INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Az EU feladatai tartozik, hogy a kölcsönös bizalom és a bírósági és bíróságon kívüli határozatok kölcsönös elismerésének elvei alapján a polgári ügyek terén kialakítsa az európai igazságszolgáltatási térséget. Az igazságszolgáltatási térséghez határokon átnyúló igazságügyi együttműködésre van szükség. E célból, valamint a belső piac megfelelő működésének elősegítése érdekében, az EU jogszabályokat fogadott el a bírósági iratok határokon átnyúló kézbesítéséről, valamint a bizonyításfelvétel terén történő együttműködésről. Ezek az eszközök alapvetően fontosak a tagállamok közötti, polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés szabályozásához. Közös céljuk, hogy hatékony keretet biztosítsanak a határon átnyúló igazságügyi együttműködéshez. Az említett eszközök a hágai egyezmények nagyobb terhet jelentő, korábbi nemzetközi rendszerét váltották fel a tagállamok között.

Ez az igazságügyi együttműködésről szóló jogszabály valódi hatást gyakorol az uniós polgárok – magánszemélyek vagy üzleti szereplők – mindennapi életére. Határokon átnyúló elemekkel rendelkező bírósági eljárásokban kell alkalmazni, amikor megfelelő működése elengedhetetlen az igazságszolgáltatáshoz való jog és a tisztességes eljárások biztosításához (pl. az eljárást megindító irat nem megfelelő kézbesítése messze a leggyakrabban alkalmazott indok a bírósági határozatok elismerésének és végrehajtásának elutasítására). A nemzetközi jogsegély keretének hatékonysága közvetlen hatással van arra, hogy az ilyen határokon átnyúló jogvitákban részt vevő polgárok milyennek érzékelik az igazságszolgáltatás és a jogállamiság működését a tagállamokban.

A bíróságok közötti zavartalan együttműködésre a belső piac megfelelő működéséhez is szükség van. 2018-ban mintegy 3,4 millió EU-n belüli polgári és kereskedelmi bírósági eljárás rendelkezett határon átnyúló elemekkel. A legtöbb ilyen ügyben (nevezetesen azokban, ahol legalább az egyik fél más tagállamban lakik, mint az eljárás helye szerinti tagállam), a bíróságok gyakran többször is alkalmazzák az iratkézbesítésről szóló rendeletet az eljárás folyamán. Ennek az az oka, hogy az eljárást megindító irat mellett gyakran további iratokat is hivatalosan kézbesíteni kell (mint például az eljárást lezáró határozatokat). Továbbá az iratkézbesítésről szóló rendelet nem korlátozódik a polgári bíróságok előtti eljárásokra, mivel annak hatálya a „bíróságon kívüli” iratokra is kiterjed, amelyek kézbesítése különféle peren kívüli eljárásokban (pl. közjegyző előtti öröklési ügyekben vagy közigazgatási szerv előtti családjogi ügyekben), vagy akár bármely bírósági alapeljárás hiányában merülhet fel.

Az 1393/2007/EK rendelet gyorsított csatornákat és egységes eljárásokat ír elő az iratok kézbesítés céljából az egyik tagállamból egy másikba történő továbbítása esetében. A rendelet a védelemhez való jog védelmére vonatkozó minimumszabályokat tartalmaz (pl. a 8. és a 19. cikk), valamint egységes jogi feltételeket állapít meg a postai úton történő határokon túli közvetlen iratkézbesítésre nézve.

A Bizottság 2013 decemberében elfogadta az iratkézbesítésről szóló rendelet gyakorlati működéséről szóló jelentést. Ez a jelentés arra a következtetésre jutott, hogy a tagállami hatóságok általában véve kielégítően alkalmazzák a rendeletet. Azt is megállapította azonban, hogy a tagállamok növekvő igazságügyi integrációja, amely során a végrehajthatóvá nyilvánítási eljárás eltörlése vált főszabállyá, feltárta annak egyes korlátait. A jelentés ezért ösztönözni törekedett a széles körű nyilvános vitákat a rendeletnek az EU polgári igazságügyi térségében játszott szerepéről, és arról, hogy miként lehet tovább javítani az iratkézbesítést. Ennek megfelelően tanulmányokban, a Bizottság jelentéseiben, és az Európai Igazságügyi Hálózat vitáiban az elmúlt néhány évben részletesen elemezték a rendelet végrehajtását. 2017-ben a Bizottság a szabályozás célravezetőségére (REFIT) vonatkozó értékelést végzett a jogalkotás minőségének javítására vonatkozó iránymutatások szerint, hogy értékelje az eszköz működését az öt kötelező értékelési kulcskritérium – az eredményesség, a hatékonyság, a relevancia, a koherencia és az uniós hozzáadott érték – tekintetében annak érdekében, hogy alátámassza a rendelet gyakorlati működésére vonatkozó releváns, átfogó és naprakész elemzést és következtetéseket (kiegészítve a többi értékelés megállapításait).

A REFIT értékelési jelentést vették alapul az e javaslatot kísérő hatásvizsgálatban szereplő probléma-meghatározáshoz. A fő következtetéseket az alábbiakban ismertetjük.

A más tagállamba történő, kézbesítési célú irattovábbítás hagyományos csatornája – az úgynevezett áttevő és átvevő intézmények útján történő továbbítása – tekintetében az értékelés felfedte, hogy ez a munkafolyamat gyengén teljesít, ugyanis még a vártnál is lassabban és kevésbé hatékonyan működik. Jóllehet a 2000. évi uniós eszközzel bevezetett új struktúrák látható javulást hoztak a kérelmek kitöltéséhez szükséges idő tekintetében a korábbi hágai egyezmények keretében végzett munkafolyamatokhoz képest, a rendeletben javasolt határidőket rendszeresen nem tartják be. Először is nem használják ki maradéktalanul a közelmúltbeli technológiai fejlődésben rejlő lehetőségeket. Bár a rendelet megfogalmazása „technológiasemleges”, a gyakorlatban nem használják a modern kommunikációs csatornákat. Ez részben régi beidegződések, részben jogi akadályok, részben pedig a nemzeti informatikai rendszerek interoperabilitásának hiánya miatt történik. A hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy ilyen körülmények között csekély beruházással is jelentős javulást lehetne elérni a már meglévő uniós eredményekre és jogi normákra támaszkodva.

Ami az olyan alternatív irattovábbítási és -kézbesítési módszereket illeti, amelyek közvetlen csatornát biztosítanak az iratok más tagállamok területére történő kézbesítéséhez, az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy bár azok zökkenőmentesebb megoldásokat kínálnak a határon átnyúló bírósági eljárások támogatására, vannak olyan lehetőségek, amelyekkel javítani lehetne azokon: a rendelet szerinti postai kézbesítés (14. cikk) népszerű, gyors és viszonylag olcsó módja az irat címzetthez való eljuttatásának, azonban nem nagyon megbízható és magas a meghiúsulás aránya. A rendelet 15. cikke szerinti úgynevezett közvetlen kézbesítés megbízható megoldást kínál, ám korlátozottan vehető igénybe. E kérdésben a javaslat célzott hozzájárulást nyújt a meglévő módszerek hatékonyságának javítása céljából. Emellett a rendelet kiegészítette az alternatív határon átnyúló irattovábbítás és -kézbesítési módszerek jegyzékét az elektronikus kézbesítés módszerével, amelyet a rendeletben szereplő postai úton történő kézbesítés virtuális megfelelőjeként vezetne be.

A rendeletben szereplő, meglévő továbbítási és kézbesítési csatornák javítására a címzett védelemhez való joga védelmének megerősítésével egyidejűleg kerül sor. A célzott beavatkozások elősegítik az irat átvételének megtagadásához való jog (8. cikk) gyakorlásával vagy a megjelentést elmulasztó alperesre vonatkozó határozattal (19. cikk) kapcsolatos bizonytalanság megszüntetését.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

A jelen javaslat szorosan kapcsolódok a bizonyításfelvételről szóló rendelet módosítására vonatkozó javaslathoz. A Bizottság együtt terjeszti elő a két javaslatot, amelyek a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés korszerűsítésére irányuló csomagot alkotnak.

A javaslat összhangban van a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés szakpolitikai területén elfogadott, meglévő uniós eszközökkel. A rendelet ugyanis elősegíti az említett eszközök eredményességét a bírósági határozatok EU-n belüli zavartalan áramlásának biztosítása terén: míg ezek az uniós rendeletek az eljárást megindító irat szabályszerű kézbesítését szükséges előfeltételnek tekintik a más tagállamokban hozott bírósági határozatok elismeréséhez és végrehajtásához, az iratkézbesítésről szóló rendelet olyan keret hoz létre, amelyben el kell végezni a szabályszerű kézbesítést.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

Az Európai Unió 2020-ig szóló igazságügyi ütemterve hangsúlyozza, hogy a tagállami igazságszolgáltatások közötti kölcsönös bizalom erősítése érdekében meg kell vizsgálni a polgári eljárási jogok megerősítésének szükségességét, például az iratkézbesítés tekintetében. Az EU-n belüli igazságügy együttműködési keret javításának célja összhangban van a Bizottság által a digitális egységes piaci stratégiában foglalt célokkal is: az elektronikus kormányzattal összefüggésben a stratégia hangsúlyozza, hogy további intézkedésekre van szükség a közigazgatás (így az igazságszolgáltatás) korszerűsítéséhez, a határon átnyúló interoperabilitás megvalósításához és a polgárokkal való könnyű kapcsolattartás megkönnyítéséhez. Ennek megfelelően a Bizottság 2018. évi munkaprogramjában kötelezettséget vállalt arra, hogy javasatokat készített a bizonyításfelvételről szóló rendelet és az iratkézbesítésről szóló rendelet felülvizsgálatára.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG