A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI HALÁSZATI ALAP VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ ÖTÖDIK ÉVES JELENTÉS (2011) /* COM/2012/0747 final */





TARTALOMJEGYZÉK 1........... BEVEZETÉS................................................................................................................. 3 2........... I. RÉSZ – Az EHA végrehajtása az EHA-rendelet 68. cikkével összhangban................... 3 2.1........ Főbb fejlemények, tendenciák és kihívások..................................................................... 3 2.1.1..... A költségvetés Bizottság általi végrehajtása...................................................................... 4 2.2........ Technikai segítségnyújtás................................................................................................ 4 2.2.1..... A technikai segítségnyújtásra fordítható költségvetés tagállamok általi felhasználása........................................................................................................... 4 2.2.2..... A technikai segítségnyújtásra fordítható költségvetés Bizottság általi felhasználása........................................................................................................... 4 2.3........ A 16. cikk (1) bekezdésében és az EHA időközi értékelésében említett stratégiai vita eredménye................................................................................................. 5 3........... A halászati ágazat 2010 és 2011 közötti gazdasági teljesítménye...................................... 6 3.1.1..... Halászati ágazat.............................................................................................................. 6 3.1.2..... Akvakultúra.................................................................................................................... 6 3.1.3..... Feldolgozás.................................................................................................................... 7 4........... II. RÉSZ – Elemzés........................................................................................................ 7 4.1........ A halászflotta kiigazítására irányuló állami és magánintézkedések...................................... 7 4.1.1..... Tevékenység végleges beszüntetése................................................................................. 7 4.1.2..... Az üzemanyagárakhoz kötődő flottakiigazítások.............................................................. 8 4.2........ Az EHA-rendelet 25. cikkének (2) bekezdése szerinti korszerűsítés................................. 9 4.3........ Az EHA 4. tengelyének végrehajtása............................................................................... 9 5........... Pénzügyi végrehajtás a tagállamokban........................................................................... 12 A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI HALÁSZATI ALAP VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ ÖTÖDIK ÉVES JELENTÉS (2011) 1. BEVEZETÉS Az Európai Halászati Alapról (EHA) szóló rendelet 68. cikke értelmében[1] a Bizottság minden év december 31-ig beszámolót küld az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az EHA végrehajtásáról. A beszámoló a tagállamok éves jelentésére vonatkozó bizottsági értékelésen és bármely más rendelkezésre álló információn alapul. Ez a jelentés az EHA 2011-es végrehajtásáról szól. Két részből áll. Az első rész az EHA-rendelet 68. cikkében megfogalmazott követelményekkel foglalkozik, valamint az EHA-rendelet 16. cikkének (1) bekezdésében említett stratégiai vita eredményét is tárgyalja. A második rész áttekintést nyújt az EHA 2007–2013-as időszakának néhány kulcsfontosságú eleméről, nevezetesen a végleges beszüntetésről, a 25. cikk szerinti korszerűsítésről és a 4. tengely végrehajtásáról. A jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza az EHA valamennyi tagállamban történő végrehajtásának[2] összefoglalóját, valamint a pénzügyi végrehajtásról szóló részletes adatokat. 2. I. RÉSZ – Az EHA végrehajtása 2.1. Főbb fejlemények, tendenciák és kihívások Az EHA tagállamok általi pénzügyi végrehajtása. A tagállamok által 2011 decemberéig elküldött igazolt időközi kifizetések az összes EHA-források 28 %-át tették ki (1 187 725 419,93 EUR), ami 2010 decemberéhez képest 84,5 %-os növekedést jelent (551 273 466,57 EUR). 2011 végére az átlagos kötelezettségvállalási arány 55,29 % volt. Bulgária és Románia jelentős késésben vannak. Németország, Franciaország, Magyarország, Olaszország, Málta, Szlovénia, Spanyolország és Svédország kötelezettségvállalási aránya az uniós átlag alatt van. Belgium, Ciprus, a Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Finnország, Görögország, Írország, Litvánia, Lettország, Ausztria, Lengyelország, Szlovákia, Hollandia és az Egyesült Királyság kötelezettségvállalási aránya azonban meghaladja az uniós átlagot. 2011 végén az (EHA-rendelet 90. cikkében foglalt) „N+2” szabály értelmében hat tagállamnál került sor a kötelezettségvállalások visszavonására 2009-re vonatkozóan, méghozzá 9 696 117 EUR értékben. Ez jelentős növekedést mutat a 2010 végi helyzethez képest. Az üzemanyag-rendelet ellenőrzése. A 744/2008/EK tanácsi rendelet keretében ellenőrzéseket végeztek Belgiumban, Dániában, Franciaországban, Portugáliában és Spanyolországban. 2011 júniusában a Bizottság megkapta az eredményeket. A fő megállapítások a nemzeti irányítási és ellenőrzési rendszerek hiányosságaira vonatkoztak. Az ellenőrzési jelentések továbbá azt ajánlották a tagállamoknak, hogy 1) biztosítsák a vizsgálati és ellenőrzési rendszerek meglétét és megfelelő működését, 2) elegendő ellenőrzési tevékenységről gondoskodjanak, 3) javítsák a Bizottsággal való együttműködést a szabálytalanságok időben történő észlelése érdekében és 4) küszöböljék ki a rendszerhibákból eredő szabálytalanságokat. A Bizottság elküldte az ellenőrzési jelentéseket az érintett tagállamoknak, és felkérte őket, hogy orvosolják a hiányosságokat. A fent említett megállapítások és ajánlások arra késztették a Bizottságot, hogy más tagállamokat is felkérjen kiegészítő ellenőrzések elvégzésére. Megfelelőség. 2011 decemberéig 26 tagállam nyújtotta be megfelelőségértékelését, amelyek közül 25-öt fogadtak el. A korábbi jelentésekkel összehasonlítva, a tevékenység ideiglenes szüneteltetésével és végleges beszüntetésével összefüggő megfelelőségi problémák csökkentek, ami kevesebb kifizetésmegszakítást eredményezett. 2.1.1. A költségvetés Bizottság általi végrehajtása Ami az éves kötelezettségvállalásokat illeti, 2011-ben a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó teljes előirányzat (4 292 990 279 EUR) 15,2 %-át (653 204 485 EUR) kötötték le, ebből 496 297 184 EUR-t a konvergenciarégiók, 156 907 301 EUR-t pedig a nem konvergenciarégiók vonatkozásában. Ami a 2011-es kifizetéseket illeti, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó teljes előirányzat 10,2 %-át (440 909 408 EUR) fizették ki, ebből 72,7 %-ot (320 405 479 EUR) a konvergenciarégióknak, 27,3 %-ot (120 503 930 EUR) pedig a nem konvergenciarégióknak. Ezeket a kifizetéseket időközi kifizetések formájában teljesítették. További részletek az alábbi 5. szakaszban és a jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumban találhatók. 2.2. Technikai segítségnyújtás 2.2.1. A technikai segítségnyújtás tagállamok általi felhasználása 22 tagállam használt fel különböző összegeket a technikai segítségnyújtásra fordítható költségvetés keretében. A következő tagállamok fordítottak jelentősebb forrásokat technikai segítségnyújtásra: Görögország (7 115 250 EUR), Lengyelország (4 756 335 EUR), Spanyolország (4 416 169 EUR), Olaszország (2 581 161 EUR) és Lettország (2 092 140 EUR). A finanszírozott intézkedések között szerepelt az adminisztratív kapacitás növelése, informatikai fejlesztés, a tájékoztatás és a nyilvánosság, valamint az operatív programok igazgatásának és végrehajtásának támogatása. 2.2.2. A technikai segítségnyújtás Bizottság általi felhasználása 2011-ben a Bizottság a technikai segítségnyújtás költségvetéséből 3 874 825 EUR-t használt fel az alábbi célokra: Információtechnológia A Bizottság 554 741 EUR-t fordított számítógépes és ahhoz kapcsolódó szolgáltatásokra a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság EHA végrehajtásához szükséges informatikai rendszereinek fejlesztésével és karbantartásával összefüggésben. Európai Halászati Területek Hálózat (FARNET) Támogatási Egység A FARNET-re 1 891 871 EUR-t fordítottak. 2011-ben a FARNET az EHA 4. tengelyének végrehajtására összpontosított, az irányító hatóságok és a FARNET helyi akciócsoportok folyamatos módszertani és tematikus támogatása révén. Két nemzetközi szemináriumot szerveztek az akciócsoportok számára: az elsőt márciusban, Szófiában (BG) a stratégiafejlesztésről, a másikat pedig júliusban, Gdyniában (PL) a halászterületek diverzifikációjáról. A FARNET weboldala, Hírlevele, YouTube csatornája és Twitter fiókja segítségével hozzájárult a 4. tengely ismertségének növeléséhez. A kiadványok között szerepelt a FARNET Magazin két száma (4 nyelven) és egy útmutató a Diverzifikációról (11 nyelven) is. 2011 novemberében a „Fenntartható halászati területek” témájában rendezett nagyszabású konferencián több mint 450 érdekelt vett részt. Konferenciák A Bizottság szervezett egy konferenciát „A fenntartható jövőbeni halászati területek” témájában (324 443 EUR) és egy szemináriumot az EHA végrehajtásáról (24 091 EUR). Kommunikációs tevékenységek A Bizottság 148 878 EUR-t fordított a 4. tengelyről készült négy videó elkészítésére, amelyek az EUROPA weboldalon érhetők el: Baionai kagylóvadászok („percebeiros”) (Spanyolország), Közvetlen értékesítés és új technológiák (Németország), Halászati turizmus (Franciaország) és Moszat értéklánc (Dánia). Ideiglenes alkalmazottak A Bizottság az EHA végrehajtásában részt vevő ideiglenes alkalmazottak bérének fedezésére 850 000 EUR-t fordított, különösen a tagállamok megfelelő nyelvi lefedettségének biztosítására. 2.3. Az EHA-rendelet 16. cikkének (1) bekezdése szerinti stratégiai vita eredménye 2011. június végére az EHA valamennyi időközi értékelése beérkezett a Bizottsághoz. Ezek alapján készült az az összefoglaló jelentés, amely a halászati intézetek igazgatóinak részvételével 2011. december 8–9-én Brüsszelben megrendezett stratégiai vita tárgyát képezte. Az összefoglaló jelentés főbb megállapításai A forrásfelhasználás mértéke az 1. tengely esetében a legnagyobb. A gazdasági helyzet jelentős hatást gyakorolt az 1. tengely végrehajtására, felgyorsítva a halászati tevékenység végleges beszüntetésére és ideiglenes szüneteltetésére vonatkozó intézkedések végrehajtását. A végleges tevékenységbeszüntetésre vonatkozó intézkedések az EHA-rendeletben szereplő konkrét rendelkezés ellenére sem jártak együtt a szükséges halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervvel. A hatás a fedélzeti beruházásokat támogató intézkedések – mint például a halászhálók szelektivitásának növelése (csupán néhány létrehozott és működő projekttel) vagy a kisüzemi part menti halászat támogatása – végrehajtásában is érzékelhető volt. A 2. tengely keretében a 2.3. intézkedéshez kapcsolódó, különösen a feldolgozólétesítmények termelési kapacitásának, termelési rendszereinek, valamint higiéniai és munkakörülményeinek javítását célzó projektek fordulnak elő a legnagyobb számban. Számos tagállamban nőtt a termelési kapacitás az akvakultúra-ágazatban, annak ellenére, hogy a környezeti hatásvizsgálat követelményét a végrehajtást nehezítő tényezőként értékelték. A 3. tengely keretében nyújtott EHA-támogatás főként a kikötői infrastruktúrára (3.3. intézkedés), a kollektív akciókra (3.1. intézkedés) és a kísérleti projektekre (3.5. intézkedés) összpontosult. A környezet megóvását segítő akvakultúra-termelési módszerek használatát kompenzáló, a vízi környezet védelmével kapcsolatos intézkedéseket ritkán vették igénybe. 21 tagállam hajtotta végre a 4. tengelyt vagy tervezte annak végrehajtását. A végrehajtás üteme azonban a 4. tengelynél lassabb, mint a többi tengely esetében. A késedelmet az eljárások kialakításának késése, a magánforrások korlátozott elérése és a halászati ágazat érdektelensége magyarázza. Az 5. tengely (technikai segítségnyújtás a tagállamoknak az EHA-források kezeléséhez) hatása mérsékelt. A legtöbb értékelési jelentés azonban rámutat, hogy az operatív programok végrehajtása és a tényleges vagy potenciális kedvezményezettek tájékoztatása szempontjából hasznosnak bizonyult. Az értékelés tanúsága szerint az EHA-programok összességében véve kis mértékben járultak hozzá az erőforrások megőrzéséhez vagy a környezeti fenntarthatósághoz, és nem használták ki kellőképpen a rendelkezésre álló környezetvédelmi intézkedéseket. Végezetül, általános megítélés szerint az EHA-programok szerepe az esélyegyenlőség előmozdításában semleges vagy csupán elhanyagolható mértékben pozitív. A találkozón a Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy vizsgálják meg, miként lehetne felgyorsítani az EHA végrehajtását. Továbbá összefoglalta az EHA programozási szakaszait érintő nézeteket és visszajelzéseket. Számos tagállam úgy vélte, hogy a nemzeti stratégiai terv hasznos volt a programozási folyamat korai szakaszaiban, a programozási ciklus során azonban elvesztette jelentőségét. Más tagállamok a nemzeti stratégiai terv regionális dimenzióját, többek között – adott esetben – a tengermedence-alapú megközelítést is hiányolták. Számos tagállam operatív programjainak felülvizsgálatát tervezi annak érdekében, hogy a külső változásokra reagálva forrásokat csoportosítson át. 3. A halászati ágazat 2010 és 2011 közötti gazdasági teljesítménye 3.1.1. Halászati ágazat A 2007 és 2009 közötti helyzettel ellentétben az uniós flotta 2010-ben összességében véve nyereséges volt. Az európai halászflottáról szóló 2012. évi jelentésben vizsgált 21 tagállamból 11 2010-ben nettó nyereséget termelt, 4 továbbra is veszteséges volt az ágazatban, míg a többi tagállam elérte a nyereségi küszöböt. Az összbevétel 7 milliárd EUR volt, az összköltség pedig 6,5 milliárd EUR (az összbevétel 93 %-a). Az összbevétel a 2009-eshez képest 2,6 %-kal emelkedett. 6,6 milliárd EUR halértékesítésből, 34 millió EUR a halászati jogosultságok bevételeiből, 193 millió EUR nem halászati bevételekből, és 126 millió EUR közvetlen jövedelemtámogatásból (az összbevétel kevesebb mint 2 %-a és 27 %-kal kevesebb, mint 2009-ben) származott. A legénység bérének aggregált értéke (1,9 milliárd EUR, a foglalkoztatás növekedése ellenére 9 %-kal kevesebb, mint 2009-ben), az üzemanyag (1,3 milliárd EUR, 11 %-kal több, mint 2009-ben, ami jóval a 2010 és 2009 közötti 37,5 %-os üzemanyagár-növekedés alatt van), az egyéb változó költségek (943 millió EUR) és az értékcsökkenési költség (793 millió EUR) volt a négy legfontosabb költségtétel, amelyek együttesen az összköltség 75 %-át teszik ki. A fedélzeteken alkalmazott halászok összlétszáma (Görögország kivételével) 138 500 (105 700 teljes munkaidős alkalmazott) volt. Ez 2009-hez képest 2,4 %-os növekedést mutat. Azon uniós tagállamok közül, amelyekre vonatkozóan rendelkezésre álltak adatok, Spanyolországban volt a legnagyobb a foglalkoztatottság mind az összes alkalmazott, mind pedig a teljes munkaidős alkalmazottak tekintetében. 3.1.2. Akvakultúra 2009-ben az akvakultúra-termelés az EU 27 tagállamában 1,3 millió tonnát tett ki. Annak ellenére, hogy a termelés világszerte jelentős mértékben nőtt, az EU akvakultúra-ágazata ugyanazon a szinten maradt. A globális termelésből való uniós részesedés az 1997-es 3 %-ról 2009-ben 2,4 %-ra csökkent. Noha a legfrissebb adatok arra utalnak, hogy az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő cégek gazdasági teljesítménye javult, az ágazatban a legtöbb állás részmunkaidős – összesen 80 000-en dolgoznak 14 000 cégnél (amelyek 90 %-a mikrovállalkozás). Az EHA keretén belül az akvakultúra a 2. tengelyre fordított források közel harmadát teszi ki (az EHA összköltségvetésének megközelítőleg 28 %-át). 2011 februárjától mintegy 1679 projektet választottak ki és több mint 40 millió EUR összegű kifizetés történt. A legtöbb projekt termelő beruházási projekt, és több mint 50 % az édesvízi akvakultúrához kapcsolódó. Az EHA időközi értékelése[3] szerint eltérnek a vélemények az EHA akvakultúrára irányuló intézkedéseinek hatékonyságáról. Az EHA által teremtett munkahelyek száma az ágazatban elhanyagolható, kevesebb mint 0,3 %. Ezenkívül, noha a termelési kapacitás általánosságban növekedni látszik, a pénzügyi válság és a megnövekedett globális verseny miatt ez nem feltétlenül vezetett a termelés növekedéséhez. Az ágazati növekedés egyéb akadályai: a betegségek hatása, engedélyezési problémák, a hitelekhez való hozzájutás (a legtöbb termelő nagyon kis méretéből adódóan), és a nemzeti stratégiák hiánya. 3.1.3. Feldolgozás 2009-ben az EU halfeldolgozó ágazata 3500 olyan vállalkozásból állt, amelyek fő tevékenysége a halfeldolgozás. Ezek a vállalkozások mintegy 25,5 milliárd EUR árbevételt és több mint 6 milliárd EUR bruttó hozzáadott értéket generáltak[4]. Az ágazat 118 000 teljes munkaidős alkalmazottat foglalkoztatott az Unió egész területén (ez összesen 150 000 munkahelynek felel meg). A termelés értéke stabilan nőtt az elmúlt néhány évben (2003: 17,8 milliárd EUR – EU25, 2005: 18,94 milliárd EUR, 2007: 22,5 milliárd EUR). A foglalkoztatás és a cégek száma azonban csökkent: 2003-ban még 132 000 teljes munkaidős alkalmazott és 4216 cég volt (EU-15), 2005-ben 129 500 teljes munkaidős alkalmazott és 4035 cég, 2007-ben 126 000 teljes munkaidős alkalmazott és már csak mintegy 4000 cég. A források több mint 60 %-át halfeldolgozásra és forgalmazásra irányuló intézkedésekre fordították, 34 %-át pedig az EHA 2. tengelye keretében megvalósuló projektekre. A legtöbb projekt a termelési kapacitás növelésére összpontosít, de a termelési rendszerek, valamint a higiéniai és a munkakörülmények javítása is fontos. Az EHA időközi értékelése megállapította, hogy az EHA pozitív hatással volt a munkahelyteremtésre (+3 %), ugyanakkor a termelés volumenére vagy értékére már kevesebb hatást gyakorolt. A feldolgozás területén az EHA hatékonyságát és végrehajtását a túlzott adminisztratív terhek és a hitelekhez való hozzájutás korlátozzák. Úgy tűnik továbbá, hogy a globális verseny, a nyersanyagokhoz való hozzáférés a csökkent uniós termelés mellett, valamint az alacsony árrés az ágazatot érintő főbb kihívások. 4. II. RÉSZ – Elemzés 4.1. A halászflotta kiigazítására irányuló állami és magánintézkedések 4.1.1. Tevékenység végleges beszüntetése Az EHA az uniós halászflotta kiigazítására irányuló intézkedéseket is tartalmaz, beleértve a halászati tevékenységek végleges beszüntetésének vagy ideiglenes szüneteltetésének állami támogatását is. Az EHA időközi értékelése szerint 2010. december 31-ig a végleges beszüntetéshez az EHA által nyújtott támogatás az indított projekteknek mindössze 3 %-át érintette, de az 1. tengely keretében folyósított EHA-kifizetéseknek (202 millió EUR) 56 %-át tette ki. Az aktuális előrejelzésekre alapozva ez a 2007 és 2013 közötti programozási időszakra vetítve megközelítőleg 720 millió EUR lesz. Ha ezt az összeget hozzáadjuk a (2000–2006 közötti időszakban alkalmazott) Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz (HOPE) keretében kifizetett 5 46700 000 EUR-hoz, akkor ez közel 1,3 milliárd EUR összértékű, a forgalomból való kivonásra vonatkozó állami támogatást jelent a 2000 és 2015 közötti időszakban. Az EHA és elődje, a HOPE egymást követő értékelései rámutattak egy visszatérő problémára a végleges beszüntetés gyakorlati alkalmazásával kapcsolatban. A beszüntetést nem annyira a flotta rendelkezésre álló erőforrásokhoz történő igazításának igénye váltja ki, hanem sokkal inkább a flották – állományok helyzetétől független – gazdasági nehézségei. Az EHA azon követelménye, hogy a végleges beszüntetés előtt a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveket kell bevezetni, nem oldotta meg a problémát. Éppen ellenkezőleg, a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek némelyikében a végleges beszüntetés kifejezetten úgy szerepel, mint a halászati lehetőségek csökkenésének kompenzálására és a megmaradó hajók gazdasági életképességének javítására alkalmas eszköz[5]. Ebből következően a végleges beszüntetést gyakran nem azokra a hajókra alkalmazzák, amelyek a legjobban igénybe veszik az állományokat, hanem a legrosszabb anyagi kilátásokkal rendelkezőkre, ami korlátozza az így létrejött kapacitáskiigazítás hatékonyságát. Az Európai Számvevőszék véleménye is ezzel megegyező. 2011. decemberi különjelentése[6], amely azt vizsgálja, hogyan járultak hozzá az uniós intézkedések az uniós halászflotta kapacitáskiigazításához, megállapítja, hogy a forgalomból való kivonás támogatása ellenére az 1992 és 2008 közötti időszakban az uniós flották tényleges halászati kapacitása „a becslés szerint a technológiai fejlesztések hatását is figyelembe” véve „14 %-kal nőtt”. A jelentés rámutat azokra az esetekre, amikor olyan hajóknak nyújtottak támogatást, amelyek egyébként is beszüntették volna tevékenységüket, vagy amelyeknek csekély hatásuk volt az állományok állapotára. 4.1.2. A forgalomból kivont hajók több mint fele[7] nem kapott leselejtezési támogatást. Ez megerősíti az EHA-támogatás kapacitáskiigazításra gyakorolt korlátozott hatását. Ez csupán enyhe javulás a (2000–2006 közötti időszakban alkalmazott) HOPE alatti állapotokhoz képest, amikor egészen a 2002-es KHP-reformig az állami támogatás nélkül forgalomból kivont hajókat támogatás segítségével pótolni lehetett. Az üzemanyagárakhoz kötődő flottakiigazítások 2011 végére az üzemanyagárak elérték a literenkénti 0,65 EUR-t. 2010 decemberében ezt 20 %-kal, 2009 decemberében pedig 62,5 %-kal haladták meg. A halászati ágazat komoly erőfeszítéseket tesz az üzemanyagár-növekedés gazdasági teljesítményre gyakorolt hatásának korlátozására. Az európai halászflottáról szóló jelentés adatai azt mutatják, hogy az üzemanyagköltségek a 2008 és 2010 közötti időszakban kisebb mértékben csökkentek vagy növekedtek, mint az üzemanyagárak. Két eltérő tendencia figyelhető meg. Az első a halászati magatartás megváltoztatására irányul és költség nélkül vagy minimális költséggel azonnal elérhető az ágazat szereplői számára. A hajózási vagy halászati sebesség csökkentése például akár 16 %-os üzemanyag-megtakarítást is eredményezhet. Arra is van példa, hogy flották a halászati területhez közelebb lévő kikötőkben rakodják ki a fogásokat, majd később tehergépjárművel szállítják az anyakikötőbe. Az ágazat szereplői könnyebb vagy váltakozó erősségű felszereléseket is kezdenek használni (fenékvonóhálós – horogsoros, vonóhálós – ikervonóhálós halászat). Lehetőség szerint a flották az anyakikötőhöz közelebbi halászati területekre térnek át. E kiigazítások jelentős része állami támogatás nélkül történik. A másik tendencia a hajók technikai kiigazítására vonatkozik, mint például a motor vagy a meghajtás módosításai, az aerodinamika, a felszerelések vízi és tengerfenéki súrlódási ellenállásának csökkentése, számítógép használata a halászati területekhez vezető legrövidebb útvonalak megtalálásához, a hajó sebességének figyelemmel kísérése, és a vonóhálóknak a szél, az áramlat és a hullám erősségétől és irányától függő optimális sebességének beállítása. Bizonyított tény, hogy ezek a kiigazítások a fogyasztás 25 %-át meghaladó megtakarításokat eredményezhetnek. Az EHA-forrásokat gyakran, de nem mindig használják, néhány esetben pedig csak magánforrásokat vesznek igénybe. Mindkét tendencia esetében jelentős üzemanyag-megtakarítások keletkeznek anélkül, hogy feltétlenül sor kerülne a hajómotorok cseréjére. Meg kell jegyezni, hogy e kiigazítások egy jelentős része – amelyeket az EHA-rendelet 25. cikke tartalmaz –, különösen az energiahatékonyság növelését célzó fedélzeti beruházások, az Európai Számvevőszék fent említett jelentésében is szerepeltek, mint a hajók „halfogási képességét” javító intézkedések. Ez a helyzet például a fúvókás propulziós rendszerek esetében, amelyek jelentős (akár 20 %-os) fogyasztási megtakarításokat eredményezhetnek, ugyanakkor a hajózási sebességet is növelhetik. 4.2. Az EHA-rendelet 25. cikkének (2) bekezdése szerinti korszerűsítés Az Európai Számvevőszék jelentésének megállapításainak jelentős hatása volt arra, hogyan közelíti meg a Bizottság az EHA-rendelet 25. cikkének (2) bekezdésében foglalt intézkedéseket. Noha a munka nagy részét 2012-ben végzik el, 2011 decemberében a Bizottság a 25. cikk (2) bekezdésének értelmezésére vonatkozó útmutatót küldött a tagállamoknak, megkülönböztetve azokat a beruházásokat, amelyek nem növelik a hajók halfogási kapacitását azoktól, amelyek igen. Az útmutató mellé egy levelet is küldött, amelyben arra kérte a tagállamokat, hogy 2012. január 15-ig nyújtsák be azoknak a 25. cikk (2) bekezdése értelmében finanszírozott műveleteknek a listáját, amelyekre vonatkozóan kifizetési kérelmet nyújtottak be, a műveletek rövid leírásával, a megfelelőség igazolása céljából elvégzett ellenőrzésekkel és az egyes műveletek uniós és nemzeti finanszírozási összegének megjelölésével együtt. A levélben a Bizottság azt a szándékát is jelezte, hogy megvizsgálja, az operatív programok összeegyeztethetők-e az útmutatóval, és ahol szükséges, felülvizsgálatot rendel el. A Bizottság jelenleg a tagállamok beadványait elemzi. Döntést fog hozni arról, hogy elfogadja-e vagy sem az egyes kifizetésre irányuló kérelmeket, beleértve azokat is, amelyeknél a fizetési határidőt megszakították. Döntést fog hozni a már megtörtént kifizetések esetében esetleges pénzügyi kiigazítások alkalmazásáról. A 25. cikk (2) bekezdésének értelmezésével kapcsolatos bizonytalanság annak a nehézségét tükrözi, hogy a motorok korszerűsítése vagy lecserélése a halászati kapacitás növekedése nélkül menjen végbe. 4.3. Az EHA 4. tengelyének végrehajtása A 4. tengely végrehajtása továbbra is javul, már eredmények is látszanak, de még mindig meglehetősen alacsony szinten van. 2011. december végére a kiválasztott helyi halászati akciócsoportok száma 18 tagállamban 220-ra nőtt, (2010 végéhez képest 50-nel nőtt a helyi halászati akciócsoportok száma). A 4. tengelyt végrehajtó 21 tagállamból csak Írország, Szlovénia és Románia nem választott még ki egy csoportot sem. Összesen több mint 300 helyi halászati akciócsoport kialakítása várható. Valamennyi új csoport most a projektfejlesztés és -kiválasztás szakaszába lép át. 2011 végén 1625 projektet választottak ki, míg 2010 végén 685 projektet. A projekteket három nagy téma köré lehet csoportosítani: a halászati termékek hozzáadott értékének növelése; a halászati területek helyi gazdaságának diverzifikációja; és a környezeti előnyök (zöld növekedés), a társadalom és a kultúra hasznosítása, különös hangsúlyt fektetve az első kettőre. A támogatott projektek általában kis léptékűek a beruházás szempontjából, és a helyi halászati közösségek javát szolgálják. Az EHA-támogatásoknak a 4. tengelynél felhasznált aránya eltérő: Franciaországban csupán 2,6 %, míg Romániában eléri a 32,5 %-ot. Az egyes helyi halászati akciócsoportok átlagköltségvetése kevesebb mint 1 millió EUR-tól több mint 7 millió EUR-ig terjed. Jelentős különbségek mutatkoznak továbbá a végrehajtás gyorsaságában is, amelyet a területfejlesztésben való tapasztalat eltérő szintjei, valamint azok a nehézségek magyarázhatnak, amelyekkel néhány regionalizált ország szembesül a nemzeti és regionális hatóságoknak a 4. tengely végrehajtásában betöltött szerepének meghatározásával és elkülönítésével kapcsolatban. Jelentős eltérések tapasztalhatók a tekintetben is, hogyan értelmezik az irányító hatóságok a 4. tengelyre vonatkozó uniós szabályokat és iránymutatásokat. Az állami társfinanszírozás biztosítása komoly problémát jelentett néhány helyi halászati akciócsoport számára. Ezenkívül a magánszférabeli támogatók a gazdasági válság következtében nehézségbe ütköztek az egyidejű közös finanszírozás megvalósításakor. Noha a programozási időszak e szakaszában nem állnak rendelkezésre összesített adatok, számos példa bizonyítja a 4. tengely munkahelyteremtő képességét. A 4. tengely eredményei – Munkahely- és bevételteremtés példái a folyamatban lévő projektekben – Halászati turizmus (Franciaország): a Var megyei helyi halászati akciócsoport helyi szereplői három éven keresztül azért tevékenykedtek, hogy előmozdítsák a térségben a halászati turizmust. 2009 és 2010 között összesen 12 hajót szereltek fel és engedélyeztek halászturisztikai tevékenységek céljára. A részt vevő halászok 30 % és 70 % közötti bevételnövekedést érnek el azokon a napokon, amikor turistákat visznek ki a tengerre (miközben sokkal kevesebbet halásznak, mint egy szokásos halászati napon). „Halat a hajóról” (Németország). Ez a projekt lehetővé teszi a halászok számára, hogy fogásuk egy részét közvetlenül értékesítsék a végső vevőknek egy olyan weboldal segítségével, amely tájékoztat arról, milyen friss áruhoz, mikor és hol lehet hozzájutni. A projektben részt vevő 11 halászati vállalkozás jelentősen magasabb árakat ért el a közvetlen értékesítésen és saját forgalmazással, mint a nagykereskedelmi értékesítésen keresztül. – 27 galíciai (Spanyolország) kagylógyűjtő munkahelyének fenntartása új termékek kialakításának és forgalmazásának elősegítésével, ami által kiegészítő bevétel keletkezik. – 6 fogyatékossággal élő halásznak segített a munkahelyre való visszatérésben Charente Maritime megyében (Franciaország). Ez a projekt további 60 munkahely létrehozását tervezi fogyatékossággal élő halászok számára. – További 6 munkahelyet teremtett egy helyi halétteremben, amely multifunkcionális munkakörnyezetet alakított ki egy történelmi jelentőségű épületben, amely főzőtanfolyamoknak, kiállításoknak és rendezvényeknek adott otthont (Hollandia, Urk). – Négy főt foglalkoztató kis- és középvállalkozást hozott létre, amely moszatból készült újszerű élelmiszer-termékeket állít elő, 1 500 000 EUR éves árbevételt generálva. (Dánia, Észak-Jütland). – Hat új munkahelyet teremtett halászati vállalatoknál és két új munkahelyet a feldolgozási ágazatban a Kuusamo városában található logisztikai központ támogatása révén, amely magában foglal egy, a helyi halászok számára létesített fogáskezelő és -feldolgozó központot is (Finnország, Észak-Pohjala). – Egy további munkahelyet teremtett azáltal, hogy támogatott egy akvakultúra-ágazati vállalatot abban, hogy a helyi halmaradékokból állítsa elő hallisztjét (a halliszt költsége 50 %-kal csökkent, ami évi 20 000 EUR megtakarítást jelentett) (Andalúzia, Spanyolország). 5. Pénzügyi végrehajtás a tagállamokban TÁBLÁZAT: A KONVERGENCIA- ÉS A NEM KONVERGENCIA-CÉLKITŰZÉS PÉNZÜGYI VÉGREHAJTÁSA || Ország || || Előirányzat a || Kötelezettség­vállalás b || Kifizetés c || % (b) / (a) || % (c) / (a) Belgium || 2007–2013-as időszak || 26 261 648,00 || 17 205 799,00 || 11 243 909,00 || 65,52 % || 42,81 % 2011-es pénzügyi év || 4 412 449,00 || 4 412 449,00 || 7 567 279,00 || Bolgár Köztársaság || 2007–2013-as időszak || 75 876 747,00 || 47 107 496,00 || 15 625 873,19 || 62,08 % || 20,59 % 2011-es pénzügyi év || 13 084 212,00 || 13 084 212,00 || 4 424 514,08 || Cseh Köztársaság || 2007–2013-as időszak || 27 106 675,00 || 18 492 712,00 || 14 758 064,92 || 68,22 % || 54,44 % 2011-es pénzügyi év || 4 043 811,00 || 4 043 811,00 || 7 671 187,19 || Dánia || 2007–2013-as időszak || 133 675 169,00 || 93 573 369,00 || 65 434 024,70 || 70,00 % || 48,95 % 2011-es pénzügyi év || 19 463 114,00 || 19 463 114,00 || 20 580 026,46 || Németország || 2007–2013-as időszak || 149 121 176,00 || 103 720 590,00 || 60 355 018,91 || 69,55 % || 40,47 % 2011-es pénzügyi év || 22 443 794,00 || 22 443 794,00 || 12 931 618,46 || Észtország || 2007–2013-as időszak || 84 568 039,00 || 54 878 609,00 || 30 975 023,79 || 64,89 % || 36,63 % 2011-es pénzügyi év || 12 995 534,00 || 12 995 534,00 || 10 777 597,65 || Írország || 2007–2013-as időszak || 42 266 603,00 || 27 691 739,00 || 20 590 159,00 || 65,52 % || 48,71 % 2011-es pénzügyi év || 7 101 580,00 || 7 101 580,00 || 0,00 || Görögország || 2007–2013-as időszak || 207 832 237,00 || 149 533 189,00 || 67 985 280,18 || 71,95 % || 32,71 % 2011-es pénzügyi év || 29 514 336,00 || 29 514 336,00 || 35 990 929,01 || Spanyolország || 2007–2013-as időszak || 1 131 890 912,00 || 803 995 016,00 || 404 470 852,66 || 71,03 % || 35,73 % 2011-es pénzügyi év || 162 654 289,00 || 162 654 289,00 || 118 436 927,74 || Franciaország || 2007–2013-as időszak || 215 686 616,00 || 150 871 906,00 || 87 774 969,38 || 69,95 % || 40,70 % 2011-es pénzügyi év || 31 457 343,00 || 31 457 343,00 || 13 506 474,71 || Olaszország || 2007–2013-as időszak || 424 342 854,00 || 297 930 059,00 || 163 479 766,46 || 70,21 % || 38,53 % 2011-es pénzügyi év || 61 620 807,00 || 61 620 807,00 || 59 235 210,54 || Ciprus || 2007–2013-as időszak || 19 724 418,00 || 13 807 204,00 || 13 278 025,78 || 70,00 % || 67,32 % 2011-es pénzügyi év || 2 871 876,00 || 2 871 876,00 || 4 367 980,79 || Lettország || 2007–2013-as időszak || 125 015 563,00 || 81 747 415,00 || 65 170 045,47 || 65,39 % || 52,13 % 2011-es pénzügyi év || 19 243 706,00 || 19 243 706,00 || 25 474 344,28 || Litvánia || 2007–2013-as időszak || 54 713 408,00 || 36 709 949,00 || 23 120 863,91 || 67,09 % || 42,26 % 2011-es pénzügyi év || 8 161 553,00 || 8 161 553,00 || 4 675 239,50 || Luxemburg || 2007–2013-as időszak || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 % || 0,00 % 2011-es pénzügyi év || 0,00 || 0,00 || 0,00 || Magyarország || 2007–2013-as időszak || 34 769 572,00 || 21 987 859,00 || 12 865 081,83 || 63,24 % || 37,00 % 2011-es pénzügyi év || 5 952 501,00 || 5 952 501,00 || 7 190 107,83 || Málta || 2007–2013-as időszak || 8 372 329,00 || 5 300 916,00 || 2 126 063,75 || 63,31 % || 25,39 % 2011-es pénzügyi év || 1 271 388,00 || 1 271 388,00 || 953 937,69 || Hollandia || 2007–2013-as időszak || 48 578 417,00 || 34 005 165,00 || 13 201 570,50 || 70,00 % || 27,18 % 2011-es pénzügyi év || 7 073 021,00 || 7 073 021,00 || 1 553 560,32 || Ausztria || 2007–2013-as időszak || 5 259 318,00 || 3 692 103,00 || 3 645 455,55 || 70,20 % || 69,31 % 2011-es pénzügyi év || 763 814,00 || 763 814,00 || 753 548,00 || Lengyelország || 2007–2013-as időszak || 734 092 574,00 || 483 677 649,00 || 211 027 766,33 || 65,89 % || 28,75 % 2011-es pénzügyi év || 121 944 858,00 || 121 944 858,00 || 71 086 296,54 || Portugália || 2007–2013-as időszak || 246 485 249,00 || 173 238 515,00 || 83 595 336,48 || 70,28 % || 33,91 % 2011-es pénzügyi év || 35 759 773,00 || 35 759 773,00 || 19 208 344,06 || Románia || 2007–2013-as időszak || 230 645 644,00 || 143 020 768,00 || 32 299 988,49 || 62,01 % || 14,00 % 2011-es pénzügyi év || 39 257 052,00 || 39 257 052,00 || 0,00 || Szlovénia || 2007–2013-as időszak || 21 640 283,00 || 15 269 905,00 || 5 751 652,52 || 70,56 % || 26,58 % 2011-es pénzügyi év || 3 515 536,00 || 3 515 536,00 || 2 722 012,90 || Szlovákia || 2007–2013-as időszak || 13 123 309,00 || 8 607 829,00 || 5 170 176,35 || 65,59 % || 39,40 % 2011-es pénzügyi év || 1 782 386,00 || 1 782 386,00 || 1 257 371,92 || Finnország || 2007–2013-as időszak || 39 448 827,00 || 27 614 400,00 || 16 427 458,77 || 70,00 % || 41,64 % 2011-es pénzügyi év || 5 743 752,00 || 5 743 752,00 || 5 039 613,94 || Svédország || 2007–2013-as időszak || 54 664 803,00 || 38 265 669,00 || 24 999 874,53 || 70,00 % || 45,73 % 2011-es pénzügyi év || 7 959 199,00 || 7 959 199,00 || 5 505 285,77 || Egyesült Királyság || 2007–2013-as időszak || 137 827 889,00 || 90 707 217,00 || 19 295 904,46 || 65,81 % || 14,00 % 2011-es pénzügyi év || 23 112 801,00 || 23 112 801,00 || 0,00 || Összesen || 2007–2013-as időszak || 4 292 990 279,00 || 2 942 653 047,00 || 1 474 668 206,91 || 68,55 % || 34,35 % 2011-es pénzügyi év || 653 204 485,00 || 653 204 485,00 || 440 909 408,38 || [1] Az Európai Halászati Alapról szóló, 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 120., 2006.8.15.) 68. cikke. [2] I. táblázat: Pénzügyi végrehajtás a konvergenciarégiókban. II. táblázat: Pénzügyi végrehajtás a nem konvergenciarégiókban. III. táblázat: Az EHA keretében előirányzott összegek prioritási tengelyek és tagállamok szerint. IV. táblázat: Az EHA keretében igazolt kiadások prioritási tengelyek és tagállamok szerint. [3] Hozzáférhető ezen az oldalon: http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_evaluation/eff_evaluation_synthesis_en.pdf. 40. oldal. [4] További 900 cég (2,3 milliárd EUR árbevétellel) szintén halfeldolgozással foglalkozott, de nem fő tevékenységként. [5] Az EHA időközi értékelése és a HOPE utólagos értékelése elérhető a következő helyen: http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/fifg_evaluation/fifg_evaluation_executive_summary_en.pdf. [6] 12/2011. sz. különjelentés: „Elősegítették-e az EU intézkedései, hogy a halászflották kapacitása a rendelkezésre álló halászati lehetőségekhez igazodjon?” [7] A 2011-ben forgalomból kivont BT 61 %-a és kW 48 %-a.