Az azbesztnek való kitettség kockázata főként az azbeszt kezelésével és az azbesztszálak építési munkálatok – például felújítás és bontás – során történő szétszóródásával függ össze. Becslések szerint 4,1–7,3 millió munkavállaló van kitéve azbesztnek. E munkavállalók 97 %-a dolgozik az építőiparban, ideértve az olyan kapcsolódó foglalkozásokat is, mint a tetőfedés, vízvezeték-szerelés, asztalosmunkák vagy padlóburkolás, továbbá a munkavállalók 2 %-a dolgozik a hulladékgazdálkodás területén. A foglalkozási eredetű rákos megbetegedések jelentik a munkával összefüggő halálesetek első számú okát az EU-ban és a tagállamokban az elismert foglalkozási eredetű rákos megbetegedések 78 %-a az azbeszttel függ össze . Ezért az azbesztnek való munkahelyi kitettség a 2021–2027-es munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi stratégiai keret egyik prioritása.

A szűrés és a korai felismerés alapvető fontosságú a rák megelőzése szempontjából. Az európai rákellenes terv részeként a Bizottság kötelezettséget vállalt egy új, az EU által támogatott rákszűrési rendszer előterjesztésére annak érdekében, hogy elősegítse a tagállamok korai felismeréshez való jobb hozzáférését. Az új rendszer kulcsfontosságú elemei közé tartozik a rákszűrésről szóló 2003. évi tanácsi ajánlás aktualizálására irányuló bizottsági javaslat, amely magában foglalja a népességalapú szűrés kiterjesztését a tüdőrákra. A rendszert továbbá a rákgyógyászatbeli képalkotásra vonatkozó európai kezdeményezés támogatja. A rákkal kapcsolatos képek és adatok „atlaszára”, valamint a nagy teljesítményű számítástechnikához és mesterséges intelligenciához hasonló új eszközökre építve a kezdeményezés biztosítani fogja az új szűrőmódszerek és -algoritmusok kidolgozásához szükséges ökoszisztémát. A szűrés és a korai felismerés területén történő beruházások jelentős mértékben segíthetik az azbesztnek való kitettség áldozatait, mivel a gyors diagnózis és kezelés enyhíti az azbeszttel összefüggő betegségek hatásait, ideértve a rákos megbetegedéseket is. Emellett a rákellenes terv számos kulcsfontosságú fellépése a diagnózis optimalizálására, a rákos betegek kezelésére és ellátására összpontosít, ideértve az olyan rossz diagnózisú összetett rákos megbetegedéseket is, mint az azbesztnek való kitettség által okozott betegségek. Például az egyes tagállamokban elismert komplex nemzeti rákközpontokat összekapcsoló uniós hálózat létrehozása javítani fogja a magas színvonalú diagnózishoz való hozzáférést és ellátást, a „rákdiagnosztika és kezelés mindenki számára” kezdeményezés javítani fogja az innovatív rákkezelési módszerekhez való hozzáférést, és az onkológiára, sebészetre, radiológiára és ápolási tevékenységekre összpontosító „interspecializációs képzési program” javítani fogja a rákkezeléssel foglalkozó munkaerő készségeit.

Az azbeszttel összefüggő megbetegedéseknek hosszú lappangási idejük van. Mivel a kitettség időpontja és a betegség első jelei között átlagosan 30 év telhet el, az azbeszt 2005-ben történő betiltását megelőzően fennálló kitettség okozta azbeszttel összefüggő halálesetek és megbetegedések várhatóan a 2020-as és 2030-as évek végén következnek be.

Az azbeszttel kapcsolatban európai megközelítésre van szükség az emberi egészség és környezet védelme érdekében, különös tekintettel az európai zöld megállapodás és az európai rákellenes terv végrehajtása során. E cél elérése érdekében ez a közlemény egy átfogó közegészségügyi célkitűzés által alátámasztott életciklus-szemléletet mutat be. Ez magában foglalja az épületekben lévő azbeszt azonosításához és az ilyen jellegű információk nyilvántartásba vételéhez, adott esetben az azbeszt biztonságos eltávolításának vagy kezelésének biztosításához, valamint az azbeszttartalmú hulladék kezeléséhez szükséges fellépéseket, miközben maximalizálja a munkavállalók védelmét és biztosítja az azbeszttel összefüggő betegségek megfelelő nyomon követését. E közlemény az azbeszt jelentette kockázatok elleni küzdelem nemzetközi vezető szerepét az EU-ra osztja. Kiemeli továbbá az azbeszt nemzeti, regionális és helyi szinten történő biztonságos eltávolítása céljából már létező vagy tervezett programok alapján rendelkezésre álló uniós forrásokat. A meghozott intézkedések a fenntartható fejlődési célokhoz (SDG-k) is hozzájárulnának.

Az Európai Parlament 2021 októberében állásfoglalást fogadott el, amelyben felszólított az összes azbeszt eltávolítására irányuló európai stratégia elfogadására. A Parlament az állásfoglalásban további uniós fellépésre szólított fel a munkavállalók és polgárok azbesztnek való kitettséggel összefüggő egészségügyi kockázatoktól való védelme érdekében, különösen az energetikai átmenettel összefüggésben. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság is felszólított az azbeszt eltávolítására, hangsúlyozva, hogy az energetikai felújítási munkálatok szinergiákat teremtenek a káros anyagok eltávolításával. A polgárok által az Európa jövőjéről szóló konferencia keretében megfogalmazott ajánlások is kiemelték a méltányos munkafeltételek fontosságát, különös tekintettel a munkahelyi azbesztről szóló irányelv és az egészséggel kapcsolatos holisztikus megközelítés felülvizsgálatára.

A lakosság azbesztnek való kitettséggel szembeni védelme különösen fontos az európai zöld megállapodás fényében, amelynek keretében az EU többek között az épületfelújítások arányát szeretné növelni. Az épületek az energiával kapcsolatos üvegházhatásúgáz-kibocsátás 36 %-áért felelősek. Mivel a becslések szerint a jelenlegi épületek több mint 85 %-a még 2050-ben is állni fog, az energiahatékonysági felújítások elengedhetetlenek lesznek az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez. Ebben az összefüggésben az épületkorszerűsítési program célja, hogy 2030-ig megkétszerezze az épületek energetikai felújításának éves arányát. Az energiafogyasztás csökkentését célzó speciális felújítási munkálatok jobbá tehetik a lakosok egészségügyi és életkörülményeit, javíthatják a levegőminőséget, enyhíthetik az energiaszegénységet és előmozdíthatják a társadalmi befogadást. Emellett hosszú távon növelhetik az ingatlanok értékét, valamint munkahelyeket és beruházásokat teremthetnek, amelyek gyakran a helyi ellátási láncokból erednek. Ugyanakkor mivel sok rossz energiahatékonyságú épületet azbeszt felhasználásával építettek fel, a magasabb épületfelújítási arány jelentős mértékben növelheti az azbeszttel összefüggő egészségügyi kockázatoknak kitett emberek számát is, mert a felújítási munkák során a levegőbe juthat az épületekben lévő azbeszt. Az azbesztnek kitett munkavállalók jelenlegi 4,1–7,3 milliós száma a következő 10 évben várhatóan évi 4 %-kal nő.

A rák elleni küzdelem uniós prioritás. A Bizottság az európai rákellenes terv és a szennyezőanyag-mentességi cselekvési terv részeként kötelezettséget vállalt a rákkeltő anyagoknak, például az azbesztnek való kitettség hatékony csökkentésére. Mivel az azbeszt még mindig számos épületben, köztük magánlakásokban is megtalálható, ezért egy számos szakpolitikai területet átfogó és integrált megközelítésre van szükség a múltból ránk maradt e probléma kezeléséhez. Az azbesztnek való kitettséggel járó kockázatok kezelésére irányuló további intézkedések megvédik az embereket a betegségektől, előmozdítják a jóllétet és segítenek az európai egészségügyi unió megerősítésében.

Az EU az elmúlt 40 évben intézkedéseket hozott az azbeszt felhasználásának korlátozása, majd az azbeszt mindenfajta felhasználásának betiltása érdekében. 1983 és 1985között az EU hat azbesztrosttípus felhasználását korlátozta. Az EU 1991-ben ezek közül öt azbesztrosttípus forgalomba hozatalát és felhasználását tiltotta be, továbbá többek között megtiltotta az építőipari termékekben széles körben alkalmazott krizotilazbeszt felhasználását. Az EU 1999-ben betiltotta az azbesztrostok mind a hat típusát, és az uniós azbeszttilalom 2005-ben lépett hatályba. A tilalom az EU-ban előállított és az EU-ba behozott termékekre is alkalmazandó.

Az azbeszt rendkívül veszélyes, rákkeltő anyag. Az azbesztnek való környezeti és foglalkoztatási expozíció ismert módon hozzájárul a rák jelentette magas teherhez Európában, és számos elkerülhető halálesetet okoz. A foglalkozási eredetű rákként elismert rákos megbetegedések 78 %-a, valamint a foglalkozási eredetű tüdőrák 88 %-a összefügg az azbeszttel. Az azbesztnek való foglalkozási expozíció 2019-ben több mint 70 000 emberéletet követelt az EU 27 tagállamában. Bár ez főként a munkával összefüggő korábbi expozíciónak tudható be, megerősíti az azbesztnek való kitettség súlyos következményeit.

Az elkövetkező években várható jelentős számú felújítási és bontási munkálatok következtében a munkavállalók teljes körű védelméhez megfelelően végre kell hajtani a munkahelyi azbesztről szóló irányelvet. A tagállamok, a munkáltatók (különösen a kis- és középvállalkozások [kkv-k], amelyek az azbeszttel dolgozó vállalatok 99 %-át teszik ki) és a munkavállalók további támogatásban részesülhetnek a megfelelés biztosítása érdekében. A Bizottság e célból iránymutatásokat dolgoz ki a munkahelyi azbesztről szóló felülvizsgált irányelv elfogadását követően annak végrehajtásának támogatása érdekében. Az iránymutatások részletes tájékoztatást nyújtanak a jelenleg hatályos irányelv azon rendelkezéseiről (például a képzés és az egyéni védőeszköz használata), amelyek pontosításra szorulnak és amelyek esetében érdemes tanácsokat adni. Alapvető fontosságú az építési, felújítási és bontási munkálatok keretében azbesztet kezelő munkavállalók megfelelő képzésének előmozdítása. Az iránymutatások segíthetik a tagállamokat és a munkáltatókat, különösen a kkv-kat annak biztosításában, hogy a legmagasabb szintű védelem elérése érdekében a munkavállalók tisztában legyenek a szükséges óvintézkedésekkel. Az iránymutatások felölelhetnének néhány olyan rendelkezést is, amelyek a tagállamok hatáskörébe tartoznak (például az azbesztmentesítéssel foglalkozó vállalkozások tanúsítása) és amelyekhez hasznos lehetne további magyarázatokat fűzni. Ez lehetővé tenné, hogy minden érintett fél az elvárható számú felújítást végezze el, miközben biztosítják a munkavállalók legmagasabb szintű védelmét az azbesztnek való kitettséggel szemben.

A munkavállalók azbesztnek való kitettséggel szembeni védelme érdekében fontos, hogy a legkorszerűbb tudományos módszerek alkalmazzuk a levegőben lévő rostok koncentrációjának mérésére. Ez a kockázatok pontos értékeléséhez és következésképpen a munkavállalók jobb védelméhez vezet. Bár jelenleg a leggyakrabban használt módszer a fáziskontraszt-optikai mikroszkópos módszer, amint azt a WHO 1997-ben javasolta, más hatékony módszerek is rendelkezésre állnak. A tudományos bizonyítékok azt sugallják, hogy az elektronmikroszkópos módszer pontosabban meg lehet számolni a rostokat, ami esetlegesen jobb védelmi intézkedéseket eredményezhet. A Bizottság ezért a munkahelyi azbesztről szóló irányelv módosítására irányuló javaslatába foglalta a mérési módszerek alkalmazását.

Összességében a munkahelyi azbesztről szóló irányelv továbbra is betölti a célját . Ugyanakkor a legújabb tudományos ismeretek alátámasztják a jelenlegi foglalkozási expozíciós határérték (a továbbiakban: OEL) csökkentésének szükségességét . Négy tagállam (Dánia, Franciaország, Hollandia és Németország) a jelenlegi uniós szintű foglalkozási expozíciós határérték alatt alatti kötelező OEL-eket határozott meg. Németország a kötelező OEL mellett rendelkezik egy elfogadható koncentrációnak megfelelő határértékkel is. Az expozíció elfogadható szint alatt tartásának érdekében a kötelező iránymutatások a gyakorlatban megfontolandó intézkedéseket írnak elő. A többi uniós tagállam a jelenlegi uniós szintű OEL-t alkalmazza.

·értékeli a beltéri levegőminőség fejlesztési útvonalait és szakpolitikai alternatíváit, a levegőminőség fő tényezőire és a fő szennyezőforrásokra összpontosítva, ideértve az azbesztet is, valamint megvizsgálja, hogy miként lehetne növelni a közvélemény figyelmét felkelteni és csökkenteni a kockázatokat (2023).

A Bizottság szabályozási megközelítést fog javasolni az uniós digitális építési napló modelljére vonatkozóan. A modell a különböző tagállamokban már létező kötelező és önkéntes kezdeményezésekre, valamint az uniós szinten kidolgozott digitális eszközökre és épülettanúsítványokra fog épülni (pl. energiahatékonysági tanúsítványok). A naplók az épületek fenntarthatóságát és energiahatékonyságát nyomon követő „szint(ek)” alapmutatókhoz kapcsolódó valamennyi rendelkezésre álló információt is képesek tárolni. A modellre vonatkozó e javaslat magában foglalja az adatgyűjtés, adatkezelés és interoperabilitás szabványosított megközelítését. E megközelítés magában foglalja a végrehajtási keretét is, a szűrési kötelezettségből származó adatok vonatkozásában is. Az azbeszt épületekben való jelenlétére vonatkozó információkat a naplók révén kell elérhetővé tenni, és ezeket össze kell kapcsolni a naplókban lévő egyéb adatbázisokkal is (pl. az épület tervrajzával).

A beltéri levegő jó minőségének biztosítása még fontosabbá válik, különösen az energiaveszteség épületszigetelések javításával elért csökkentésével összefüggésben. Habár az uniós szakpolitikák számos olyan tényezővel foglalkoztak, amelyek hozzájárulnak a jó levegőminőséghez (a környezeti levegőtől kezdve a fűtő-, hűtő- és szellőzőrendszereken, építőanyagokon és fogyasztási cikkeken át a dohányzásig és a lakók hasonló magatartásáig), de az ezen elemek kezelésére szolgáló fő szabályozási eszközök – helyi építési szabályzatok – a tagállamok és tagállami régiók hatáskörébe tartoznak. Ezért az EU nem rendelkezik átfogó, integrált megközelítéssel a beltéri levegő minőségére vonatkozóan. Ugyanakkor a szennyezőanyag-mentességi cselekvési tervben bejelentetteknek megfelelően a Bizottság 2023-ig értékeli majd a beltéri levegőminőség fejlesztési útvonalait és szakpolitikai alternatíváit, a levegőminőség kulcsfontosságú tényezőire és a szennyezés fő forrásaira összpontosítva, ideértve az azbesztet is. A Bizottság meg fogja vizsgálni, miként lehetne a közvélemény figyelmét felkelteni és csökkenteni a kockázatokat.

·Belgiumban a flamand kormány célja, hogy legkésőbb 2040-re azbesztmentessé tegyék az épületeket és az infrastruktúrát. Ennek elérése érdekében intézkedéseket hoztak, például a fotovoltaikus panelek telepítésének előfeltételévé tették az azbeszt eltávolítását, továbbá azt tervezik, hogy 2022-ben azbeszttanúsítványt vezetnek be az értékesítésre szánt épületek esetében.

A javaslat ezenkívül az azbeszttel kapcsolatos kockázatok tagállami kezelésére vonatkozó bevált gyakorlatok értékelésére és azonosítására is támaszkodik, többek között az épületkorszerűsítési programra vonatkozó cselekvési terv végrehajtásával összefüggésben.

A javaslatot a szakértőkkel és az érdekelt felekkel folytatott széles körű konzultáció keretében dolgozzák ki. A javaslat továbbá egy hatásvizsgálati tanulmányra is támaszkodni fog, hogy a rendelkezésre álló legjobb tudományos bizonyítékok alapján, valamint a Szerződésben biztosított jogalapot tiszteletben tartva azonosítani tudja a rendelkezésre álló legjobb szakpolitikai lehetőségeket.

A Bizottság jogalkotási javaslatot fog előterjeszteni az épületekben lévő azbeszt kötelező szűrésére és nyilvántartásba vételére vonatkozóan, miközben tiszteletben tartja a szubszidiaritás és arányosság elvét, valamint a tagállami hatásköröket. Az azbeszt jelenlétének a felújítási munkálatok megkezdése előtt történő értékelésére vonatkozó meglévő kötelezettségen túl a jogalkotási javaslat fontolóra veheti az azbeszt jelenlétének szűrését és nyilvántartásba vételét a gazdasági tranzakciók végrehajtása során (pl. értékesítés vagy bérlés előtt) és/vagy az épület életciklusának más döntő pillanataiban. A tagállamokat arra is felkérik, hogy dolgozzanak ki az azbeszt eltávolítására vonatkozó nemzeti stratégiákat, amelyek tükrözik a helyi építési szabályzatokat, illetve figyelembe veszik a nemzeti körülményeket, valamint az azbeszt felhasználásának történeti előzményeit.

Az azbeszt épületállományból való eltávolítása során fennálló fő kihívás az, hogy nem tudjuk, hogy az adott épület tartalmaz-e azbesztet. A következő években tervezett felújítások és az európai épületállománynak a klímasemlegesség hosszú távú céljának elérése érdekében történő felújítása határozottan alátámasztja az esetlegesen azbesztet tartalmazó olyan épületek átfogó értékelésének szükségességét, ahol a felújítás egészségügyi veszélyt jelenthet. Az azbeszttartalmú anyagok késedelmes azonosítása késleltetheti a felújításokat, és ezen anyagok felújítási munkálatok során való váratlan felfedezése az azbesztrostok véletlen kibocsátásához vezethet, ami súlyos kockázatot jelent a munkavállalókra, lakosokra és szomszédokra nézve. A munkahelyi azbesztről szóló 2009/148/EK irányelv értelmében a munkálatok megkezdése előtt már most is kötelező értékelni az azbesztnek való kitettség kockázatát. Azonban, mivel az azbeszt szűrésére, nyilvántartásba vételére és eltávolítására vonatkozó stratégiák jelentős mértékben eltérnek a tagállamok között, hasznos lenne egy közös uniós kerete létrehozni az uniós épületállományban lévő azbeszt egyszerűbb azonosítása és eltávolítása érdekében.

Bár az azbeszt használatát régóta betiltották az EU-ban, továbbra is szükséges lépéseket tenni a bontásból és az azbeszt eltávolításából származó termékek kezelése és ártalmatlanítása érdekében. Az építési és bontási hulladék az EU-ban keletkező összes hulladék több mint egyharmadát teszi ki . Az azbeszttartalmú anyagok mennyisége – főként épületek részeként – több tízmillió tonnát tesz ki és valószínűleg meghaladja a 100 millió tonnát. Az épületkorszerűsítési program célja, hogy 2030-ig megkétszerezze az épületek energetikai felújításának éves arányát. Ez rávilágít annak fontosságára, hogy az azbeszt teljes életciklusával foglalkozni szükséges.

A hulladékkal kapcsolatos uniós jogszabályok átfogóan szabályozzák az azbeszthulladék keletkezése utáni, környezetvédelmi szempontból megfelelő kezelését . Mivel az azbeszthulladék veszélyes hulladéknak minősül, a hulladékkal kapcsolatos uniós jogszabályok értelmében már most is egyedi és szigorú rendelkezések vonatkoznak az ilyen hulladék keletkezésére, szállítására és kezelésére. Ez magában foglalja a jelentéstételi és nyomonkövethetőségi kötelezettségeket annak biztosítása érdekében, hogy a hulladékkezelés a környezet védelmét szolgáló módon történjen. A Bizottság két iránymutatásokat tartalmazó dokumentációt adott ki, hogy segítse az érdekelteket e kötelezettségek teljesítésében: az építési és bontási hulladék kezeléséről szóló uniós jegyzőkönyv (2016) és az iránymutatások az épületek bontási és felújítási munkáit megelőző hulladékellenőrzésekhez (2018).

A nagy mennyiségű azbeszttartalmú hulladék környezetvédelmi szempontból megfelelő kezelése érdekében a hulladék biztonságos ártalmatlanításának fő módja továbbra is a hulladéklerakás marad. Az egyéb kezelési módszerek korlátozottak a nagy mennyiségű érintett hulladék, az alternatív kezeléseket kínáló létesítmények hiánya, valamint a módszerek magas költségei és energiaintenzitása miatt . Bár a hulladéklerakás nem teszi tönkre az azbesztrostokat, ugyanakkor stabilizálja és feltartóztatja azokat, ezáltal biztonságos módot biztosít az azbeszthulladék kezelésére mindaddig, amíg az alternatív kezelési lehetőségek széles körben elérhetővé és megfizethetővé nem válnak. A hulladékkal kapcsolatos uniós jogszabályok szigorú követelményeket határoznak meg az azbeszt hulladéklerakókban való ártalmatlanítása tekintetében .

Az azbeszthulladék környezetvédelmi szempontból megfelelő, alternatív kezelési módjainak feltárása prioritást élvez. A hulladékhierarchia a hulladék hasznosítását előnyben részesíti az ártalmatlanítással szemben. A Bizottság 2022 végéig tanulmányt készít az azbeszthulladék kezelésére vonatkozó technológiák és gyakorlatok azonosítása, illetve ezek és környezeti hatásuk összehasonlító elemzésének elvégzése érdekében. Ez magában foglalja az azbeszthulladékkal való gazdálkodás hiányosságainak és jövőbeli kilátásainak kielemzését. A tanulmány eredményeit annak értékelésre fogják használni, hogy indokolt-e a hulladékkal kapcsolatos uniós jogszabályok módosítása az azbeszttartalmú hulladék, különösen a bontási hulladék környezetvédelmi szempontból megfelelő kezelésének javítása érdekében.

A Bizottság: ·kezdeményezi az építési és bontási hulladék kezeléséről szóló uniós jegyzőkönyv, valamint az épületek bontási és felújítási munkáit megelőző hulladékellenőrzésekhez használandó iránymutatások felülvizsgálatát, különös tekintettel a felújítási munkálatokra és az azbesztre (2023), ·tanulmányt készít az azbeszthulladék kezelésére vonatkozó gyakorlatok és újszerű kezelési technológiák meghatározása érdekében, és e tanulmány eredményeit annak értékelésére használja, hogy indokolt-e a hulladékkal kapcsolatos uniós jogszabályok módosítása (2022 végéig)

6.Finanszírozás

Az EU jelentős finanszírozást biztosít a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközön (RRF) keresztül, amelyet az azbeszt felújítások keretében történő eltávolítására irányuló nemzeti intézkedések támogatására lehet felhasználni. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz (folyó árakon) 723,8 milliárd EUR-t tesz elérhetővé hitelek (385,8 milliárd EUR) és vissza nem térítendő támogatások (338 milliárd EUR) formájában a tagállami beruházások és reformok támogatására az európai gazdaságok és társadalmak fenntarthatóbbá és ellenállóbbá tétele és annak biztosítása érdekében, hogy felkészültebbek legyenek a zöld és digitális átállással kapcsolatos kihívásokra és lehetőségekre. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz hét kiemelt kezdeményezésének egyike a felújítási kiemelt kezdeményezés, amely több millió négyzetméternyi, közepes és mélyfelújítás alatt álló lakó- és középületre fog kiterjedni. A tagállamok a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt az azbeszttartalmú anyagok épületekből – a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveikben tervezett energiahatékonysági felújítási munkálatok részeként – történő eltávolításának finanszírozására használhatják. A tagállamok is felhasználhatják a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz finanszírozását, különösen a 6. pillér (a következő generációkra vonatkozó szakpolitikák) és a 7. kiemelt kezdeményezés (átképzés és továbbképzés) keretében, hogy előmozdítsák az azbesztet (például az építőiparban vagy a hulladékgazdálkodási ágazatban) kezelő munkavállalók készségfejlesztését, valamint hogy az új piaci igényeknek megfelelően frissítsék a munkavállalók készségeit.

Emellett az európai strukturális és beruházási alapok a felújításokkal kapcsolatos számos intézkedést támogatnak. Az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+) egyik fő célkitűzése, hogy segítse a továbbképzést, átképzést és egész életen át tartó tanulást, valamint a munkavállalók, vállalkozások és vállalkozók változásokhoz való alkalmazkodását elősegítő tagállami szakpolitikák és strukturális reformok finanszírozását. Ez magában foglalhatja a zöld átállás keretében hozott intézkedések, például a felújítási munkálatok által előidézett változásokat is. A 2014 és 2020 közötti programozási időszakban az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) nagyszabású azbesztmentesítési projekteket társfinanszírozott Lengyelországban, Olaszországban és más országokban. Több tagállam is jelezte, hogy hasonló projekteket kíván beépíteni a 2021–2027-es időszakra vonatkozó programjaiba. A Bizottság a tagállamok kérésére rendelkezésre álló REGIO Peer2Peer+ kezdeményezésen keresztül támogatást nyújthat az igazgatási kapacitásépítéshez, valamint a kohéziós szakpolitikai programokat irányító nemzeti hatóságok közötti tapasztalat- és tudáscseréhez is.

Tekintettel az energetikai felújítások és energiahatékonyság támogatása érdekében rendelkezésre álló uniós finanszírozási mechanizmusok széles körét, a tagállamoknak képesnek kell lenniük annak meghatározására, hogy miként tudják ezeket a forrásokat a lehető legjobban felhasználni az azbeszt azonosítására és eltávolítására is.

A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek jelentős mértékben javíthatják továbbá az egészségügyi reformokat és beruházásokat, a megelőzésre, valamint a diagnózis és a kezelés minőségének javítására összpontosítva, ideértve a rákos betegeket is. Különösen a diagnózist és kezelést elősegítő orvostechnikai eszközökbe, a nemzeti onkológiai programokba, az onkológiai szakellátás fejlesztésébe és a rákmegelőzési infrastruktúra kialakításába történő beruházások erősíthetik a rákmegelőzési és -gondozási rendszer általános rezilienciáját. Végül az európai rákellenes terv végrehajtása a Bizottság rendelkezésére álló finanszírozási eszközök teljes skálájának felhasználásával történik. Összesen 4 milliárd EUR-t különítettek el a rák elleni küzdelemre, többek között az uniós egészségügyi cselekvési programból, a Horizont Európa programból és a Digitális Európa programból.

A Bizottság az alábbiakra ösztönzi a tagállamokat: ·a lehető legjobban használják ki az uniós programok és alapok által kínált valamennyi konkrét lehetőséget az azbeszt szűrésére és eltávolítására összpontosító kezdeményezések fedezése érdekében, ·építsék be az azbeszt eltávolítására irányuló stratégiáikat valamennyi programjukba és szakpolitikájukba, különösen a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terveik végrehajtása során, ·terjesszék az uniós finanszírozási lehetőségekre vonatkozó információkat regionális és helyi szinten

7. Az EU mint az azbeszt elleni küzdelem globális vezetője

Az EU-nak továbbra is globális vezető szerepet kell játszania annak érdekében, hogy megszüntesse az azbeszt valamennyi típusának felhasználását. Számos nem uniós ország továbbra is gyárt és használ azbeszttartalmú termékeket; a globális termelés 2021-ben megközelítőleg elérte az 1,2 millió tonnát. A Rotterdami Egyezmény keretében nyújtott technikai segítségnyújtás révén az EU segíti az országokat abban, hogy az azbesztanyagokat biztonságosabb helyettesítő anyagokkal váltsák fel, valamint hogy javítsák az azbeszttel kapcsolatos betegségek korai felismerését, kezelését és rehabilitációs szolgáltatásait.

Az EU a nyitott stratégiai autonómia elérésére irányuló törekvése részeként jó példával jár elöl a munkavállalók azbeszttel szembeni védelmére irányuló globális fellépés terén. Jelenleg az EU-n kívül kizárólag Svájc (0,01 f/cm3) és Japán (0,03 f/cm3) rendelkezik a jelenlegi uniós határértéknél szigorúbb foglalkozási expozíciós határértékkel. A munkahelyi azbesztről szóló irányelv felülvizsgálatára irányuló javaslat az uniós foglalkozási expozíciós határértéket a svájci határértékkel együtt a világ legszigorúbb határértékévé tenné. Az EU 2017-ben vetette fel először a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) keretében, hogy a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot (OSH) hivatalosan is a munka világára vonatkozó alapvető elvként és jogként kell elismerni. Az EU öt éven át tartó folyamatos fellépését követően a 2022-es Nemzetközi Munkaügyi Konferencia megállapodott arról, hogy a biztonságos és egészséges munkakörnyezet is a munka világára vonatkozó alapvető elvekről és jogokról szóló ILO-keret részét képezze. Az EU továbbra is együttműködik a Nemzetközi Munkaügyi Konferenciával a biztonságos és egészséges munkahelyi környezet, valamint a mindenki számára járó munkahelyi méltóság előmozdítása érdekében. Az Európai Bizottság emellett támogatást biztosít a tagjelölt országoknak és a lehetséges tagjelölt országoknak ahhoz, hogy a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot szabályozó jogi kereteiket összhangba hozzák az uniós joggal.

Az EU elkötelezett a munkavállalók biztonságának globális ellátási láncokban való biztosítása mellett. Az Európai Bizottság nemrég elfogadott egy, a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati átvilágításról szóló irányelvre vonatkozó javaslatot annak biztosítása érdekében, hogy a vállalatok intézkedéseket hozzanak az EU-n belüli és kívüli műveleteik révén előidézett káros emberi jogi és a környezeti hatások minimalizálása céljából. Ez magában foglalja a leányvállalataik által és az értéklánc mentén végzett műveleteket is. Az EU ezen kívül pénzügyi támogatást biztosít számos, a munkahelyi egészségvédelem és biztonság javítása céljából zajló olyan nemzetközi projektnek, amelyek az azbeszt jelentette kockázatok kezelése szempontjából is relevánsak. Az EU globális ellátási láncokban érvényesülő munkahelyi egészségvédelem és biztonság iránti globális elkötelezettségét az olyan keretkezdeményezésekben való részvétel egészíti ki, mint például a G7-ek Zéró-elképzelés Alapja, a G20-ak biztonságosabb munkahelyekre vonatkozó megállapodása és a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági szakértői hálózat.

8. Következtetés

Bár az azbesztet már 2005 óta betiltották az EU-ban, e múltból ránk maradt probléma továbbra is jelentős közegészségügyi veszélyt jelent. Annak érdekében, hogy megvédjük a lakosságot az azbesztnek való kitettségtől, és megakadályozzuk a kockázatok átadását a fiatalabb generációknak, fontos, hogy uniós és nemzeti szinten is fokozzuk az azbeszt azonosítására és eltávolítására irányuló intézkedéseket.