ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.1

Nem kérdéses, hogy a Covid19-válság rávilágított a kormányok egészségügyi és gazdasági válságok kezelésében betöltött szerepének jelentőségére. Ez is kiemelten fontos a fenntartható gazdasági növekedés elérésére irányuló célkitűzés szempontjából. Az EU-ban ma már senki sem kérdőjelezi meg a kormányok szerepét a gazdasági tevékenységet közvetetten támogató, hatékony egészségügyi rendszerek és programok biztosításában. Nem kérdőjelezzük meg a kormányoknak a 2008-as pénzügyi válságot követő banki és pénzügyi szabályozások betartatásában játszott szerepét sem. Egyre nyilvánvalóbb azonban, hogy a kormányok ma is kulcsszerepet játszanak a gazdasági irányvonal meghatározásában, és ez válságok idején még inkább így van. Ennek akkor is így kell lennie, ha többszintű kormányzásról van szó, amelynek keretében a helyi és regionális önkormányzatoknak a központi kormányzat gazdaságpolitikájába való bevonása döntő fontosságú. Amint azt korábban kifejtettük, a költségvetési politika nemcsak a gazdasági stabilitás szempontjából létfontosságú, hanem ahhoz is, hogy lehetővé tegye a kormányok számára, hogy ösztönzőkkel támogassák a vállalkozásokat, amint azt az uniós jogszabályok lehetővé teszik. A fenntartható növekedés elérésére és fokozására irányuló bármely törekvéshez kormányzati irányításra és szabályozásra van szükség a gazdasági tevékenység és a környezetvédelem valamennyi területén, külön hangsúlyt fektetve a környezetvédelmi szempontok gazdasági tevékenységek terén való általános érvényesítésére. Természetesen a szociális partnerekkel és a civil társadalommal folytatott nyílt párbeszéd továbbra is kulcsfontosságú a gazdasági irányvonal meghatározásához.
1.1.

A szabadfoglalkozásúak már ma is széles körben sikeresen használják a digitális és a mesterséges intelligencián (MI) alapuló alkalmazásokat megbízóik javára, és – például a mérnöki területen – vezető szerepet vállalnak ezeknek az eszközöknek a technológiai fejlesztésében. Az alkalmazások gyakorlati használhatóságának és hatékonyságának biztosítása érdekében a jövőben is fokozottan be kell őket vonni a fejlesztésbe és a validációba.
3.8.

A mezőgazdasági tevékenység mindig is lehetőséget adott azoknak a kiszolgáltatott helyzetben lévő embereknek a beilleszkedésre, akik nehezen találtak munkát, ráadásul szállásra és személyre szabott gondozásra is szükségük volt. Ezt a szerepet jelenleg a szociális mezőgazdasági üzemek tölthetik be.
5.8

Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy a Nyugat-Balkánon nagy lehetőségek rejlenek az energiahatékonyságban . Az épületállomány felújítása – az ipari és egyéb tevékenységeket szolgáló, köz- és magánépületeket is ideértve – jelentős energia- és költségmegtakarítást eredményez, eközben pedig kezeli az energiaszegénység fontos problémáját is. Az energiamegtakarítás is fontos része a „helyi energia” üzleti és szociális modelljének, mivel az ipari és/vagy lakossági felhasználás céljából történő hővisszanyerésnek helyi vagy regionális szinten van értelme. A régió legtöbb országában az elosztási veszteségek is nagyok, és jelentős beruházást tesznek szükségessé. Ezért az uniós és nemzetközi finanszírozás ezen a téren is hozzájárulhat a hatékony, helyi és alacsony környezeti hatású energiatermelés és -fogyasztás fejlesztéséhez. Mivel a régió országai korlátozott lehetőségekkel rendelkeznek, szükség lesz ilyen finanszírozásra, tekintettel a beruházások kezdeti tőkeintenzitására és a viszonylag hosszú megtérülési időszakra. Az európai technológiák műszakilag és gazdaságilag is kiforrottak, és ezért megfelelőek a régió számára. Az EGSZB kéri az EU-t és az érintett finanszírozó szervezeteket, hogy erősítsék meg szerepvállalásukat a helyi és regionális energiahatékonysági projektek terén.
4.4.4.

Ezek a szén-dioxid-vámra vonatkozó lehetséges intézkedések az olyan jelenlegi intézkedések alternatívájaként szolgálhatnak, amelyek az EU ETS-en belüli CO 2 -kibocsátás-áthelyezési kockázattal foglalkoznak (CO 2 -kvóták térítésmentes kiosztása a kibocsátási profil mélyreható elemzése, a legjobb rendelkezésre álló technológiák stb. alapján). Jelenleg is folynak a megbeszélések arról, hogy a szén-dioxid-vámra vonatkozó intézkedések helyettesíteni fogják-e a meglévő versenyképességi intézkedéseket, vagy azokkal párhuzamosan fognak-e működni a különböző ágazatokban és/vagy egy adott ágazatban. Fontos megérteni azt is, hogy milyen hatások érvényesülhetnek a villamosenergiának az összekapcsolt hálózatokon keresztüli behozatala és kivitele területén.
2.1.

Európában javában zajlik az a nehéz átállási folyamat, amellyel 2050-ig el kellene érni a klímasemlegességet. Ehhez alaposan át kell alakítani az energiarendszert. Itt többek között alapvető technikai változásokról, a termelést, a kereskedelmet és az értékesítést érintő strukturális kérdésekről, valamint társadalompolitikai átalakulásokról lesz szó. Azt, hogy pontosan miben is állnak és mi mindenre terjednek majd ki a változások, egyelőre nem sikerült végérvényesen tisztázni. Fontos felismerni, hogy az energetikai átalakulás nem pusztán technológiai kérdés, hanem messzemenőkig társadalmi kihívás is. Biztosítani kell, hogy ebben az energetikai átalakulásban a munkavállalók és a szakszervezetek, valamint a fogyasztók is részt vegyenek.
2.9.

Az ifjúsági szervezetek fontos szerepet töltenek be e tekintetben, mivel széles körű hálózataikon keresztül Európában és globálisan is fiatalok millióinak érdekeit képviselik. Kulcsfontosságú szerepük van annak biztosításában, hogy a fiatalok ne csak jelen legyenek az intézményekben, hanem értelmes módon hozzá is járulhassanak a döntéshozatali folyamathoz.
3.10.

Az ipari szerkezetváltást előmozdító szolgáltatók, köztük az induló innovatív vállalkozások és a kkv-k még kevésbé központi régiók esetén is összekapcsolhatók ügyfeleikkel, és ilyen helyeken is létrehozhatók vonzó munkahelyek. A tudásalapú vállalatok az értékláncokhoz nyújtott hozzájárulásukat a vevőkhöz való közelségüktől nagymértékben függetlenül tudják megvalósítani. Ráadásul a nagyobb üzemek gépeit gyakran távolról is irányítani lehet.
3.4.4.

Az új Európai Szolidaritási Testületnek, amely immár kiterjed a humanitárius segítségnyújtási helyzetekben vállalt önkéntes munkára is (amelyet korábban az EU Segítségnyújtási Önkéntesszolgálata fedett le), kellően erősnek és széles illetékességi körrel rendelkezőnek kell lennie ahhoz, hogy növelje a fiatalok körében az önkéntes tevékenységet, különösen más országokban, a programon belül és azon kívül is. Biztosítani kell az e cél eléréséhez szükséges forrásokat. Meg kell vizsgálni azt a lehetőséget is, hogy a programot kiterjesszék a 30 év felettiek önkéntes szerepvállalásának támogatására is, vagy pedig további uniós forrásokat kell biztosítani egy párhuzamos program kidolgozásához, életkori korlátozás nélkül.
3.11.

Az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ EGB) keretében meg kell erősíteni a globális műszaki harmonizáció támogatását. A gépjárműipari félvezetők ellátási szűk keresztmetszetét merész lépésekkel kell megoldani. Az autók elektronikus eszközökké válásával a félvezetők iránti kereslet tovább fog nőni. Ebben a tekintetben az EGSZB teljes mértékben támogatja az iparpolitikáról szóló legutóbbi közleményben szereplő javaslatot, hogy dolgozzanak ki egy eszköztárat Európa stratégiai függőségének csökkentésére és megelőzésére. Teljes mértékben támogatni kell azt a „Digitális iránytű” című közleményben kitűzött célt is, hogy a globális félvezetőgyártásban 10 %-ról 20 %-ra kell megduplázni Európa piaci részesedését. A félvezetőkkel foglalkozó második IPCEI létrehozása minden bizonnyal hozzájárul e cél eléréséhez. Az uniós tagállamoknak is teljesíteniük kell ígéretüket, miszerint a Covid utáni Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz 20 %-át a digitális átállásra fordítják. A további intézkedések közé tartozhat a közvetlen külföldi befektetések vonzása, valamint a gépjárműipari vállalatok és a félvezetőgyártók közötti stratégiai együttműködés kialakítása. Végezetül pedig a kritikus technológiák uniós megfigyelőközpontjának szorosan figyelemmel kell kísérnie a gépjárműipar számos más stratégiai függőségét is: nyersanyagok, hidrogén, akkumulátorok, megújuló energia, felhőtechnológiák stb.
4.3.

Nemzetközi szervezetekkel való együttműködés : Az EGSZB proaktívabb és rendszerszerűbb megközelítést szorgalmaz, és kéri, hogy a nemzetközi szervezeteket, például az ILO-t már a szabadkereskedelmi megállapodások tárgyalása és végrehajtása során is vonják be, beleértve az ütemtervek minden szakaszát. Amint azt a vietnámi ratifikációs eset is alátámasztja, az ILO alapvető szerepet játszhat az előzetes és a korai végrehajtási szakaszban. Az Európai Bizottság, az ILO és az EGSZB közötti szorosabb együttműködés megkövetelése kulcsfontosságú az ILO technikai segítségnyújtási és kapacitásépítési projektjeinek kialakításához a partnerországokban. Az intézkedések mellett az ILO-t határozottabban be kell vonni a belső tanácsadó csoportok felügyeleti szerepébe, és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága által szervezett éves magas szintű üléseket megnyithatnák az EGSZB és esetleg a belső tanácsadó csoportok elnökségei előtt. A multilaterális környezetvédelmi megállapodásokkal (MEA) kapcsolatos megközelítés nem tűnik eléggé kidolgozottnak, és azt ki lehetne terjeszteni más érintett nemzetközi szervezetekre, például az OECD-re, valamint – a fenntartható fejlődési célok finanszírozásának növekvő jelentőségére tekintettel – a Világbankra és a Nemzetközi Valutaalapra is.
1.3.

Az EGSZB támogatja a „minőségi jogalkotás” megközelítését, és azt ajánlja, hogy a szociális partnereket, a szakmai szövetségeket és a kamarákat szisztematikusan vonják be a jogalkotás valamennyi szakaszába (nyilvános konzultációk kidolgozása, hatásvizsgálat, módosítások). Arra kéri továbbá az Európai Bizottságot, hogy kellően vegye figyelembe a hatásvizsgálatok eredményeit. Az „egy be, egy ki” („one in, one out”) elvet gyorsan, hatékonyan és kiegyensúlyozott módon kell alkalmazni annak érdekében, hogy ambiciózus környezetvédelmi és szociális jogszabályok jöjjenek létre. Végezetül az EGSZB azt javasolja, hogy nemzeti és európai szinten egyaránt erősítsék meg a kkv-követek (SME Envoys) koordinációját.
3.22

A foglalkoztatási lehetőségek javításának szükségessége: i. A Covid19-világjárvány felgyorsította a digitalizációt és az ökologizálási folyamatokat, amelyek hosszabb időn át történő fenntartásához további erőfeszítések szükségesek. ii. Új foglalkoztatási lehetőségeket kell létrehozni és fenntartani a vidéki térségekben, ideértve a vidéki szolgáltatások nyújtásával, a távmunkával, az új technológiákkal vagy a megújuló energiákkal kapcsolatosakat is. iii. A mezőgazdaság multifunkcionális aspektusainak megerősítése, a nem mezőgazdasági tevékenységek előmozdítása, a tiszta energiához kapcsolódó szolgáltatások ágazatában a vállalkozások létrehozása, valamint a vidéki területeken működő iparágak számos foglalkoztatási lehetőséget teremthetnek. iv. Ösztönözni kell a vállalkozói szellemet, méltányos versenyszabályokat kell biztosítani a kkv-k számára és oda kell figyelni a fiatalabb generációk igényeire (pl. távmunka). v. A foglalkoztatást és az üzleteket továbbra is az emberek közelében kell biztosítani. A vidéki-városi jövőkép lehetőséget teremt a körforgásos gazdaság fejlesztésére. vi. Támogatni kell a tisztességes munkát, és javítani kell a munkakörülményeket a vidéki területeken, biztosítva azt is, hogy minden felelős szereplő részt vegyen a fejlesztési folyamatban. vii. Össze kell kapcsolni a fogyasztói keresletet a regionális és a vidéki piacokkal, a helyi termékek forgalmazása és a minőségi címkék révén. viii. Széles körben ösztönözni kell kulturális lehetőségek vidéki térségekben való létrehozását, beleértve a kulturális események népszerűsítését, valamint a vidéki történelmi és vallási helyszínek (templomok, várak stb.) védelmét. ix. A digitalizációs folyamatok új lehetőségeket kínálnak, amelyek perspektívát jelenthetnek és vonzóak lehetnek a polgárok – különösen a fiatalok – számára, s így megfordíthatják a vidéki területeken a népességfogyás tendenciáit és javíthatják az életminőséget. Ehhez a vidéki környezetnek megfelelő infrastruktúrával kell rendelkeznie, amely biztosítja az összekapcsoltságot. A konnektivitási stratégiák és a digitális platformok megoldásokat kínálnak erre, míg egy, a vidék digitalizációját célzó jogszabály elősegítené a digitális technológiák fejlesztését a mezőgazdaságban és a vidéki térségekben; x. Támogatni kell a fenntartható mezőgazdaságot és akvakultúrát (17) a vidéki és a városközeli területeken, az ökoturizmussal, a szabadidő eltöltésével és a fenntarthatósághoz kapcsolódó oktatási tevékenységekkel együtt, és ezeknek a tevékenységeknek az egyének életminőségének garantálása érdekében összeegyeztethetőeknek kell lenniük a biológiai sokféleség védelmével. xi. A minőségi és hozzáférhető vidéki oktatás – amely már a gyermekek korai éveitől elérhető – hozzájárulhat az oktatási eredmények javulásához, míg a közszolgáltatásokhoz, például a gyermekgondozáshoz és az iskolákhoz való hozzáférés olyan, helyhez kötődő tényező, amely mérvadó az egyes vidéki területek vonzereje szempontjából, a magasan képzett munkavállalók szemszögéből is.
7.1.

Az EGSZB ösztönzőkön alapuló megközelítést javasol, amely maguknak a hirdetőknek a felelősségére épít. Ezt a megközelítést egyrészt az ágazat által – különösen a megtévesztő környezetvédelmi állítások elleni küzdelem terén – elért haladás, másrészt pedig a szabályozás terén történt előrelépések indokolják. Ez a megközelítés annak is köszönhető, hogy támogatni kell az ágazatot, amely növekedést és foglalkoztatást teremt, méghozzá egy különösen kényes időszakban. Az EGSZB úgy véli, hogy az európai hirdetési modellek bármilyen akadályozása azzal a kockázattal járhat, hogy a digitális reklámeszközök malmára hajtja a vizet, amelyek főként a technológiai óriásvállalatok (GAFA) tulajdonában vannak, miközben ezek továbbra is nagyrészt kibújnak az európai adórendszerek alól. A sütikre vonatkozó szabályok változása miatt a jövőben magának a modellnek is fejlődnie kell. Az EGSZB ugyanakkor elismeri, hogy bizonyos típusú, különösen nagy hatással járó termékek, például a fosszilis tüzelőanyagok esetében erősebb szabályozási formák is elképzelhetők.
3.7.

Európában jelentős lehetőségek rejlenek a csomagolóanyagok gyűjtésének, a válogatásnak és az újrafeldolgozásnak a növelésében. Ugyanakkor a fenntartható csomagolás is okozhat jelentős környezeti károkat, ha nem gyűjtik össze, ártalmatlanítják vagy dolgozzák fel újra megfelelően. Alapvető fontosságú, hogy a csomagolóipart a fenntarthatóbb gyakorlatok felé tereljük, ugyanakkor azonban a közigazgatási szerveket, a hulladékgazdálkodási szervezeteket, a civil társadalmi szervezeteket és a fogyasztókat is közvetlenül be kell vonni a hulladékgyűjtés, -újrafelhasználás és -újrafeldolgozás hatékonyságának növelésébe. Ezt a szempontot határozottan elő kell mozdítani a jövőbeli jogszabályokban és közpolitikákban ahhoz, hogy valamennyi csomagolóanyag tekintetében el tudjuk érni az újrafeldolgozhatóságra vonatkozó uniós célkitűzéseket, többek között a szén-dioxid-kibocsátás csökkentésének elősegítése érdekében, hozzájárulva ezáltal az EU zöld átállási menetrendjéhez.
1.13.

A civil szervezeteknek is megvannak a saját felelősségi köreik, amelyeknek meg kell felelniük a jó politikai döntéshozatal nevében. Mindenekelőtt a szervezeteknek folyamatosan fogékonyan kell viszonyulniuk az általuk képviselt emberek valóságához, és gondoskodniuk kell arról, hogy érdekérvényesítésük megfeleljen az ő igényeiknek. Különösen fontos a fiatalok civil társadalomban való részvételének elősegítése és a mozgalom jövőjének biztosítása. Az is döntő fontosságú, hogy a civil társadalom hozzájárulásai konstruktívak, ajánlásai pedig egyértelműek legyenek, hogy az új politikák kialakítását a tagjai számára legjobbnak vélt módon tudja elősegíteni. A hozzájárulásnak nemcsak arra kell összpontosítania, ami rosszul működik, hanem konkrét javaslatokat is kell tennie a fejlesztésekre.
2.3.

A Covid19-világjárvány megváltoztatta az elkövetkező évek gazdasági, társadalmi és egészségügyi kilátásait, és ezzel együtt a fejlesztési és kohéziós stratégiák megközelítését is. Választanunk kell, hogy továbbra is azt tesszük-e, amit eddig mindig is tettünk, vagy pedig módosítjuk és kiigazítjuk a fejlesztési és kohéziós politikák alapjául szolgáló paradigmát, figyelembe véve a kiemelt kritikus kérdéseket és a Covid19 okozta szükséghelyzet eredményeként szerzett tapasztalatokat.
4.26.

Végezetül az EGSZB rámutat, hogy a Covid19-világjárványból eredő, már most érezhető válsághatások az elkövetkező években lesznek számszerűsíthetők, annál is inkább, mivel az ágazat környezetbarátabbá válása miatt a folyami hajózás munkaerőpiaca is át fog alakulni.
Az EGSZB által közzétett Boosting the use of Artificial Intelligence in Europe’s micro, small and medium-sized enterprises [A mesterséges intelligencia használatának fellendítése az európai mikro-, kis- és középvállalkozásokban] című tanulmány öt ágazatot elemez (mezőgazdaság, építőipar, egészségügyi ellátás, jogi és számviteli szolgáltatások) öt tagállamban (Olaszország, Franciaország, Írország, Románia, Svédország). A tanulmány „eszköztárának” ajánlásai a politikai döntéshozóknak és az mkkv-knak szólnak.
6.3.

Az EGSZB megismétli arra irányuló javaslatát, hogy a tagállamokban hozzák létre és fejlesszék a „pénzügyi és finanszírozási ombudsmanok” EU által koordinált hálózatát, és javasolja, hogy annak hatályát terjesszék ki az összes finanszírozási forrásra. Az EGSZB javasolta továbbá egy kkv-likviditási munkacsoport létrehozását is, amely az ombudsmanokkal szorosan együttműködve nyomon követné az Európai Bizottság új, a mikro-kkv-k rövid távú likviditásának biztosítását célzó intézkedéseinek végrehajtását, amelyeket uniós és tagállami szinten javasoltak. Emellett a kkv-k finanszírozáshoz jutásának elősegítésével a hálózat az Európai Bizottságnak is segíthet a kvalitatív adatok gyűjtésében és elemzésében, hogy a bankoktól kapott visszajelzésekre irányadó elvekkel összhangban megtudjuk, hogy a közvetítő bankok hogyan használják fel a pénzügyi eszközöket a pénzügyi erőforrásokra leginkább rászoruló kkv-k elérésében, és miért nem adnak nekik hitelt. A hálózatnak rendeznie kellene a kkv-k és a bankok, egyéb pénzügyi szolgáltatók és likviditásszolgáltatók, valamint az egyéb finanszírozó szervek közötti átfogóbb vitákat is.
3.15.2.

Amellett, hogy ezek a gondozási modellek sokféleségéről és a tagállamok közötti eltérő helyzetekről számolnak be, egybevágó tanulságokat is levonnak. A teljesség igénye nélkül ezek a következők: i. az otthoni, illetve az otthonihoz hasonló körülmények közötti ellátás előnyben részesítése; ii. jobb koordinációra van szükség a szociális és az egészségügyi szolgálatok között; iii. a gondozó személyzet több szempontból is alapvető szerepének elismerése, például a feketemunka feltárása; iv. a gondozási igények nincsenek kellő mértékben kielégítve; v. mindenképpen meg kell oldani az elégséges, elérhető és fenntartható finanszírozás kérdését; vi. küzdeni kell a részleges és az idősek elismerését és méltóságát semmibe vevő megközelítések ellen; vii. az informális gondozókra több figyelmet kell fordítani, jobban el kell ismerni, védeni és támogatni kell őket; viii. nincs elég statisztikai és szociológiai adat az idősekről; ix. az elemzésekben foglalkozni kell az érintett otthonában végzett ellátási és gondozási szolgáltatásokkal is; x. az idősgondozással kapcsolatos különböző szempontok közötti kölcsönhatások; xi. az ágazat jelentős nemi dimenziója; xii. létre kell hozni intézkedési/eljárási protokollokat, értékelési rendszereket és a gondozási modellekre vonatkozó szabályozási intézkedéseket.
2.8.

Ezen új – különösen a pénzeszközök jogállamisági elveknek megfelelő elosztására összpontosító – felügyelet mellett az Európai Bizottságnak továbbra is teljes mértékben eleget kell tennie az uniós költségvetés ellenőrzésével kapcsolatos általános feladatainak, és szükség esetén szigorítania kell azokat. Az uniós pénzeszközök helytelen felhasználása, még ha nem is jogállamisági hiányosságokból ered, árt az európai programoknak és az EU hírnevének. Az Európai Bizottságnak emellett azt is biztosítania kellene, hogy az uniós polgárok jobban tisztában legyenek azzal, hogy az EU ténylegesen milyen projekteket (társ)finanszíroz helyi szinten. E célból ki kell igazítani az átláthatóságra és a nyilvánosságnak – például az épületberuházási projektek mellett elhelyezett hirdetőtáblákon és az online elérhető információkon keresztüli – tájékoztatására vonatkozó szabályokat is, és egyértelműbben hangsúlyozni kell az EU részvételét.
3.1.

A gazdaság és a társadalmi élet digitalizálását kísérő erőteljes és gyors átalakulások új igényeket támasztanak a rugalmasságot és az alkalmazkodási sebességet illetően, ami az autonóm munkaformák megválasztásának lehetőségeit is kibővíti. Ugyanakkor ezek az átalakulások alkalmanként fragmentáltabb és jobban lebontott új munkavégzési formákat is jelentenek, ami nemcsak fázisokra bontott folyamatként jelentkezik (mint a klasszikus gyári futószalagok esetében), hanem térben és időben bontott folyamatként is. Ez gyakran megzavarja az e folyamatok egyes szakaszaiban részt vevő személyek munkaidejének és magánéletre fordított idejének elkülönítését.
7.2

A kiskereskedelmi üzleteknek központi szerepe van a városközpontok és vidéki közösségek életben tartásában is. Ez arra is felhívja a figyelmet, hogy a hagyományos üzlethelyiségek mennyire relevánsak a társadalom számára, és mennyire azok lesznek a jövőben is. A kiskereskedelmi üzletek postaként, bankként és gyógyszertárként is szolgálhatnak, és segíthetnek az élénk helyi közösségek megőrzésében. A bevásárlóutcák üres üzlethelyiségei óhatatlanul vandalizmusba és bűnözésbe torkolló lassú hanyatlásra ítélik a városokat, egy falusi bolt pedig élő vidéki közösséggé változtathat egy csökkenő népességű vidéki térséget.
3.9.

Az USA körülbelül 2010-ig aktívan részt vett a demokrácia előmozdításában az új uniós tagállamokban. 2010-re az Egyesült Államok nézőpontjából úgy tűnt, hogy Közép-Kelet-Európa átalakuló országai stabil piacgazdaságú demokráciákká fejlődtek, annak ellenére, hogy – különösen Délkelet-Európában – továbbra is fennállnak korrupciós problémák. Miután azonban 2010-ben Orbán Viktor korábbi magyar miniszterelnök ismét hatalomra került, az országban elindult egy folyamat az „illiberális demokrácia” irányába. Magyarország volt az első olyan uniós ország, amely több okból is erre az útra tért. Néhány évvel később Lengyelország is elindult az önkényuralmi demokrácia felé vezető úton, ahol a kormány befolyása miatt sérül a médiapluralizmus és a média szabadsága, valamint az igazságszolgáltatás függetlensége. Eltérő intenzitással ugyan, de más uniós országokban is megfigyelhetők ebbe az irányba mutató tendenciák, ami egyre inkább feszültségekhez vezet az Egyesült Államokkal is.
4.11.

A Fixing the Business of Food kezdeményezés egy olyan digitális platform alapját is képezi, amely kiemeli a bevált gyakorlatokat. A négy pilléren alapuló keretrendszer konkrét példákat mutat be a kifejezetten az élelmiszeripari vállalkozások számára kiválasztott, a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrendhez igazodó célkitűzésekre, célokra, mutatókra és mérőszámokra. Továbbá segíthet a vállalkozásoknak a fő teljesítménymutatóik meghatározásában, a befektetőknek az élelmiszeripari vállalkozások által tett intézkedések és előrelépések nyomon követésében, a fenntarthatósági jelentések elkészítőinek pedig a jelentéseik kidolgozásában. Tekintettel az egyes alágazatok sajátosságaira, a keretrendszert a mezőgazdasági kisvállalkozások, az akvakultúra- és a bortermelők igényeihez igazították.