[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.2.2007

SEC(2007) 137 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Luxemburg aktualizált, 2006–2009-re szóló stabilitási programjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Luxemburg első ízben 1999 februárjában nyújtott be stabilitási programot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. március 15-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.

Az aktualizált program értékelésének előzményei

A Bizottság, miután megvizsgálta Luxemburg 2006. november 24-én benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:

1. az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét

2. az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint

3. a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.

A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítménye

Luxemburg makrogazdasági teljesítménye az elmúlt 25 évben a termelés és a foglalkoztatottság növekedése terén is figyelemre méltó volt. Bár Luxemburgban az utóbbi években kisebb hiányok léptek fel, az államháztartás helyzete alapvetően stabil marad, mivel nagyon alacsony az államadósság és az állami szektor nagymértékű tartalékokkal rendelkezik. Az erőteljes munkahelyteremtés ellenére azonban a munkaerőpiac helyzete nem annyira kedvező, mint első pillantásra tűnik. A még mindig alacsony munkanélküliség 2002 óta növekedik, a rezidensek a nem honos személyekkel állnak erős versenyben. Ezenfelül az utóbbi években elért növekedés ellenére az idősebb rezidensek foglalkoztatási aránya az egyik legalacsonyabb az EU-ban. Az államháztartásra nehezedő, a munkanélküliek és további nyugdíjasok jelentette teher eddig könnyen elviselhető volt a bevételekben mutatkozó élénkségnek köszönhetően, de ennek ellenére nem szabad alábecsülni. Az elöregedéssel kapcsolatos kiadásoknak az elkövetkező évtizedekre előrejelzett jelentős növekedése további aggodalomra ad okot az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve.

Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés

2006. február 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács véleménye szerint „miközben a program kiadások visszaszorításán keresztüli hiánycsökkentésen alapuló globális stratégiája dicséretes, a luxemburgi hatóságoknak helyénvaló lenne erősíteni a 2006. évi költségvetési kiigazítást célzó erőfeszítéseket, valamint azonosítani és végrehajtani a 2007-re és 2008-ra előirányzott szükséges intézkedéseket, és javítani a hosszú távú fenntarthatóságot, különösen a közkiadások növekedésének a nyugdíjrendszer reformján keresztül történő visszaszorítása révén” .

A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramról

Luxemburg 2006. október 27-én nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Luxemburg nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat azonosítja: magas színvonalú képzési és tanulási rendszer, az európai és a nemzetközi környezetbe beépülő gazdaság, vonzó gazdasági környezet, stabil makrogazdasági keretfeltételek és a tartós fejlődés alapelveinek a tiszteletben tartása.

A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Luxemburg igen jó eredményeket ért el a nemzeti reformprogram és a 2006. tavaszi Európai Tanács keretében meghatározott intézkedések végrehajtásában, de van még mit javítani a 2005-ben megállapított gyengeségek terén. Az elfogadott makrogazdasági intézkedések költségvetési konszolidációt és alacsonyabb inflációt helyeznek kilátásba. Jelenleg ígéretes intézkedéscsomagot hajtanak végre mikrogazdasági szinten. Nagyobb erőfeszítésekre van szükség azonban az éves haladás nyomon követésére és értékelésére szolgáló rendszer végrehajtásához, és számos intézkedést kell bevezetni például az induló vállalkozások és a kkv-k támogatására. A foglalkoztatásra irányuló bíztató reformok ellenére nem hirdettek meg újabb kezdeményezéseket az idősebb dolgozók foglalkoztatottsági szintjének emelése érdekében, és az oktatási rendszer fejlesztését célzó jelentősebb reformokat is meg kell még valósítani.

Az elért eredmények alapján Luxemburgot arra ösztönözték, hogy a következő területekre összpontosítson: az idősebb dolgozók tekintetében a foglalkoztatási ráta további növelésére és a jelenlegi korengedményes nyugdíjazási rendszerek reformjára irányuló stratégiák; a korai iskolaelhagyási arány csökkentésére és a különböző oktatási típusok közti mesterséges akadályok elhárítására irányuló további erőfeszítések; a fiatalok vonatkozásában nemrégiben elfogadott intézkedéseknek a fiatalok munkanélküliségére gyakorolt hatásának szoros nyomon követése; valamint a versenyképes piacoknak, az EU-s irányelvek átültetésének és a kkv-k nagyobb támogatása.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény[3] határozza meg; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Luxemburg aktualizált, 2006–2009-re szóló stabilitási programjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

4. [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Luxemburg aktualizált stabilitási programját, amely a 2006–2009 közötti időszakot fedi le.

5. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 5,5 %-ról átlagosan 4,3 %-ra lassul a programidőszak hátralévő részében. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzése is valószerűnek tűnik.

6. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 1,0 %-a lesz, szemben a stabilitási program előző változatában foglalt, a GDP 1,8 %-ának megfelelő céllal. Ezt részben magyarázza a 2005-ös hiánynak az előző programban szereplő, a GDP 2,3 %-ának megfelelő értékről a legújabb adatok szerinti 1 %-ra történő lefelé irányuló korrekciója.. Lehet, hogy a 2006-os hiány is alacsonyabb lesz az új programban becsültnél (a GDP 1,5 %-a), mivel az adóbevételek valószínűleg alábecsültek.

7. A program középtávú költségvetési stratégiájának fő célja az egyensúlyi pozíció visszanyerése a programidőszak alatt. Ezt az államháztartás egyenlegének fokozatos javításával kell elérni, a GDP 1,5 %-ára becsült hiányról indulva kismértékű többletet elérve 2009-ben (a GDP 0,1 %-a). Az elsődleges egyenleg csökkenése párhuzamos lenne az államháztartási hiány csökkenésével. A kiigazítás a kiadási hányadnak a GDP 3,8 százalékpontot kitevő csökkenésére épül, amely messzemenően ellensúlyozná a bevételek arányának a 2,1 GDP-százalékpontos csökkenését. Ez a stratégia hasonlít a 2005. évi programban ismertetetthez, amely egy nagymértékben hasonló makrogazdasági kilátás mellett a hiány 2005. évi tetőzését jelezte előre 2006. helyett, és a nagyjából kiegyensúlyozott költségvetési helyzet elérését 2008-ra 2009 helyett.

8. A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP mintegy 1,25 %-át kitevő 2006. évi hiányról a GDP 1 %-át kitevő többletre javul a programidőszak végén. A stabilitási program az előző változatához hasonlóan középtávú költségvetési célkitűzésként a strukturális hiánynak a GDP 0,8 %-át kitevő szintjét határozza meg. A program a középtávú célkitűzést 2007-re szándékozik elérni, az előző változathoz képest egy évvel korábban. Mivel a középtávú célkitűzés (kissé) szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedését és az adósságrátát.

9. A költségvetés akár jobban is alakulhat a programban előrejelzettnél. Főként az adó-előrejelzések tűnnek eléggé óvatosnak, különösen 2007. vonatkozásában. Az elmúlt években Luxemburgban a költségvetés valóban gyakran jobban alakult az előrejelzettnél, általában a vártnál jelentősen magasabb bevételek miatt.

10. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint 2007-re megvalósítsák a középtávú célkitűzéseket. Továbbá úgy tűnik, elég széles biztonsági sávot nyújt ahhoz, hogy 2007-től kezdve a szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. A középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás program szerinti üteme teljes mértékben összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében előírja, hogy a strukturális egyenleg éves javításának irányadó mértéke a GDP 0,5 %-a, kedvező gazdasági időszakokban viszont magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. A középtávú célkitűzés megvalósítása után a programban szereplő költségvetési irányvonal szintén teljes mértékben összhangban lesz a Paktummal.

11. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban elérte a GDP 7,5%-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. Az adóssághányad a program előrejelzése szerint enyhén emelkedik, a GDP 8,5 %-át éri el programidőszak végén.

12. A luxemburgi népesség elöregedésének a költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatása az EU-ban a legmagasabbak közé tartozik, főként a nyugdíjkiadások előre jelzett, 7,5 GDP-százalékpontot kitevő, és az elöregedéssel kapcsolatos állami kiadások 8,25 százalékpontot kitevő igen jelentős növekedése miatt 2004 és 2050 között (összehasonlítva az EU-ban az átlagos, a GDP 2,25 illetve 3,5 százalékpontjának megfelelő növekedéssel). A bruttó adósság jelenlegi szintje igen alacsony és a társadalombiztosítás jelentős eszközöket halmozott fel. Míg ezen eszközök jelenlegi (a GDP körülbelül 25 %-ára becsült) mérete jelentősen hozzájárul az államháztartás fenntarthatóságához, nem lesz elegendő az elöregedéssel kapcsolatos kiadások nagymértékű növekedéséből eredően az adósságarányra gyakorolt hosszú távú hatás ellensúlyozására. Ezért, bár a stabil költségvetési egyenleg fenntartása segít csökkenteni a népességelöregedés okozta költségek egy részét, ahogyan azt a hatóságok felismerték, szükség lesz változtatásokra a nyugdíjrendszerben az államháztartási kiadások jövőbeli emelkedéseinek megfékezéséhez és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát érintő kockázatok csökkentéséhez. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Luxemburg összességében közepes kockázattal szembesül.

13. A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából minőségileg értékeli a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program emellett bizonyos szintű tájékoztatást ad a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig úgy tűnik, hogy figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Különösen az a program által megerősített kormányzati szándék, hogy magas szinten tartsák az állami beruházásokat, tükrözi a nemzeti reformprogramban megállapított fellépések – a K+F fokozása, az erőforrások fenntartható használatának ösztönzése és a szomszédos országokkal való vasúti összeköttetés fejlesztése – elsődleges fellépésként történő kezelését.

14. A programban felvázolt költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. Eddig nem került sor jelentős nyugdíjreformokra.

15. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program az előírt és a nem kötelező adatok tekintetében részben hiányos[6]. Ezenkívül a program lényeges pontokon eltér a magatartási kódexben meghatározott mintától[7].

Általános következtetésként megállapítható, hogy a program az erőteljes növekedési kilátások mellett jó eredményeket ér el a középtávú célkitűzés megvalósításában, amely várhatóan 2007-től kezdődően teljesül, és azt követően a hiány további csökkentését tervezi. A nemrégiben elfogadott kiadás-fékező intézkedések azonban csak ideiglenesek (2009-ig szólnak).

Figyelembe véve a fenti értékelést, és tekintettel az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrejelzett növekedésére, Luxemburgot felkérik arra, hogy strukturális reformintézkedések végrehajtásával (különösen a nyugdíjrendszer terén) javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál GDP (%-os változás) | SP 2006. november | 4.0 | 5.5 | 4.0 | 5.0 | 4.0 |

BIZ 2006. november | 4.0 | 5.5 | 4.5 | 4.2 | nincs adat |

SP 2005. november | 4.0 | 4.4 | 4.9 | 4.9 | nincs adat |

HICP-infláció (%) | SP 2006. november | 3.8 | 2.9 | 1.4 | 2.0 | 2.0 |

BIZ 2006. november | 3.8 | 3.2 | 2.2 | 1.8 | nincs adat |

SP 2005. november | 3.7 | 2.6 | 2.0 | 1.8 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. november 1 | -1.6 | -0.3 | -0.8 | -0.5 | -1.6 |

BIZ 2006. november 5 | -2.2 | -0.9 | -0.7 | -0.9 | nincs adat |

SP 2005. november 1 | -1.7 | -1.3 | -0.7 | -0.6 | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. november | -1.0 | -1.5 | -0.9 | -0.4 | 0.1 |

BIZ 2006. november | -1.0 | -1.0 | -0.5 | -0.3 | nincs adat |

SP 2005. november | -2.3 | -1.8 | -1.0 | -0.2 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP Nov 2006 | -0.8 | -1.3 | -0.8 | -0.2 | 0.3 |

BIZ 2006. november | -0.8 | -0.8 | -0.3 | -0.1 | nincs adat |

SP 2005. november | -2.1 | -1.7 | -0.7 | 0.1 | nincs adat |

Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. november 1 | -0.2 | -1.3 | -0.5 | -0.1 | 0.9 |

BIZ 2006. november | 0.0 | -1.1 | -0.2 | 0.1 | nincs adat |

SP 2005. november 1 | -1.5 | -1.2 | -0.6 | 0.1 | nincs adat |

Strukturális egyenleg 2 (a GDP %-ában) | SP 2006. november 3 | -0.2 | -1.3 | -0.5 | -0.1 | 0.9 |

BIZ 2006. november 4 | 0.0 | -1.1 | -0.2 | 0.1 | nincs adat |

SP 2005. november | -1.5 | -1.2 | -0.6 | 0.1 | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. november | 6.1 | 7.5 | 8.2 | 8.5 | 8.5 |

BIZ 2006. november | 6.0 | 7.4 | 7.3 | 7.1 | nincs adat |

SP 2005. november | 6.4 | 9.6 | 9.9 | 10.2 | nincs adat |

Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2 Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3 A programban nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 4 Nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében. 5 A 2005–2008. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 4,1 %, 4,1 %, 4,4 % és 4,7 %). Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.

[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574., 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Különösen az ágazati egyenlegekre vonatkozó adatok hiányoznak (kivéve az államháztartást).

[7] Az államháztartás intézményi jellemzőire vonatkozó rész hiányzik.