Brüsszel, 29.9.2004

COM(2004) 629 végleges

2004/0220 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a fejlesztési együttműködés és a gazdasági együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

A 2007-től 2013-ig terjedő időszakra szóló pénzügyi terv keretében a külső támogatás végrehajtási eszközeinek új felépítését a Bizottság részletesen ismertette a pénzügyi tervről szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett közleményeiben [1] és az alaprendeleteket bevezető közleményében. Az általános célkitűzésekről, a konkrét célkitűzésekről, valamint a fejlesztési együttműködés és gazdasági együttműködés finanszírozására szolgáló eszköz végrehajtásának feltételeiről további információkat a rendelthez csatolt pénzügyi kimutatás tartalmaz. Az indokolás így csak a rendelet főbb rendelkezéseinek jellemzőit mutatja be.

Célkitűzések és elvek (I. cím)

Általános célkitűzések és együttműködési területek (1. cikk)

Az 1. cikk meghatározza a rendelet alapján támogatásban részesíthető országokat, területeket és régiókat ((1) bekezdés), az általános célkitűzéseket ((1) bekezdés), valamint a közösségi együttműködési területeket ((2) bekezdés).

A rendelet hatálya a világ valamennyi országára, területére és régiójára kiterjed, a következők kivételével :

- a Közösség tagállamai;

- azon tengerentúli országok és területek, amelyeknek a Közösséggel való társulásáról az Európai Közösséget létrehozó szerződés 182-188. cikkei rendelkeznek;

- az előcsatlakozási eszköz keretében támogatható országok (Albánia, Macedónia, Volt Jugoszláv Köztársaság, Bosznia és Hercegovina, Horvátország, Szerbia és Montenegró, Törökország);

- az európai szomszédsági és partnerségi eszköz alapján támogatható országok (Algéria, Örményország, Ciszjordánia és a Gázai-övezet Palesztin Hatósága, Azerbajdzsán, Belarusz, Egyiptom, Orosz Föderáció, Grúzia, Izrael, Jordánia, Libanon, Líbia, Marokkó, Moldova, Szíria, Tunézia, Ukrajna).

A rendelet egyaránt lefedi az Európai Közösséget létrehozó szerződés XX. címében („Fejlesztési együttműködés”) és XXI. címében („Harmadik országokkal folytatott gazdasági, pénzügyi és műszaki együttműködés”) meghatározott célkitűzéseket. Egyaránt támogatja tehát a fejlesztési politikát[2] és a fejlődő országokkal, az átmeneti országokkal és az iparosodott országokkal folytatott együttműködés valamennyi formáját. Általánosabban a pénzügyi tervről szóló közleménnyel[3] összhangban a rendelet egyben új, konszolidált jogalapot is teremt a belső politikák célkitűzéseinek nemzetközi színtéren való megvalósításához, beleértve a multilaterális és globális szintet is.

A rendelet a közösségi együttműködés és támogatás területeit nem korlátozza. A területek felsorolása benne tájékoztató jelleggel szerepel. A területeket aszerint kell kiválasztani, hogy mennyiben segítik a Szerződésben meghatározott célkitűzéseknek, a Közösség nemzetközi kötelezettségeinek és kötelezettségvállalásainak (úgymint a millenniumi fejlesztési célkitűzéseknek) vagy a partnerországokkal és –régiókkal kötött partnerségi és együttműködési megállapodásokban szereplő konkrét célkitűzéseknek az elérését. A választáskor ugyanakkor figyelembe kell venni a támogatások koncentrációjára vonatkozó közösségi iránymutatásokat[4] is, és a Szerződés 177. cikkével[5], a Bizottság közleményeivel, valamint a Tanács és az Európai Parlament állásfoglalásaival[6] összhangban biztosítani kell a közösségi politika és a tagállamok politikáinak kiegészítő jellegét.

Általános elvek (2. cikk)

A 2. cikk a rendelet végrehajtásával kapcsolatban öt általános elvet fogalmaz meg:

- a külső fellépés különféle területei közötti összhang, valamint a többi közösségi politikával való összhang, a Szerződés 6. és 178. cikkének[7], a Bizottság közleményeinek és a Tanács állásfoglalásainak megfelelően[8];

- az együttműködési politikák és műveletek összehangolása a tagállamok között, valamint a tagállamok és a Bizottság között, a Szerződés 180. cikkének[9], a Bizottság közleményeinek, valamint a Tanács következtetéseinek és állásfoglalásainak megfelelően[10];

- a többi, bilaterális vagy multilaterális adományozóval való koordináció az Európai Unió külső fellépésének azon általános célkitűzése keretében, hogy a nemzetközi problémák megoldása érdekében egy multilaterális megközelítést ösztönözzön;

- a közösségi támogatásnak ágazati és költségvetési támogatási formák felé történő átirányítása különösen a nemzeti fejlesztési stratégiák és reformpolitikák konszolidálása, a közösségi támogatás hatásának növelése, az átvétel és a helyi kapacitások bővítése, valamint az adományozók közötti koordináció és komplementaritás erősítése céljából.

- az emberi jogok és az alapvető szabadságok, a demokratikus elvek és a jogállamiság tiszteletben tartása. Egy alapvető elemnek a partnerország által történő megsértése esetén a támogatás felfüggesztésére vonatkozó eljárást a 23. cikk ismerteti.

Programozás és a pénzeszközök odaítélése (II. cím)

A programozás és a pénzeszközök odaítélésének általános kerete (3. cikk), a földrajzi programok többéves programozása (4. cikk) és a tematikus programok többéves programozása (5. cikk)

A 3. cikk a Közösség által nyújtott külső támogatás végrehajtásának általános keretét ismerteti. Ez a korábbi tapasztalatokra támaszkodik, tiszteletben tartja a Közösség által nyújtott külső támogatás adminisztrációjának reformja során meghatározott iránymutatásokat[11], és átveszi a Közösség által legutóbb elfogadott rendeletekben bevezetett fontosabb újításokat[12]. A Közösség által nyújtott külső támogatás végrehajtása nagyszabású földrajzi programokon keresztül történik. Külön pénzügyi keret biztosítja olyan tematikus programok létrehozását, amelyek globális és horizontális kezdeményezések finanszírozását célozzák, különösen az Unió belső politikái célkitűzéseinek külső megvalósítását szolgáló multilaterális vagy globális kezdeményezések esetében, és a tervek között szerepel egy az iparosodott országokkal folytatott együttműködéshez kialakítandó külön tematikus program is (lásd még a pénzügyi kimutatás 6.1.1. és 5.2. pontját).

A 4. és 5. cikk a földrajzi programok (stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok), valamint a tematikus programok (tematikus stratégiai dokumentumok) többéves programozásának eljárásait mutatja be, a tagállamokkal szoros együttműködésben a 2000. év óta kidolgozott reformmal és elvekkel összhangban. Az egyes partnerországok és –régiók számára létrehozott stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok felépítésének követnie kell Az országonkénti stratégiai dokumentumok kidolgozásának kerete [13] című dokumentum előírásait, azokat esetlegesen a reform kezdete óta összegyűlt tapasztalatok fényében kiigazítva. Hasonlóképpen a tematikus stratégiai dokumentumokat különösen A tematikus és horizontális költségvetési tételek programozásának közös kerete és eljárása [14] című dokumentum figyelembevételével kell kialakítani. A programozás minőségét és egységességét fenn kell tartani, és javítani kell annak érdekében, hogy tükrözze az Európai Unió politikáinak célkitűzéseit és prioritásait. A stratégiai prioritások a stratégiai dokumentumokban öltenek testet, és a többéves programozás minden egyes partnerország vagy –régió esetében létrehozza a legmegfelelőbb „policy-mix”-et, a külső támogatás eszközeit más, közösségi eszközökkel (kereskedelem, CFSP) ötvözve és figyelembe véve az Unió regionális prioritásait, a tagállamokkal és más bilaterális és multilaterális támogatókkal való együttműködést és kiegészítő jelleget, az egyes országok sajátos makrogazdasági kontextusát, valamint a politikákról a partnerországokkal folytatott párbeszédet. A földrajzi stratégiai dokumentumokat a partnerországokkal és –régiókkal folytatott párbeszéd keretében dolgozzák ki, a többéves indikatív programokat pedig a partnerországok és –régiók hagyják jóvá. A közösségi fellépés koherenciájának, valamint a Közösség és tagállamok által nyújtott támogatások kiegészítő jellegének biztosítása érdekében a tagállamokat teljes mértékben be kell vonni a programozási folyamatba, kezdetben a Bizottság és a tagállamok képviseleteinek a helyszínen történő szoros koordinációján keresztül, majd ezt követően Brüsszelben az ún. komitológia eljárásán keresztül.

A többéves programozási dokumentumok elfogadása (6. cikk)

A 6. cikk megállapítja, hogy a többéves programozási dokumentumokat (azaz a partnerországok és –régiók szármára kidolgozott stratégiai dokumentumokat és többéves indikatív programokat, valamint a tematikus stratégiai dokumentumokat) a Bizottság fogadja el az 1999/468/EK határozat 4. cikkében említett eljárásnak megfelelően, azaz egy a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselője által elnökölt irányítóbizottság véleményét követően (a bizottságot a rendelet 21. cikke hozza létre). A Bizottság javaslatára a Tanács által hozandó határozatok elfogadásához a bizottság a Szerződés 205. cikke (2) bekezdésében említett többséggel ad véleményt a programozási dokumentumokról.

Végrehajtás (III. cím)

A cselekvési programok elfogadása (7. cikk)

A 7. cikk rendelkezik arról, hogy a Bizottság által hozott finanszírozási határozatok éves alapon, országonként és régiónként elfogadott cselekvési programok formájában valósulnak meg. Ez összhangban van azon új elvekkel, amelyeket a Közösség által legutóbb elfogadott rendeletek vezettek be[15]. Mivel itt olyan, a tagállamok által jóváhagyott határozatokról van szó, amelyeket a Bizottság a többéves programozási dokumentumokkal (azaz a partnerországok és –régiók számára kidolgozott stratégiai dokumentumokkal és többéves indikatív programokkal, valamint a tematikus stratégiai dokumentumokkal) összhangban hozott, a cselekvési programokat nem kell az ún. komitológia eljárásának alávetni. A Bizottság a cselekvési programokat a határozatától számított egy hónapon belül megküldi a tagállamoknak. A cselekvési programok esetében, amennyiben arra szükség van, a partnerországokkal és –régiókkal finanszírozási megállapodásokat kell aláírni, például a földrajzi programok keretében. A cselekvési programokat, szükség esetén, a Bizottság jogosítványain belül módosíthatja. A 7. cikk rendkívüli esetben fenntartja annak lehetőségét, hogy a Bizottság a cselekvési programokon kívüli intézkedéseket fogadjon el, a cselekvési programokkal azonos szabályok szerint. E rendelkezés hasznosnak bizonyulhat akkor, ha a Bizottság még egy cselekvési terv maradéktalan kidolgozás előtt szeretne egy finanszírozást mielőbb megvalósítani.

A stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem említett, különleges intézkedések elfogadása (8. cikk)

A 8. cikk kimondja, hogy szükség esetén vagy váratlan események bekövetkeztekor lehetőség van a stratégiai dokumentumokban vagy a többéves indikatív programokban nem szereplő, különleges intézkedések elfogadására. E rendelkezés lehetővé teszi a Közösség reakciókészségének növelését, és biztosítja a Közösség által nyújtott külső támogatás hatékony végrehajtásához szükséges rugalmasságot, különösen sürgősségi intézkedések esetén. Mivel itt olyan határozatokról van szó, amelyeket a Bizottság a tagállamok által jóváhagyott többéves programozás keretén kívül fogad el, e határozatokat az ún. komitológia eljárásának kell alávetni, amennyiben a finanszírozás összege meghaladja a 15 millió eurót. Így a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem szereplő különleges intézkedéseket a Bizottság az 1999/468/EK határozat 3. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadja el, azaz a tagállamok képviselőiből álló és a Bizottság képviselője által elnökölt tanácsadó bizottság véleményét követően (a bizottságot a rendelet 21. cikke hozza létre). A bizottság véleményezi a különleges intézkedéseket, a Bizottság pedig a lehető legnagyobb mértékben figyelembe veszi a bizottság által kibocsátott véleményt, és tájékoztatja arról, miként vette figyelembe véleményét. A Bizottság a különleges intézkedéseket ugyanezen eljárás szerint módosíthatja, a 8. cikk (5) bekezdésében említett kisebb kiigazítások esetén ugyanakkor nincs szükség a bizottság véleményére.

Támogathatóság (9. cikk)

A 9. cikk meghatározza az e rendelet alapján támogatásra jogosult szervezeteket, szerveket és intézményeket. A jelenlegi gyakorlatnak megfelelően a támogathatóságot széles körre terjeszti ki. Támogatásra az Európai Unió intézményei és szervei is jogosultak, de kizárólag a támogató intézkedések végrehajtásának keretében (ld. 11. cikk). Ami a közösségi támogatásra való jogosultságot illeti, a 9. cikket a 16. cikkel összevetve kell olvasni, amely meghatározza a beszerzési és odaítélési eljárásokban való részvétel szabályait.

Intézkedéstípusok (10. cikk) és támogató intézkedések (11. cikk)

A 10. cikk a jelenlegi gyakorlatokból[16] kiindulva és a teljesség igénye nélkül ismerteti a rendelet alapján finanszírozható intézkedések típusait.

A 11. cikk értelmében a Közösség a rendelet alapján finanszírozhatja a végrehajtásához szükséges valamennyi támogató intézkedést. Amennyiben a támogató intézkedéseket nem közvetlenül a többéves programozások és a cselekvési programok keretében finanszírozzák, a pénzügyi kimutatás 6.1.2. pontja külön keretösszegeket irányoz elő (amelyek a jelenlegi „BA költségvetési tételeknek” felelnek meg), és a 11. cikk (3) bekezdése rendelkezik arról, hogy a támogató intézkedéseket a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem említett, különleges intézkedésekkel azonos eljárások szerint kell elfogadni (lásd 8. cikk).

Társfinanszírozás (12. cikk) és igazgatási módszerek (13. cikk)

A jelenlegi gyakorlattal és az adományozók azon szándékával összhangban, hogy elősegítsék az együttműködési műveletek fokozottabb összehangolását, a 12. cikk megerősíti, hogy a finanszírozott intézkedések társfinanszírozás (párhuzamos vagy együttes finanszírozás) tárgyát képezhetik. A (3) bekezdés kimondja, hogy ebben az esetben a Bizottság a tagállamoktól (és különösen állami vagy az állami szektorhoz társuló ügynökségeiktől), bármely más adományozó harmadik országtól vagy nemzetközi és regionális szervezetektől pénzeszközöket fogadhat el, és azokat kezelheti. E rendelkezés lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a többi adományozóval egyenlő alapon lépjen fel.

A 13. cikk ismerteti azokat az igazgatási módszereket, amelyeket a Bizottság a rendelet alapján finanszírozott intézkedések végrehajtásakor alkalmazhat:

- Közvetlen vagy közvetett központosított igazgatás, amelyet a közösségi ügynökségek vagy a Közösségek által létrehozott szervek végeznek ((2) bekezdés).

- A tagállamok szervei által biztosított közvetett központosított igazgatás ((3) bekezdés), a költségvetési rendelet 54. cikke (2) bekezdése c) pontja i. alpontjának megfelelően, amely engedélyezi e lehetőséget, ha az a jogalapot megteremtő jogi aktusban szerepel. Ebben az esetben a cikk kimondja, hogy a Bizottság az 1999/468/EK határozat 4. cikkében megállapított eljárás szerint határoz, azaz a tagállamok képviselőiből álló tanácsadó bizottság véleményét követően ( vö. a 2.2. pontban szereplő eljárással).

Költségvetési kötelezettségvállalások (14. cikk)

A 14. cikk kimondja, hogy a költségvetési kötelezettségvállalásokat a cselekvési programoknak (7. cikk), a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem szereplő, különleges intézkedéseknek (8. cikk) és a támogató intézkedéseknek (11. cikk) megfelelően hozott bizottsági határozatok alapján kell teljesíteni.

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme (15. cikk)

A 15. cikk ismerteti azon intézkedéseket, amelyek a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét szolgálják, és amelyek többek között lehetővé teszik számára, hogy elvégezze valamennyi, a végrehajtott tevékenységek ellenőrzéséhez szükséges vizsgálatot.

A közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokban való részvétel és származási szabályok (16. cikk)

A 16. cikk a rendelet végrehajtásának keretében meghatározza a közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokhoz való hozzáférés feltételeit. Ebben a szakaszban a tervezett rendelkezések összhangban vannak a közösségi külső támogatáshoz való hozzáférésről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre tett javaslattal[17], amely a támogatás fokozottabb függetlenítése érdekében előirányozza a közösség támogatás főbb eszközeinek alapjául szolgáló rendeletek módosítását. Különösen figyelmet érdemel, hogy a 16. cikk (2) bekezdésének értelmében, ha egy harmadik ország beszerzési és odaítélési eljárásait megnyitja a Közösség tagállamai előtt, akkor a Közösség – egy a tagállamok képviselőiből álló tanácsadó bizottság véleményét követően (az 1999/468/EK határozat 4. cikkében megállapított eljárás – vö. a 2.2. pontban említett eljárással) – úgy határozhat, hogy e harmadik ország számára engedélyezi a közösségi közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokban való részvételt. A 16. cikket az említett rendelet mérlegelésekor a Tanács és az Európai Parlament következtetéseinek figyelembevételével lehet módosítani.

Előfinanszírozás (17. cikk) és az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítők rendelkezésére bocsátott támogatások (18. cikk)

A 17. és 18. cikk néhány, a 10. cikkben említett intézkedés végrehajtására vonatkozó technikai kérdést tárgyal. Többek között:

A 17. cikk kimondja, hogy az előfinanszírozás kamatait le kell vonni a teljes kifizetésből.

A 18. cikk meghatározza azon rendelkezéstípusokat, amelyeket a Bizottságnak eseti alapon kell elfogadnia, amikor úgy határoz, hogy pénzeszközöket bocsát az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítő rendelkezésére.

Értékelés (19. cikk)

A 19. cikk kötelezi a Bizottságot, hogy rendszeresen értékelje a földrajzi és tematikus politikák és programok és az ágazati politikák eredményeit, valamint a programozás hatékonyságát.

Záró rendelkezések (IV. cím)

Éves beszámolók (20. cikk)

Azon 2001 óta végrehajtott határozatokat, amelyek célja a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez benyújtott beszámolók egyszerűsítése és számuk csökkentése volt, a 20. cikk a jelenlegi helyzetre alkalmazza, és úgy rendelkezik, hogy a Bizottság évente egy beszámolót készít a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek. A beszámoló elkészítésekor figyelembe kell vennie a 2001 óta összegyűlt tapasztalatokat, és különösen a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a jelentés formájával és tartalmával kapcsolatos éves észrevételeit[18].

Komitológia (21. cikk)

A 21. cikk létrehozza a tagállamok bizottságát. A bizottság jogosítványait illetően a 2.2, 3.2, 3.5 és 3.8. pontokat kell figyelembe venni. Amikor a bizottság a belső politikák külső megvalósításához kapcsolódó külső műveleteket vizsgálja, akkor a társelnöki tisztet a Bizottság érintett szervezeti egysége töltheti be.

Az e rendelet alapján nem támogatható harmadik országok részvétele (22. cikk)

A közösségi támogatás hatékonyságának növelése, és különösen egyes programok több eszközre való széttagolásának elkerülése érdekében a 22. cikk a rendelet alapján hozott intézkedésekben részesíthető országokat kiterjeszti a tengerentúli országokra és területekre, az előcsatlakozási eszköz keretében támogatható országokra, valamint az európai szomszédsági és partnerségi eszköz keretében támogatható országokra. E rendelkezést akkor kell végrehajtani, ha az elfogadott projekt vagy program globális, regionális vagy határokon átnyúló jelleggel bír.

A támogatás felfüggesztése (23. cikk)

A 23. cikk meghatározza az I. címben megállapított elvek megsértése esetén alkalmazandó eljárást. Akkor kell alkalmazni, ha egy partnerországgal nem került sor partnerségi és együttműködési megállapodás megkötésére, vagy ha e megállapodás nem rendelkezik az alapvető záradékokra vonatkozó eljárásokról.

Pénzügyi rendelkezések (24. cikk)

A 24. cikk megállapítja a rendelet végrehajtásának pénzügyi referenciaösszegét, és a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett Az AKCS-országokkal folytatott együttműködésnek az Európai Unió költségvetésébe történő teljes beillesztéséért című közleménnyel[19] összhangban meghatározza az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal folytatott együttműködés pénzügyi keretét.

A rendelet felülvizsgálata (25. cikk)

A 25. cikk rendelkezik a rendelet 2011. december 31-i felülvizsgálatának lehetőségéről.

2004/0220 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a fejlesztési együttműködés és a gazdasági együttműködés finanszírozási eszközének létrehozásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 179. cikke (1) bekezdésére és 181a. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[20],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

A Közösség által nyújtott külső támogatás hatékonyságának javítása érdekében a támogatási tevékenységek tervezésének és végrehajtásának új szabályozási kerete került meghatározásra. A Tanács …-i …/…/EK rendelete olyan előcsatlakozási eszköz (IPA) létrehozását célozza, amely magában foglalja a Közösség által a tagjelölt országoknak és a potenciális tagjelölt országoknak nyújtott támogatást[21]. Az Európai Parlament és a Tanács …-i …/…/EK rendelete bevezeti az európai szomszédsági és partnerségi eszközt (ENPI)[22]. Ez a rendelet alkotja az európai külső politikákat közvetlenül támogató harmadik általános eszközt.

A Közösség és az iparosodott országok közötti folyamatos és elmélyített bilaterális kapcsolatok megléte, valamint a multilaterális intézmények konszolidálása meghatározó tényezői annak, hogy az Európai Unió világban betöltött szerepe és helyzete megerősödjön, és jelentős mértékben hozzájárulnak a világgazdaság egyensúlyához és fejlődéséhez.

A megállapodásokban, cselekvési tervekben és más, együttesen elfogadott nyilatkozatokban meghatározott elvektől vezérelve a Közösség az iparosodott országokkal együttműködési politikát folytat annak érdekében, hogy kedvező környezetet alakítson ki a Közösség és ezen országok közötti kapcsolatok fenntartásához és fejlesztéséhez. Az együttműködési politika hozzájárul ahhoz, hogy kedvező feltételeket teremtsen ezen országokban az európai jelenlét megerősítéséhez, valamint a cserék fejlesztéséhez, különösen gazdasági, kereskedelmi, tanulmányi és kulturális téren.

A Közösség olyan fejlesztési együttműködési politikát folytat, amely különösen a szegénység elleni küzdelem, a fenntartható gazdasági és társadalmi fejlődés és a fejlődő országoknak a világgazdaságba történő zökkenőmentes és fokozatos integrációja célkitűzéseinek megvalósítására törekszik.

Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Közgyűlése által 2000-ben elfogadott millenniumi fejlesztési célkitűzések, úgymint a rendkívüli szegénység és az éhezés felszámolása, valamint a fenntartható fejlődésnek az Egyesült Nemzetek konferenciáin megállapított célkitűzései és elvei határozzák meg a Közösség fejlesztési együttműködési politikáját és nemzetközi fellépését.

A hosszú távú fejlődésnek szerves részét képezi a békét, a biztonságot és a stabilitást, az emberi jogok, az alapvető szabadságok, a demokratikus elvek és a jogállamiság tiszteletben tartását, valamint a közügyek megfelelő irányítását biztosító politikai környezet.

A rendezett és fenntartható gazdaságpolitikák előfeltételei a fejlődésnek.

A Tanács és a Bizottság 2000. november 10-i, az Európai Közösség fejlesztési politikájáról szóló nyilatkozata meghatározza a közösségi fejlesztési politika általános cselekvési keretét.

A Közösség és tagállamai partnerségi és együttműködési megállapodásokat kötöttek azzal a céllal, hogy jelentős mértékben hozzájáruljanak a partnerországok hosszú távú fejlődéséhez és lakosaik jólétéhez.

A partnerségi és együttműködési megállapodások az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartásának és előmozdításának közös és egyetemes értékein, valamint a demokratikus elvek és a jogállamiság tiszteletben tartásán alapulnak; ezen elemek e megállapodások meghatározó összetevői.

A közösségi fejlesztési politika végrehajtásakor a hatékonyabb támogatás alapvető célkitűzésként jelenik meg. A politikai választások tiszteletben tartása mellett az eljárások kiegészítő jellegének erősítése, azok fokozott racionalizálása, egyszerűsítése, harmonizálása és összehangolása az Európai Unión belül, ahogy az adományozókkal és a többi fejlesztési szereplővel fenntartott kapcsolatokban is, szükségesek a támogatás koherenciájának és hatékonyságának biztosításához, miközben lehetővé teszik a partnerországok által viselt költségek csökkentését is.

A fejlesztési stratégiáknak a partnerországok által történő átvétele jelenti a fejlesztési politikák sikerének kulcsát, és ezt szem előtt tartva ösztönözni kell a társadalom valamennyi szegmensének lehető legszélesebb körű társulását. Az együttműködési stratégiákat és az adományozók támogatásainak végrehajtási eljárásait a tulajdonlás, a hatékonyság és az átláthatóság szellemében a lehető legnagyobb mértékben összhangba kell hozni a partnerországokéival.

Biztosítani kell az összhangot a Közösség külső fellépésének különféle területei között, és a Közösség külső politikáinak összeegyeztethetőknek kell lenniük belső politikáival.

A Bizottság két közleményt fogadott el a gyorssegély, a helyreállítás és a fejlesztés közötti kapcsolatokról (COM(1996) 153 és COM(2001) 153), amelyeket az Európai Parlament állásfoglalásai és a Tanács következtetései követtek, hangsúlyozva annak szükségét, hogy az Európai Közösség különféle finanszírozási eszközeinek keretében finanszírozott műveleteket összekapcsolják egymással.

Ahhoz, hogy a belső politikák az Unión kívül is ténylegesen megjelenjenek, a tematikus programok elfogadása alapvető fontosságú eszköz, amelynek össze kell békítenie a belső politikák vonatkozásában az ágazati koherencia és a tematikus láthatóság szükségét és a külkapcsolatok általános koherenciájának követelményét.

A támogatás megfelelő szintű függetlenítése kulcseleme annak, hogy a támogatás többletértékét a helyi kapacitások bővítésével lehessen ötvözni.

Ez a rendelet a 2007-től 2013-ig terjedő időszakra megállapítja azt a pénzügyi keretet, amely a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló 1999. május 6-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között létrejött intézményközi megállapodás 33. pontjának értelmében a költségvetési hatóság számára elsődleges hivatkozásul szolgál.

Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[23] összhangban kell elfogadni. A többéves programozási dokumentumokat, valamint egyes különleges végrehajtási intézkedéseket az irányítóbizottság eljárásának megfelelően kell elfogadni. A programozási dokumentumokban nem említett többi intézkedést a tanácsadó bizottság eljárásának megfelelően kell elfogadni.

Mivel a tervezett intézkedés célkitűzéseit – nevezetesen a fejlesztési együttműködés, a gazdasági együttműködés, a pénzügyi együttműködés, a tudományos és műszaki együttműködés, valamint bármely más együttműködési forma támogatását a Közösség tagállamain kívüli országokkal, területekkel és régiókkal, illetve azon a Közösséghez társult tengerentúli országokkal és területekkel, amelyek az IPA vagy az ENPI keretében nem jogosultak közösségi támogatásra – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme miatt azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Bizottság a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket hozhat. Az említett cikkben meghatározott arányosság elve szerint a rendelet nem lépheti túl az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

Ez a rendelet szükségessé teszi a következő rendeletek hatályon kívül helyezését: a) az Európai Parlament és a Tanács 2003. július 15-i 1568/2003/EK rendelete a fejlődő országokban a szegénységgel összefüggő betegségek (HIV/AIDS, gümőkór és malária) elleni küzdelemhez nyújtott segítségről; b) az Európai Parlament és a Tanács 2003. július 15-i 1567/2003/EK rendelete a fejlődő országokban a reproduktív és szexuális egészséget és jogokat szolgáló politikák és intézkedések céljaira nyújtott támogatásról; c) az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 7-i 2493/2000/EK rendelete a környezeti dimenziónak a fejlődő országok fejlesztési folyamatába való teljes beillesztését előmozdító intézkedésekről; d) az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 7-i 2494/2000/EK rendelete a trópusi erdők és egyéb, fejlődő országokban lévő erdők megőrzését és fenntartható gazdálkodását előmozdító intézkedésekről; e) a Tanács 1999. április 29-i 975/1999/EK rendelete a demokrácia, a jogállamiság, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságjogok fejlesztése és megszilárdítása általános céljának megvalósításához hozzájáruló fejlesztési együttműködési műveletek megvalósításával szembeni követelmények meghatározásáról; f) az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 806/2004/EK rendelete a fejlesztési együttműködés során a nemek közötti egyenlőség előmozdításáról; g) a Tanács 1998. július 17-i 1659/98/EK rendelete a decentralizált együttműködésről, amelyet legutóbb a 995/2002/EK és 625/2004/EK rendeletek módosítottak és hosszabbítottak meg; h) a Tanács 1998. július 17-i 1658/98/EK rendelete a fejlődő országok érdekeltségi területein az európai nem kormányzati fejlesztési szervezetekkel közösen finanszírozott műveletekről; i) a Tanács 1996. június 27-i 1292/96/EK rendelete az élelmiszersegélyezési politikáról, az élelmiszersegélyek kezeléséről és az élelmezésbiztonság elősegítésére szolgáló különleges műveletekről, amelyet legutóbb az élelmiszersegélyezési politikáról, az élelmiszersegélyek kezeléséről és az élelmiszerbiztonság elősegítésére szolgáló különleges műveletekről szóló 1292/96/EK tanácsi rendelet 21. cikkének módosításáról szóló, 2001. július 23-i 1726/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet módosított; j) a Tanács 2001. február 26-i 382/2001/EK rendelete az Európai Unió és Észak-Amerika, a Távol-Kelet és Ausztrálázsia ipari országai közötti együttműködés és a kereskedelmi kapcsolatok előmozdítását szolgáló projektek végrehajtásáról, valamint az 1035/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről; k) az Európai Parlament és a Tanács 2000. június 29-i 1726/2000/EK rendelete a Dél-Afrikával történő fejlesztési együttműködésről; l) a Tanács 1992. február 25-i 443/92/EGK rendelte az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országoknak nyújtandó pénzügyi és műszaki segítségről és a velük folytatott gazdasági együttműködésről; m) a Tanács 1996. november 22-i 2258/96/EK rendelete a fejlődő országokban folyó helyreállítási és újjáépítési műveletekről; n) az Európai Parlament és a Tanács 2001. október 29-i 2130/2001/EK rendelete az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országokban az otthonuktól elszakadt népességcsoportokat támogató műveletekről; o) a Tanács 1997. március 24-i 550/97/EK rendelete a fejlődő országokban a HIV-vel és AIDS-szel kapcsolatos műveletekről; p) a Tanács 1997. július 22-i 1484/97/EK rendelte a népesedéspolitika és a kapcsolódó programok terén a fejlődő országoknak nyújtott támogatásról,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM

CÉLKITŰZÉSEK ÉS ELVEK

1. cikk

Tárgy és alkalmazási terület

(1) A Szerződés 179. és 181a. cikkével összhangban a Közösség finanszírozza azon intézkedéseket, amelyek a Közösség tagállamain kívüli országokkal, területekkel és régiókkal (a továbbiakban: „partnerországok és –régiók”) vagy azokkal a Közösséghez társult tengerentúli országokkal és területekkel folytatott együttműködés támogatását célozzák, amelyek az előcsatlakozási eszköz keretében vagy az európai szomszédsági és partnerségi eszköz keretében közösségi támogatásra nem jogosultak, valamint a multilaterális keretben a nemzetközi fellépést.

(2) A Szerződés 179. és 181a. cikkével összhangban a közösségi támogatás különösen a fejlesztési együttműködésre, a gazdasági együttműködésre, a pénzügyi együttműködésre, a tudományos és műszaki együttműködésre vagy bármely más, a partnerországokkal és –régiókkal folytatott együttműködési formára, valamint azokra a nemzetközi tevékenységekre terjed ki, amelyek a belső politikák célkitűzéseinek az Unión kívül történő megvalósítását célozzák. Ezen együttműködéseket a Közösség külső fellépését meghatározó elvek és célkitűzések keretében kell végrehajtani.

(3) Az e rendelet alapján finanszírozott intézkedések minden olyan együttműködési területet lefednek, amelyek alkalmasak arra, hogy megvalósítsák az Európai Közösséget létrehozó szerződés 177. és 181a. cikkében meghatározott célkitűzéseket, valamint hogy tiszteletben tartsák a Közösség nemzetközi kötelezettségeit és kötelezettségvállalásait. Emellett a partnerségi és együttműködési megállapodásokban, valamint a partnerországokkal és –régiókkal kötött egyéb bilaterális eszközökben vagy a partnerországokkal és –régiókkal együttesen jóváhagyott nyilatkozatokban említett területeket is lefedik, ahogy a belső politikák célkitűzéseinek nemzetközi szinten való megvalósítását is. Az intézkedések különösen a következőkre vonatkoznak:

a) társadalmi és emberi fejlődés, beleértve az egészségügyet és a népesedést is;

b) a nemek közötti egyenlőség előmozdítása;

c) vidékfejlesztés, élelmiszersegélyezés és élelmiszerbiztonság;

d) városfejlesztés;

e) környezetvédelem;

f) a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás;

g) infrastruktúrák, különösen a szállítás, a víz- és környezet-gazdálkodás, az energia és a távközlés területén, beleértve az infrastruktúrák működtetési rendszereit, azok biztonságát és megbízhatóságát, az energia- és szállítási műveleteket, valamint az energiatakarékossági intézkedéseket is;

h) magánszektor, termelőágazatok és gazdasági infrastruktúrák;

i) kereskedelem és beruházások;

j) foglalkoztatás, társadalmi kohézió és szociális védelem;

k) az alapvető szociális jogok tiszteletben tartása, beleértve az alapvető munkaügyi normákat is;

l) vámügy és adózás;

m) makrogazdasági vagy strukturális reformok;

n) ágazati reformok;

o) alapoktatás, középfokú vagy felsőfokú oktatás és szakképzés;

p) kutatás, a tudományos és műszaki kapacitások együttműködése és fejlesztése, valamint tudományos mobilitás;

q) kulturális együttműködés, valamint tanulmányi és interkulturális cserék;

r) a Közösség és a partnerországok és –régiók közötti kölcsönös megértés;

s) a civil társadalom fejlesztése és a nem állami szereplőkkel, különösen az egyesületekkel, a nem kormányzati szervezetekkel, a médiával és a szociális partnerekkel folytatott párbeszéd;

t) az intézményeknek nyújtott támogatások, amelyek különösen a felelősségteljes kormányzás előmozdítását, a jogállamiság, a közigazgatási kapacitások és a helyi szintű közigazgatás megerősítését, a közszolgálatok hatékonyságának és hatásának javítását, valamint az intézményi és szabályozási keretek közelítését célozzák;

u) a politikákról folytatott párbeszéd;

v) az emberi jogok és az alapvető szabadságok elősegítése és védelme, valamint a demokratizálódási folyamatok támogatása, beleértve a választási megfigyelést és támogatást is;

w) regionális együttműködés és integráció, beleértve az ipari partnerek közötti együttműködést is;

x) határokon átnyúló együttműködés;

y) igazságügy, igazságügyi együttműködés, rendőrségi, adóügyi, pénzügyi és vámügyi együttműködés;

z) menekültügy és migráció (legális és illegális), azok valamennyi vetületét érintve, beleértve többek között a határellenőrzéseket, a visszafogadást és a hazatelepülést, valamint a nemzetközi védelmet;

aa) a menekülteknek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült vagy otthonuktól elszakadt személyeknek nyújtott támogatás;

bb) a konfliktusok megelőzése, kezelése és megoldása;

cc) a gyorssegélytől a helyreállítás és a hosszú távú fejlesztés, a sürgősséget követő újjáépítés és helyreállítás felé történő átmenet;

dd) a természeti katasztrófák megelőzése;

ee) minden más, a Szerződés 177-181a. cikkeiben meghatározott célkitűzések megvalósításához szükséges terület.

2. cikk

Általános elvek

(1) Valamennyi finanszírozott intézkedés és valamennyi e rendelet hatálya alá tartozó együttműködési terület esetében a Közösség igyekszik összhangot teremteni a külső fellépés egyes területei között, valamint azokat összhangba hozni a többi közösségi politikával. Ezt az összhangot a politikák meghatározása, a stratégiai tervezés, a tevékenységek programozása és a végrehajtás során is biztosítani kell.

(2) Az együttműködési politikák nagyobb összehangolása, valamint a tevékenységek programozási eljárásainak és folyamatainak fokozottabb harmonizálása érdekében a Bizottság és a tagállamok a tevékenységek kölcsönös összehangolására és kiegészítő jellegük erősítésére törekszenek valamennyi finanszírozott intézkedés és valamennyi, e rendelet hatálya alá tartozó együttműködési terület esetében.

Az összehangolás maga után vonja a tagállamok, valamint a tagállamok és a Bizottság közötti rendszeres és gyakori információcserét a partnerországok és –régiók helyzetére vonatkozó elemzésekről, az együttműködési stratégiákról, a prioritást élvező támogatási területekről, a folyamatban lévő és jövőbeni együttműködési tevékenységről, valamint az értékelésekről.

Egy ilyen koordinációt a partnerországokban és –régiókban különösen helyi szinten kell elősegíteni.

A rendszeres koordinációk eredményeit a tagállamok és a Közösség programozási folyamataiban alapvető fontosságú adatokként kell felhasználni.

(3) A nemzetközi problémák megoldása érdekében a multilaterális megközelítés előtérbe helyezésekor a Bizottság a tagállamokkal együttműködve megteszi a szükséges kezdeményezéseket annak érdekében, hogy biztosítsa a multilaterális és regionális szervezetekkel és szervekkel való koordinációt és együttműködést, úgymint a nemzetközi pénzügyi intézményekkel, az Egyesült Nemzetek Szervezetének ügynökségeivel, alapjaival és programjaival, valamint a Közösségen kívüli bilaterális adományozókkal.

(4) A közösségi együttműködés előmozdítja és ösztönzi a nemzeti fejlesztési stratégiák és reformpolitikák támogatását, valamint az ágazati megközelítéseket és programokat, a legmegfelelőbb eszközökhöz, és különösen a költségvetési támogatáshoz folyamodva.

(5) Az Unió alapját az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartásának értékei adják, és a párbeszéden és együttműködésen keresztül a partnerországok ezen értékekhez való kötődésének erősítésére törekszik.

II. CÍM

PROGRAMOZÁS ÉS A PÉNZESZKÖZÖK ELOSZTÁSA

3. cikk

A programozás és a pénzeszközök elosztásának általános kerete

1) Az intézkedések finanszírozását földrajzi programokon vagy tematikus programokon keresztül, illetve globális kezdeményezésekben való részvétellel kell végrehajtani.

Egy földrajzi program földrajzi alapon meghatározott partnerországokkal és -régiókkal a megfelelő területeken folytatott együttműködési tevékenységeket takarja.

Egy tematikus program olyan konkrét témával vagy területtel foglalkozik, amely a partnerországok egy földrajzi alapon nem meghatározott csoportjára vonatkozik, vagy olyan együttműködési tevékenységeket foglal magában, amelyek különböző régiókat vagy partnerország-csoportokat érintenek, vagy egy konkrét földrajzi alappal nem rendelkező nemzetközi műveletre irányul, különösen az Unió belső politikái célkitűzéseinek külső megvalósítását célzó multilaterális vagy globális kezdeményezések esetében.

A Bizottság meghatározza a földrajzi és tematikus programokat és azok területi hatályát.

(2) A földrajzi programokat illetően, a Bizottság a 4. cikknek megfelelően stratégiai dokumentumokat és többéves indikatív programokat dolgoz ki minden egyes partnerország és -régió számára, és a 7. cikknek megfelelően minden egyes partnerországra és -régióra vonatkozóan cselekvési programokat fogad el.

A tematikus programokat illetően, a Bizottság az 5. cikknek megfelelően tematikus stratégiai dokumentumokat dolgoz ki, és a 7. cikknek megfelelően cselekvési programokat fogad el.

A 8. cikkel összhangban rendkívüli körülmények fennállása esetén a Közösség támogatása a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem említett különleges intézkedések formájában is megvalósulhat.

(3) Egy földrajzi program keretében a Bizottság meghatározza a pénzeszközöknek az egyes partnerországokkal és –régiókkal folytatott együttműködés finanszírozására szolgáló többéves és indikatív elosztását. Ezen elosztás figyelembe veszi a partnerországoknak és –régióknak a közösségi fejlesztési politikák és stratégiák tekintetében megnyilvánuló szükségletein és teljesítményein alapuló kritériumokat, a rendkívüli körülmények vagy a Közösség nemzetközi kötelezettségvállalásainak sérelme nélkül. A Bizottság ezen belül külön pénzügyi keretet is kialakíthat az Európai Unió legkülső régiói és a szomszédos partnerországok és –régiók közötti együttműködés erősítése céljából.

4. cikk

A földrajzi programok stratégiai dokumentumai és többéves programozása

(1) A partnerországok és –régiók számára kidolgozott stratégiai dokumentumok legfeljebb hétéves időszakra szólnak, és céljuk, hogy koherens keretet biztosítsanak a Közösség és a partnerország- vagy régió közötti együttműködéshez. Lehetővé teszik többéves indikatív programok kidolgozását.

A stratégiai dokumentumokat félidős értékelésnek vagy, ha szükséges, ad hoc felülvizsgálatoknak kell alávetni, adott esetben a partnerországokkal és –régiókkal kötött partnerségi és együttműködési megállapodásokban meghatározott elvek és eljárások alkalmazásával.

(2) A stratégiai dokumentumokat lehetőség szerint a partnerországokkal és –régiókkal folytatott párbeszédre alapozva kell kidolgozni, abba a partnerországok és –régiók civil társadalmát is bevonva, annak érdekében, hogy a folyamat megfelelő támogatottságot kapjon, és elősegítse a nemzeti fejlesztési stratégiák, és különösen a szegénység visszaszorítását célzó stratégiák támogatását.

(3) A stratégiai dokumentumok alapján létrehozott többéves indikatív programokat minden egyes partnerország és –régió számára ki kell dolgozni. Azoknak lehetőség szerint a partnerországokkal és –régiókkal kötött megállapodás tárgyát kell képezniük.

A többéves indikatív programok meghatározzák egy közösségi finanszírozás vonatkozásában kiválasztott prioritást élvező területeket, a konkrét célkitűzéseket, a várt eredményeket és a teljesítménymutatókat.

A többéves indikatív programok átfogóan és az egyes prioritást élvező területekre indikatív pénzügyi juttatásokat is biztosítanak, esetlegesen sáv formájában.

A többéves indikatív programokat szükség esetén ki kell igazítani, figyelembe véve a stratégiai dokumentumok félidős vagy ad hoc felülvizsgálatait.

Rendkívüli körülmények fennállása esetén a pénzeszközök többéves és indikatív elosztását felfelé vagy lefelé ki lehet igazítani, különösen olyan különleges szükségletekre való tekintettel, mint a válság utáni helyzetek vagy a rendkívüli teljesítmények.

(4) Olyan körülmények fennállása esetén, mint a válságok, a konfliktus utáni helyzetek, a demokrácia, a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok fenyegetettsége, az együttműködési stratégiát országonként vagy régiónként egy különleges sürgősségi eljárás szerint ad hoc felül lehet vizsgálni. E felülvizsgálat olyan országonkénti vagy régiónkénti stratégiát eredményezhet, amely célja, hogy elősegítse a hosszú távú fejlesztés és együttműködés felé való átmenetet. E stratégiának az e rendelet keretében hozott intézkedéseket összhangba kell hoznia a többi közösségi eszközzel, különös tekintettel a stabilitási eszközre és a humanitárius segélyre. Amennyiben partnerországok vagy partnerországok csoportjai válságba vagy válság utáni helyzetbe kerülnek, vagy azok közvetlenül érintik őket, a többéves programozási folyamatban külön hangsúlyt kell helyezni a segítségnyújtás, a helyreállítás és a fejlesztés fokozottabb összehangolására annak érdekében, hogy biztosított legyen a szükséghelyzettől a fejlesztési szakaszba való átmenet, ahogy a természeti katasztrófák által különösen sújtott országok és régiók esetében külön hangsúlyt kell kapnia a katasztrófákra való felkészülésnek és azok megelőzésének.

(5) A Bizottság és a tagállamok konzultációkat folytatnak egymással annak érdekében, hogy biztosítsák együttműködési tevékenységeik kiegészítő jellegét. Ebbe, szükség szerint, más támogatókat és fejlesztési szereplőket is bevonnak, beleértve a civil társadalmat is.

5. cikk

A tematikus programok stratégiai dokumentumai és többéves programozása

(1) A tematikus stratégiai dokumentumokat legfeljebb hétéves időszakra kell kidolgozni. Azok az érintett témákhoz kapcsolódó közösségi stratégiát, a Közösség prioritásait, a nemzetközi helyzetet és a főbb partnerek tevékenységeit ismertetik.

A Bizottság gondoskodik a tematikus programok és a földrajzi programok közötti összhangról, megbizonyosodva különösen arról, hogy a tematikus programokon keresztül végrehajtott tevékenységek összhangban vannak a partnerországok és –régiók számára kidolgozott stratégiai dokumentumokkal és többéves indikatív programokkal.

A tematikus stratégiai dokumentumok meghatározzák egy közösségi finanszírozás vonatkozásában kiválasztott prioritást élvező területeket, a konkrét célkitűzéseket, a várt eredményeket és a teljesítménymutatókat.

A tematikus stratégiai dokumentumok átfogóan és az egyes prioritást élvező területekre indikatív pénzügyi juttatásokat is biztosítanak, esetlegesen sáv formájában.

A tematikus stratégiai dokumentumokat félidős értékelésnek vagy, szükség esetén, ad hoc felülvizsgálatnak kell alávetni.

(2) A Bizottság és a tagállamok konzultációkat folytatnak egymással annak érdekében, hogy biztosítsák együttműködési tevékenységeik kiegészítő jellegét. Ebbe, szükség szerint, más támogatókat és fejlesztési szereplőket is bevonnak, beleértve a civil társadalmat is.

(3) A globális kezdeményezésekben való részvételhez meg kell határozni a forrásokat és a cselekvési prioritásokat.

6. cikk

A többéves programozási dokumentumok elfogadása

A 4. és 5. cikkben említett stratégiai dokumentumokat és többéves indikatív programokat, valamint azoknak a 4. cikk (1) és (3) bekezdésében és az 5. cikk (1) bekezdésében említett módosításait a Bizottság fogadja el a 21. cikk (2) bekezdésében említett irányítóbizottsági eljárással összhangban.

III. CÍM

VÉGREHAJTÁS

7. cikk

A cselekvési programok elfogadása

(1) A Bizottság a 4. és 5. cikkben említett stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok alapján évente cselekvési programokat fogad el.

Kivételes esetekben, különösen amikor cselekvési programot még nem fogadott el, a Bizottság a 4. és 5. cikkben említett stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok alapján a cselekvési programokon kívüli intézkedéseket fogadhat el a cselekvési programokkal azonos szabályok és eljárások szerint.

(2) A cselekvési programok meghatározzák a követendő célkitűzéseket, a támogatási területeket, a várt eredményeket, az igazgatási módszereket, valamint az előirányzott finanszírozás teljes összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó műveletek leírását, az azoknak megfelelő finanszírozási összegek megjelölését, valamint végrehajtásuk tájékoztató jellegű ütemezését.

(3) A Bizottság a határozatától számított egy hónapon belül a cselekvési programokat tájékoztató céllal a tagállamoknak megküldi.

8. cikk

A stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem említett, különleges intézkedések elfogadása

(1) Szükség esetén vagy váratlan események bekövetkeztekor a Bizottság különleges, a stratégiai dokumentumokban és a többéves indikatív programokban nem említett intézkedéseket fogad el (a továbbiakban: „különleges intézkedések”).

A különleges intézkedések olyan műveleteket is finanszírozhatnak, amelyek megkönnyítik az átmenetet a gyorssegélytől a hosszú távú fejlesztési tevékenységek felé, beleértve azokat is, amelyek a lakosságnak az ismétlődő válságokra való jobb felkészítését célozzák.

(2) A különleges intézkedéseket, amennyiben azok meghaladják a 15 millió eurót, a Bizottság a 21. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadja el.

(3) A különleges intézkedések meghatározzák a kitűzött célokat, a támogatási területeket, a várt eredményeket, az irányítási módokat, valamint a tervezett finanszírozás teljes összegét. Tartalmazzák a finanszírozandó műveletek leírását, a megfelelő finanszírozási összegek megjelölését, valamint a végrehajtás tájékoztató jellegű ütemezését.

(4) A határozatát követő egy hónapon belül a Bizottság a különleges intézkedéseket tájékoztató céllal a tagállamoknak megküldi.

(5) A különleges intézkedések módosításaira, mint például a technikai kiigazításokra, a végrehajtási időszak meghosszabbítására, az előirányzott költségvetésen belül az előirányzatok újraelosztására, a költségvetésnek az eredeti költségvetés 20%-át meg nem haladó összeggel történő növelésére vagy a költségvetés csökkentésére, a 21. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárás lefolytatása nélkül kerülhet sor, amennyiben e módosítások nem változtatnak az eredeti célkitűzéseken, ahogyan azokat a Bizottság határozatában megállapította.

9. cikk

Támogathatóság

(1) A 7. cikkben említett cselekvési programok vagy a 8. cikkben említett különleges intézkedések végrehajtásának keretében e rendelet alapján a következők jogosultak pénzügyi támogatásra:

a) a partnerországok és –régiók, és azok intézményei;

b) a partnerországok olyan decentralizált egységei, mint a régiók, a megyék, a tartományok és az önkormányzatok;

c) a partnerországok és –régiók, valamint a Közösség által létrehozott közös szervek;

d) a nemzetközi szervezetek, beleértve a regionális szervezeteket, az Egyesült Nemzetek rendszeréhez tartozó szervezeteket, szolgálatokat vagy képviseleteket, a nemzetközi pénzügyi intézményeket és a fejlesztési bankokat is, amennyiben hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez;

e) a Közösség intézményei és szervei kizárólag a 11. cikkben említett támogató intézkedések végrehajtásának keretében;

f) az Európai Unió ügynökségei;

g) valamint a tagállamok, a partnerországok és –régiók vagy bármely más, a 16. cikkben említett, a közösségi külső támogatáshoz való hozzáférésre vonatkozó szabályoknak eleget tevő harmadik ország következő szervezetei vagy szervei, amennyiben hozzájárulnak e rendelet célkitűzéseihez:

i. az állami vagy az állami szektorhoz társuló szervek, szervezeti egységek vagy helyi hatóságok és azok csoportosulásai;

ii. a gazdasági társaságok, cégek és az egyéb magánszektorbeli szervezetek és szereplők;

iii. a partnerországokban és –régiókban a magánbefektetéseket biztosító, támogató és finanszírozó pénzügyi intézmények;

iv. a (2) bekezdés szerint meghatározott nem állami szereplők;

v. a természetes személyek.

(2) Az e rendelet alapján pénzügyi támogatásban részesíthető nem állami szereplőkön különösen a következőket kell érteni: nem kormányzati szervezetek, az őshonos lakosság szervezetei, szakmai csoportosulások és helyi kezdeményezésből létrejött csoportok, szövetkezetek, szakszervezetek, a gazdasági és társadalmi szereplők képviseleti szervezetei, azon helyi szervezetek (beleértve a hálózatokat is), amelyek a decentralizált regionális együttműködés és integráció területén folytatnak tevékenységet, a fogyasztói szervezetek, nő- vagy ifjúsági szervezetek, oktatási, kulturális, kutatási és tudományos szervezetek, egyetemek, egyházak és vallási szervezetek vagy közösségek, a média, valamint bármely olyan nem kormányzati szervezet és független alapítvány, amely hozzájárulhat a fejlesztéshez, illetve a belső politikák külső dimenziójához.

10. cikk

Finanszírozási formák

A cselekvési programok vagy különleges intézkedések végrehajtásának keretében a finanszírozás különösen a következő formákban valósulhat meg:

a) projektek és programok;

b) ágazati vagy általános költségvetési támogatások, amennyiben a partnerállamban a közkiadások kezelése kielégítően átlátható, felelős és hatékony, és amennyiben a partnerállam által létrehozott, jól körülírt és a fő adományozók által – beleértve adott esetben a nemzetközi pénzügyi intézményeket is – jóváhagyott ágazati vagy makrogazdasági politikák vannak érvényben, beleértve, amennyiben alkalmazandó, a nemzetközi pénzügyi intézményeket is;

c) ágazati támogatások;

d) rendkívüli esetben olyan ágazati és általános behozatali programok, amelyek a következő formákat ölthetik: a) közvetlen beszerzéssel megvalósuló ágazati behozatali programok, b) az ágazati behozatal finanszírozására deviza formájában megvalósuló ágazati behozatali programok vagy c) a termékek széles skáláját átfogó általános behozatal finanszírozására deviza formájában megvalósuló ágazati behozatali programok;

e) a Bizottság programjai alapján az Európai Beruházási Bank vagy más pénzügyi közvetítő rendelkezésére bocsátott pénzeszközök kölcsönök (különösen a magánszektor befektetéseinek és fejlesztésének támogatására) vagy kockázati tőke (különösen alárendelt vagy feltételes kölcsönök formájában) vagy a saját tőkében való kisebbségi és időszakos részesedési formák biztosítása céljából, valamint a 18. cikkben meghatározott feltételek mellett a garanciaalapokhoz való hozzájárulások;

f) kamattámogatások, különösen a környezetvédelem területén nyújtott kölcsönökhöz;

g) adósságkönnyítési programok;

h) a 9. cikk (1) bekezdésének b), c), d), f) pontjában és g) pontja i-v. alpontjában említett szervezetek által végzett műveletek finanszírozásához nyújtott támogatások;

i) a 9. cikk (1) bekezdésének b), c), d), f) pontjában és g) pontja i., iii. és iv. alpontjában említett szervezetek működési költségeinek finanszírozásához nyújtott támogatások;

j) a tagállamok, valamint a partnerországok és –régiók közintézményei, nemzeti közigazgatási intézményei, valamint közfeladatot ellátó, a magánjog hatálya alá tartozó szervezetei közötti twinning-programok finanszírozása;

k) hozzájárulások különösen a nemzetközi vagy regionális szervezetek által kezelt nemzetközi alapokhoz;

l) hozzájárulások a partnerországok és –régiók által létrehozott nemzeti alapokhoz több adományozó együttes finanszírozásának elősegítése céljából, illetve egy vagy több, más adományozó által létrehozott alapokhoz műveletek együttes végrehajtása céljából;

m) tőkebefektetések nemzetközi pénzügyi intézményekben és regionális fejlesztési bankokban;

n) a partnerországok és –régiók által a projektek és programok hatékony kezeléséhez és felügyeletéhez szükséges emberi és dologi erőforrások.

11. cikk

Támogató intézkedések

(1) A közösségi finanszírozás azokat a kiadásokat is fedezheti, amelyek az e rendelet végrehajtásához és célkitűzéseinek megvalósításához közvetlenül szükséges, az előkészítést, a figyelemmel kísérést, az ellenőrzést, a pénzügyi ellenőrzést és az értékelést célzó tevékenységekhez kapcsolódnak, így többek között tanulmányokat, összejöveteleket, tájékoztató, figyelemfelkeltő, képzési és publikációs tevékenységeket, az információcserét szolgáló informatikai hálózatokhoz kapcsolódó kiadásokat, valamint minden más, a program irányításához a Bizottság által biztosított közigazgatási és technikai segítségnyújtáshoz kapcsolódó kiadást. Egyben magában foglalja az e rendelet keretében finanszírozott műveletek irányításának biztosításához a Bizottság delegációinál a közigazgatási támogatáshoz kapcsolódó kiadásokat.

(2) E támogató intézkedések egésze nem képzi szükségszerűen többéves programozás tárgyát, így a stratégiai dokumentumokon és a többéves indikatív programokon kívül is finanszírozhatók. Azokat többéves indikatív programok keretében is lehet finanszírozni.

A Bizottság a többéves indikatív programokban nem szereplő támogató intézkedéseket a 8. cikk rendelkezéseinek megfelelően fogadja el.

12. cikk

Társfinanszírozás

(1) Az intézkedések finanszírozása társfinanszírozás útján is megvalósulhat, többek között a következők részvételével:

a) a tagállamok és azok állami és az állami szektorhoz társuló ügynökségei;

b) az adományozó harmadik országok, és különösen azok állami és az állami szektorhoz társuló ügynökségei;

c) nemzetközi szervezetek, beleértve a regionálisakat is, és különösen a nemzetközi és regionális pénzügyi intézmények;

d) gazdasági társaságok, cégek és az egyéb magánszektorbeli szervezetek és szereplők, valamint a többi nem állami szereplő;

e) a pénzeszközökben részesülő partnerországok vagy -régiók.

(2) Párhuzamos finanszírozás esetén a projektet vagy programot több, jól elkülöníthető alprojektre kell bontani, amelyek mindegyikét a különféle partnerek finanszírozzák oly módon biztosítva a társfinanszírozást, hogy a finanszírozás rendeltetése mindig azonosítható marad.

Együttes finanszírozás esetén a projekt vagy program teljes költségét megosztják a társfinanszírozást biztosító partnerek között, ahogy a forrásokon is osztoznak, oly módon, hogy a projekt vagy program keretében egy konkrét tevékenység finanszírozásának forrását nem lehet azonosítani.

(3) Együttes finanszírozás esetén a Bizottság az együttes műveletek végrehajtásához az (1) bekezdés első, második és harmadik francia bekezdésében említett szervezetek nevében pénzeszközöket fogadhat el, illetve kezelhet. Az ilyen pénzeszközöket a költségvetési rendelet 18. cikke szerinti bevételként kell kezelni.

13. cikk

Igazgatási módszerek

(1) Az e rendelet alapján finanszírozott intézkedéseket az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002 rendelet rendelkezéseinek megfelelően kell végrehajtani.

(2) Társfinanszírozás esetén vagy más, megfelelően indokolt esetben a Bizottság az 1605/2002/EK rendelet 54. cikke (2) bekezdése c) pontjában említett szervekre hatósági feladatokat, és különösen költségvetési végrehajtási feladatokat bízhat.

(3) Decentralizált igazgatás esetén a Bizottság úgy határozhat, hogy a pénzeszközökben részesülő partnerország vagy –régió beszerzési vagy odaítélési eljárásait veszi igénybe, azzal a feltétellel, hogy:

- a pénzeszközökben részesülő partnerország vagy –régió eljárásai tiszteletben tartják az átláthatóság, az arányosság, az egyenlő bánásmód és a diszkrimináció tilalmának elvét, és meggátolnak minden összeférhetetlenséget;

- az alapokban részesülő partnerország vagy –régió kötelezettséget vállal arra, hogy rendszeresen ellenőrzi a közösségi költségvetésből finanszírozott műveletek megfelelő végrehajtását, megfelelő intézkedéseket hoz a szabálytalanságok és csalások megelőzésére, és adott esetben eljárást indít a jogtalanul kifizetett pénzeszközök behajtására.

14. cikk

Költségvetési kötelezettségvállalások

(1) A költségvetési kötelezettségvállalásokat a Bizottság által a 7. cikk (1) bekezdésének, a 8. cikk (1) bekezdésének és a 11. cikk (3) bekezdésének megfelelően hozott határozatok alapján kell teljesíteni.

(2) A közösségi finanszírozások különösen a következő jogi formákat öltik:

- finanszírozási megállapodások;

- támogatási megállapodások;

- közbeszerzési szerződések;

- munkaszerződések.

15. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

(1) A Tanács 2988/1995/EK, Euratom, 2185/1996/EK, Euratom és 1073/1999/EK rendeleteinek értelmében valamennyi, e rendeletből származó megállapodás tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek biztosítják a Közösség pénzügyi érdekeinek védelmét, különösen a csalás, a korrupció és más szabálytalanságok tekintetében.

(2) E megállapodások kifejezetten rendelkeznek a Bizottság és a Számvevőszék azon jogáról, hogy a helyszínen ellenőrizheti a vonatkozó okmányokat valamennyi, közösségi pénzügyi támogatásban részesülő nyertes ajánlattevő és azok alvállalkozóinak vonatkozásában. Egyben kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot arra, hogy a 2185/1996/EK, Euratom rendelet rendelkezéseinek megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezzen.

(3) A támogatás végrehajtásából adódó valamennyi szerződés biztosítja a Bizottság és a Számvevőszék számára a (2) bekezdésben említett jog gyakorlását, a szerződések végrehajtása alatt és azt követően.

16. cikk

A közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokban való részvétel és származási szabályok

(1) A 7. cikkben említett cselekvési programok vagy a 8. cikkben említett különleges intézkedések végrehajtásának keretében a közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokban a következők vehetnek részt:

- egy a 3. cikk (1) bekezdésében említett tematikus program esetében az OECD által meghatározott fejlődő vagy átmeneti országok, valamint bármely más, a tematikus program keretében támogatható ország természetes és jogi személyei;

- egy a 3. cikk (1) bekezdésében említett földrajzi program esetében az OECD által meghatározott és a földrajzi program keretében támogatható fejlődő vagy átmeneti országok bármely természetes és jogi személye;

- minden esetben a Közösség tagállamainak, az Európai Gazdasági Térség tagállamainak és az előcsatlakozási eszköz keretében közösségi támogatásra jogosult államoknak, valamint, a (2) bekezdés rendelkezései szerinti viszonosságra is figyelemmel, bármely más harmadik ország természetes és jogi személyei.

(2) Amennyiben egy harmadik állam kötelezettséget vállal arra, hogy együttműködési programjainak keretében a tagállamok természetes és jogi személyeinek engedélyezi a beszerzési és odaítélési eljárásokban való részvételt, akkor a Bizottság engedélyezheti ezen harmadik állam természetes és jogi személyeinek, hogy a beszerzési és odaítélési eljárásokban részt vegyenek.

A Bizottság a piacokhoz és a támogatásokhoz való hozzáférésről a 21. cikk által létrehozott bizottság véleményét követően határoz egy a javasolt hozzáférés indokait, feltételeit és hatását elemző jelentés alapján és a 21. cikk (2) bekezdésében említett irányítóbizottsági eljárásnak megfelelően.

A hozzáférésről szóló határozat kiterjedhet a közösségi támogatás egészére, vagy egy vagy több tematikus vagy földrajzi programra, vagy egy vagy több partnerországra vagy –régióra, és esetlegesen bizonyos együttműködési területekre korlátozódhat. A határozat legalább egyéves időtartamra szól.

(3) Amennyiben az e rendelet alapján finanszírozott intézkedéseket közvetett központosított módon a tagállamok szervei vagy a tagállamok közfeladatot ellátó, a magánjog hatálya alá tartozó szervezetei, vagy decentralizált módon a pénzeszközökben részesülő partnerország vagy –régió felelőssége alatt, vagy a nemzetközi vagy regionális szervezeteknek, és különösen a nemzetközi pénzügyi intézményeknek történő hatáskör-átruházással hajtják végre, a kezelő szervezet által végrehajtott közbeszerzési eljárásokban és támogatás-odaítélési eljárásokban azon államok természetes és jogi személyei vehetnek részt, amelyek az (1) és (2) bekezdés szerinti elvekkel összhangban hozzáférnek a közösségi piacokhoz és támogatásokhoz, valamint bármely más, a kezelő szervezet szabályai és eljárásai szerint támogatható állam természetes és jogi személyei.

(4) Egy az e rendelet alapján hozott intézkedések végrehajtásából származó szerződés szerint beszerzett áruk és anyagok származásának meg kell felelnie az (1), (2) és (3) bekezdésben megfogalmazott elveknek.

(5) Rendkívüli körülmények fennállása, és különösen rendkívüli sürgősség esetén, ha a szolgáltatások, áruk és anyagok a közösségi piacokhoz hozzáférő államokban nem állnak rendelkezésre, vagy ha a piaci hozzáférés szabályai lehetetlenné teszik, vagy rendkívül megnehezítik a projekt vagy program megvalósítását, a Bizottság a következőképpen határozhat:

- a piacok megnyitását egy az (1) bekezdés értelmében támogatásra nem jogosult állam természetes és jogi személyeire is kiterjeszti;

- engedélyezi egy az (1) bekezdés értelmében támogatásra nem jogosult államból történő árú- és anyagbeszerzést.

17. cikk

Előfinanszírozás

Előfinanszírozás esetén a kedvezményezett rendelkezésére bocsátott összegek kamatait a teljes kifizetésből le kell vonni.

18. cikk

Az Európai Beruházása Bank vagy más pénzügyi közvetítők rendelkezésére bocsátott pénzeszközök

(1) A 10. cikk negyedik francia bekezdésben említett pénzeszközöket pénzügyi közvetítők, az Európai Beruházási Bank vagy bármely más, az e pénzeszközök kezeléséhez szükséges képességekkel rendelkező bank vagy szervezet kezeli.

(2) A Bizottságnak a kockázatmegosztással, a végrehajtással megbízott közvetítő díjazásával, a pénzeszközök utáni nyereségek felhasználásával és behajtásával, valamint a művelet lezárásának feltételeivel kapcsolatban az (1) bekezdés végrehajtási rendelkezéseit eseti alapon kell elfogadnia.

19. cikk

Értékelés

(1) A Bizottság rendszeresen értékeli a földrajzi és tematikus politikák és programok és az ágazati programok eredményeit, valamint a programozás hatékonyságát annak érdekében, hogy ellenőrizze, elérték-e a kitűzött célokat, és hogy a jövőbeni műveletek javítása érdekében ajánlásokat fogalmazzon meg.

(2) A Bizottság az értékelő jelentéseket tájékoztató céllal megküldi a 21. cikk által létrehozott bizottságnak.

IV. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

20. cikk

Éves beszámoló

(1) A Bizottság megvizsgálja az e rendelet alapján hozott intézkedések végrehajtásában elért eredményeket, és a támogatás végrehajtásáról éves beszámolót terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé. A beszámolót a Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának is megküldi.

(2) A beszámoló az előző év vonatkozásában ismerteti a finanszírozott intézkedéseket, a monitoring- és értékelő tevékenységek eredményeit, valamint a költségvetés végrehajtását partnerországonkénti és –régiónkénti és együttműködési területenkénti kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre lebontva.

21. cikk

A bizottság

(1) A Bizottságot munkájában egy bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével. Az 1999/468/EK határozat 4. cikke (3) bekezdésében említett időszak hosszát 30 napban kell megállapítani.

(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetében az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével.

(4) A bizottság elfogadja eljárási szabályzatát. Ez olyan szabályokat foglal magában, amelyek a Bizottság számára lehetővé teszik, hogy sürgősségi eljárás szerint elfogadja a 8. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében említett különleges intézkedéseket.

(5) A bizottság munkájában az Európai Beruházási Bank egy képviselője is részt vesz.

22. cikk

A támogatásra nem jogosult harmadik országok részvétele

(1) A közösségi támogatás koherenciájának és hatékonyságának biztosítása érdekében a Bizottság a 7. cikkben említett cselekvési programok vagy a 8. cikkben említett különleges intézkedések elfogadásakor úgy határozhat, hogy az előcsatlakozási eszköz vagy az európai szomszédsági és partnerségi eszköz keretében közösségi támogatásra jogosult országok, területek és régiók, valamint a Közösséghez társult tengerentúli országok és területek részesülhetnek az e rendelet alapján hozott intézkedésekben, amennyiben a végrehajtott földrajzi vagy tematikus projekt vagy program globális, horizontális, regionális vagy határokon átnyúló jelleggel bír. E finanszírozási lehetőséget a 4. és 5. cikkben említett stratégiai dokumentumok és többéves indikatív programok irányozhatják elő. A 9. cikkben említett támogathatóságra vonatkozó rendelkezéseket, valamint a 16. cikkben említett, a közbeszerzési eljárásokban és a támogatás-odaítélési eljárásokban való részvételre vonatkozó rendelkezéseket és származási szabályokat úgy kell kiigazítani, hogy lehetővé tegyék az érintett országok, területek és régiók tényleges részvételét.

(2) A fenntartható fejlődés területén született globális kezdeményezésekhez, valamint azokhoz, amelyek multilaterális mechanizmusok keretében a világörökség megőrzését célozzák, a Bizottság e rendelet alapján pénzügyi támogatást nyújthat. Ilyen esetekben a finanszírozásra való jogosultságot valamennyi, egy globális kezdeményezés keretében támogatott országra ki kell terjeszteni.

23. cikk

A támogatás felfüggesztése

A partnerországokkal és –régiókkal kötött partnerségi és együttműködési megállapodásokban, a támogatás felfüggesztésével kapcsolatban megállapított rendelkezések sérelme nélkül, amennyiben az I. címben említett elveket egy partnerország megsérti, az e rendelet értelmében a partnerországnak megítélt bármely támogatás tekintetében a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel meghozhatja a szükséges intézkedéseket.

24. cikk

Pénzügyi rendelkezések

(1) E rendelet végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege a 2007-től 2013-ig terjedő időszakra 44.229 millió euró, amiből 23.572 millió euró fordítható az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal – kivéve Dél-Afrikát és Kelet-Timort – folytatott földrajzi együttműködés finanszírozására.

(2) Az éves előirányzatokat a pénzügyi terv keretén belül a költségvetési hatóság engedélyezi.

25. cikk

A rendelet felülvizsgálata

A Bizottság 2011. december 31-e előtt javaslatokat terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé e rendelet jövőjével és, adott esetben, annak szükséges módosításaival kapcsolatban.

26. cikk

(1) 2007. január 1-jétől a következő rendeletek hatályukat vesztik:

a) az Európai Parlament és a Tanács 2003. július 15-i 1568/2003/EK rendelete a fejlődő országokban a szegénységgel összefüggő betegségek (HIV/AIDS, gümőkór és malária) elleni küzdelemhez nyújtott segítségről;

b) az Európai Parlament és a Tanács 2003. július 15-i 1567/2003/EK rendelete a fejlődő országokban a reproduktív és szexuális egészséget és jogokat szolgáló politikák és intézkedések céljaira nyújtott támogatásról;

c) az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 7-i 2493/2000/EK rendelete a környezeti dimenziónak a fejlődő országok fejlesztési folyamatába való teljes beillesztését előmozdító intézkedésekről;

d) az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 7-i 2494/2000/EK rendelete a trópusi erdők és egyéb, fejlődő országokban lévő erdők megőrzését és fenntartható gazdálkodását előmozdító intézkedésekről;

e) a Tanács 1999. április 29-i 975/1999/EK rendelete a demokrácia, a jogállamiság, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságjogok fejlesztése és megszilárdítása általános céljának megvalósításához hozzájáruló fejlesztési együttműködési műveletek megvalósításával szembeni követelmények meghatározásáról;

f) az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 806/2004/EK rendelete a fejlesztési együttműködés során a nemek közötti egyenlőség előmozdításáról;

g) a Tanács 1998. július 17-i 1659/98/EK rendelete a decentralizált együttműködésről, amelyet legutóbb a 995/2002/EK és 625/2004/EK rendeletek módosítottak és hosszabbítottak meg;

h) a Tanács 1998. július 17-i 1658/98/EK rendelete a fejlődő országok érdekeltségi területein az európai nem kormányzati fejlesztési szervezetekkel közösen finanszírozott műveletekről;

i) a Tanács 1996. június 27-i 1292/96/EK rendelete az élelmiszersegélyezési politikáról, az élelmiszersegélyek kezeléséről és az élelmezésbiztonság elősegítésére szolgáló különleges műveletekről, amelyet a Tanács és az Európai Parlament 2001 július 23-ki 1726/2001/EK sz. rendeletét módosító 1292/96/EK tanácsi rendelet az élelmiszersegélyek kezeléséről és az élelmiszerbiztonság elősegítésére szolgáló különleges műveletekről szóló 21. cikke módosított;

j) a Tanács 2001. február 26-i 382/2001/EK rendelete az Európai Unió és Észak-Amerika, a Távol-Kelet és Ausztrálázsia ipari országai közötti együttműködés és a kereskedelmi kapcsolatok előmozdítását szolgáló projektek végrehajtásáról, valamint az 1035/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről;

k) az Európai Parlament és a Tanács 2000. június 29-i 1726/2000/EK rendelete a Dél-Afrikával történő fejlesztési együttműködésről;

l) a Tanács 1992. február 25-i 443/92/EGK rendelte az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országoknak nyújtandó pénzügyi és műszaki segítségről és a velük folytatott gazdasági együttműködésről;

m) a Tanács 1996. november 22-i 2258/96/EK rendelete a fejlődő országokban folyó helyreállítási és újjáépítési műveletekről;

n) az Európai Parlament és a Tanács 2001. október 29-i 2130/2001/EK rendelete az ázsiai és latin-amerikai fejlődő országokban az otthonuktól elszakadt népességcsoportokat támogató műveletekről;

o) a Tanács 1997. március 24-i 550/97/EK rendelete a fejlődő országokban a HIV-vel és AIDS-szel kapcsolatos műveletekről;

p) a Tanács 1997. július 22-i 1484/97/EK rendelte a népesedéspolitika és a kapcsolódó programok terén a fejlődő országoknak nyújtott támogatásról.

(2) A hatályon kívül helyezett rendeleteket továbbra is alkalmazni kell a 2007-et megelőző költségvetési évek végrehajtására vonatkozó jogi aktusokra és kötelezettségvállalásokra.

27. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. 2007. január 1-jétől kezdődően kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/én

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[…] […]

FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE

Domaine(s) politique(s): Relations extérieures Développement et Relations avec les Etats ACP Aspects extérieurs des politiques internes Activité(s): Relations avec l’Europe de l’Est, le Caucase et les Républiques d’Asie Centrale (en partie)[24] Relations avec le Moyen-Orient et la Méditerranée du Sud (en partie)[25] Relations avec l’Asie Relations avec l’Amérique Latine Droits de l’Homme et Démocratisation Relations multilatérales et domaines généraux des relations extérieures (en partie)[26] Relations avec l’Afrique Sub-saharienne, les Caraïbes, le Pacifique et l’Océan Indien Politique de coopération au Développement et stratégies sectorielles Relations avec les pays de l’OCDE non membres de l’Union européenne Aspects extérieurs de la politique de l’environnement et des autres politiques internes |

DÉNOMINATION DE L’ACTION: FINANCEMENT DE LA COOPÉRATION AU DÉVELOPPEMENT ET DE LA COOPÉRATION ÉCONOMIQUE AVEC LES ETATS TIERS |

1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S)

Activités actuellement couvertes par les Fonds européens de développement[27]

Et sous réserve de certaines activités relevant de l’instrument de stabilité :

Dépenses administratives [28]

07 01 04 06 - Participation aux activités internationales en matière d'environnement — Dépenses pour la gestion administrative

06 01 04 09 - Intelligent energy - Expenditure on administrative management (in part)

07 01 04 05 - LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006) — Operations outside Community territory — Expenditure on administrative management (in part)

19 01 04 01 - Coopération avec les pays tiers industrialisés - Dépenses pour la gestion administrative

19 49 04 01 — Coopération avec les pays tiers industrialisés — Dépenses pour la gestion administrative

19 01 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 04 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 49 04 05 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine - Dépenses de gestion administrative

19 01 04 07 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 06 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 11 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 10 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 01 04 12 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

19 49 04 11 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale - Dépenses de gestion administrative ( en partie )

21 01 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 01 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 02 - Autres actions de coopération et stratégies sectorielles - Dépenses de gestion administrative

21 01 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

21 49 04 05 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD) - Dépenses de gestion administrative

Relations multilatérales [29]

19 02 03 - Coopération avec les pays tiers sur les migrations ( en partie )

19 02 07 - Promotion de l´investissement communautaire dans les pays en développement d´Amérique latine, d´Asie, de la Méditerranée et en Afrique du Sud, dans le cadre des accords de coopération économique et commerciale ( en partie )

19 02 11 - Programme de coopération Nord-Sud dans la lutte contre les drogues et la toxicomanie ( en partie )

Droits de l’Homme[30]

19 04 02 - Aide aux victimes de violations de droits de l'homme ( en partie )

19 04 03 - Développement et consolidation de la démocratie et de l´État de droit - Respect des droits de l´homme et des libertés fondamentales ( en partie )

19 04 04 - Soutien aux activités des tribunaux pénaux internationaux et à la mise en place de la Cour pénale international ( en partie )

Pays industrialisés

19 05 02 - Coopération avec les pays tiers industrialisés

Europe de l’Est, Caucase et Républiques d’Asie Centrale[31]

19 06 01 - Assistance aux Etats partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

19 06 02 - Coopération transfrontalière dans le domaine structurel ( en partie )

19 06 04 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des États partenaires d´Europe orientale et d´Asie centrale ( en partie )

Moyen-Orient et Méditerranée du Sud[32]

19 08 05 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays méditerranéens et du Proche- et du Moyen Orient ( en partie )

19 08 06 - Autres interventions au bénéfice des pays en développement du Proche- et du Moyen-Orient ( en partie )

19 08 07 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Iraq

Amérique Latine

19 09 01 - Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Amérique latine

19 09 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Amérique latine

19 09 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Amérique latine

19 09 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Amérique latine

Asie

19 10 01- Coopération financière et technique avec les pays en développement d´Asie

19 10 02 - Coopération politique, économique et culturelle avec les pays en développement d'Asie

19 10 03 - Aide aux populations déracinées dans les pays d´Asie

19 10 04 - Actions de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en développement d´Asie

19 10 06 - Aide à la réhabilitation et reconstruction de l'Afghanistan

Stratégies sectorielles

07 02 01 Participation aux activités internationales en matière d'environnement

06 04 02 Intelligent energy — Europe programme (2003 to 2006): external strand — Coopener (in part)

07 02 02- LIFE (European Financial Instrument for the Environment — 2000 to 2006 — Operations outside Community territory (in part)

21 02 01 - Produits à mobiliser au titre de la convention relative à l´aide alimentaire

21 02 02 - Autres aides en produits, actions d´appui et transport, distribution, mesures d´accompagnement et de contrôle de la mise en oeuvre

21 02 03 - Participation communautaire à des actions en faveur de pays en développement exécutées par des organisations non gouvernementales

21 02 05 - Environnement dans les pays en développement

21 02 06 - Intégration des questions de genre dans la coopération au développement

21 02 07 02 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté (VIH/sida, paludisme et tuberculose) dans les pays en développement

21 02 07 03 - Aide aux populations et soins de santé en matière de procréation

21 02 07 04 - Lutte contre les maladies dues à la pauvreté, autres que le VIH/sida, le paludisme et la tuberculose, dans les pays en développement

21 02 08 - Aide à l'éducation fondamentale dans les pays en développement

21 02 12 - Intégration des droits de l'enfant dans la coopération au développement

21 02 13 - Coopération décentralisée

21 02 14 - Constitution de capacités dans le domaine des technologies de l'information et des communications et dans le domaine de l'énergie durable

21 02 17 - Coopération culturelle avec les pays en développement

Etats ACP

21 03 01 — Aide programmable – États ACP

21 03 02 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — États ACP

21 03 03 — Stabex — États ACP

21 03 04 — Sysmin — États ACP

21 03 05 — Capitaux à risque — États ACP

21 03 06 — Bonifications d'intérêts — États ACP

21 03 07 — Aides d'urgence — États ACP

21 03 08 — Aides aux réfugiés — États ACP

21 03 09 — Aide programmable — Pays et territoires d'outre-mer (PTOM

21 03 10 — Ajustement structurel, y compris les pays pauvres lourdement endettés (PPLE) — PTOM

21 03 11 — Stabex — PTOM

21 03 12 — Sysmin — PTOM

21 03 13 — Capitaux à risque — PTOM

21 03 14 — Bonifications d'intérêts — PTOM

21 03 15 — Aides d'urgence — PTOM

21 03 16 — Aides aux réfugiés — PTOM

21 03 17 - Programme européen pour la reconstruction et le développement (PERD)

21 03 19 - Assistance aux producteurs traditionnels de rhum ACP dans les domaines du développement et de la diversification des marchés

21 03 20 - Action de réhabilitation et de reconstruction en faveur des pays en voie de développement, notamment les Etats ACP

2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES

2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 44 229 millions d'euros en CE

2.2 Période d’application: 2007-2013

2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: (prix courant)

a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1)

Millions d'euros ( à la 3 e décimale)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 + suivantes | Total |

Crédits d'engagement | 2.364 | 5.770 | 6.169 | 6.621 | 6.917 | 7.172 | 7.446 | 42.459 |

Crédits de paiement | 284 | 1.283 | 2.608 | 3.801 | 4.942 | 5.831 | 23.710 | 42.459 |

b1) Assistance technique et administrative : personnel (cf. point 6.1.2)

Crédits d'engagement | 53 | 130 | 142 | 155 | 165 | 175 | 185 | 1.005 |

Crédits de paiement | 53 | 130 | 142 | 155 | 165 | 175 | 185 | 1.005 |

b2) Assistance technique et administrative : dépenses d’appui (DDA) (cf. point 6.1.2)

Crédits d'engagement | 45 | 111 | 115 | 121 | 124 | 124 | 125 | 765 |

Crédits de paiement | 45 | 111 | 115 | 121 | 124 | 124 | 125 | 765 |

Sous-total a+b |

Crédits d'engagement | 2.462 | 6.011 | 6.426 | 6.897 | 7.206 | 7.471 | 7.756 | 44.229 |

Crédits de paiement | 382 | 1.524 | 2.865 | 4.077 | 5.231 | 6.130 | 24.020 | 44.229 |

* “années suivantes” ne s’appliquent qu’aux paiements

c) Incidence financière globale des ressources humaines et autres dépenses de fonctionnement (cf. points 7.2 et 7.3)

CE/CP | 122 | 303 | 330 | 361 | 386 | 408 | 431 | 2.341 |

TOTAL a+b2+c |

Crédits d'engagement | 2.531 | 6.184 | 6.614 | 7.103 | 7.427 | 7.704 | 8.002 | 45.565 |

Crédits de paiement | 451 | 1.697 | 3.053 | 4.283 | 5.452 | 6.363 | 24.266 | 45.565 |

2.4 Compatibilité avec la programmation financière et les perspectives financières

Proposition compatible avec la programmation financière prévue pour la période 2007-2013.

2.5 Incidence financière sur les recettes

Aucune implication sur les recettes.

3. CARACTÉRISTIQUES BUDGÉTAIRES

Nature de la dépense | Nouvelle | Participation AELE | Participation pays candidats | Rubrique PF |

DNO | CD | OUI | NON | NON | 4 |

4. BASE JURIDIQUE

Articles 179 et 181a du traité instituant la Communauté européenne.

5. DESCRIPTION ET JUSTIFICATION

5.1 Nécessité d'une intervention communautaire

5.1.1 Objectifs poursuivis

Coopération avec les pays en voie de développement

Avec la politique extérieure et de sécurité commune, la politique commerciale et l’assistance humanitaire, la politique de développement de la Communauté est un domaine important des relations extérieures de l’Union européenne.

Les objectifs poursuivis par le financement d’activités de coopération au titre du présent Règlement sont ceux définis à l’article 177 du traité instituant la Communauté européenne, à savoir :

- le développement économique et social durable des pays en développement et plus particulièrement des plus défavorisés d'entre eux ;

- l'insertion harmonieuse et progressive des pays en développement dans l'économie mondiale ;

- la lutte contre la pauvreté dans les pays en développement.

En outre, la politique de la Communauté contribue à l'objectif général de développement et de consolidation de la démocratie et de l'État de droit, ainsi qu'à l'objectif du respect des droits de l'homme et des libertés fondamentales.

La déclaration conjointe du Conseil et de la Commission de novembre 2000[33] donne à la Communauté un encadrement général pour ses activités de coopération et ses partenariats avec les pays en développement ou en transition. C’est ainsi que le principal objectif de la politique de coopération au développement de la Communauté est de réduire et éventuellement d’éradiquer la pauvreté par un appui au développement économique, social et environnemental durable, par l’intégration progressive des pays en développement dans l’économie mondiale et par la lutte contre les inégalités. La promotion des droits de l’homme, de la démocratie, de l’Etat de Droit, et de la bonne gouvernance fait partie intégrante de la politique communautaire de développement. En outre, la Communauté encourage une plus grande participation des organisations non gouvernementales, des opérateurs économiques, et notamment du secteur privé, et des partenaires sociaux dans les processus de développement. La politique communautaire de développement contribue également aux objectifs internationaux approuvés dans le contexte des Nations Unies ou au sein d’autres organisations internationales compétentes.

Les objectifs de coopération de la Communauté sont inscrits dans les accords de coopération et de partenariat conclus entre la Communauté, ses Etats membres, et les pays et régions partenaires. Ils sont déclinés et adaptés en fonction des particularités régionales (les objectifs spécifiques par programme de coopération sont repris à la partie 5.2).

Les objectifs de la politique de développement de la Communauté sont notamment ancrés dans les engagements pris par 189 Etats membres des Nations Unies, y inclus tous les Etats membres de la Communauté, lors de l’assemblée du millénaire des Nations Unies en septembre 2000. Les Etats ont en effet convenu d’un ensemble d’objectifs, dénommés Objectifs du Millénaire pour le développement (OMD), et de cibles mesurables pour lutter contre la pauvreté, la faim, la maladie, l’analphabétisme, la dégradation de l’environnement et la discrimination à l’égard des femmes. La Déclaration du Millénaire a également énoncé dans ses grandes lignes un consensus sur la « marche à suivre » qui met l’accent plus résolument sur les droits de l’homme, la bonne gouvernance et la démocratie.

Objectifs du millénaire pour le développement devant être atteints d’ici 2015 :

- Réduire l’extrême pauvreté et la faim ;

- Assurer l’éducation primaire pour tous ;

- Promouvoir l’égalité entre les sexes et l’autonomisation des femmes ;

- Réduire la mortalité des moins de cinq ans ;

- Améliorer la santé maternelle ;

- Lutter contre le VIH/sida, le paludisme et d’autres maladies ;

- Assurer un environnement durable ;

- Développer un partenariat mondial pour le développement.

Atteindre les OMD dépendra largement des politiques mises en œuvre par les pays en voie de développement, mais aussi de l’augmentation des ressources allouées à la coopération au développement, de l’amélioration de l’efficacité de l’aide et de la mise en place d’un système commercial et financier multilatéral ouvert.

Lors de la Conférence internationale sur le financement du développement qui a eu lieu à Monterrey (Mexique) en mars 2002, les pays développés et les pays en développement ont commencé d’allouer des ressources et de prévoir des interventions conformément aux engagements du millénaire. C’est ainsi que les réformes politiques et économiques soutenues par les pays en développement devaient être appuyées par un apport direct du monde développé sous forme d’aide, d’échanges commerciaux, d’allègement de la dette et d’investissements.

Les engagements de Barcelone[34] qui définissent la contribution de l’Union européenne au consensus de Monterrey engagent notamment la Communauté et ses Etats membres à : accroître substantiellement leur aide officiel au développement, renforcer la coordination des politiques et l’harmonisation des procédures, délier plus avant leur aide, accroître l’aide liée au commerce, encourager le règlement de la question des biens publics mondiaux, poursuivre l’examen de sources de financement novatrices, favoriser certaines reformes des systèmes financiers internationaux et tendre vers l’établissement d’un niveau soutenable d’endettement, dans le cadre de l’initiative PPTE. Ces engagements contribuent donc à définir le cadre général de la politique de développement communautaire, ses objectifs et ses modalités de mise en œuvre.

The development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms constitute key objectives of the European Union’s external policies. Within the framework of the present Regulation and its geographical scope, the European Community will contribute to the implementation of operations advancing respect for human rights and fundamental freedoms, promoting and strengthening democratic processes, including where appropriate through election observation and assistance, and developing and consolidating the rule of law and good governance.

Coopération avec les pays industrialisés

The objectives pursued are essentially based on joint policy statements and instruments (joint political Declarations, Action Plans, Framework Agreements, New Transatlantic and Partnership Agendas…) between the European Union and the partner countries concerned.

Cooperation initiatives with industrialised non-member countries, by providing an underpinning of concrete activities for the bilateral dialogues, aim to contribute to the creation of a more favourable environment for the conduct and development of political, economic and trade relations between the European Union and these partner countries, thus building stronger bilateral links in all relevant areas. This includes the improvement of market access and business opportunities for European Union industry on those markets.

Cooperation objectives with industrialised countries relate more particularly to four main action fields: promoting peace, security, democracy and development in the world; strengthening bilateral economic and trade relations and contributing to the expansion of world trade and economy; responding to global and societal challenges; building bridges between people and cultures.

Multilateral and other cooperation as external aspects of internal policies

5.1.2 Dispositions prises relevant de l’évaluation ex ante

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of European Community external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. The Commission established the “Peace Group” which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles, which were set out in the Communication “Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013”[35]. The need to align objectives and instruments more closely to European Union values and interests was identified as being fundamentally important.

In particular, the “Peace Group” underlined that the European Union’s values, reflected by its democratic tradition, social model and integration experience, include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nations and support, within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. It emphasised that its interests drive the European Union to promote stable international growth founded on sustainable development. In this way it guarantees itself increasing outlets and quality jobs on competitive, open and regulated markets. Finally, the “Peace Group” recommended that the European Union promotes its values and interests by operating simultaneously as a continental power, and as a global economic and political player.

As far as external community instruments are concerned, the “Peace Group” recognised that the European Union's co-operation and assistance policy is the result of 50 years of successive sedimentation, which results in a multiplication of assistance instruments and a fragmentation of aid management both in terms of programming and implementation functions (even if recent policy and structural reforms have helped to improve coherence and consistency of the European Union's co-operation and assistance policy).

The “Peace Group” put forward that the European Union’s framework for external assistance should be rationalised and simplified by a reduction in the number of legal bases, the number of budget lines, and the number of programmes. More precisely, it recommended that:

- the complex structure of existing aid programs (EDF, ALA, MEDA, TACIS, CARDS, etc…) covering a wide range of interventions (peacekeeping and post-crisis operations; rehabilitation; economic reforms; projects; human rights programs; budgetary support) should be significantly streamlined;

- European Community and Member States policies and implementation should be harmonised.

Furthermore, the “Peace Group” underlined the following points:

- Large geographic programmes based on the principles of ownership and partnership with partner countries and regions and thematic programmes allowing for policy initiatives by the Community should be maintained;

- Strategy papers, subject to regular reviews, are the right tool to ensure overall policy coherence and to respect external policy objectives in the different areas as well as in the external aspects of internal policies;

- Resources should be allocated to partner countries according to expected and measured performances and strategy papers process, backed up by stronger analytical capabilities, should confront goals and achievements;

- Performance-based allocations do not mean increased conditionality in the traditional sense and the issue of political conditionality should be approached cautiously, on the basis of lessons drawn from experience;

- Though this is not necessarily a solution in each and every case, such concerns for results, namely the political and economic reforms in the partner countries, leads the Commission to suggest, where possible, moving further financial and technical assistance from projects towards sector programmes, budget support and macro-economic financial assistance which facilitate both the absorption by the partner country since its own budgetary procedures are used, and donors’ co-ordination as well as quick disbursement subject to compliance though.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on development, the practice of other international and bi-lateral donors, as well as of the principles and objectives of the reform of the management of external assistance launched by the Commission in May 2000.

5.1.3 Dispositions prises à la suite de l’évaluation ex post

While the diversity of evaluations undertaken during the last five years to a large extent precludes the definition of any single overarching finding, the various sets of results available continue to isolate a cluster of key issues.

These results underline the fact that clearly-defined and realistic objectives, associated with agreed criteria for success, remain of great importance for the successful implementation of external assistance. At the same time, sensitivity to possible changes in the circumstances and capacity of partner organisations will be nurtured through appropriate institutional support, policy dialogue and technical assistance.

Coherent and comprehensive approaches will be formulated, embracing an array of means of interventions allowing for flexible planning and rapid delivery in response to any specific in-country situation.

Sound policy and methodological frameworks following the highest international standards will be translated into clear and realistic targets applying leaner procedures. Implementation will take full advantage of the devolution process to ensure optimal management capacity and information systems. At the ex-ante or feasibility stage, consideration of the full range of alternative choices of approach will be undertaken, including reflection on the most appropriate instruments and conditions for assistance, and favouring rapid and simple instruments for administration and operative management.

First positive results and the soundness of proposed improvements were evidenced through the latest evaluation reports.

5.2 Actions envisagées et modalités de l'intervention budgétaire

Afrique Sub-saharienne, Caraïbes, Pacifique et Océan Indien (ACP)

Populations visées

The ACP regroup 78 developing countries (76 countries covered by the EDF plus South Africa and East Timor) with a total population of 700 million. 42 of these countries are least developed countries and close from 50% of the ACP population lives with less than 1 USD per day.

Objectifs spécifiques

This programme is designated to finance cooperation activities at country, regional and at all ACP levels aimed at reducing poverty, promoting sustainable development, addressing in a balanced and integrated manner social, economic and environmental objectives, and the progressive integration of the ACP countries into the world economy. The programmes will be designed according to the approach and principles defined in the ACP-EC Partnership Agreement signed in Cotonou in June 2000. They will contribute to the achievement of the Millennium Development Goals and will be based on and promote the respect for all human rights and fundamental freedoms, democracy based on the rule of law and transparent and accountable governance. The policy co-operation framework between the European Union and South Africa is set out in the Bi-Lateral Tra