A Gazdasági és Pénzügyi Tanács 2016. június 17-i ülésén a Bizottság bemutatta ennek a gyors informális felmérésnek az eredményeit, és bejelentette, hogy részletes hatásvizsgálat készül, amely magában foglalja a lehetséges uniós fellépés költség-haszon elemzését is. A hatásvizsgálat keretében nyilvános konzultációra is sor kerül.

Bár a válaszadókat három kategóriába sorolták, hangsúlyozni kell, hogy a válaszadók első kategóriája - a nyilvánosságot megjelenítők - képezték az fő célcsoportot abban az elektronikus felmérésben, amelyet jelentékeny mennyiségű válasz összegyűjtését lehetővé tevő elektronikus eszköz alkalmazásával hajtottak végre. A kérdéseket e kategória sajátosságai alapján állították össze. Egyéb kategóriákat - például a gazdasági ágazati és bűnüldözési szakembereket - sem zártak ki a felmérésből, nekik is lehetőségük volt válaszolni. Ugyanakkor ez utóbbi szereplőkkel a külső tanulmány kidolgozása során a minőségi szempontokat jobban előtérbe helyező vizsgálat keretében is konzultáltak. A nyilvános konzultációnak nem volt célja e szereplők sajátos szempontjainak kezelése.

Másodszor, tekintettel arra, hogy a készpénzt – még a nagyobb összegű fizetések lebonyolítására is – változatlanul széles körben alkalmazzák, különösen egyes gazdasági ágazatokban, valamint a kis- és középvállalkozások körében, felismerték, hogy az érintett gazdasági ágazatokra és gazdasági szereplőkre jelentős hatással lenne, ha a készpénzfizetések terén korlátozásokat vezetnének be. Ezért a konzultáció második célkitűzése az volt, hogy összegyűjtse a jelentős mértékben készpénzt használó ágazatokban vagy tevékenységekben működő szereplők véleményét, illetve különösen meg akarta ismerni, hogy e szereplők hogyan ítélik meg azt a hatást, amelyet a szóban forgó korlátozások a tevékenységükre gyakorolnak.

Először is, felismerték, hogy a készpénz továbbra is a legelfogadottabb fizetési eszköz, és egyes tagállamokban a személyes szabadság alapvető fokmérőjének tekintik. Ezért bármilyen esetleges szabályváltozás érzékeny kérdés lenne és hatással lenne valamennyi állampolgárra. E tények ismeretében a konzultáció első és legfontosabb célkitűzése az volt, hogy felmérjék a készpénzfizetések korlátozásának lehetséges bevezetésével kapcsolatos általános közvélekedést.

Levonható az a következtetés, hogy a nagy összegű készpénzfizetésekre vonatkozó egységes korlátozások – akár tilalom, akár bejelentési kötelezettség formájában – pozitív hatással lennének a pénzmosás elleni küzdelemre, még akkor is, ha ezt a hatást nem lehetne pontosan számszerűsíteni. Tekintettel arra, hogy a pénzmosás tipikusan más bűncselekmények vagy egyéb jogellenes tevékenységek mellékterméke, az említett pozitív hatás közvetve segítené az említett tevékenységek elleni küzdelmet is, noha a korlátozások ezeket önmagukban nem érintenék.

A pénzmosás egyik különleges jellemzője, hogy nemzetközi vonatkozásokkal bír, valamint az a tény, hogy a bűnözők kihasználják a készpénzes tranzakciók bejelentésére és a készpénzfizetések értékének korlátozására vonatkozó nemzeti jogszabályok közötti különbségeket. A készpénzkorlátozásokra vonatkozó eltérő tagállami jogszabályok nem csak akadályozzák a belső piac megfelelő működését (lásd lentebb), hanem lehetővé teszik a készpénz származási országában érvényes ellenőrzési rendszer kijátszását is oly módon, hogy másik, a készpénzkiadásokat nem vagy csak kisebb mértékben ellenőrző tagállamban készpénzigényes vállalkozásokba fektetnek be. Más szóval, ha egyes tagállamok korlátozzák a készpénzfizetést, míg más tagállamok nem, akkor másik uniós tagállamba településsel lehetővé válik a korlátozások megkerülése.

Végezetül, az adócsalás ténylegesen készpénz igénybe vételével történő végrehajtása terén két eset különböztethető meg. A csalás lehetőségének visszaszorítása készpénzkorlátozással egyik esetben sem lenne elérhető. Az első esetben olyan tranzakciókról van szó, amelyekben mindkét fél részt vesz az adócsalásban, például be nem jelentett munkaerő foglalkoztatásakor. Az ilyen tranzakciók valószínűleg nagy értékűek (például bérfizetések), de mivel már mindkét fél ki van téve az adócsalás miatti büntetésnek, a készpénzfizetés tiltása csak kis mértékben lenne visszatartó erejű. A második esetben csak az egyik fél alkalmazza a tranzakció készpénzes jellegét adócsalás elkövetéséhez (általában az eladó), míg a másik fél nem vesz részt a csalásban és nincs is róla tudomása. A Bizottság úgy látja, hogy a készpénzkorlátozásoknak ilyen esetekben lenne hatásuk. Mindazonáltal, az ilyen jellegű tranzakciók – tekintettel a gyakran alacsony összegükre (pl. éttermi számlák) – általában nem tartoznának a nagy összegű készpénzfizetések tilalmának hatálya alá.

Először is, bár van némi korreláció a gazdasági életben történő készpénzhasználat és az adócsalás szintje között, úgy tűnik, hogy más tényezők is fontos szerepet játszanak, amely magyarázatot adhat a kivételekre (ilyen például Ausztria, ahol az adócsalás szintje alacsony, a készpénzhasználat viszont jelentős).

A belső piac megfelelő működéséhez nélkülözhetetlen, hogy a feltételek minden tagállamban azonosak legyenek, ami azonban nem biztosítható, ha az egyes tagállamok jogi szabályozása nagy mértékben eltér egymástól. A belső piac működésének torzulásai a fogyasztókra és a vállalkozásokra egyaránt hatással lehetnek.

A készpénzfizetésekre vonatkozó eltérő korlátozások miatt a fogyasztók és a vállalkozások más fizetési módot választhatnak, elállhatnak a tranzakciótól, illetve a tranzakciót olyan államban bonyolíthatják le, ahol nem léteznek ilyen korlátozások.

Ez a tényező is a tanulmány vizsgálati körét képezte, továbbá elemzésre került a vásárlók és az eladók viselkedésének határokon átnyúló jellege, ezen kívül szerepel a tanulmányban néhány, jelentős mértékben készpénzt használó ágazat ökonometriai elemzése is.

Az eredmények összességében – különösen az euróövezeti országok tekintetében – alátámasztják azt a feltételezést, hogy az eltérő készpénzkorlátozások hatással vannak arra, hogy az üzleti forgalmat mely országokban realizálják, és melyekben nem. Ez mind az egyes országokon belüli, mind a szomszédos országok készpénzkorlátozására érvényes, és a készpénzérzékeny ágazatok forgalmára az egyes országokon belüli korlátozás negatívan, a szomszédos országok korlátozása pedig pozitívan hat. Mindezek fényében a tanulmány arra a következtetésre jut, hogy a nemzeti szintű készpénzkorlátozások torzítják a belső piacot.

Ki kell emelni, hogy az üzleti forgalom realizálási országának változtatása egyaránt érinti a legitim tranzakciókat és a pénzmosás céllal végrehajtottakat is. Az utóbbiak önmagukban nem illegálisak, hanem olyan szokásos tranzakciók, amelyeket kizárólag a jogellenes pénzmosás céljából hajtanak végre, és a másik fél (általában az eladó) nem bűnrészes, illetve nincs is tudomása a tranzakció jogellenes céljáról. Ugyanakkor a tranzakció más helyszínen történő lebonyolítása mindkét formájában hatással van a belső piac integritására, és olyan egyenlőtlen feltételeket eredményez, amelyek torzíthatják a versenyt. Azt is figyelembe kell venni azonban, hogy – a belső piacra gyakorolt hatáson túlmenően – a tranzakciók pénzmosási céllal más tagállamban történő lebonyolítása a pénzmosás elleni nemzeti korlátozó intézkedések hatékonyságát is csökkenti.

A tanulmány alapján úgy tűnik, hogy a tagállamok eltérő korlátozó intézkedései az üzleti tevékenységek határokon átnyúló mesterséges áthelyezését eredményezik. Ez hatással van mind a belső piac integritására, mind arra, hogy nemzeti intézkedésekkel mennyire hatékonyan lehet elérni a kívánt közpolitikai célkitűzéseket.

6.Következtetések

A tanulmány alapján megállapítható, hogy a készpénzkorlátozások nem lennének valóban hatékony eszközök a terrorizmusfinanszírozás problémájának kezelésében. Az intézkedés azért nem hatékony, mert az említett célkitűzések szerinti céltranzakciók vagy túl alacsony értékűek, így a korlátozások nem érintik őket, vagy már önmagukban is olyan illegális tranzakciókról van szó, hogy további tiltással csak csekély eredményt lehet elérni, illetve a két eset együtt is előfordulhat.

Ugyanakkor a tanulmány előzetes megállapításai értelmében a nagy értékű készpénzfizetések tilalma pozitív hatással lehet a pénzmosás elleni küzdelemre. Tekintettel arra, hogy a pénzmosással általában bűncselekményekből vagy adócsalásból származó pénzösszegek érintettek, a készpénzfizetések korlátozása közvetett módon az ilyen tevékenységekre is hatással lehet.

Mindazonáltal, e témakörben további célzott értékelésre lenne szükség, mivel a jelenlegi kezdeményezés a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre összpontosított.

További fontos következtetés, hogy a készpénzfizetésre vonatkozó eltérő nemzeti intézkedések torzítják a versenyt a belső piacon, az üzleti tevékenységek tagállamok közötti áthelyezését okozhatják, különösen olyan speciális ágazatokban – például az ékszer- vagy autókereskedelem – amelyekben jelentős a készpénzhasználat. Az eltérő nemzeti korlátozások olyan joghézagokat is eredményezhetnek, amelyek lehetővé teszik a nemzeti készpénzfizetési határértékek megkerülését, így csökkentik azok hatékonyságát.

Végezetül meg kell jegyezni, hogy a készpénzfizetések korlátozása az európai polgárok számára érzékeny kérdés, és sok európai polgár a készpénzfizetés lehetőségét alapvető szabadságjognak tekinti, amelyet nem lenne szabad aránytalanul korlátozni.

Tekintettel a belső piaci vonatkozásokra, illetve az esetleges intézkedés jelentőségére és érzékeny voltára, a téma további elemzésére van szükség. Ebben a szakaszban a Bizottság nem tervez jogalkotási kezdeményezést a szóban forgó témában.