EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.6.7. 
SEC(2011) 801 végleges 
  
Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Ausztria 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és az Ausztria 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktu alizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
{SEC(2011) 728 végleges} 
 
 
HU 2   HU Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Ausztria 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és az Ausztria 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődésre és különösen annak 121. cikke (2) 
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, 
tekintettel a költségvetési e gyenleg felügyeletének meger ősítéséről és a gazdaságpolitikák 
felügyeletér ől és összehangolásáról szóló, 1997. jú lius 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
1 és 
különösen annak 5. cikk e (3) bekezdésére, 
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2, 
tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, 
tekintettel a Foglalkoztatá si Bizottság véleményére, 
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságga l folytatott konzultációt követ ően, 
mivel: 
(1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 
2020” elnevezés ű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégi a elindításáról 
szóló javaslatát, amely stra tégia a gazdaságpolitikák f okozott összehangolása révén 
azokra a kulcsfontosságú területekre össz pontosít, amelyeken fellépésre van szükség 
annak érdekében, hogy Európa növelhe sse a fenntartható növekedés és a 
versenyképesség területén rejl ő lehetőségeit. 
(2) A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagá llamok és az Unió gazdaságpolitikáira 
vonatkozó átfogó iránymutat ásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én 
pedig elfogadta a tagállam ok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról 
szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A 
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti g azdaság- és foglalkoz tatáspolitikájukban 
vegyék figyelembe az integr ált iránymutatásokat. 
                                                 
1 HL L 209., 1997.8.2., 1. o. 
2 HL C [...]., [...], [...]. o. 
3 A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata. 
 
HU 3   HU (3) A Bizottság 2011. január 12- én elfogadta az els ő éves növekedési jelentést, amely az 
Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az el őzetes és integrált gazdaságpolitikai 
koordináció els ő európai szemeszterét.  
(4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i 
következtetéseivel összhangban és a Bizo ttság éves növekedési jelentésének 
fényében) jóváhagyta a költségvetési konszo lidáció és a strukturális reformok 
prioritásait. Hangsúlyozta, hogy els őbbséget élvez majd a költségvetések 
megszilárdítása, a költségvetési fenntarthat óság helyreállítása és a munkanélküliség 
munkaerő-piaci reformokkal való csökkentés e, valamint az, hogy az Unió újabb 
erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyor sítása érdekében. Felszólította a 
tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék 
majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba. 
(5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra  is felkérte az Euró Plusz Paktumban 
részt vev ő tagállamokat, hogy vállalásaikat kell ő időben nyújtsák be ahhoz, hogy 
azokat stabilitási vagy konvergenci aprogramjukba, valamint nemzeti 
reformprogramjukba beépíthessék. 
(6) Ausztria 2011. április 27-é n benyújtotta a 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó, 
2011. évi aktualizált stabilitási progr amját, valamint 2011. évi nemzeti 
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program 
értékelésére egyidej űleg került sor. 
(7) Az osztrák gazdaság szilárd alapokon állt a válság kitörésekor: a megel őző 
időszakban nem jellemezték nagyobb egye nsúlytalanságok vagy torzulások. Ennek 
ellenére a pénzügyi és gazdasági válság hatására Ausztria gazdasága olyan mély 
recesszióba került, amelyre évtizedekig ne m volt példa. Összességében a reál-GDP 
csaknem 4%-kal csökkent 2009-ben. A váls ág következtében a foglalkoztatás 2009-
ben mintegy 1%-kal csökkent, 4,8%-ra em elve a munkanélküliségi rátát (az el őző évi 
3,8%-ról). A válság megállította a folyó fizet ési mérleg többletének addig folyamatos 
növekedését. A gazdasági és pénzügyi válság rányomta bélyegét Ausztria 
államháztartására is. Az ösztönz ő csomagok elfogadásának és az automatikus 
stabilizátorok teljes kör ű működésének eredményeként az államháztartás hiánya 
2009-ben elérte a GDP 4,1%-át, 2010-be n pedig a 4,6%-ot. Ugyanezekben az 
években az államadósság aránya 69,6%-ra, illetve 72,3%-ra n őtt. Mivel az ösztönz ő 
intézkedések legtöbbje tartós jelleg ű volt, amint a gazdasági feltételek javultak, 
szükségessé vált a költségvetési konszo lidáció. A 2011-re vonatkozó költségvetési 
törvényben konszolidációs csomag került el fogadásra – ennek összege a GDP közel 
1%-a. Az osztrák gazdaság 2009 harmad ik negyedéve óta a javuló külföldi 
keresletnek, különösen pedig Németország egyre élénkül ő gazdasági 
tevékenységének köszönhet ően biztosan lábal kifelé a válságból. 2010-ben a reál 
GDP növekedése összességében elérte a 2%-ot.  
(8) Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének megfelel ően az aktualizált 
stabilitási program értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a költségvetési 
előrejelzéseket alátámasztó makrog azdasági forgatókönyv megalapozott, a 
programid őszak vége felé pedig túlzottan optim ista. A stabilitási program legutóbbi, 
aktualizált változatában bemutatott középtávú költségvetési stratégia f ő célja az 
 
HU 4   HU államháztartási hiány fokozatos csökkent ése a GDP 4,6%-áról (2010. évi szint) 
2,4%-ra (2014-re), els ősorban a kiadások korlátozása révén. E célokra f őként negatív 
kockázatok hatnak, mivel a konszolidációs pályát alátámasztó, nemzetinél alacsonyabb szint ű intézkedéseket nem határozták meg pontosan és a szövetségi 
szinten elfogadott egyes intézkedésekb ől származó megtakarítások nem fognak 
realizálódni, pl. a csalás elleni kampányból származó nyereség – a kampány el őre 
jelzett hatása ugyanis nagym értékben spekulatívnak t űnik. Másrészt pozitív 
kockázati tényez őt jelent a szövetségi kormá ny számára 2009-ben bevezetett 
többéves kiadási keret, amely a jelek sz erint – bár csak szövetségi szinten – 
hozzájárult a költségvetési folyamatok el őrejelezhet őségének középtávú javításához. 
A programban foglaltak szer int az államadósság GDP-h ez viszonyított aránya a 
2010. évi 72,3%-ról 2013-ra 75,5%-ra emelkedik, miel őtt 2014-ben 75,1%-ra 
csökkenne. Ezen el őrejelzéshez azonban kapcsolódi k néhány kockázat, amely az 
állami szektoron kívülre besorolt állami tulajdonú vállalkozások növekv ő 
adósságállományával, valamint a ba nkszektort támogató intézkedésekb ől eredő 
esetleges további terh ekkel kapcsolatos. Ugyanakkor viszont el őfordulhat, hogy az 
adósságráta alacsonyabb lesz, mivel valószín ű, hogy a bankok a válság ideje alatt 
kapott támogatást a programban feltétele zett ütemtervnél korábban fizetik vissza. 
(9) A program szerint az államháztartási hiány várhatóan 2013-ban kerül a 3%-os 
referenciaérték alá, ami összhangban va n a Tanács által megállapított határid ővel. A 
programban a 2011–2013 közötti id őszakra szerepl ő, a GDP 0,35%-át kitev ő éves 
átlagos költségvetési er őfeszítés azonban jóval elmarad a 0,75%-os er őfeszítéstől, 
amelynek megtételére a Tanács Ausztriát felkérte. 
(10) Miközben Ausztria kidolgozott nemzeti stabilitási paktummal rendelkezik, a 
különböző kormányzati szintek közö tti költségvetési kapcsolatok további reformja 
számottev ő megtakarításokat eredményezne, támogatná a költségvetési 
konszolidációt, és forrás okat szabadítana fel a növekedést ösztönz ő beruházásokhoz, 
pl. a K+F és az oktatás területén. Széles kör ben elismert, hogy e kapcsolatok jelenleg 
meglehetősen összetettek: egyrészt a legtöbb  egyedi adóból származó bevétel 
rögzített arányban kerül felosztásra a különböz ő területi szintek között, másrészt 
pedig a döntéshozatal számos terü leten megoszlik a hatóság különböz ő szintjei 
között. Számos tevékenység esetében a be vételteremtési és a ki adási hatáskörök nem 
ugyanazon kormányzati szinthez tartoznak. Az egészségügyben és az oktatásban 
számos hatékonysági probléma fedezhet ő fel a költségvetési kapcsolatok jelenlegi 
formája miatt. 
(11) Az átlagos adóteher Ausztriában az e gyik legmagasabb az Unióban. Más uniós 
országokhoz viszonyítva nagyon ma gasak a munkavállalókat terhel ő 
társadalombiztosítási járu lékok. Az alacsony jövedelm űek által fizetend ő 
munkanélkülibiztosítás-járulék 2008. év i csökkentése és a 2009. évi jövedelemadó-
reform segítette az adóterhek csökkenté sét, de nem tudta megakadályozni, hogy 
mind az alacsony, mind a közepes jövedelm űek adóterhei az évtized elejéhez képest 
kismértékben emelkedjenek. Ez az adóteher negatív hatással van a foglalkoztatásra, 
különösen az alacsony jövedelm ű és az alacsony képzettség ű munkavállalók 
esetében.  
(12) Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátá ja Ausztriában továbbra is jóval 
elmarad az uniós átlagtól, annak elle nére, hogy az elmúlt évtizedben meredek 
emelkedés volt tapasztalható. A korkedvezményes nyugdíjazási rendszerek és a 
 
HU 5   HU rokkantsági nyugdíj továbbra is széles körbe n kerülnek alkalmazásra Ausztriában. 
2010-ben az összes új nyugdíjjogosultság 72 %-át a törvényes nyugdíjkorhatár elérése 
előtt ítélték meg. Az id ősebb munkavállalók alacsony foglalkoztatási rátájához 
emellett hozzájárul egy másik tényez ő is: a nőkre vonatkozó, továbbra is viszonylag 
alacsony törvényes nyugdíjkorhatár (60 év).  Tekintettel Ausztria demográfiai 
trendjére, a tényleges nyugdíjkor határ emelése, valamint az id ősebb munkavállalók 
hosszabb ideig munkaer őpiacon maradását lehet ővé tévő keretszabályozás javítása 
egyaránt fontos az államháztartás stabil itásának biztosítása, valamint a munkaer ő-
kínálat növelése szempontjából – ez utóbbi az el őrejelzések szerint 2020-tól 
csökkenni kezd.  
(13) A nők foglalkoztatási rátája viszonylag ma gas Ausztriában és ehhez kapcsolódik, 
hogy a részmunkaid ős foglalkoztatás aránya az  egyik legmagasabb. A n ők aránya 
igen magas az alacsony jövedelm ű foglalkoztatásban. Mindezek 25,4%-os nemek 
közti bérszakadékot eredményeznek, ami a második legmagasabb az EU-ban, és jelentős tényező a nőket fenyeget ő viszonylag magas elszegényedési kockázat 
kialakulásában. A n ők részmunkaid ős foglalkoztatottságának oka a gyermek- és 
idősgondozási kötelezettségek eg yenetlen eloszlása a n ők és a férfiak között, 
valamint a gyermekgondozási és a tartós ápolási-gondozási szolgáltatások hiánya.  
(14) Az oktatási rendszerre a kor ai differenciálás jellemz ő: a tanulóknak 10 évesen kell 
dönteniük jöv őbeli tanulmányaik irányáról, a különböz ő oktatási ágak átjárhatósága 
korlátozott. Széles körben elterjedt a félnapos iskolarendszer. Mindezek következtében a veszélyezt etett fiatalok, mindenekel őtt a migrációs háttérrel 
rendelkez ők esetében az oktatás eredményessége elmaradhat az optimálistól. A korai 
döntések nagymértékben meghatározzák a jöv őbeni tanulmányok irányát, ami 
megnehezíti, hogy valaki kés őbb magasabb végzettséget sz erezhessen. A valamennyi 
10–14 évesre kiterjed ő, általános jelleg
ű iskola és az egész napos iskolák 
elősegítenék az esélyegyenl őség javítását az oktatási rendszerben és hozzájárulnának 
az iskolából kimaradók ar ányának csökkentéséhez. 
(15) A szolgáltatási szektorban, különösen a hálózatos szolgáltatások, pl. a 
telekommunikáció, a közlekedés és a közm űszolgáltatások esetében, valamint a 
kiskereskedelemben és a szakmai szolgáltat ások terén nem eléggé fejlett a verseny. 
A termelékenységnövekedés lanyha volt, a piaci struktúra pedig nem fokozta a 
vásárlóerőt és a fogyasztói keresletet. A piacra lépés megkönnyítése, a szakmák 
törvényi szabályozásának csökkentése és verseng ő árképzés biztos ítása révén történ ő 
versenyösztönzés kiszélesítené a fogyasz tók rendelkezésére álló  választékot és 
javítaná a megfizethet őséget. Ausztria számottev ő hátralékot halmozott fel a 
szolgáltatási irányelv végrehajtását illet ően; e hátralék feldolgozása hozzájárulna 
ahhoz, hogy lendületet kapjon a növekedés. Mindenekel őtt az úgynevezett 
horizontális törvény, az irányelv f ő alapelveit végrehajtó sz övetségi törvény van még 
függőben.  
(16) Ausztria számos vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében4. A vállalások a 
Paktum négy területe közül hármat ér intenek. A költségvetési oldalon az 
intézkedések a tényleges nyugdíjkorhatá r emelése, valamint a közkiadások 
                                                 
4 Az Euró Plusz Paktum keretében tett kötelezettsé gvállalások további részletei a SEC(2011) 728 számú 
dokumentumban) találhatók. 
 
HU 6   HU különböző kormányzati szinteken történ ő hatékonyabb ellen őrzése iránti igény 
kezelését célozzák. A foglalkoztatás esetében a hangsúly a fiatalkori 
munkanélküliség elleni küzdelemre kerü lt, a versenyképesség területén pedig a 
kutatásba és a m űszaki képzésbe történ ő további beruházásra és egész napos 
iskolamodellek kidolgozására. A Paktum keretében bemutatott kezdeményezések összhangban vannak a nemzeti reformprogr ammal és megfelelnek a szövetségi 
költségvetési keretr ől szóló törvénynek és a stabi litási programnak. Bár ezek az 
intézkedések az ország el őtt álló legf őbb társadalmi-gazdasági kihívások megoldását 
célozzák, vannak olyan fennmaradó kihívá sok, amelyeket hasznos lett volna 
belefoglalni a kötelezettségvá llalásokba, például a költsé gvetési politika, az oktatás, 
a verseny és az innováció területén. Az Eu ró Plusz Paktum kötel ezettségvállalásait 
értékelték és figyelembe vették az ajánlásokban. 
 
(17) A Bizottság értékelte Ausztria stabilitási programját és nemzeti reformprogramját, 
valamint az Euró Plusz Paktum  keretében tett vállalásait5. Figyelembe vette nemcsak 
a programok Ausztria fenntartható költségve tési és társadalmi-gazdasági politikája 
szempontjából mutatott jelent őségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós 
szabályoknak és iránymutatás oknak, tekintve, hogy a jöv őbeli nemzeti döntéseknél 
az uniós szempontok beépítésével kell meger ősíteni az Európai Unió átfogó 
gazdasági kormányzását. Úgy véli,  hogy – tekint ettel a kedvez ő gazdasági 
feltételekre – különösen 2012-ben fokozni kell a költségvetési konszolidációs 
erőfeszítéseket, és a kormányzat különböz ő szintjei közötti költségvetési kapcsolatok 
további reformjára van szükség. Az  adóterhek csökkentése, az oktatás 
eredményességének javítása, valamint a nemek szerinti szegmentálódás elleni 
küzdelem kedvez ő hatással lenne a munkaer őpiac dinamizmusára, a verseny 
fokozása és az innovációösztönzés pedig ja vítaná Ausztria versenyképességét.  
(18) Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2009. december 2-i, az Európai Unió 
működéséről szóló szerz ődés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a 
Tanács megvizsgálta Ausztria 2011. évi aktu alizált stabilitási programját, és arról 
alkotott véleményét6 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi. 
AJÁNLJA, HOGY Ausztria a 2011–2012-es id őszakon belül tegyen intézkedéseket a 
következők érdekében: 
(1) Használja ki a folyamatban lév ő gazdasági fellendülést a túlzott hiány korrekciójának 
felgyorsítására. E célból fogadja el és ha jtsa végre a szükséges intézkedéseket – a 
nemzeti szint alatt is – annak biztosítására, hogy az átlagos éves költségvetési erőfeszítés mértéke 2012-ben és 2013-ba n legalább a GDP 0,75%-a legyen.  
(2) Tegyen lépéseket a nemzeti költ ségvetési keret további meger ősítésére a különböz ő 
kormányzati szintek között megoszló jogalkotás i, adminisztratív, bevételteremtési és 
kiadási jogkörök összehangolásával, kül önösen az egészségügy területén.  
(3) A nyugdíjrendszer fenntarthatóságának és megfelel őségének biztosítására a szociális 
partnerekkel konzultálva és a nemze ti gyakorlattal ö sszhangban hozzon 
intézkedéseket a hosszú szolgálati id ővel rendelkez ő munkavállalók jelenlegi 
                                                
 
5 SEC(2011) 728. 
6 Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében el őírtaknak megfelel ően. 
 
HU 7   HU korkedvezményes nyugdíjazási re ndszerének fokozatos megsz üntetésére, és javasolja 
a nők törvényes nyugdíjkorhatárána k emelését. Érvényesítse szigorúan a rokkantsági 
nyugdíjjogosultság megszerzésének feltételeit. 
(4) Tegyen intézkedéseket a munkaer ő-piaci részvétel fokozása érdekében, többek 
között: a munka adó- és társadalombiztos ítási terheinek költségvetési szempontból 
semleges módon történ ő csökkentésével, különös tekintettel az alacsony és közepes 
keresetűekre; hajtsa végre a férfiakkal és n őkkel szembeni azonos munkaer ő-piaci 
bánásmódra vonatkozó nemzeti cselekvési tervet, többek között a gyermekgondozási létesítmények és az egész napos iskolai fér őhelyek rendelkezésre állásának 
javításával, annak érdekében, hogy növekedjen a n ők teljes munkaid ős 
foglalkoztatásának lehet ősége és csökkenjen a neme k közti bérszakadék; tegyen 
lépéseket az oktatás eredményességének javí tása és a korai iskolaelhagyók számának 
csökkentése érdekében. 
(5) Tegyen további lépéseket a verseny ösztönzésére, mindenekel őtt a szolgáltatási 
szektorban, a belépési korlátok enyh ítése, a szakmákra vonatkozó indokolatlan 
korlátozások megszüntetése, valamint a versenyhatóságok jogkörének kiszélesítése 
révén. Gyorsítsa fel a szolgáltat ási irányelvet végrehajtó, függ őben lévő, ún. 
horizontális törvény elfogadását. 
Kelt  
 a Tanács részér ől 
 az elnök