Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról szóló 2006/43/EK irányelv módosításáról /* COM/2011/0778 végleges - 2011/0389 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A pénzügyi válság közvetlen folyományaként Európában és másutt is olyan eszközöket vetettek be, amelyek legfőbb célja a pénzügyi rendszer mielőbbi stabilizálása volt. A bankok, fedezeti alapok, hitelminősítő intézetek, felügyeletek és központi bankok szerepét sok esetben megkérdőjelezték és alapos vizsgálatnak vetették alá, ugyanakkor nem, vagy csak kevés figyelmet kapott az a szerep, amelyet a könyvvizsgálók a válságban játszottak – vagy inkább, amelyet játszaniuk kellett volna. Annak ismeretében, hogy 2007 és 2009 között számos bank mutatott ki jelentős veszteségeket mérlegen belüli és kívüli pozíciói kapcsán, sok uniós polgár és befektető számára nehezen érthető, hogy a könyvvizsgálók ügyfeleik (különösen a bankok) részére miként adhattak ki tiszta könyvvizsgálói jelentéseket ezekről az időszakokról. Fontos megjegyezni, hogy egy olyan válságban, amelynek során 2008 októbere és 2009 októbere között az adófizetők pénzéből 4 588,9 milliárd EUR-t fordítottak a bankok támogatására, amely az EU-27 2009. évi bruttó hazai termékének 39 %-át tette ki[1], a pénzügyi rendszer valamennyi eleme javításra szorul. A megbízható könyvvizsgálat kulcsfontosságú az általános és a piaci bizalom helyreállításához. Hozzájárul a befektetők védelméhez azáltal, hogy könnyen hozzáférhető, költséghatékony és megbízható információkat szolgáltat a társaságok pénzügyi kimutatásairól. Emellett csökkentheti a vizsgált társaságok tőkeköltségeit a pénzügyi kimutatások átláthatóságának és megbízhatóságának javításával. Ki kell emelni azt is, hogy a könyvvizsgálókat a jog hatalmazza fel a kötelező könyvvizsgálatok elvégzésére. A felhatalmazás társadalmi feladatot ró a könyvvizsgálóra, akinek véleményt kell mondania arról, hogy a vizsgált jogalany pénzügyi kimutatásai megfelelnek-e a valóságnak; ennélfogva ez utóbbiak korlátozott felelősséggel bírnak és/vagy lehetőségük van szolgáltatások nyújtására a pénzügyi szektorban. A könyvvizsgálókra vonatkozó jóváhagyási eljárásokat harmonizáló 84/253/EGK irányelv 1984. évi elfogadása óta az uniós előírások részlegesen szabályozták a jog szerinti könyvvizsgálatot. Az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról, a 78/660/EGK és a 83/349/EGK tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 84/253/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. május 17-i 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv jelentősen kiterjesztette a korábbi irányelv hatályát. A könyvvizsgálók piacának nagyfokú koncentrációja, valamint a több országra kiterjedő jog szerinti könyvvizsgálatok elvégzéséhez szükséges jóváhagyási eljárások nagy száma miatt a kis és közepes méretű könyvvizsgáló cégek nem használhatják ki a belső piac előnyeit. Az üzleti környezet javítására felszólító Európa 2020 stratégiával[2] összhangban a javaslat célja a jog szerinti könyvvizsgálatok belső piacának oly módon történő fejlesztése, hogy az lehetővé tegye a kis- és középvállalkozások növekedését, és ösztönözze az új szereplők piacra lépését. A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv módosítására irányuló, jelenlegi bizottsági javaslat a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló rendeletre irányuló javaslattal[3] párhuzamosan kerül előterjesztésre. A két javaslat a pénzügyi szektor különböző területein jelenleg zajló szabályozási reform része. Mivel a könyvvizsgálat a pénzügyi kimutatások valódiságával kapcsolatban nyújt bizonyosságot, továbbra is a pénzügyi stabilitás egyik sarokkövének számít. Ezt a javaslatot kiegészítik a vállalatirányítást, a számvitelt és a hitelminősítést érintő egyéb, kidolgozás alatt álló általános kezdeményezések. A javaslat és e kezdeményezések nem jelentenek kettős szabályozást, közöttük átfedés nincs. A javaslat a könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyására és nyilvántartásba vételére, továbbá a jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelvben már megfogalmazott, szakmai etikát, szakmai titoktartást, függetlenséget és jelentéstételt érintő alapelvekre vonatkozó rendelkezések, valamint a közérdeklődésre számot nem tartó jogalanyok könyvvizsgálatára vonatkozóan továbbra is alkalmazandó felügyeleti szabályok módosítását tartalmazza. 2. KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL A Bizottság 2010. október 13. és december 8. között konzultációt folytatott[4]. Összesen mintegy 700 különböző érdekelt nyilvánított véleményt: a szakma képviselői, felügyeletek, befektetők, tudományos szakértők, gazdasági társaságok, kormányzati szervek, szakmai testületek és magánszemélyek. A konzultáció a változás iránti igényt és az azzal szembeni ellenállást egyaránt jelezte. Különösen a jelenleg kedvező helyzetben lévő érdekeltek ellenzik a változtatást. Ugyanakkor főként a könyvvizsgáló kkv-k és befektetők állapították meg, hogy a legutóbbi pénzügyi válság komoly hiányosságokat tárt fel. A nyilvános vélemények összefoglalója az alábbi dokumentumban található: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Ezenkívül a Bizottság 2011. február 10-én a könyvvizsgálat témájában rendezett magas szintű konferenciája[5]további eszmecserére adott alkalmat. A Bizottság zöld könyvére reagálva az Európai Parlament 2011. szeptember 13-án saját kezdeményezésű jelentést[6] fogadott el a témában, amelyben azt szorgalmazza, hogy a Bizottság gondoskodjon nagyobb átláthatóságról és jobb versenyfeltételekről a könyvvizsgálati piacon. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) 2011. június 16-án hasonló jelentést[7] fogadott el. A fenti kérdésekre a Pénzügyi Szolgáltatásokkal Foglalkozó Bizottság 2011. május 16-i ülésén, valamint a Könyvvizsgálati Szabályozó Bizottság 2011. június 24-i ülésén is felhívták a tagállamok figyelmét. 3. HATÁSVIZSGÁLAT A bizottsági szolgálatok a jobb szabályozás politikájával összhangban elvégezték a különböző szakpolitikai lehetőségek hatásvizsgálatát. A vizsgált kérdések közül egyesek kizárólag a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatát érintették, míg mások általánosságban kapcsolódtak a jog szerinti könyvvizsgálathoz. A vizsgálat következtetései szerint részletesebben kell szabályozni a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok könyvvizsgálatát, és ehhez külön jogi eszközre van szükség. A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv általános hatálya megmaradna. Az utóbbi hatálya alá eső kérdésekkel kapcsolatban a vizsgálat az alábbi problémákra terjedt ki: – a tagállami szabályozás széttagoltsága miatti súlyos adminisztrációs terhek; – a több országra kiterjedő jog szerinti könyvvizsgálat elvégzéséhez a könyvvizsgálónak valamennyi tagállamban különbözeti vizsgát kell tennie, továbbá a könyvvizsgálót jóvá kell hagyni és nyilvántartásba kell venni; – nincsenek egységes uniós standardok a könyvvizsgáló cégek könyvvizsgálati gyakorlatára, függetlenségére és belső ellenőrzésére vonatkozóan; – a könyvvizsgálati standardok nem veszik figyelembe a vizsgált társaságok, különösen a kkv-k méretét; – az előzőekkel összefüggő, a közérdeklődésre számot nem tartó jogalanyok felügyeletével kapcsolatos problémák. A megfelelési többletköltségen túl mindez azt eredményezi, hogy az Unióban a könyvvizsgáló cégek és jog szerinti könyvvizsgálók számára nincsenek egyenlő versenyfeltételek, a könyvvizsgáló kkv-k számára pedig kevés az üzleti lehetőség. A hatásvizsgálat következtetése szerint a jelenlegi helyzet leginkább az alábbiak révén lenne javítható: – annak megkönnyítése, hogy a könyvvizsgálói szolgáltatást nyújtók szaktudása több országra kiterjedően elismerhető legyen: a könyvvizsgáló cégek és jog szerinti könyvvizsgálók Unión belüli kölcsönös elismerésének elve; – a könyvvizsgáló cégek könyvvizsgálati gyakorlatára, függetlenségére és belső ellenőrzésére vonatkozó standardoknak az Unió egészére kiterjedő – nemzetközi könyvvizsgálati standardok bevezetése révén történő – ésszerűsítése, annak biztosítása érdekében, hogy az Unióban mindenütt egységes könyvvizsgálati standardok érvényesüljenek; szükség esetén tagállami kiegészítésekre lenne lehetőség; – annak érdekében, hogy a könyvvizsgálati standardok igazodjanak a vizsgált jogalanyok méretéhez, a tagállamok arra való felkérése, hogy a kkv-k számára tegyék lehetővé az arányos és egyszerűsített könyvvizsgálatot. A fenti kérdések minden olyan jog szerinti könyvvizsgálót és könyvvizsgáló céget érintenek, akik vagy amelyek közérdeklődésre számot nem tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatát végzik. E kérdéseken túlmenően a hatásvizsgálat kiterjedt olyan egyéb területekre is, amelyek csak a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatához kapcsolódtak. A különböző szakpolitikai lehetőségeket és az érdekeltekre gyakorolt hatásukat a hatásvizsgálat részletesen ismerteti. A dokumentum az alábbi internetes oldalon olvasható: http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm 4. A JAVASLAT JOGI ELEMEI 4.1. Jogalap A módosító irányelv és a jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv jogalapja megegyezik. A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 50. cikkén alapul, amely a letelepedéssel kapcsolatos (például a szakmai képesítéseket érintő) kérdésekben irányelvek elfogadását írja elő. A módosított irányelv EGT-vonatkozású jogi aktus. Az új, módosított irányelv a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló rendelettel párhuzamosan lesz hatályban. 4.2. A szubszidiaritás és az arányosság elve Az EUSZ 5. cikkében rögzített szubszidiaritás és arányosság elvének megfelelően a javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok uniós szinten jobban megvalósíthatók. Mindenekelőtt a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek Unión belüli, több országra kiterjedő mobilitása nem segíthető uniós szintű beavatkozás nélkül. A Bizottság javaslata tehát tiszteletben tartja a szubszidiaritás elvét, mivel a jog szerinti könyvvizsgálati szolgáltatások egységes piacának létrejöttét gátló, valamint az érdekeltekkel folytatott nyílt konzultáció során feltárt akadályok megszüntetésére törekszik. Emellett a módosított irányelv a tagállamok mérlegelésére bízza azt, hogy a könyvvizsgálati standardokat miképp igazítják a vizsgált jogalanyok méretéhez úgy, hogy azok az érintett kkv-k számára jobb könyvvizsgálati szolgáltatásokat eredményezzenek. Ezenfelül a javaslat tiszteletben tartja az arányosság elvét, mert valamennyi megoldás kidolgozásakor szem előtt tartották a költséghatékonyságot. A javaslat rendelkezései nem lépik túl az említett célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket. 4.3. A javaslat részletes magyarázata A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv fő módosításai a következők: 1) A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv és a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló további jogi eszköz egyértelmű kapcsolódása (1. cikk) A Bizottság azt javasolja, hogy a jog szerinti könyvvizsgálatról szóló módosított irányelv a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok éves pénzügyi kimutatásainak és konszolidált pénzügyi kimutatásainak jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló rendelettel párhuzamosan legyen hatályban. Így a két jogszabályszövegnek egyértelműen kell illeszkednie egymáshoz. A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv hatályos rendelkezései közül azok, amelyek kizárólag a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok éves és konszolidált pénzügyi kimutatásainak jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkoznak, a szükséges módosításokkal együtt beépülnek a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok éves pénzügyi kimutatásainak és konszolidált pénzügyi kimutatásainak jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó egyedi követelményekről szóló rendeletre irányuló javaslatba, és adott esetben módosulnak a javaslatban. Ezért a 39–44. cikket, valamint a 22. cikk (2) bekezdésének utolsó rendelkezését el kell hagyni. Ezenfelül az 1. cikk a módosított irányelv alkalmazhatóságát szabályozza a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozóan. A könyvvizsgálók piacra jutásával kapcsolatos 3–20. cikk a jog szerinti könyvvizsgálókra és a könyvvizsgáló cégekre a vizsgált jogalanyok típusától függetlenül vonatkozik. Az irányelv többi cikke esetében azonban más a helyzet: a 22. cikk (függetlenség és pártatlanság), a 25. cikk (könyvvizsgálói díjak), a 27. és 28. cikk (könyvvizsgálói jelentés), valamint a 29–31. cikk (minőségbiztosítás, vizsgálatok és szankciók) a javaslat szerint a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára nem vonatkozna. A javaslat alapján az említettekre vonatkozó részletesebb szabályok a rendelettel lépnek életbe. A javaslat szerint a felügyeletről szóló 32–36. cikk a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára csak a 3–20. cikknek való megfelelés felügyelete tekintetében vonatkozna. Végül a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok könyvvizsgálatára vonatkozó egyéb cikkeket (a 21., 23., 24., 26., 37. és 38. cikket) a sajátos követelményekről szóló rendelet egészíti ki. 2) A jog szerinti könyvvizsgálat fogalmának meghatározása az új számviteli irányelv figyelembevétele érdekében (2. cikk) A Bizottság javasolja a jog szerinti könyvvizsgálat fogalommeghatározásának módosítását is. Először is a jog szerinti könyvvizsgálat továbbra is kiterjed azokra az esetekre, amelyekben a különböző uniós jogszabályszövegek egyes vállalkozások számára – azok társasági formájától vagy tevékenységétől függően – előírják, hogy pénzügyi kimutatásaikat auditáltassák. A könyvvizsgálat egységességének garantálása érdekében a jog szerinti könyvvizsgálat meghatározásának ki kell terjednie azokra a helyzetekre is, amelyekben a tagállamok a kisvállalkozások számára írják elő a pénzügyi kimutatásaik auditáltatására vonatkozó kötelezettséget[8]. Végül abban az esetben, ha egy kisvállalkozás úgy dönt, hogy pénzügyi kimutatásait önkéntesen auditáltatja, a könyvvizsgálatot szintén jog szerinti könyvvizsgálatnak kell tekinteni. 3) A tulajdonosi szabályok módosítása (3. cikk és a 22. cikk (2) bekezdése) A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv további módosítása a könyvvizsgáló cégek tulajdonosi szabályainak liberalizációját érinti. A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv jelenleg megköveteli, hogy egy könyvvizsgáló cég szavazati jogainak többségével engedéllyel rendelkező, gyakorló számviteli szakemberek rendelkezzenek. Ezt a követelményt a javasolt módosítás már nem tartalmazza, így a tagállamok nem írhatják elő, hogy egy könyvvizsgáló cég tőkéjének vagy szavazati jogainak minimális hányadát jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek birtokolják. Ugyanakkor a 3. cikk új (4) bekezdésében továbbra is szerepel az a jelenlegi követelmény, hogy a könyvvizsgáló cég ügyviteli vagy irányító szerve tagjainak többsége könyvvizsgáló cég vagy jog szerinti könyvvizsgáló legyen. A szélesebb tulajdonosi kör megengedése várhatóan segíti a könyvvizsgáló cégek tőkéhez jutását, ami a könyvvizsgálói szolgáltatást nyújtók számának növekedését eredményezheti, továbbá – például a nyilvános piacokról való nagyobb fokú tőkebevonás útján – ösztönözheti új szereplők piacra lépését. 4) Útlevél könyvvizsgáló cégek számára (3b., 15. és 17. cikk) Az irányelv módosítására irányuló javaslat lehetővé tenné a könyvvizsgáló cégek számára, hogy saját tagállamuktól eltérő tagállamban is végezhessenek jog szerinti könyvvizsgálatot akkor, ha a könyvvizsgálatot vezető fő könyvvizsgáló partner az érintett tagállamban jóváhagyott könyvvizsgáló. Ezáltal mérséklődne a jóváhagyási eljárások sokaságából adódó teher, egyúttal valóban páneurópai könyvvizsgáló cégek jelenhetnének meg. A cégek automatikus elismerésével nem romlana a felügyelet minősége, mivel a javaslat továbbra is előírja a felügyeletek számára a saját tagállamukban végzett könyvvizsgálói munka ellenőrzését. Ugyanakkor a saját tagállamban történő jóváhagyást követően a fogadó tagállam a más tagállambeli könyvvizsgáló cégek számára előírhatja a nyilvántartásba vétel valamilyen formáját. A nyilvántartásba vételt a 15. és 17. cikknek megfelelően kell elvégezni, amelyek a helyi könyvvizsgáló cégek nyilvántartásba vételét is szabályozzák. 5) Útlevél jog szerinti könyvvizsgálók számára (3a. cikk), valamint a jog szerinti könyvvizsgálók más tagállambeli jóváhagyására vonatkozó feltételek könnyítése (14. cikk) A más tagállambeli jog szerinti könyvvizsgálók jóváhagyásával kapcsolatban javasolt módosítások igazodnak a szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK irányelv[9] (a továbbiakban: a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv) rendelkezéseihez. A 3a. cikk lehetővé tenné, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók átmeneti vagy alkalmi jelleggel több országra kiterjedően jog szerinti könyvvizsgálati szolgáltatásokat nyújtsanak. Ennek során a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv 5–9. cikkében rögzített feltételeket kellene alkalmazni, főként azt a kötelezettséget, amely alapján a szóban forgó szolgáltatások nyújtásával kapcsolatos szándékról tájékoztatni kell az érintett illetékes hatóságot. A módosított 14. cikk alapján egy tagállam felkínálhatja a más tagállamban jóváhagyott jog szerinti könyvvizsgáló számára a választási lehetőséget az alkalmazkodási időszak és a különbözeti vizsga között akkor, ha a könyvvizsgáló az adott tagállamban állandó telephelyet kíván létesíteni. A különbözeti vizsga követelményeiben a 14. cikk előző szövegváltozatához képest nincs számottevő változás. A különbözeti vizsga célja, hogy felmérje a jog szerinti könyvvizsgálónak az érintett tagállam azon törvényeivel és rendeleteivel kapcsolatos ismereteit, amelyek a jog szerinti könyvvizsgálat szempontjából lényegesek. A javaslat szerint az alkalmazkodási időszak alatt, amelyet a kérelmező számára a különbözeti vizsga alternatívájaként kell felkínálni, a jog szerinti könyvvizsgáló helyi könyvvizsgáló felügyelete alatt végezhet jog szerinti könyvvizsgálatot a saját tagállamától eltérő tagállamban. Az alkalmazkodási időszak három év. A más tagállambeli jog szerinti könyvvizsgálók felügyelete tekintetében a jog szerinti könyvvizsgáló jogállásával és az alkalmazkodási időszakban megszerzett képzés értékelésével kapcsolatos felelősség ellátására a legalkalmasabb hatóság a fogadó tagállam illetékes hatósága. 6) Az illetékes hatóságok együttműködési kötelezettsége a képzési követelményekkel és a különbözeti vizsgával kapcsolatban (6. és 14. cikk) A könyvvizsgálói képesítések Unión belüli erőteljesebb konvergenciája érdekében a jog szerinti könyvvizsgálók közfelügyeletéért felelős tagállami illetékes hatóságoknak együtt kell működniük egymással. Uniós szintű együttműködés szükséges továbbá a jog szerinti könyvvizsgálók különbözeti vizsgájára vonatkozó követelmények harmonizációjához annak érdekében, hogy a vizsga kiszámíthatóbb és átláthatóbb legyen. 7) Könyvvizsgálati standardok és könyvvizsgálói jelentés (26. cikk) Az Unióban végzett jog szerinti könyvvizsgálatok minőségének javítása érdekében a javaslat előírja a tagállamok számára annak biztosítását, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek a nemzetközi könyvvizsgálati standardokkal összhangban végezzék el a jog szerinti könyvvizsgálatokat. Mivel a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló rendeletre irányuló javaslat részletesen szabályozza a könyvvizsgálói jelentést, a 28. cikk (2) bekezdését el kell hagyni. 8) Az illetékes hatóságokra vonatkozó új szabályok (32. és 32a. cikk) A jog szerinti könyvvizsgálatról szóló irányelv jelenleg előírja a tagállamok számára, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek felügyeletére közfelügyeleti rendszert hozzanak létre. A gyakorlatban ezáltal szakmai testületek láthatják el többek között a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyásával és nyilvántartásba vételével, valamint a velük kapcsolatos külső minőségbiztosítással, vizsgálattal és fegyelmi intézkedésekkel összefüggő feladatokat. Az új módosítás szerint a közfelügyeletért felelős illetékes hatóság feladatkörébe tartozik a jóváhagyás (3. és 32. cikk), a nyilvántartásba vétel (15. cikk), valamint a minőségbiztosítás (29. cikk) is. Annak biztosítása érdekében, hogy a könyvvizsgálók felügyeletéért felelős hatóságok függetlenül és hatékonyan működjenek, megfelelő hatáskörrel és erőforrásokkal kell rendelkezniük a vizsgálatok lefolytatásához, valamint a jog szerinti könyvvizsgálók, illetve a könyvvizsgáló cégek birtokában lévő lényeges dokumentumokba való betekintéshez (32. cikk (5) bekezdés). A javaslat megszüntetné annak a lehetőségét, hogy egy szakmai testület legyen felelős a 32. cikkben felsorolt feladatokért, ugyanakkor a közfelügyeletért felelős illetékes hatóság a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyásával és nyilvántartásba vételével kapcsolatos egyes feladatait más hatóságokra vagy testületekre ruházhatja át (32a. cikk). Az átruházás több feltételtől függ. A végső felelősséget a 32. cikk (1) bekezdésében említett illetékes hatóság viseli. A tagállamok tájékoztatják egymást az átruházott feladatokról. 9) A jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek kijelölését befolyásoló szerződéses feltételek tilalma (37. cikk (3) bekezdés) A jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek kijelölésével összefüggésben a 37. cikk tiltja az olyan szerződéses feltételek alkalmazását, amelyek alapján egy harmadik fél a vizsgált jogalany számára egy meghatározott jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég kijelölését javasolja, ajánlja vagy előírja. 10) A kis- és középvállalkozások jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó különös szabályok (43a. és 43b. cikk) Az új bizottsági javaslat alapján a kisvállalkozásokat az uniós jog nem kötelezi arra, hogy pénzügyi kimutatásaikat auditáltassák[10], bár a tagállamok ezt továbbra is előírhatják számukra. Az előírás azonban a középvállalkozásokra továbbra is vonatkozik. A módosított irányelv értelmében a tagállamoknak biztosítaniuk kell azt, hogy a középvállalkozások uniós jog szerinti könyvvizsgálatakor a könyvvizsgálati standardok alkalmazásának módja igazodjon a vállalkozások méretéhez és nagyságához. Ezenfelül a standardokat arányosan kell alkalmazni azon kisvállalkozások esetében is, amelyek a tagállami jog előírása alapján vagy önkéntesen végeztetik el kimutatásaik könyvvizsgálatát. A könyvvizsgálati standardoknak a vizsgált jogalanyok méretéhez igazítása az érintett kkv-k számára jobb könyvvizsgálati szolgáltatásokat, továbbá esetlegesen alacsonyabb költségeket eredményez. A javasolt intézkedés nem határozza meg részletesen a standardok arányos alkalmazásának módját: a szubszidiaritás elve alapján ezt a tagállamok mérlegelésére bízza. Hangsúlyozni kell azt, hogy amennyiben a kis- vagy középvállalkozás közérdeklődésre számot tartó jogalany, akkor a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó sajátos követelményekről szóló rendelettervezetben foglalt rendelkezéseket kell alkalmazni. 11) A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási hatáskörökre alkalmazandó különös szabályok (48a., 48b. és 48c. cikk) A 8. cikk (3) bekezdése, a 22. cikk (4) bekezdése, a 29. cikk (2) bekezdése, a 36. cikk (7) bekezdése, a 45. cikk (6) bekezdése, a 46. cikk (2) bekezdése, a 47. cikk (3) bekezdése és a 47. cikk (5) bekezdése (felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok) a bizottsági eljárásokat az EUMSZ 290. és 291. cikkéhez igazítja, amelyek a Bizottság végrehajtási hatáskörének új keretrendszerét rögzítik. A Bizottságnak az EUMSZ 291. cikke szerinti végrehajtási aktusok elfogadására vonatkozó hatáskörét a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet[11] szabályozza. Az eljárások kiigazítása eseti alapon történik annak érdekében, hogy a jogalkotók által a Bizottságra ruházott hatáskör felülvizsgálható legyen. A Bizottság végrehajtási hatásköreinek felülvizsgálata lehetővé teszi az irányelv egyes elemeinek pontosítását és frissítését, valamint azt, hogy a Bizottság olyan intézkedéseket hozzon, amelyek több, az irányelvben szabályozott területen segítik az együttműködést egyrészt a könyvvizsgálók és a tagállamok illetékes hatóságai, másrészt ez utóbbiak és a harmadik országok illetékes hatóságai között. Az új 48a., 48b. és 48c. cikk meghatározza annak módját, ahogyan a Bizottság a felhatalmazáson alapuló hatásköröket gyakorolja, azokat az eseteket, amelyekben a felhatalmazást a jogalkotók visszavonhatják, valamint azokat az eseteket, amelyekben az Európai Parlament vagy a Tanács egy felhatalmazáson alapuló jogi aktussal szemben kifogást emelhet. 5. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A Bizottság javaslatának nincs sem közvetlen, sem közvetett hatása az Európai Unió költségvetésére. 2011/0389 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról szóló 2006/43/EK irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 50. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[12], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról, a 78/660/EGK és a 83/349/EGK tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 84/253/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. május 17-i 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv megállapítja a jog szerinti könyvvizsgálatot végző személyek jóváhagyásának és nyilvántartásba vételének feltételeit, a függetlenség, a pártatlanság és a szakmai etika rájuk vonatkozó szabályait, valamint közfelügyeletük kereteit. Szükséges azonban a szabályok további uniós szintű harmonizációja, amely lehetővé teszi az e személyekre vonatkozó követelmények nagyobb fokú átláthatóságát és kiszámíthatóságát, továbbá erősíti függetlenségüket és pártatlanságukat feladataik ellátása során. Ezenfelül a befektetők fokozott védelme érdekében erősíteni kell a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek közfelügyeletét az Unió közfelügyeleti hatóságainak nagyobb függetlensége, valamint a számukra biztosított megfelelő hatáskörök útján. (2) Mivel a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok méretükből és terjedelmükből, vagy tevékenységük jellegéből adódóan a közérdek szempontjából jelentősek, auditált pénzügyi kimutatásaik hitelességét javítani kell. Emiatt a 2006/43/EK irányelvben megállapított, a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó különös rendelkezéseket a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok könyvvizsgálatára vonatkozó egyedi követelményekről szóló, [XXX]-i [XXX/XXX/EU] rendelet továbbfejlesztette. A 2006/43/EK irányelvnek a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatára vonatkozó rendelkezéseit következésképp el kell hagyni az irányelvből, és a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatát a(z) [XXX]-i [XXX/XXX/EU] rendeletnek kell szabályoznia. (3) A könyvvizsgáló cégek növekedése érdekében a tagállamoknak lehetővé kell tenniük számukra azt, hogy külső tőkéhez jussanak. Emiatt a tagállamok a továbbiakban nem írhatják elő, hogy egy könyvvizsgáló cég tőkéjének vagy szavazati jogainak egy minimális hányadát jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek birtokolják, feltéve, hogy az ügyviteli szerv tagjainak többsége valamely tagállamban jóváhagyott könyvvizsgáló cég, vagy jó hírnévvel rendelkező jog szerinti könyvvizsgáló. (4) A Szerződésnek megfelelően a belső piac olyan belső határok nélküli térség, amelyben biztosított az áruk és a szolgáltatások szabad mozgása, valamint a letelepedés szabadsága. A jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek számára lehetővé kell tenni, hogy a jog szerinti könyvvizsgálattal kapcsolatos, az Unión belül nyújtott szolgáltatási tevékenységüket fejleszthessék azáltal, hogy e szolgáltatásokat a jóváhagyásuk szerinti tagállamtól eltérő tagállamban is nyújthatják. Annak lehetővé tétele, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek a székhelyük szerinti országban elfogadott szakmai címük alapján egy fogadó tagállamban jog szerinti könyvvizsgálatot végezzenek, különösen az olyan vállalkozások igényeit veszi figyelembe, amelyek a belső piac révén egyre intenzívebb kereskedelmi tevékenységből eredően több tagállamban készítenek pénzügyi kimutatásokat, és azokat az uniós jog szerint auditáltatniuk kell. A jog szerinti könyvvizsgálati szolgáltatások fejlődését gátló, tagállamok közötti akadályok megszüntetése hozzájárulna az uniós könyvvizsgálati piac integrációjához. (5) A jog szerinti könyvvizsgálat olyan tárgykörök megfelelő ismeretét teszi szükségessé, mint a társasági jog, az adójog és a szociális jog, amelyek tagállamonként eltérőek lehetnek. Emiatt a saját területén nyújtott, jog szerinti könyvvizsgálati szolgáltatások minőségének biztosítása érdekében egy tagállam számára lehetővé kell tenni kompenzációs intézkedés alkalmazását abban az esetben, ha egy másik tagállamban jóváhagyott, jog szerinti könyvvizsgáló az adott tagállam területén állandó telephely létesítése céljából jóváhagyást kér. Ilyen intézkedés során figyelembe kell venni a jog szerinti könyvvizsgáló szakmai tapasztalatait. Az intézkedés nem róhat aránytalan terheket az érintett jog szerinti könyvvizsgálóra, és nem akadályozhatja, illetve nem tüntetheti fel kevésbé vonzónak a jog szerinti könyvvizsgálati szolgáltatások nyújtását. Az érintett jog szerinti könyvvizsgálók számára biztosítani kell a választás lehetőségét a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott különbözeti vizsga és alkalmazkodási időszak között[13]. Az alkalmazkodási időszak végén a jog szerinti könyvvizsgáló számára lehetővé kell tenni, hogy a fogadó tagállamban beilleszkedjen a szakmába, miután az adott tagállamban meglévő szakmai tapasztalatát felmérték. (6) Annak érdekében, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek a jog szerinti könyvvizsgálatokat a vizsgált jogalanyoktól való nagyobb függetlenség mellett végezhessék, a könyvvizsgáló cégben jogokat birtokló személynek vagy gazdálkodó egységnek függetlennek kell lennie a vizsgált jogalanytól, és nem vehet részt a vizsgált jogalany döntéshozatalában. (7) Az Unión belül fontos a magas színvonalú jog szerinti könyvvizsgálatok biztosítása. Ezért valamennyi jog szerinti könyvvizsgálatot a Könyvvizsgálók Nemzetközi Szövetsége (IFAC) által a Clarity-projekt keretében 2009-ben kiadott nemzetközi könyvvizsgálati standardok alapján kell végezni, amennyiben azok a jog szerinti könyvvizsgálat szempontjából relevánsak. A tagállamok csak akkor vezethetnek be további tagállami könyvvizsgálati eljárásokat vagy követelményeket, ha azok az éves vagy konszolidált pénzügyi kimutatások jog szerinti könyvvizsgálata hatókörével kapcsolatos konkrét tagállami jogszabályi követelményekből erednek, vagyis csak akkor, ha e követelményeket az elfogadott nemzetközi könyvvizsgálati standardok nem tartalmazzák, valamint ha hozzájárulnak az éves pénzügyi kimutatások és konszolidált pénzügyi kimutatások hitelességéhez és minőségéhez, továbbá az uniós közjót szolgálják. A Bizottságnak továbbra is részt kell vennie az IFAC nemzetközi könyvvizsgálati standardjainak tartalmát, valamint elfogadási folyamatát nyomon követő munkában. (8) Az Unióban lefolytatott minőségbiztosítási ellenőrzések hitelességének és átláthatóságának javítása érdekében a tagállami minőségbiztosítási rendszereket azoknak az illetékes hatóságoknak kell irányítaniuk, amelyeket a tagállamok a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek közfelügyeletének ellátására jelölnek ki. A minőségbiztosítási ellenőrzések célja, hogy megelőzzék, illetve kezeljék azokat a hiányosságokat, amelyek a jog szerinti könyvvizsgálatok elvégzése során felléphetnek. A minőségbiztosítási ellenőrzések alkalmazási körének biztosítása érdekében az illetékes hatóságoknak az ellenőrzések lefolytatásakor figyelembe kell venniük a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek tevékenységének terjedelmét. (9) A jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek közfelügyelete magában foglalja a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyását és nyilvántartásba vételét, a szakmai etikai standardok és a könyvvizsgáló cégek belső minőség-ellenőrzésére vonatkozó standardok elfogadását, a továbbképzést, valamint a jog szerinti könyvvizsgálókra és a könyvvizsgáló cégekre vonatkozó minőségbiztosítási, vizsgálati és szankciórendszereket. A könyvvizsgálói felügyelet jobb átláthatósága, valamint az elszámoltathatóság javítása érdekében az egyes tagállamoknak a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek közfelügyeletéért felelős hatóságot kell kijelölniük. E közfelügyeleti hatóságoknak a könyvvizsgálói szakmától való függetlensége a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek közfelügyelete integritásának, hatékonyságának és megfelelő működésének alapvető előfeltétele. Ezért a közfelügyeleti hatóságokat nem gyakorló szakembereknek kell irányítaniuk, akiknek a kiválasztására a tagállamoknak független és átlátható eljárásokat kell kialakítaniuk. (10) Annak biztosítása érdekében, hogy a közfelügyeleti hatóságok a feladataikat eredményesen láthassák el, elegendő hatáskörrel kell rendelkezniük. A tagállamoknak biztosítaniuk kell különösen azt, hogy a közfelügyeleti hatóságok rendelkezzenek a vizsgálatok kezdeményezéséhez és lefolytatásához szükséges hatáskörrel, továbbá betekinthessenek a feladataik ellátása szempontjából lényeges, a jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek birtokában lévő dokumentumokba. Ezenfelül a közfelügyeleti hatóságoknak rendelkezniük kell a feladataik ellátásához elegendő humán- és pénzügyi erőforrásokkal. (11) A több országra kiterjedő tevékenységet folytató vagy hálózatba tartozó, jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek megfelelő felügyeletéhez a tagállamok közfelügyeleti hatóságainak információt kell cserélniük egymással. Az így kicserélt információk bizalmas jellegének védelme érdekében a tagállamoknak a szakmai titoktartási kötelezettséget a közfelügyeleti hatóságok alkalmazottain túl ki kell terjeszteniük valamennyi olyan személyre, akire a közfelügyeleti hatóságok feladatot ruháztak át. Az illetékes hatóság kizárólag a jog szerinti könyvvizsgálók jóváhagyásával és nyilvántartásba vételével összefüggő feladatait ruházhatja át más hatóságra vagy szervre. Az átruházást több feltételtől kell függővé tenni, és a végső felelősséget az illetékes hatóságnak kell viselnie. (12) A kisvállalkozói intézkedéscsomag[14], amelyet 2008 júniusában fogadtak el, és 2011 februárjában vizsgáltak felül[15], elismeri a kis- és középvállalkozásoknak az Unió gazdaságában betöltött központi szerepét, és célja a vállalkozás általános megközelítésének javítása, valamint a „gondolkozz előbb kicsiben” elv meghonosítása a politikai döntéshozatalban. A 2010 márciusában elfogadott Európa 2020 stratégia[16] szintén felszólít a gazdasági környezet, különösen a kis- és középvállalkozások üzleti környezetének javítására, amelynek egyik módja az Unióban folytatott üzleti tevékenység ügyleti költségeinek csökkentése. A meghatározott jogi formájú vállalkozások éves pénzügyi kimutatásairól, konszolidált pénzügyi kimutatásairól és kapcsolódó beszámolóiról szóló [XXX]-i [XXX] európai parlamenti és tanácsi irányelv [34]. cikke értelmében a kisvállalkozások nem kötelesek pénzügyi kimutatásaikat auditáltatni. (13) Az uniós kis- és középvállalkozásokra a pénzügyi kimutatásaik könyvvizsgálatával kapcsolatban nehezedő terheket a szükséges minimális mértékben kell módosítani úgy, hogy az ne veszélyeztesse a befektetők védelmét. A tagállamoknak biztosítaniuk kell azt, hogy az ilyen vállalkozások pénzügyi kimutatásainak jog szerinti könyvvizsgálatához alapul vett könyvvizsgálati standardok alkalmazása arányos legyen a kis- és középvállalkozások méretével. (14) Egyes tagállamok a kisvállalkozások jog szerinti könyvvizsgálatát pénzügyi kimutatásaik korlátozott felülvizsgálatával váltották fel. E tagállamok számára lehetővé kell tenni ennek a gyakorlatnak a folytatását annak előírása helyett, hogy a kisvállalkozásokra a könyvvizsgálati standardokat arányosan kelljen alkalmazni. (15) Ha tagállami illetékes hatóságok harmadik országok illetékes hatóságaival való együttműködés keretében a végzett könyvvizsgálat minőségének értékelése céljából könyvvizsgálati munkaanyagokat vagy egyéb lényeges dokumentumokat cserélnek ki, az érintett felek jogainak védelme érdekében a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az illetékes hatóságaik között létrejött munkavégzési megállapodások, amelyek alapján az ilyen dokumentumok cseréjére sor kerül, elegendő óvintézkedést tartalmazzanak az üzleti titok, valamint a vizsgált jogalanyok üzleti érdekeinek védelmére, ideértve az ipari és szellemi tulajdonhoz fűződő jogokat is. (16) A 2006/43/EK irányelv 45. cikkének (1) bekezdésében megállapított 50 000 EUR értékhatár az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. november 4-i 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[17] 3. cikke (2) bekezdésének c) és d) pontjához igazodik. A 2003/71/EK irányelvben rögzített értékhatárokat a 2010/73/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv[18] 1. cikkének (3) bekezdése 100 000 EUR-ra emelte. Ezért a 2006/43/EK irányelv 45. cikkének (1) bekezdésében előírt értékhatárt is ennek megfelelően kell módosítani. (17) Az Európai Unió működéséről szóló szerződésben előírt új keret teljes körű érvényesülésének biztosítása céljából az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 202. cikke alapján létrehozott végrehajtási hatásköröket ki kell igazítani, és azokat az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. és 291. cikke szerinti megfelelő rendelkezésekkel kell felváltani. (18) A felhatalmazáson alapuló és a végrehajtási jogi aktusok Bizottság általi elfogadására vonatkozó eljárásoknak az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez, különösen annak 290. és 291. cikkéhez igazítását eseti alapon kell elvégezni. A Bizottságot az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően fel kell hatalmazni jogi aktusok elfogadására a könyvvizsgálat és a könyvvizsgálói szakma fejlődésének figyelembevétele, valamint a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek felügyeletének megkönnyítése céljából. Felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell alkalmazni különösen a természetes személyek jog szerinti könyvvizsgálóként való jóváhagyására vonatkozó követelmények, valamint a függetlenség és a pártatlanság jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek által követendő elveinek meghatározásához, továbbá a nemzetközi könyvvizsgálati standardok meghatározásának módosításához. A könyvvizsgálói felügyelet területén felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell alkalmazni a tagállamok illetékes hatóságai közötti információcsere eljárásainak, a több országra kiterjedő vizsgálatok lefolytatása módjainak, valamint a tagállamok és a harmadik országok illetékes hatóságai közötti együttműködés módjának kidolgozásához. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkálatok során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során egyidejűleg, időben és megfelelő módon továbbítania kell a megfelelő dokumentumokat az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz. (19) Végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra ruházni annak érdekében, hogy egységes végrehajtási feltételek vonatkozzanak a harmadik országok könyvvizsgálói felügyeleti rendszerének egyenértékűségével vagy a harmadik országok illetékes hatóságai megfelelőségével kapcsolatos nyilatkozatokra, amennyiben az ilyen nyilatkozatok egyes harmadik országokat vagy harmadik országok egyes illetékes hatóságait érintik Az említett hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[19] megfelelően kell gyakorolni. (20) Mivel ezen irányelv célját – nevezetesen a vállalkozások által közzétett pénzügyi kimutatások jelentette befektetővédelem erősítését az Unióban végzett, jog szerinti könyvvizsgálatok minőségének további javításával – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és az irányelv léptéke és hatásai miatt ez a cél uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (21) A 2006/43/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell, ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk Módosítások A 2006/43/EK irányelv a következőképpen módosul: (1) Az 1. cikk a következőképpen módosul: a) a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki: „Ezen irányelv 22., 25. és 27–30. cikke nem alkalmazandó a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok éves és konszolidált beszámolóinak jog szerinti könyvvizsgálatára, hacsak a(z) [XXX]/EU rendelet másként nem rendelkezik. Ezen irányelv 32–36. cikkét a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok tekintetében alkalmazni kell, amennyiben azok a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyására és nyilvántartásba vételére vonatkozó, a 3–20. cikkben rögzített szabályoknak való megfelelés felügyeletével kapcsolatosak.”. (2) A 2. cikk a következőképpen módosul: a) az 1. pont helyébe a következő szöveg lép: „1. »jog szerinti könyvvizsgálat«: az éves beszámolók, illetve az összevont (konszolidált) éves beszámolók könyvvizsgálata, amennyiben azt: a) az uniós jog írja elő; b) a kisvállalkozások tekintetében tagállami jog írja elő; c) a kisvállalkozások önkéntesen végeztetik el;”; b) a 10. pont helyébe a következő szöveg lép: „10. »illetékes hatóságok«: jogszabály által kijelölt azon hatóságok, amelyek a jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek szabályozásáért és/vagy felügyeletéért vagy azok meghatározott vonatkozásaiért felelősek; egy adott cikkben az »illetékes hatóságra« való hivatkozás az ott említett feladatokért felelős hatóságra való hivatkozást jelenti;”; c) a 11. pontot el kell hagyni; d) a 13. pont helyébe a következő szöveg lép: „13. »közérdeklődésre számot tartó jogalanyok«: a) azok a valamely tagállami jogszabály alá tartozó jogalanyok, amelyek átruházható értékpapírjai valamely tagállam szabályozott piacán bevezetésre kerültek a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében; b) a 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(*) 4. cikkének 1. pontjában meghatározott hitelintézetek; c) a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(**) 13. cikke értelmében vett biztosítók; d) azok a valamely tagállami jogszabály alá tartozó jogalanyok, amelyek a 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(***) 4. cikkének 4. pontjában meghatározott pénzforgalmi intézmények, kivéve, ha az irányelv 15. cikkének (2) bekezdése alkalmazandó; e) azok a valamely tagállami jogszabály hatálya alá tartozó jogalanyok, amelyek a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(****) 2. cikkének 1. pontjában meghatározott elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, kivéve, ha a 2007/64/EK irányelv 15. cikkének (2) bekezdése alkalmazandó; f) a 2004/39/EK irányelv 4. cikkének 1. pontjában meghatározott befektetési vállalkozások; g) a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv(*****) 4. cikke (1) bekezdésének k) pontjában meghatározott uniós alternatív befektetési alapok (ABA); h) a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(******) 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (ÁÉKBV); i) azok a valamely tagállami jogszabály hatálya alá tartozó jogalanyok, amelyek központi értéktárak; j) a(z) X/XXXX európai parlamenti és tanácsi rendelet(*******) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott központi szerződő felek [lásd: a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat, COM(2010) 484]; (*) HL L 177., 2006.6.30., 1. o. (**) HL L 335, 2009.12.17., 1. o. (***) HL L 319., 2007.12.5., 1. o. (****) HL L 267., 2009.10.10., 7. o. (*****) HL L 174., 2011.7.1., 1. o. (******) HL L 302., 2009.11.17., 32. o. (*******) HL L ….” e) a cikk a következő 17–20. ponttal egészül ki: „17. »középvállalkozások«: a(z) XX/XX irányelv [a negyedik és a hetedik társasági jogi irányelv helyébe lépő irányelv] 3. cikkének (2) bekezdésében említett vállalkozások; 18. »kisvállalkozások«: a(z) XX/XX irányelv [a 4. és a 7. társasági jogi irányelv helyébe lépő irányelv] 3. cikkének (1) bekezdésében említett vállalkozások; 19. »honos tagállam«: az a tagállam, amelyben egy jog szerinti könyvvizsgálót vagy egy könyvvizsgáló céget a 3. cikk (1) bekezdésének megfelelően jóváhagynak; 20. »fogadó tagállam«: az a tagállam, amelyben a honos tagállamban jóváhagyott jog szerinti könyvvizsgáló a 14. cikk szerinti jóváhagyását kéri, vagy az a tagállam, amelyben a saját tagállamában jóváhagyott jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég átmeneti vagy alkalmi jelleggel jog szerinti könyvvizsgálatot végez, vagy az a tagállam, amelyben a saját tagállamában jóváhagyott könyvvizsgáló cég a jóváhagyás elismertetését kéri a 3b. cikknek megfelelően.”. (3) A 3. cikk a következőképpen módosul: a) a (2) bekezdés a következőképpen módosul: i. az első albekezdés helyébe a következő szöveg lép: „A jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek jóváhagyásáért felelős hatóságként minden tagállam kijelöl egy, a 32. cikkben említett hatóságot.”; ii. a második albekezdést el kell hagyni; b) a (4) bekezdés a következőképpen módosul: i. az első albekezdés b) pontját el kell hagyni; ii. az első albekezdés c) pontja helyébe a következő szöveg lép: „c) a jogalany ügyviteli vagy igazgatási szerve tagjainak többségét valamely tagállamban jóváhagyott könyvvizsgáló cégeknek vagy legalább a 4. és a 6–12. cikkben előírt feltételeknek megfelelő természetes személyeknek kell alkotniuk. Amennyiben az ügyviteli vagy igazgatási szervnek legfeljebb két tagja van, e tagok egyikének legalább meg kell felelnie az e pontban meghatározott feltételeknek.”; iii. a második albekezdés helyébe a következő szöveg lép: „A tagállamok e pontokkal kapcsolatban további feltételeket nem állapíthatnak meg. A tagállamok nem írhatják elő, hogy egy könyvvizsgáló cég tőkéjének vagy szavazati jogainak bizonyos hányadát jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek birtokolják.”. (4) A szöveg a következő 3a. és 3b. cikkel egészül ki: „3a. cikk A jog szerinti könyvvizsgálók több országra kiterjedő szolgáltatásnyújtása Ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a valamely tagállamban jóváhagyott jog szerinti könyvvizsgáló egy másik tagállamban átmeneti vagy alkalmi jelleggel jog szerinti könyvvizsgálat végzésére jogosult. A 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv* 5–9. cikkét alkalmazni kell. 3b. cikk A könyvvizsgáló cégek elismerése (1) A 3. cikk (1) bekezdésétől eltérve, a valamely tagállamban jóváhagyott könyvvizsgáló cég egy másik tagállamban átmeneti, alkalmi vagy állandó jelleggel jog szerinti könyvvizsgálat végzésére jogosult a 3. cikk (4) bekezdésének a) pontjában foglaltak teljesülése esetén. (2) Az a könyvvizsgáló cég, amely a honos tagállamtól eltérő tagállamban kíván jog szerinti könyvvizsgálatot végezni, a fogadó tagállam illetékes hatóságánál köteles nyilvántartásba vételét kérni a 15. és 17. cikknek megfelelően. (3) A fogadó tagállam illetékes hatósága a könyvvizsgáló céget a saját tagállambeli illetékes hatóságnál való nyilvántartásba vételt igazoló tanúsítvány bemutatását követően nyilvántartásba veszi. A fogadó tagállam illetékes hatósága előírhatja, hogy a saját tagállambeli illetékes hatóság által kiállított tanúsítvány nem lehet régebbi három hónapnál. A fogadó tagállam illetékes hatósága a nyilvántartásba vételről értesíti a saját tagállambeli illetékes hatóságot. * HL L 255., 2005.9.30., 22. o.”. (5) A 6. cikk a következő bekezdéssel egészül ki: „A 32. cikkben említett illetékes hatóságok az e cikkben rögzített követelmények konvergenciája érdekében együttműködnek egymással. Együttműködnek továbbá az Európai Értékpapír-piaci Hatósággal (EÉPH), valamint a(z) XXX/XXX/EU rendelet X. cikkében említett illetékes hatóságokkal, amennyiben a konvergencia a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatával kapcsolatos.”. (6) A 8. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés i) pontja helyébe a következő szöveg lép: „i) a 26. cikkben említett nemzetközi könyvvizsgálati standardok;”; b) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az e cikk (1) bekezdésében említett elméleti ismereti teszt részét képező tantárgyak jegyzékének kiigazítására. E hatáskörében a Bizottság figyelembe veszi a könyvvizsgálat és a könyvvizsgálói szakma fejlődését.”. (7) A 14. cikk helyébe a következő szöveg lép: „14. cikk Más tagállamok jog szerinti könyvvizsgálóinak jóváhagyása (1) A 32. cikkben említett illetékes hatóságok eljárásokat alakítanak ki a más tagállamban jóváhagyott, jog szerinti könyvvizsgálók jóváhagyására. Ezek az eljárások megfelelnek a 2005/36/EK irányelv 11. és 12. cikkének, és nem léphetik túl az említett irányelv 13. és 14. cikkében foglalt követelmények hatályát. (2) A tagállamok biztosítják a kérelmező számára a 2005/36/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének g) pontjában meghatározott alkalmazkodási időszak és az említett cikk h) pontjában meghatározott különbözeti vizsga közötti választás lehetőségét. E cikk alkalmazásában a 2005/36/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdése nem alkalmazandó. Az alkalmazkodási időszak hossza legfeljebb három év, és azt értékelni kell. A különbözeti vizsgát az érintett tagállamban alkalmazandó nyelvi szabályok által megengedett nyelvek egyikén kell lebonyolítani. A különbözeti vizsga csak a jog szerinti könyvvizsgálónak az érintett tagállam törvényeivel és rendeleteivel kapcsolatos megfelelő ismereteire terjed ki, amennyiben ezek az ismeretek a jog szerinti könyvvizsgálatra vonatkoznak. (3) A 32. cikkben említett illetékes hatóságok az alkalmazkodási időszakra és a különbözeti vizsgára vonatkozó követelmények konvergenciája érdekében együttműködnek egymással. Javítják a követelmények átláthatóságát és kiszámíthatóságát. Együttműködnek továbbá az EÉPH-val, valamint a(z) [XXX]-i [XXX/XXX/EU] rendelet [XXX]. cikkében említett illetékes hatóságokkal, amennyiben a konvergencia a közérdeklődésre számot tartó jogalanyok jog szerinti könyvvizsgálatával kapcsolatos.”. (8) A 15. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki: „A nyilvános nyilvántartást a 32. cikkben említett illetékes hatóság vezeti.”. (9) A 17. cikk (1) bekezdése a következő j) ponttal egészül ki: „adott esetben arra vonatkozó utalás, hogy a könyvvizsgáló cég nyilvántartásba vétele a 3a. és 3b. cikk alapján történik-e.” (10) A 21. cikk (2) bekezdését el kell hagyni. (11) A 22. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(1) A tagállamok biztosítják, hogy a jog szerinti könyvvizsgálat végzésekor a jog szerinti könyvvizsgáló és/vagy a könyvvizsgáló cég, valamint a könyvvizsgáló cégben szavazati joggal rendelkező személy független legyen a vizsgált jogalanytól és a vizsgált jogalany döntéshozatalában ne vegyen részt.”; b) a (2) bekezdés második albekezdését el kell hagyni; c) a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az alábbiak meghatározása céljából: a) az e cikk (2) bekezdésében említett veszélyek és óvintézkedések; b) az olyan helyzetek, amelyekben az e cikk (2) bekezdésében említett veszélyek olyan jelentősek, hogy veszélyeztetik a jog szerinti könyvvizsgáló vagy a könyvvizsgáló cég függetlenségét.”. (12) A 26. cikk helyébe a következő szöveg lép: „26. cikk Könyvvizsgálati standardok (1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a jog szerinti könyvvizsgálók és a könyvvizsgáló cégek a jog szerinti könyvvizsgálatokat a nemzetközi könyvvizsgálati standardoknak megfelelően végezzék, amennyiben az említett standardok teljesítik az ezen irányelvben és a(z) XX/XX rendeletben rögzített követelményeket. A tagállamok csak akkor vezethetnek be a nemzetközi könyvvizsgálati standardokon felüli könyvvizsgálati eljárásokat és követelményeket, ha az ilyen könyvvizsgálati eljárások és követelmények a jog szerinti könyvvizsgálat hatókörével kapcsolatos, a tagállami jogban rögzített egyedi követelményekből erednek. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ilyen könyvvizsgálati eljárások és követelmények megfeleljenek az alábbi feltételeknek: a) a meghatározott jogi formájú vállalkozások éves pénzügyi kimutatásairól, konszolidált pénzügyi kimutatásairól szóló [XXXX] irányelv 4. cikkének (3) bekezdésében rögzített alapelvekkel összhangban biztosítják az éves vagy konszolidált pénzügyi kimutatások nagyfokú hitelességét és kiváló minőségét; b) az uniós közjót szolgálják. A tagállamok az ilyen könyvvizsgálati eljárásokról és követelményekről tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállamot. (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a »nemzetközi könyvvizsgálati standardok« az International Federation of Accountants (Könyvvizsgálók Nemzetközi Szövetsége – IFAC) által a Clarity-projekt keretében 2009-ben kiadott nemzetközi könyvvizsgálati standardok (International Standards on Auditing – ISA) és a kapcsolódó állásfoglalások és standardok, amennyiben azok a jog szerinti könyvvizsgálat szempontjából relevánsak. (3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a nemzetközi könyvvizsgálati standardok e cikk (2) bekezdésében foglalt fogalommeghatározásának módosítása céljából. E hatáskörében a Bizottság figyelembe veszi az IFAC által az ISA-kban végzett módosításokat, a Public Interest Oversight Board (Közérdekű Felügyeleti Bizottság) ilyen módosításokkal kapcsolatos véleményét, valamint a könyvvizsgálat és a könyvvizsgálói szakma terén megvalósított egyéb előrelépéseket.”. (13) A 28. cikk (2) bekezdését el kell hagyni. (14) A 29. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés a következőképpen módosul: i. az a) pont helyébe a következő szöveg lép: „a) a minőségbiztosítási rendszert a 32. cikkben említett illetékes hatóság irányítja és azt olyan módon kell megszervezni, hogy független legyen a jog szerinti könyvvizsgálóktól és könyvvizsgáló cégektől;”; ii. a bekezdés szövege a következő k) ponttal egészül ki: „k) a minőségbiztosítási ellenőrzés az ellenőrzött könyvvizsgáló cég vagy jog szerinti könyvvizsgáló által folytatott tevékenység terjedelmének megfelelő és azzal arányos kell, hogy legyen;”; iii. a bekezdés a k) pont után a következő albekezdéssel egészül ki: „Az érdekelt felek kérésére a 32. cikkben említett illetékes hatóság rendelkezésükre bocsátja az első albekezdés g) pontjában említett jelentést. Az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy az átadott jelentés ne veszélyeztesse a vizsgált jogalany üzleti érdekeit, ideértve ipari és szellemi tulajdonát is.”; b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az (1) bekezdés első albekezdésének a), b) és e)–j) pontjára vonatkozó követelmények pontosítása céljából.”. (15) A 32. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(1) Minden tagállam illetékes hatóságot jelöl ki, amelynek feladata a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek közfelügyelete a (2)–(7) bekezdésben meghatározott elvek alapján.”; b) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) Az illetékes hatóság a közfelügyeleti rendszer irányításában való részvételt lehetővé teheti olyan nem gyakorló szakemberek számára, akik a jog szerinti könyvvizsgálat területén releváns ismeretekkel rendelkeznek, feltéve, hogy az ilyen szakembereket független és átlátható jelölési eljárás útján választják ki. Gyakorló szakember a közfelügyeleti rendszer irányításában nem vehet részt.”; c) a (4) bekezdés bevezető mondatának helyébe a következő szöveg lép: „Az illetékes hatóság viseli a végső felelősséget az alábbiak felügyelete tekintetében:”; d) az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(5) Az illetékes hatóság jogosult arra, hogy szükség esetén vizsgálatokat kezdeményezzen és folytasson a jog szerinti könyvvizsgálókkal és könyvvizsgáló cégekkel szemben, valamint arra, hogy megfelelő intézkedést alkalmazzon. Megfelelő erőforrásokkal kell rendelkeznie az ilyen vizsgálatok kezdeményezéséhez és lefolytatásához. Az ezen irányelv szerinti feladatai ellátása érdekében az illetékes hatóság a jog szerinti könyvvizsgálók vagy a könyvvizsgáló cégek birtokában lévő bármely dokumentumhoz hozzáférhet annak formátumától függetlenül, arról másolatot szerezhet be, és azt megőrizheti. Ezenfelül tájékoztatást kérhet bármely személytől, továbbá információszerzés céljából e személyeket szükség szerint beidézheti és kihallgathatja.”; e) a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(6) Az illetékes hatóságnak átláthatónak kell lennie. Ez magában foglalja az éves munkaprogramok és tevékenységi jelentések közzétételét.”. (16) A szöveg a következő 32a. cikkel egészül ki: „32a. cikk Feladatok átruházása A tagállamok a 32. cikkben említett illetékes hatóság számára kizárólag az olyan feladatok más, jogszabály alapján kijelölt hatóságra vagy szervre való átruházását engedélyezhetik, amelyek a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek jóváhagyásával és nyilvántartásba vételével függenek össze. Más hatóság vagy szerv csak az illetékes hatóság által kifejezetten átruházott feladatot végezhet. Az átruházás során meg kell határozni az átruházott feladatokat, valamint azok elvégzésének feltételeit. A hatóságokat vagy szerveket az összeférhetetlenség kizárásával kell megszervezni. Az ezen irányelv és az irányelv alapján elfogadott végrehajtási intézkedések betartásának felügyeletével kapcsolatos végleges felelősség a feladatot átruházó illetékes hatóságot terheli. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállam illetékes hatóságait a feladatok átruházásával kapcsolatos megállapodásokról, ideértve az átruházás szabályozásának pontos feltételeit is.”. (17) A 36. cikk a következőképpen módosul: a) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) A (2) bekezdés nem gátolja az illetékes hatóságokat a bizalmas információk cseréjében. Az ilyen módon rendelkezésre bocsátott információk a szakmai titoktartás kötelezettsége alá esnek, amely köti az illetékes hatóságok által foglalkoztatott, vagy korábban foglalkoztatott személyeket. A szakmai titoktartás kötelezettsége vonatkozik ezenkívül valamennyi olyan egyéb személyre, akire az illetékes hatóságok az ezen irányelvben rögzített célokkal összefüggésben feladatokat ruháztak át.”; b) a (7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek meghatározzák az információcsere eljárásait, valamint az e cikk (2) és (4) bekezdésében szabályozott, több országra kiterjedő vizsgálatok módjait.”. (18) A 37. cikk szövege a következő (3) bekezdéssel egészül ki: „(3) Semmis a vizsgált jogalany és egy harmadik fél között kikötött olyan szerződéses feltétel, amely a jogalany (1) bekezdés szerinti részvényesei vagy tagjai közgyűlésének választását a jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek bizonyos típusaira vagy csoportjaira korlátozza egy adott jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég kijelölése tekintetében, vagy amely korlátozza egy adott jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég kiválasztását az adott jogalany jog szerinti könyvvizsgálatára.” (19) A X. fejezetet el kell hagyni. (20) A szöveg a következő, a 43a. és 43b. cikket magában foglaló Xa. fejezettel egészül ki: „Xa. FEJEZET A KIS- ÉS KÖZÉPVÁLLALKOZÁSOK JOG SZERINTI KÖNYVVIZSGÁLATÁRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK 43a. cikk A középvállalkozások egyszerűsített könyvvizsgálata A tagállamok biztosítják azt, hogy a középvállalkozások éves vagy konszolidált pénzügyi kimutatásainak jog szerinti könyvvizsgálatához alapul vett könyvvizsgálati standardok alkalmazása arányos legyen a középvállalkozások által folytatott tevékenység terjedelmével és összetettségével. Minőségbiztosítási ellenőrzés folytatásakor az illetékes hatóságok figyelembe veszik a könyvvizsgálati standardok arányos alkalmazását. A tagállamok szakmai testületeket kérhetnek fel arra, hogy iránymutatást adjanak a könyvvizsgálati standardok középvállalkozásokra való arányos alkalmazására vonatkozóan. 43b. cikk Kisvállalkozások Abban az esetben, ha egy tagállam a kisvállalkozások éves vagy konszolidált beszámolóinak jog szerinti könyvvizsgálatát írja elő, a 43a. cikket értelemszerűen alkalmazni kell. Ha egy tagállam a jog szerinti könyvvizsgálat alternatívájaként szabályokat alkotott a kisvállalkozások beszámolóinak korlátozott áttekintéséről, akkor az adott tagállam nem köteles a könyvvizsgálati standardokat az érintett vállalkozások jog szerinti könyvvizsgálatához igazítani. E cikk alkalmazásában a korlátozott áttekintés egy jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég által lefolytatott eljárás, amelynek célja egy adott jogalany pénzügyi kimutatásaiban tévedés vagy csalás következtében előforduló hibás állítások azonosítása, és amely a jog szerinti könyvvizsgálatnál alacsonyabb szintű bizonyosságot nyújt.”. (21) A 45. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(1) Egy tagállam illetékes hatóságai – a 15., 16. és 17. cikkel összhangban – valamennyi, harmadik országbeli könyvvizsgálót és könyvvizsgáló jogalanyt nyilvántartásba vesznek, akik/amelyek könyvvizsgálói jelentést bocsátanak ki egy Unión kívül bejegyzett társaság éves vagy konszolidált éves beszámolójáról, amelynek átruházható értékpapírjait a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja értelmében vett szabályozott piacon bevezették; kivéve akkor, ha a társaság kizárólag hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt bocsát ki, amely teljesíti az alábbi feltételek valamelyikét: a) az értékpapírt valamely tagállam szabályozott piacára a 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(*) 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján 2010. december 31. előtt vezették be, és annak az egy egységre eső névértéke legalább 50 000 EUR, illetve – egyéb pénznemben meghatározott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír esetében – névértéke a kibocsátás időpontjában legalább 50 000 EUR összeggel egyenértékű; b) az értékpapírt valamely tagállam szabályozott piacára a 2004/109/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján 2010. december 31-én vagy azután vezették be, és annak az egy egységre eső névértéke legalább 100 000 EUR, illetve – egyéb pénznemben meghatározott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír esetében – névértéke a kibocsátás időpontjában legalább 100 000 EUR összeggel egyenértékű. (*) HL L 390., 2004.12.31., 38. o.”; b) az (5) bekezdés a következőképpen módosul: i. az e) pont helyébe a következő szöveg lép: „e) honlapjukon olyan éves átláthatósági jelentést tesznek közzé, amely tartalmazza a(z) [XXX]-i [XXX] rendelet X cikkében említett információkat, vagy ezzel egyenértékű közzétételi követelményeknek tesznek eleget.”; ii. a bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „Egy tagállam harmadik országbeli könyvvizsgálót csak akkor vehet nyilvántartásba, ha a könyvvizsgáló megfelel az első albekezdés a), d) és e) pontjában foglalt követelményeknek.”; d) a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(6) Annak biztosítása érdekében, hogy e cikk (5) bekezdésének d) pontjára egységes alkalmazási feltételek vonatkozzanak, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az ott említett egyenértékűségről végrehajtási jogi aktusok keretében határozzon. A végrehajtási jogi aktusokat a 48. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az e cikk (5) bekezdésének d) pontjában említett egyenértékűséget a tagállamok akkor értékelhetik, ha a Bizottság erre vonatkozó határozatot nem hozott. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek megállapítják az annak értékelése során alkalmazandó általános egyenértékűségi szempontokat, hogy az e cikk (1) bekezdésben említett pénzügyi kimutatások könyvvizsgálatát a 26. cikkben említett nemzetközi könyvvizsgálati standardoknak megfelelően, és a 22., 24. és 25. cikkben megállapított követelmények teljesítésével végzik-e. A tagállamok az egyenértékűség tagállami szintű értékelését olyan szempontok szerint végzik, amelyek valamennyi harmadik országra alkalmazhatók.”. (22) A 46. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(2) Annak érdekében, hogy e cikk (1) bekezdésére egységes alkalmazási feltételek vonatkozzanak, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az ott említett egyenértékűségről végrehajtási jogi aktusok keretében határozzon. A végrehajtási jogi aktusokat a 48. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Ha a Bizottság az e cikk (1) bekezdésében említett egyenértékűséget elismerte, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy az egyenértékűséget részben vagy egészben alapul veszik, és a 45. cikk (1) és (3) bekezdésében foglalt követelményeket részben vagy egészben nem alkalmazzák, vagy módosítják. A Bizottság határozatának hiányában a tagállamok értékelhetik az e cikk (1) bekezdésében említett egyenértékűséget, vagy más tagállamok által elvégzett értékelésekre támaszkodhatnak. Ha a Bizottság úgy határoz, hogy nem teljesül az e cikk (1) bekezdésében említett egyenértékűségi követelmény, felhatalmazhatja az érintett könyvvizsgálókat és könyvvizsgáló jogalanyokat, hogy egy megfelelő átmeneti időszak alatt az érintett tagállam követelményeivel összhangban folytassák könyvvizsgálói tevékenységüket. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek a 29., 30. és 32. cikkben rögzített követelmények alapján megállapítják az annak értékelése során alkalmazandó általános egyenértékűségi szempontokat, hogy egy harmadik ország közfelügyeleti, minőségbiztosítási, vizsgálati és szankciórendszerei egyenértékűek-e az Unió rendszereivel. Az érintett harmadik országra vonatkozó bizottsági határozat hiányában a tagállamok az egyenértékűség tagállami szintű értékelését a fenti általános szempontok alapján végzik.”. (23) A 47. cikk a következőképpen módosul: a) a (2) bekezdés a következő ba) ponttal egészül ki: „ba) a vizsgált jogalany üzleti érdekei nem kerülnek veszélybe, ideértve ipari és szellemi tulajdonát is;”; b) a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) Az együttműködés elősegítése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az e cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett megfelelőségről végrehajtási jogi aktusok keretében határozzon. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 48. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A tagállamok megteszik azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek a Bizottság határozatának. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek megállapítják azokat az általános megfelelőségi szempontokat, amelyek alapján a Bizottság értékeli, hogy a harmadik országok illetékes hatóságai megfelelőnek tekinthetők-e arra, hogy együttműködjenek a tagállami illetékes hatóságokkal könyvvizsgálati munkaanyagok vagy a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek birtokában lévő egyéb dokumentumok cseréjében. Az általános megfelelőségi szempontok a 36. cikk követelményein, vagy az azokkal lényegében egyenértékű olyan működési eredményeken alapulnak, amelyek könyvvizsgálati munkaanyagok, illetve a jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek birtokában lévő egyéb dokumentumok közvetlen cseréjéből származnak.”; c) az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 48a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek az illetékes hatóságok közötti együttműködés megkönnyítése érdekében meghatározzák az e cikk (4) bekezdésében említett kivételes eseteket.”. (24) A 48. cikk (1) és (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „(1) A Bizottságot egy bizottság segíti (a továbbiakban: bizottság). A bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet(*) szerinti bizottság. (2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. (*) HL L 55., 2011.2.28., 13. o.”. (25) A szöveg a következő 48a. cikkel egészül ki: „48a. cikk A felhatalmazás gyakorlása (1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg. (2) A Bizottság [ezen irányelv hatálybalépésének időpontja]-tól/-től határozatlan időre szóló felhatalmazást kap a 8. cikk (3) bekezdésében, a 22. cikk (4) bekezdésében, a 26. cikk (3) bekezdésében, a 29. cikk (2) bekezdésében, a 36. cikk (7) bekezdésében, a 45. cikk (6) bekezdésében, a 46. cikk (2) bekezdésében, a 47. cikk (3) bekezdésében, valamint a 47. cikk (5) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. (3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 8. cikk (3) bekezdésében, a 22. cikk (4) bekezdésében, a 26. cikk (3) bekezdésében, a 29. cikk (2) bekezdésében, a 36. cikk (7) bekezdésében, a 45. cikk (6) bekezdésében, a 46. cikk (2) bekezdésében, a 47. cikk (3) bekezdésében, valamint a 47. cikk (5) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. Az említett határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a határozatban megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. (4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. (5) A 8. cikk (3) bekezdése, a 22. cikk (4) bekezdése, a 26. cikk (3) bekezdése, a 29. cikk (2) bekezdése, a 36. cikk (7) bekezdése, a 45. cikk (6) bekezdése, a 46. cikk (2) bekezdése, a 47. cikk (3) bekezdése, valamint a 47. cikk (5) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést követő [kéthónapos] időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére az említett időtartam [2 hónappal] meghosszabbodik.”. 2. cikk Átültetés (1) A tagállamok legkésőbb [xxx]-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul közlik a Bizottsággal az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. (2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. 3. cikk Hatálybalépés Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. 4. cikk Címzettek Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, […]-án/-én. az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök az elnök [1] A különféle programok keretében jóváhagyott nagy összegű támogatások azzal magyarázhatók, hogy egyes tagállamok keretgarancia-programokat fogadtak el, amelyek bankjaik valamennyi adósságát fedezték. A tagállamok főként garanciaintézkedéseket alkalmaztak. Feltőkésítési intézkedések céljára 546,08 milliárd EUR-t (a GDP 4,5 %-át) hagytak jóvá, amelyből a tagállamok 2009-ben ténylegesen mintegy 141,5 milliárd EUR-t használtak fel. A 2008 októbere és 2010 októbere közötti időszakban a Bizottság 22 tagállamban, vagyis Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Málta és Románia kivételével valamennyi tagállamban pénzügyi válságkezelési intézkedést engedélyezett az állami támogatások területén. [2] A Bizottság közleménye: Európa 2020 – az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája, COM(2010) 2020 végleges, 2010.3.3. [3] A közérdeklődésre számot tartó jogalanyok éves és összevont (konszolidált) éves beszámolóinak jog szerinti könyvvizsgálatáról szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat. COM(2011) X, 2011.X.X. [4] Az Európai Bizottság zöld könyve: Könyvvizsgálati politika: a válság tanulságai, COM(2010) 561, 2010.10.13. A dokumentum a következő internetes oldalon érhető el: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/green_paper_audit_hu.pdf [5] http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/conferenc_20110209_en.htm [6] http://www.europarl.europa.eu/oeil/FindByProcnum.do?lang=en&procnum=INI/2011/2037 [7] COM(2010)561 végleges, HL C 248., 2011.8.25., 92.o. [8] A negyedik társasági jogi irányelv (78/660/EGK) és a hetedik tanácsi irányelv (83/349/EGK) átdolgozására irányuló bizottsági javaslat nyomán az uniós jog nem teszi kötelezővé a kisvállalkozások beszámolóinak könyvvizsgálatát. [9] HL L 255., 2005.9.30., 22. o. [10] A Bizottság javaslata: Az Európai Parlament és a Tanács irányelve a meghatározott jogi formájú vállalkozások éves pénzügyi kimutatásairól, konszolidált pénzügyi kimutatásairól és a kapcsolódó beszámolókról (COM(2011) 684 végleges, 2011.10.25.). [11] HL L 55., 2011.2.28., 13. o. [12] HL C […], […], […] o. [13] HL L 255., 2005.9.30., 22. o. [14] A Bizottság közleménye a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Európai kisvállalkozói intézkedéscsomag: „Small Business Act”, SEC(2008) 2102. [15] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag felülvizsgálata, COM(2011) 78 végleges. [16] A Bizottság közleménye: Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája, COM(2010) 2020. [17] HL L 345., 2003.12.31., 64. o. [18] HL L 327., 2010.12.11., 1. o. [19] HL L 55., 2011.2.28., 13. o.