozásának fő forrásai; ·a harmadik országbeli hatóságok által az ügylet céljára nyújtott pénzügyi hozzájárulások; ·a harmadik országok hatóságaitól az elmúlt három évben kapott bármely pénzügyi hozzájárulás; ·a célvállalkozás alternatív leendő felvásárlóira vonatkozó információk az elmúlt három évből, beleértve a célvállalkozás értékesítési folyamatának részeként kapott ajánlatokat is. A tervezett felvásárlás rövid összefoglalóját közzé lehetne tenni az érdekelt felek számára, hogy meghatározott határidőn belül észrevételeket tehessenek. Az előzetes bejelentési rendszer keretében létezne egy úgynevezett felfüggesztési időszak: a felvásárlók a teljes bejelentés illetékes felügyeleti hatóság általi kézhezvételétől számított [x] munkanapon belül nem tudnák lezárni az ügyletet. A vizsgálati és az előzetes bejelentési rendszer integritásának megőrzése érdekében a felfüggesztési időszak szükség szerint meghosszabbítható lenne, amennyiben a felek nem szolgáltatnának kellő időben pontos információkat. Ezen időszak alatt az illetékes felügyeleti hatóság megvizsgálná az információkat, és második lépésként dönthetne úgy, hogy részletes vizsgálatot indít, amennyiben elegendő bizonyíték áll rendelkezésére annak alátámasztására, hogy a felvásárló társaság részesülhetett felvásárlást megkönnyítő külföldi támogatásokban, Ha az illetékes felügyeleti hatóság nem indít részletes vizsgálatot, a felek a bejelentést követő eredeti felfüggesztési időszak végén – az egyéb jogi kötelezettségek (például adott esetben az uniós összefonódás-ellenőrzés vagy a közvetlen külföldi befektetések átvilágítása) sérelme nélkül – lezárhatják az ügyletet. Ezenkívül a felvásárló kellően indokolt kérésére az illetékes felügyeleti hatóság eltekinthetne az eredeti felfüggesztési időszaktól vagy engedélyezhetné a felvásárlónak, hogy anélkül zárja le az ügyletet, hogy meg kellene várnia ezen időszak végét. Ha az illetékes felügyeleti hatóság részletes vizsgálatot indít, a felfüggesztési időszak meghosszabbodik: a felek csak [x] munkanappal azt követően tudnák lezárni az ügyletet, hogy az illetékes felügyeleti hatóság megkapta a hiánytalan információkat. Az előzetes szakaszhoz hasonlóan a felfüggesztési időszak szükség szerint meghosszabbítható lenne a vizsgálati és az előzetes bejelentési rendszer integritásának megőrzése érdekében. A részletes vizsgálatot követően három eredmény lenne lehetséges: ·Először is, az illetékes felügyeleti hatóság megállapíthatná, hogy nem áll fenn torzulás (a felvásárlás elősegítése révén), és úgy dönthetne, hogy nem emel kifogást a felvásárlással szemben. ·Másodszor, az illetékes felügyeleti hatóság feltételes engedélyezési határozatot fogadhatna el, amely jogilag kötelezővé teszi a vevő által felajánlott kötelezettségvállalásokat. Az ilyen korrekcióknak hatékonyan kell orvosolniuk az elősegített felvásárlásból eredő torzulást. ·Harmadszor, az illetékes felügyeleti hatóság határozatot fogadhatna el a tervezett ügylet megtiltásáról, ha azt állapítja meg, hogy a külföldi támogatások elősegítik a felvásárlást és a belső piac olyan torzulásához vezetnek, amely kötelezettségvállalások révén nem orvosolható. A kötelező előzetes bejelentési rendszer hatékonyságának biztosítása és a kijátszás elkerülése érdekében az illetékes felügyeleti hatóság – amennyiben a felvásárló nem jelenti be a bejelentendő felvásárlást – hivatalból vizsgálatot indíthatna a 2. modul hatálya alá tartozó felvásárlással kapcsolatban.

Az illetékes felügyeleti hatóság az eljárási szabályok megsértése miatt is indíthatna közigazgatási eljárást, például akkor, ha arra utaló jelek vannak, hogy a felek beadványai félrevezető vagy hiányos információkat tartalmaztak, ha arra utalnak adatok, hogy a kötelező erejű kötelezettségvállalásokat nem megfelelően hajtották végre, vagy abban az esetben, ha az ügyletet nem jelentették be, noha be kellett volna. Az eljárási szabálysértés esetén alkalmazandó szankcióknak elrettentő hatásúaknak kell lenniük. Az eljárás ennélfogva kialakítaná a releváns információk összegyűjtéséhez szükséges mechanizmusokat, a hiányos vagy helytelen információk szolgáltatására vonatkozó szigorú szankciók, valamint a felfüggesztési kötelezettség formájában, amely megakadályozza, hogy a felvásárlást a Bizottság határozatának meghozatala előtt végrehajtsák. 4.2.6Jogorvoslati intézkedések A felvásárló megfelelő kötelezettségvállalásokat ajánlhat fel a külföldi támogatások által okozott torzulások orvoslására, amelyeket az illetékes felügyeleti hatóság döntésében kötelezővé tesz a felvásárló számára, ha azokat hatékonynak ítéli. E vonatkozásban az 1. modul szerinti jogorvoslati intézkedésekről szóló 4.1.6. pont megfelelően alkalmazandó. E tekintetben azonban lehetnek különbségek a két modul között. Kevésbé valószínű, hogy a jogorvoslati kifizetések és az átláthatósági kötelezettségek a gyakorlatban a 2. modul szerinti tényleges jogorvoslati intézkedések lennének. Ezért a kötelezettségvállalások valószínűleg a strukturális korrekciós intézkedésekre összpontosulnak. 4.2.7Felügyeleti hatóságok E pont a külföldi támogatások belső piacra gyakorolt hatásának kezelésére szolgáló intézményi keretet vizsgálja. Kifejtjük, hogy a hatáskörök milyen mértékben helyezhetők uniós vagy tagállami szintre, illetve oszthatók meg a két szint között. A felvásárlásokkal kapcsolatos, bejelentéseken alapuló előzetes végrehajtási rendszer bonyolultabban osztható meg több jogalkalmazó között, mint az 1. modul keretében kialakítotthoz hasonló rendszerek, különösen a jelentős időbeli korlátok miatt. Ehhez több adminisztratív mechanizmust kellene létrehozni a bejelentések rövid határidőn belüli kezelésére, megfelelő küszöbértékeket kellene meghatározni minden egyes jogalkalmazó számára, és bonyolult bejelentési rendszereket kellene kialakítani, amelyek akkor lépnek működésbe, ha a küszöbértékek nem vezetnek az ügyek megfelelő elosztásához. A jogalkalmazók közötti következetesség elérése is nehezebbé válhat. A fentiekre tekintettel célszerű lenne, ha a Bizottság kizárólagos hatáskörrel rendelkezne a 2. modul felvásárlások előzetes bejelentése mellett történő végrehajtására. Egy ilyen uniós szintű központosított rendszer alacsonyabb általános végrehajtási költségeket eredményezne mind a hatóságok, mind a vállalkozások számára, és fokozná a jogbiztonságot. Az ilyen rendszer biztosítaná az egész EU-ban az egyablakos ellenőrzést a bizonyos küszöbértékeket meghaladó felvásárlások esetében, és elkerülné, hogy egyetlen támogatott felvásárló társaságnak egyszerre több tagállami hatósággal is kapcsolatba kelljen kerülnie. Azt is elkerülné, hogy a tagállamoknak 27 hasonló, központosított előzetes adminisztratív rendszert kelljen kialakítaniuk, különösen akkor, ha még nem áll rendelkezésre elegendő tapasztalat annak meghatározásához, hogy a külföldi támogatások hány felvásárlást érintenek hátrányosan. A tagállamok egy tájékoztatási mechanizmuson keresztül vennének részt a bizottsági eljárás kezdetén és annak folyamán, a részletes vizsgálatokat követően pedig konzultálnának velük a végleges határozatokról. Ha a 2. modult az 1. modullal kombinálják, a tagállamok minden esetben hivatalból vizsgálhatnák a felvásárlásokat, még a 2. modulban meghatározott küszöbértékek alatt is, ezáltal biztosítva a külföldi támogatások ellenőrzésének hatékony rendszerét, a hatósági végrehajtás korlátozott összesített költségei mellett. 4.3Külföldi támogatások a közbeszerzés során (3. modul) 4.3.1Bevezetés A belső piac egyik legfontosabb vívmánya az egységes közbeszerzési piac létrehozása. Az ajánlatok uniós szintű közzététele biztosítja az átláthatóságot, és piaci lehetőségeket teremt mind az uniós, mind a nem uniós vállalkozások számára. Az uniós közbeszerzési szabályok tisztességes feltételeket biztosítanak az uniós közbeszerzési piacon a projektekért versengő valamennyi gazdasági szereplő számára, és egyenlő versenyfeltételeket biztosítanak a közbeszerzési szerződésekhez való hozzáférés tekintetében. A közbeszerzési eljárásban az odaítélési szempontok, például a szociális vagy környezetvédelmi szempontok, a műszaki leírások és/vagy szerződésteljesítéssel kapcsolatos feltételek hozzájárulhatnak az egyenlő versenyfeltételek biztosításához. A közbeszerzési keret más uniós aktusokra támaszkodik annak érdekében, hogy megakadályozza a verseny torzulását, és a gyakorlatban is fenntartsa az egyenlő versenyfeltételeket. Így például az állami támogatások ellenőrzése biztosítja, hogy az ajánlattevők ne részesüljenek az EU belső piacával összeegyeztethetetlen állami támogatásban, amely egy adott közbeszerzési eljárás során torzíthatja a versenyt. E modul, amelyet megfelelő jogi aktus révén kell végrehajtani (lásd a 4.3.3.3. pontot), biztosítja, hogy a külföldi támogatásokat egyedi közbeszerzési eljárások keretében is lehessen kezelni. Az uniós ajánlatkérőknek ki kellene zárniuk a közbeszerzési eljárásokból azokat a gazdasági szereplőket, amelyek torzító külföldi támogatásban részesültek. Ez az új kizárási ok vonatkozhat a szóban forgó eljárásra is, de bizonyos feltételek teljesülése esetén a későbbi közbeszerzési eljárásokból való kizáráshoz is vezethet. E kizárási ok hatályát az EU-nak a WTO Kormányzati Közbeszerzési Megállapodásának (GPA) és az uniós közbeszerzési piachoz való hozzáférést biztosító különböző kétoldalú megállapodások szerinti nemzetközi kötelezettségeinek fényében határozzák meg. 4.3.2Külföldi támogatások által okozott torzulások a közbeszerzési eljárásokkal összefüggésben A kifejezetten a közbeszerzés torzulásaira irányuló vizsgálat célja az egyenlő versenyfeltételek megőrzése lenne ezen a konkrét területen. Ezért, míg a külföldi támogatás fennállását (a pénzügyi hozzájárulás és előny fennállását) ugyanazon elvek alapján határoznák meg, mint amelyeket e dokumentum I. melléklete ismertet, a külföldi támogatás hatásának hiányát vagy fennállását a konkrét közbeszerzési eljárás keretében értékelnék. Meg kell határozni, hogy a külföldi támogatás elősegíti-e a közbeszerzési eljárásban való részvételt, azaz lehetővé teszi-e a támogatásban részesülő gazdasági szereplő részvételét az eljárásban a nem támogatott vállalkozások kárára. Ily módon a közbeszerzések terén a külföldi közbeszerzési támogatások a közbeszerzési eljárás torzulásához vezethetnek akár közvetlenül, azáltal, hogy kifejezetten összekapcsolják a támogatást az adott közbeszerzési projekttel, akár közvetve, azáltal, hogy de facto növelik a kedvezményezett pénzügyi erejét. Amennyiben ez lehetővé teszi a kedvezményezett számára, hogy olyan ajánlatot nyújtson be, amely egyébként – a támogatás nélkül – gazdaságilag kevésbé lenne fenntartható, különösen ha az ajánlattétel jelentősen a piaci ár vagy költség alatt történik, vélelmezni lehet a torzulást. Egyéb esetekben a torzulást a 4.1.3. pontban ismertetett elvek és kritériumok szerint kell vizsgálni, amennyiben azok relevánsak és alkalmasak annak bizonyítására, hogy a külföldi támogatás elősegíti a közbeszerzési eljárásban való részvételt. 4.3.3Az eljárás 4.3.3.1Az eljárás megindítása

A közbeszerzési eljárásban részt vevő gazdasági szereplőknek ajánlatuk benyújtásakor tájékoztatniuk kellene az ajánlatkérő szervet arról, hogy részesültek-e az I. melléklet szerinti pénzügyi hozzájárulásban az eljárásban való részvételt megelőző három évben, beleértve a konzorciumuk tagjait, illetve az alvállalkozóikat és beszállítóikat is, és hogy ilyen pénzügyi hozzájárulás a szerződés teljesítése során várható-e. Annak érdekében, hogy a közbeszerzésben csak azokat a külföldi támogatásokat kezeljék, amelyek a közbeszerzési eljárás torzulását okozhatják, valamint hogy korlátozzák az ajánlatkérőkre és az illetékes felügyeleti hatóságokra háruló adminisztratív terheket, küszöbértékeket és további bejelentési feltételeket lehetne bevezetni, például: ·Az érintett támogatási időszak pl. a bejelentés időpontját megelőző [három] naptári évre korlátozódhatna, beleértve a szerződés várható teljesítését követő évet is. ·A bejelentést csak egy bizonyos külföldi pénzügyi hozzájárulási érték felett lehetne megkövetelni. ·Olyan küszöbértéket lehetne meghatározni, amely meghaladja a közbeszerzési irányelvek alkalmazásának küszöbértékeit. E feltételek és küszöbértékek bevezetésének célja az eszköz legrelevánsabb esetekre történő összpontosítása lenne. Általánosságban az alacsonyabb bejelentési küszöbérték és a fent felsorolt feltételek hiánya kiszélesítené az aktus alkalmazási körét, és azzal a kockázattal járna, hogy annak alkalmazása a közbeszerzési eljárásokban történő nagyobb számú, potenciálisan kevésbé releváns részvételre terjedne ki. Ezzel szemben a fent felsorolt feltételeket tartalmazó magasabb bejelentési küszöbérték csökkenti az előzetes bejelentési rendszer adminisztratív terheit, de már nem feltétlenül fedi le az összes potenciálisan releváns eljárást. A közbeszerzési eljárás során a 3. modul alkalmazási körén kívül eső támogatott ajánlattétel esetében továbbra is lehetőség van arra, hogy e magatartást az 1. modul keretében kezeljék, amennyiben az torzulást okoz a belső piacon. A bejelentésnek általában tartalmaznia kellene az annak értékeléséhez szükséges információkat, hogy a gazdasági szereplő részesül-e a közbeszerzési eljárás során külföldi támogatásokban. A teljes bejelentésnek legalább a következő elemeket kell tartalmaznia: ·jogi információk, beleértve az ajánlattevő tulajdonjogát és az irányítását, a konzorciumi tagot, valamint a külföldi pénzügyi hozzájárulásban részesült alvállalkozókat és beszállítókat; ·az ajánlat általános finanszírozásának fő forrásai; ·az elmúlt 3 évben kapott külföldi pénzügyi hozzájárulások teljes összege; ·kifejezetten a közbeszerzési eljárásban való részvétel céljából kapott külföldi pénzügyi hozzájárulások; ·a szerződés várható teljesítése során befolyó külföldi pénzügyi hozzájárulások. A bejelentés hiánytalanságának megvizsgálását követően az ajánlatkérő szerv továbbítaná a bejelentést az illetékes felügyeleti hatóságnak (lásd a lenti 4.3.3.2 pontot), hogy az kivizsgálja az információkat és értékelje a külföldi támogatás fennállását. Az átláthatóság érdekében a bejelentéseket közzétennék. Szigorú és visszatartó erejű eszközöket kellene kialakítani azon esetek kezelésére, amikor a gazdasági szereplők nem tesznek eleget a bejelentési kötelezettségnek, illetve helytelen információkat nyújtanak be. A bejelentési kötelezettség elmulasztását az ajánlatkérő szerv jelentős bírságokkal, valamint végső esetben a közbeszerzési eljárásból való kizárással vagy egy folyamatban lévő szerződés felmondásával szankcionálhatná. A közbeszerzési eljárásokban való támogatott részvétel esetén az előzetes bejelentési kötelezettség bizonyos fokú önértékelést tenne szükségessé a gazdasági szereplők részéről. Annak megállapítása érdekében, hogy fennáll-e a pénzügyi hozzájárulással járó ajánlat benyújtásával kapcsolatos bejelentési kötelezettség, meg kell határozniuk, hogy milyen mértékben részesültek külföldi pénzügyi hozzájárulásokban. Az ilyen önértékelés a hiba és a gazdasági szereplők általi szándékos kijátszás jelentős kockázatát hordozza magában, mivel nem biztos, hogy tudomásuk van a pénzügyi hozzájárulás fennállásáról, vagy nem kívánják feltárni annak tényét az ajánlatkérő szervek előtt. A harmadik felek és a versenytársak ezért jogosultak tájékoztatni az ajánlatkérő szervet arról, hogy az eljárás során bejelentést kellett volna tenni. Ezeket a beadványokat alá kell támasztani, és prima facie bizonyítékot kell szolgáltatni a bejelentés szükségességére vonatkozóan. 4.3.3.2Az illetékes felügyeleti hatóság által végzett vizsgálat és kölcsönhatás a folyamatban lévő közbeszerzési eljárással Az 1. modulhoz hasonlóan célszerű, hogy mind a Bizottság, mind a nemzeti hatóságok rendelkezzenek hatáskörrel, és hogy a rendszer a koherencia biztosítása érdekében a koordinációt is biztosítsa. A Bizottság és a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti együttműködés a trösztellenes fellépés terén már meglévő, az 1/2003/EK rendeletben meghatározott együttműködéshez hasonlóan működhetne. A teljes bejelentés átvételét követően az ajánlatkérő szerv továbbítja a bejelentést a tagállami szintű illetékes felügyeleti hatóságnak, hogy az kivizsgálja az információkat és értékelje a külföldi támogatás fennállását. Olyan esetekben is értesítheti a nemzeti felügyeleti hatóságot, ha kellően megalapozott adatok utalnak arra, hogy az ajánlattevő olyan külföldi támogatásban részesült, amelyet nem jelentett be. A vizsgálat 2 lépésben zajlik: előzetes vizsgálat és részletes vizsgálat. Az előzetes vizsgálat során a nemzeti felügyeleti hatóság megpróbálja beszerezni a külföldi támogatás fennállására és nyújtásának feltételeire vonatkozó szükséges információkat. Amennyiben az előzetes vizsgálat keretében a nemzeti felügyeleti hatóság arra a következtetésre jut, hogy nem áll fenn külföldi támogatás, erről tájékoztatja az ajánlatkérő szervet, ahogy arról is, hogy nem áll szándékában részletes vizsgálatot indítani. Ha azonban a nemzeti felügyeleti hatóság az előzetes vizsgálati szakaszban arra a következtetésre jut, hogy fennállhat külföldi támogatás, részletes vizsgálatot indít a külföldi támogatás fennállásának megerősítése érdekében. A nemzeti felügyeleti hatóság mindkét esetben összefoglaló közleményben tájékoztatja erről a Bizottságot, az ajánlatkérő szervet, valamint a többi tagállam valamennyi illetékes felügyeleti hatóságát.

A részletes eljárás végén a nemzeti felügyeleti hatóság vagy arra a következtetésre juthat, hogy a közbeszerzési eljárásban nem áll fenn külföldi támogatás, vagy úgy dönthet, hogy külföldi támogatás áll fenn (lásd a 4.3.3.3. pontot). A nemzeti felügyeleti hatóság azonban mindkét esetben a következtetés ajánlatkérő szervvel való közlését megelőzően tájékoztatja a Bizottságot a határozattervezetről, és ezáltal biztosítja, hogy a nemzeti hatóság a Bizottsággal szoros együttműködésben hozza meg határozatát. A vizsgálat során biztosítani kell, hogy a közbeszerzési eljárások a lehető legkevesebb késedelmet szenvedjék el. Ezért szigorú határidőket vezetnének be, például legfeljebb [15] munkanapot a nemzeti felügyeleti hatóság általi előzetes vizsgálatra és [legfeljebb 3 hónapot] a részletes vizsgálatra. Amennyiben a Bizottság a végleges határozatról szóló tájékoztatást követően nem ért egyet a nemzeti felügyeleti hatóság értékelésével, a részletes vizsgálat határideje meghosszabbodik. A vizsgálat során az ajánlatkérő szerv nem ítélheti oda a szerződést a vizsgált gazdasági szereplőnek. Egyebekben a közbeszerzési eljárást tovább folytatják. A fentiekből az alábbiak következnek: ·A bejelentést és annak az illetékes felügyeleti hatósághoz történő továbbítását követően az ajánlatkérő szerv elvégzi az ajánlatok értékelését. ·Az értékelés alapján meghatározhatja azt a gazdasági szereplőt, amelynek a szerződést odaítélnék, figyelmen kívül hagyva az esetleges torzító külföldi támogatást. ·Amennyiben ez a gazdasági szereplő nem vizsgált gazdasági szereplő, az ajánlatkérő szerv odaítélheti a szerződést és lezárhatja a közbeszerzési eljárást. Ebben az esetben tájékoztatja az illetékes felügyeleti hatóságot. ·Amennyiben a szerződést elnyerő gazdasági szereplő vizsgálat alatt áll, a közbeszerzési eljárást fel kell függeszteni mindaddig, amíg az illetékes felügyeleti hatóság nem vizsgálja meg a külföldi támogatást, és el nem küldi véleményét az ajánlatkérő szervnek. 4.3.3.3Jogorvoslati intézkedések Ha a felügyeleti hatóság a vizsgálat során megerősíti, hogy a gazdasági szereplő külföldi támogatásban részesült, az ajánlatkérő szerv megállapítaná, hogy a támogatás torzította-e a közbeszerzési eljárást. Amennyiben igen, kizárja ezt a gazdasági szereplőt a folyamatban lévő közbeszerzési eljárásból. Az is elképzelhető, hogy az ilyen gazdasági szereplőt legfeljebb [3] évre kizárják a jövőbeli közbeszerzési eljárásokból. Ezen időszak alatt a gazdasági szereplő bizonyíthatja azt, hogy a közbeszerzési eljárásban való részvételekor már nem részesül torzító hatású külföldi támogatásban, és ebben az esetben részt vehet jövőbeli közbeszerzési eljárásokban. Közelebbről: ·Ha a felügyeleti hatóság arra a következtetésre jut, hogy a közbeszerzési eljárásban nem áll fenn külföldi támogatás, ezt a következtetést határozat útján közli az ajánlatkérő szervvel. Ebben az esetben az érintett gazdasági szereplőt az ajánlatkérő szerv nem zárja ki a közbeszerzési eljárásból (kivéve, ha az ajánlatkérő szerv az uniós közbeszerzési jogszabályok alapján a torzító hatású külföldi támogatás fennállásától eltérő kizárási ok fennállását állapítja meg). ·Ezzel szemben, ha a felügyeleti hatóság arra a következtetésre jut, hogy fennáll a külföldi támogatás, ezt a következtetést közli az ajánlatkérő szervvel, amely ezt követően egységes módszertan alapján eldönti, hogy a támogatás torzította-e a közbeszerzési eljárást, és amennyiben igen, jogorvoslati intézkedéseket ír elő a támogatott gazdasági szereplővel szemben. A közbeszerzési eljárásokra vonatkozó jogorvoslati intézkedések magukban foglalják a támogatott ajánlattevő kizárását a folyamatban lévő közbeszerzési eljárásból, valamint esetlegesen a támogatott ajánlattevő kizárását meghatározott időtartamra az említett hatóság előtt folyó jövőbeli közbeszerzési eljárásokból. E kizárási ok bevezetésének célja, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosítson az állami támogatásban részesülő és a külföldi támogatásban részesülő ajánlattevők számára. A jelenlegi közbeszerzési keret nem tartalmaz konkrét kizárási okot az uniós szabályokkal összeegyeztethetetlen állami támogatás kedvezményezettjeire vonatkozóan. A megkülönböztetésmentes és egyenlő bánásmód biztosítása érdekében figyelembe kell venni e kizárási ok által az állami támogatási eljárások tárgyát képező vállalkozásokra gyakorolt hatásokat. A határozat ellen jogorvoslatnak van helye. 4.3.4Külföldi támogatások a kormányközi megállapodások szerinti közbeszerzések során Bizonyos közbeszerzéseket – különösen a nagy infrastrukturális projektek esetében – az uniós közbeszerzési rendszer hatálya alá nem tartozó országokkal kötött kormányközi megállapodások keretében lehet megszervezni. Az ilyen megállapodások szerinti ajánlati eljárások a 2014/24/EU irányelv 9. cikkében meghatározott feltételek mellett mentesülnek az uniós közbeszerzési jogszabályok alól. A kormányközi megállapodásnak arra kell irányulnia, hogy aláírói közösen valósítsanak meg vagy hasznosítsanak egy projektet, és a megállapodás közbeszerzési rendszerének összeegyeztethetőnek kell lennie az EU-Szerződéssel. Ami a közbeszerzési irányelvek hatálya alá tartozó közbeszerzéseket illeti, ezek esetében nincs külön vizsgálat a külföldi támogatásokra és azoknak az ilyen megállapodások szerinti közbeszerzésekre gyakorolt torzító hatásukra vonatkozóan. Annak érdekében, hogy az ilyen megállapodások szerinti közbeszerzések esetében is egyenlő versenyfeltételeket lehessen biztosítani, célszerű a javasolt megközelítést az e megállapodások szerinti közbeszerzésekre is alkalmazni. Az ilyen megállapodások sajátos jellege miatt ezekben az esetekben az illetékes felügyeleti hatóságnak a Bizottságnak kell lennie. 5 Külföldi támogatások az uniós finanszírozással összefüggésben 5.1Problémameghatározás

A gazdasági szereplőknek egyenlő feltételek mellett kell versenyezniük a különböző (a belső és külső politikákra vonatkozó) uniós eszközök és végrehajtási módok révén nyújtott uniós pénzügyi támogatásért. Az uniós finanszírozás nem járulhat hozzá a torzító hatású külföldi támogatásokban részesülő vállalatok előnyben részesítéséhez más vállalatokkal szemben. A megosztott irányítás kapcsán egyes tagállamok és ajánlattevők felhívták a Bizottság figyelmét a nem uniós vállalatok által a közbeszerzési eljárások során benyújtott, különösen alacsony árú ajánlatokra. A közbeszerzési eljárásokkal összefüggésben felvetett, a 3.3. és 4.3. pontban felvázolt kérdések megosztott irányítás esetében is relevánsak. Az odaítélési eljárások során az uniós finanszírozás egyenlő versenyfeltételeinek külföldi támogatások eredményeként előállt esetleges torzulása elleni fellépés megfelelő eszközeit gondosan kell értékelni, az eszköz egyedi jellegétől és mögöttes költségektől függően, az intézkedések várható hatásával szembeállítva. A közbeszerzés területén az ajánlatkérő szerv árukra és szolgáltatásokra vonatkozó ajánlatokat kér a piacon jelen lévő gazdasági szereplőktől. Az egyes ajánlattevőket előnyben részesítő külföldi támogatások torzíthatják a közbeszerzési eljárást. A tényleges odaítélésen túl, amennyiben azt külföldi támogatások érintik, a közbeszerzés útján kifizetett finanszírozás torzíthatja a versenyt és alááshatja az egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon. A nem uniós vállalat vagy külföldi kormány tulajdonában vagy végső irányítása alatt álló, az EU-n belül letelepedett gazdasági szereplők részt vehetnek az uniós finanszírozási eljárásokban (kivéve, ha kizárási ok áll fenn velük szemben). Az EU-n kívül letelepedett vállalkozások is jogosultak részt venni az uniós intézmények által indított közbeszerzési eljárásokban, amennyiben az adott harmadik országgal a közbeszerzés területén kötött megállapodás erre feljogosítja őket. A külföldi támogatások miatt ezek a gazdasági szereplők mindkét esetben vagy kirívóan alacsony összegű árajánlatot nyújtanak be, vagy egyébként