HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 54/65

A Régiók Bizottsága véleménye – Közös konszolidált társaságiadó-alap (kkta)

2012/C 54/10

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

— üdvözli, hogy az Európai Unió létrehozása óta a társaságok adózása különös figyelmet kap a belső piac kialakításának fontos elemeként;

— úgy látja, hogy egyszerűsödéshez és az adminisztratív költségek csökkenéséből eredő megtakarításhoz vezetne, ha az adóalap kiszámításához csak egy adóhatósággal kellene egyeztetni (amely illetékessége alapján ismerné az ezen adóalappal összefüggő valamennyi vitás kérdést), mivel a társaságoknak többé nem 27, hanem csak egyetlen szervhez kellene fordulniuk adóalapjuk megállapítása céljából;

— kéri, hogy az Európai Bizottság vizsgálja meg, milyen következményekkel jár az, ha az adóveszteségek határozatlan időre átvihetők, és hogyan lehetne esetleges intézkedések bevezetésével megakadályozni a visszaéléseket;

— anélkül, hogy közvetlenül megkérdőjelezné az irányelv alapelvét, úgy véli, hogy a javaslatot újra át kellene gondolni, figyelembe véve, hogy szükség van (a) megfelelő mennyiségi és minőségi mutatókra, hogy teljes mértékben értékelni lehessen egy ilyen jellegű határokon átnyúló javaslat szubszidiaritási vetületét, (b) több adatra a KKTA teljes alkalmazásával kapcsolatban és (c) egy elemzésre arról, hogy a javaslat milyen hatással van a helyi és regionális önkormányzatokra.

Előadó Gusty GRAAS (LU/ALDE), Bettembourg települési önkormányzatának tagja Referenciaszöveg Javaslat tanácsi irányelvre a közös konszolidált társaságiadó-alapról (KKTA) COM(2011) 121 végleges

I. BEVEZETÉS

A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA

1. üdvözli, hogy az Európai Unió létrehozása óta a társaságok adózása különös figyelmet kap a belső piac kialakításának fontos elemeként;

2. úgy véli ugyanis, hogy a határokon átnyúló gazdasági tevékenységek kiteljesedését gyakran hátráltatja az eltérő szabályok nagy száma, főként az adózási területen, ami elsősorban a kis- és középvállalkozások számára jelent fokozott hátrányt, és a belső piac fejlődését is gátolja;

3. utal az Európai Bizottság 1990. évi, a társaságok adózásáról szóló közleményére is (SEC(90) 601), amely több jelentős intézkedéshez vezetett a közvetlen adózás terén, így például a fúziókról szóló 90/434/EGK irányelvhez, az anya– és leányvállalatokról szóló 90/435/EGK irányelvhez és a választottbírósági megállapodásról szóló 90/436/EGK jelű dokumentumhoz. Egy évtizeddel később a kamatokról és járandóságokról szóló 2003/49/EK irányelv egészítette ki az európai adózási intézkedések listáját;

4. örömmel állapítja meg, hogy a 2000-es évek óta az Európai Bizottság ambiciózusabb adózási politikához tért vissza, törekedve a vállalkozások valamennyi tevékenységének közös konszolidált társaságiadó-alappal való uniós szintű lefedésére. Az Európai Bizottság ezen „új” szándékát ismét kinyilvánította 2003-as és 2005-ös közleményekben (COM(2003) 726 és COM(2005) 702);

5. rámutat, hogy az Európai Bizottság nyilatkozatai 2004 novemberében egy munkacsoport (a KKTA-munkacsoport) felállításában konkretizálódtak, amelynek feladata a közös konszolidált társaságiadó-alap bevezetésének vizsgálata volt;

6. megismerkedett a KKTA-munkacsoport tevékenységével és különösen a „KKTA: a technikai keret felvázolása” című, CCCTB/WP/57 jelű munkadokumentummal, amely lényegében a jelen vélemény tárgyát képező, a közös konszolidált társaságiadó-alapról (KKTA) szóló 2011. március 16-i tanácsi irányelvjavaslat (COM(2011) 121 végleges) technikai alapját képezi;

II. A JAVASLAT ÉRTÉKELÉSE

7. úgy látja, hogy egyszerűsödéshez és az adminisztratív költségek csökkenéséből eredő megtakarításhoz vezetne, ha az adóalap kiszámításához csak egy adóhatósággal kellene egyeztetni (amely illetékessége alapján ismerné az ezen adóalappal összefüggő valamennyi vitás kérdést), mivel a társaságoknak többé nem 27, hanem csak egyetlen szervhez kellene fordulniuk adóalapjuk megállapítása céljából;

8. megjegyzi, hogy az egyablakos ügyintézés (elsődleges adóhatóság) koncepciója nem vezethet ahhoz, hogy a vállalkozáscsoportok szabadon választhassák meg adószékhelyüket Európán belül, ahogyan az a gyakorlatban a harmadik országban működő anyavállalattal rendelkező vállalkozáscsoportok esetében történik;

9. tudomásul veszi, hogy az Európai Bizottság szerint az adóköteles eredmények konszolidációja megoldaná a transzferárak problémakörét, és számottevő adminisztratívköltség-csökkenést jelentene a vállalkozások számára, mivel a „páneurópai” ügyletek kapcsán már nem kellene a transzferárakról jelentést tenni. A konszolidáció a veszteségek határon átnyúló kompenzálásának problematikájára is válaszolna;

10. megállapítja, hogy a javaslat a fentiek mellett kifejezetten rámutat arra, hogy „nem törekszik befolyásolni az adóbevételek alakulását, az adóalapoknak az EU tagállamai közötti elosztására kifejtett hatását pedig megvizsgálták (…)”; ugyanakkor egy KKTA természetes és logikus következménye a társaságiadó-kulcsok összehangolása;

11. emlékeztet arra, hogy a javaslat közös szabályok bevezetésére irányul az e rendszer hatálya alatt működő társaságok adóalapjának meghatározására vonatkozóan. Ha a társaságok egy csoporthoz tartoznak, a közös adóalap ráadásul konszolidált alapként kerülne meghatározásra;

12. aláhúzza, hogy a javaslat a jelenlegi formájában nem terjed ki az adókulcsok harmonizációjára, a tagállamok pedig saját adókulcsokat fognak alkalmazni a náluk adófizetésre kötelezett adóalanyok esetében. El kellene gondolkodni egy minimális adókulcs bevezetésén, amelynek mindazonáltal annyira mérsékeltnek kell lennie, hogy elég tér maradjon a tagállamok közötti egészséges adóverseny számára;

13. megjegyzi, hogy az irányelv azokra az adott tagállam törvényei szerint létrehozott vállalatokra alkalmazandó, amelyek (i) az irányelv I. mellékletében felsorolt társasági formák egyikével jellemezhetők; és (ii) a II. mellékletben felsorolt társasági adók egyikének vagy egy később bevezetendő adónak a hatálya alá esnek („rezidens társaságok”). Az irányelv ezenkívül azokra a harmadik ország törvényei szerint létrehozott vállalatokra alkalmazandó, (i) amelyeknek társasági formája az I. mellékletben felsorolt társasági formák (1) egyikéhez hasonló; és amelyek (ii) a II. mellékletben felsorolt társasági adók egyikének a hatálya alá esnek („nem rezidens társaságok”);

14. felteszi a kérdést, hogy a KKTA-rendszert nem kellene-e kiterjeszteni a partneri társulásokra is;

15. megállapítja, hogy a rezidens és a nem rezidens társaságokra csak akkor érvényesek a javaslat által előirányzott szabályok, ha a társaságok ezek alkalmazása mellett döntenek;

16. kiemeli, hogy ha a vállalat a jelen irányelv szerinti rendszer hatálya alatt működik, akkor – eltérő megállapítás hiányában – az ebben az irányelvben szabályozott minden kérdés vonatkozásában megszűnik a nemzeti társaságiadó-rendelkezések hatálya alá tartozni;

17. elégedetten veszi tudomásul, hogy a levonható kiadások közé tartozik a kutatás és fejlesztés költsége és az üzleti célú (tulajdon- vagy hitelviszonyt megtestesítő) forrásbevonás költsége; ellenzi, hogy a tartós gazdasági eszközökhöz kapcsolódó költségeket azonnal le lehessen vonni;

18. javasolja, hogy a környezetvédelemhez és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez kapcsolódóan gyakran felmerülő költségeket is tekintsék levonható kiadásnak;

19. kéri, hogy az Európai Bizottság vizsgálja meg, milyen következményekkel jár az, ha az adóveszteségek határozatlan időre átvihetők, és hogyan lehetne esetleges intézkedések bevezetésével megakadályozni a visszaéléseket;

20. hangsúlyozza, hogy a KKTA-rendszer nem számviteli szabályokat vezet be, hanem csak külön szabályokat a társaságok adóalapjának kiszámítására. A javaslat nem jár hatással a pénzügyi számvitellel kapcsolatos nemzeti szabályokra;

21. úgy ítéli meg, hogy az adminisztratív egyszerűsítésre irányuló célkitűzés maradéktalan teljesítéséhez a közös, konszolidált adóalap bevezetésének közös számviteli szabályok bevezetésével kellene együtt járnia;

22. megállapítja, hogy a jelenlegi elosztási kulcs a KKTA-rendszerhez való önkéntes csatlakozás alapján 11 tagállamban az adóbevételek csökkenéséhez vezetne. Ezenkívül 21 tagállamban a GDP és a foglalkoztatás visszaesését is eredményezné;

III. ELTÉRŐ MEGKÖZELÍTÉSEK

23. emlékeztet arra, hogy a közvetlen adókra vonatkozó jogalkotás az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 115. cikkének hatálya alá tartozik, amely szerint a Tanács egyhangú döntéssel hoz határozatot különleges jogalkotási eljárás keretében, valamint az Európai Parlamenttel és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően;

24. megjegyzi, hogy néhány nemzeti parlamenti kamara indoklással ellátott véleményt terjesztett az Európai Parlament, a Tanács és az Európai Bizottság elnöke elé, amelyben aggodalmait fejezte ki a szubszidiaritás elvének betartásával kapcsolatban;

IV. A HELYI ÉS REGIONÁLIS ÖNKORMÁNYZATOKRA GYAKOROLT HATÁS

25. megállapítja, hogy a javaslat nem vonatkozik a helyi és regionális adókra, mivel csak „a II. mellékletben felsorolt társasági adókra” irányul, amely melléklet lényegében az egyes tagállamok főbb közvetlen adófajtáit sorolja fel;

26. úgy látja azonban, hogy a javaslat nagy jelentőséggel bír a helyi és regionális önkormányzatok szempontjából, amelyek bevételeinek számottevő része (i) a nemzeti adóalap alapján beszedett helyi és regionális adókból, vagy még gyakrabban (ii) a nemzeti társasági adó rájuk eső hányadából származik; (2)

27. arra következtet, hogy még ha a javaslat nem vonatkozik is a helyi és regionális adókra, a tagállamok többségében ezeket közvetlenül érinteni fogja a KKTA-rendszer felállítása. Ugyanis, még ha a javaslat nem is irányozza azt elő, magától értetődőnek tűnik, hogy azok a tagállamok, amelyek felajánlják a KKTA lehetőségét adófizetőiknek, a helyi és regionális adók megállapítására is fel fogják azt használni. Ellenkező döntés esetén az adóalapokat helyi és regionális szinten továbbra is a régi nemzeti szabályok szerint kellene meghatározni, ami természetesen nagymértékben korlátozná a KKTA-rendszer előnyeit;

28. úgy véli, hogy elsősorban az irányelvjavaslat ezen vetületét kellene megvizsgálni, annál is inkább, mert a II. és a III. melléklet többféle értelmezéshez vezethet. A III. melléklet ugyanis olyan, nem levonható adókat is tartalmaz, melyek egyes esetekben tisztán helyi vagy regionális adófajták. Ha az adóalapokat nemzeti szinten határozzák meg, ésszerű lenne a helyi/regionális adókat is bevonni az alkalmazási körbe annak érdekében, hogy ezek adóalapja hasonló maradjon az európai szinten meghatározott és nemzeti szinten alkalmazandó adóalaphoz. Másrészről ha egy vállalat az európai szintű egységes adóbevallást választja, az adóbevételek pedig ezután szétosztásra kerülnek, a helyi/regionális önkormányzatoknak is meg kellene kapniuk a nekik járó részt;

29. úgy látja, hogy világosan meg kell tehát határozni azokat a helyzeteket, amelyekben a KKTA kihat a helyi vagy regionális önkormányzatok társasági adózására:

30. tekintettel arra, hogy a társasági adó mindenfajta módosítása valószínűleg kihat a régiókra és más önkormányzatokra is, az RB sajnálattal állapítja meg, hogy nincsenek pontos információk az effajta irányelvnek a helyi és regionális önkormányzatokra gyakorolt hatásairól;

V. MEGÁLLAPÍTÁSOK

31. a helyi és regionális önkormányzatok érdekeinek védelmét szem előtt tartva úgy ítéli meg, hogy a közös konszolidált társaságiadó-alapról szóló irányelvjavaslat hatálybalépése előtt a helyi és regionális önkormányzatok költségvetésére gyakorolt hatás mélyreható elemzése szükséges;

32. ennélfogva amellett száll síkra, hogy ennek az elemzésnek az elvégzésére állítsanak fel az RB, az Európai Bizottság és a helyi és regionális adóhatóságok tagjaiból álló ad hoc munkacsoportot;

33. úgy ítéli meg, hogy minden tagállamnak jobban meg kellene vizsgálnia az irányelvjavaslat következményeit, és a lehető legrövidebb időn belül el kellene juttatnia az Európai Bizottságnak független szakmai tanulmányokkal alátámasztott észrevételeit és megjegyzéseit;

34. attól tart, hogy egy nagyobb adóügyi harmonizációnak csak akkor lesz hatása, ha a KKTA minden tagállamban hatályba lép;

35. felveti a kérdést, hogy az irányelvben előirányzott választási lehetőségek rendszere nem okoz-e adminisztratív többletmunkát mind a vállalatok, mind pedig az adóhatóságok számára, és ennélfogva felteszi a kérdést, hogy nem lehetne-e a választás lehetőségét mindössze egy átmeneti időszakban alkalmazni. Ezenkívül felteszi a kérdést, hogy a szöveg felülvizsgálata után a közös konszolidált társaságiadó-alapot nem kellene-e kötelezővé tenni az átmeneti időszakot követően, legalábbis bizonyos méretű vállalatok számára;

36. arra ösztönöz, hogy a KKTA-t egy lépésben vezessék be, mivel csak így lehet elérni teljes mértékben a harmonizációval kapcsolatos egyszerűsítési hatásokat;

37. amellett foglal állást, hogy a felosztási kulcsot felül kell vizsgálni oly módon, hogy az jobban figyelembe vegye a különböző tagállamok gazdasági helyzetét;

38. felteszi a kérdést, hogy az Európát jelenleg felforgató pénzügyi problémákat, valamint az adóbevételek és a foglalkoztatottság kedvezőtlen alakulását (ahogy az az Európai Bizottság hatástanulmányában és egyéb tanulmányokban is szerepel) figyelembe véve vajon alkalmas-e az idő egy ilyen fontos adóügyi harmonizációs lépés megtételére;

39. úgy véli, hogy az irányelvjavaslatban a jogi eljárások kapcsán még többet kell hivatkozni a nemzeti bírósági szabályokra;

40. tudomásul veszi, hogy az európai vállalkozások az adóügyi eljárásaikat egyszerűsíteni, a csoporton belüli veszteségeiket kompenzálni kívánják, és szeretnék, ha megszűnne a kettős és túladóztatás, amelynek a jelenlegi rendszeren belül áldozatai;

41. aggodalmát fejezi viszont ki amiatt, hogy tagállamonként igen változó, de többnyire negatív hatások várhatók mind az adóbevételek, mind pedig a növekedés és a foglalkoztatás szempontjából;

42. felteszi a kérdést, hogy a KKTA-rendszer összességében egyszerűsítést jelent-e majd a vállalatok számára, vagy épp ellenkezőleg: adóügyi tervezés bevezetését és ennélfogva csak tovább bonyolítja-e a rendszert. Mivel a rendszer opcionális jellegű, a vállalatok kénytelenek lesznek a meglévő 27 adórendszer mellett ezt is részletesen megvizsgálni, és rendszeresen felülvizsgálni döntésüket, hogy alkalmazzák-e ezt a rendszert vagy sem; (3)

43. felteszi a kérdést, hogy a veszteségek határokon átnyúló kompenzációját tekintve vajon nincs-e a KKTA-nak kevésbé bonyolult alternatívája – különösen a kis- és középvállalkozások számára. Utal ezzel kapcsolatban a COM(2006) 824 jelű európai bizottsági közleményre;

44. felteszi végül a kérdést, hogy arányos-e az intézkedés, tekintve azoknak az európai társaságoknak a számát, amelyek számára hasznosnak ígérkezik;

45. mindazonáltal úgy véli, hogy az irányelvjavaslat nem teljes, mivel nem foglalkozik a helyi és regionális adókkal. Ezért fennáll annak a kockázata, hogy a nemzeti szint problémái helyi vagy regionális szintre helyeződnek át, mivel a javaslat jelenlegi formája alapján a helyi és regionális adók terén továbbra is megmaradnának a rendszerbeli különbségek, és az adóalapot továbbra is külön kellene meghatározni. Kiáll ezért egy, a helyi és regionális adók kivetését megengedő záradék mellett, hogy a tagállamok meghozhassák a szükséges intézkedéseket;

46. anélkül, hogy közvetlenül megkérdőjelezné az irányelv alapelvét, úgy véli, hogy a javaslatot újra át kellene gondolni, figyelembe véve, hogy szükség van (a) megfelelő mennyiségi és minőségi mutatókra, hogy teljes mértékben értékelni lehessen egy ilyen jellegű határokon átnyúló javaslat szubszidiaritási vetületét, (b) több adatra a KKTA teljes alkalmazásával kapcsolatban és (c) egy elemzésre arról, hogy a javaslat milyen hatással van a helyi és regionális önkormányzatokra.

VI. MÓDOSÍTÁSOKRA VONATKOZÓ AJÁNLÁSOK

1. módosítás

COM(2011) 121 végleges

12. cikk

Levonható kiadások

A következőképpen egészítendő ki:

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása A levonható kiadások közé tartozik az értékesítés összes költsége, továbbá az adóalanynál a jövedelemszerzéssel vagy annak biztosításával kapcsolatban felmerült, hozzáadottérték-adó nélküli kiadások, ideértve a kutatás és fejlesztés költségét és az üzleti célú (tulajdon- vagy hitelviszonyt megtestesítő) forrásbevonás költségét. A levonható kiadások közé tartozik az értékesítés összes költsége, továbbá az adóalanynál a jövedelemszerzéssel vagy annak biztosításával kapcsolatban felmerült, hozzáadottérték-adó nélküli kiadások, ideértve a kutatás és fejlesztés költségét és az üzleti célú (tulajdon- vagy hitelviszonyt megtestesítő) forrásbevonás költségét.

Indokolás

Ahhoz, hogy hatékonyan küzdhessünk a természeti környezet károsítása és az éghajlatváltozás ellen, a vállalatok adózási rendszerébe érdemes olyan elemeket is beépíteni, amelyek az adóalanyokat arra késztetik, hogy nagyobb összegeket fordítsanak környezetvédelemre.

2. módosítás

COM(2011) 121 végleges

133. cikk

Felülvizsgálat

A következőképpen egészítendő ki:

Az Európai Bizottság által javasolt szöveg Az RB módosítása Az irányelv hatálybalépését követő öt év elteltével a Bizottság felülvizsgálja az irányelv alkalmazását, és jelentést készít a Tanácsnak az irányelv működéséről. A jelentésnek külön ki kell térnie az irányelv XVI. fejezetében meghatározott mechanizmus hatásának vizsgálatára az adóalapok tagállamok közötti megosztása szempontjából. Az irányelv hatálybalépését követő öt év elteltével a Bizottság felülvizsgálja az irányelv alkalmazását, és jelentést készít a Tanácsnak az irányelv működéséről. A jelentésnek külön ki kell térnie az irányelv XVI. fejezetében meghatározott mechanizmus hatásának vizsgálatára az adóalapok tagállamok közötti megosztása szempontjából.

Indokolás

Mivel nem zárhatjuk ki, hogy az irányelvnek nem elhanyagolható hatása lesz a régiókra és a helyi közösségekre, az Európai Bizottságnak öt évvel az irányelv hatálybalépése után feltétlenül ki kell értékelnie a helyi és regionális költségvetésekre gyakorolt hatásokat is.

Kelt Brüsszelben, 2011. december 14-én. a Régiók Bizottsága elnöke Mercedes BRESSO

(1) Az Európai Bizottság évente jóváhagyja azokat a harmadik országban érvényes társasági formákat, amelyeket hasonlónak tekint (lásd a javaslat 3. pontját).

(2) Lásd a Center for Strategy & Evaluation Services „Local and Regional Corporate Taxes across the EU” [Helyi és regionális társasági adók az EU-ban] c. tanulmányát: Briefing Paper, 2011. július.

(3) Lásd: Leon Bettendorf, Michael P. Devereux, Simon Loretz és Albert van der Horst: Corporate tax reform in the EU: Weighing the pros and cons [Társaságiadó-reform az EU-ban: az előnyök és hátrányok mérlegelése] – Vox, 2011. március 20.