[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 15.7.2009

COM(2009) 372 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme — Csalás elleni küzdelem — Éves jelentés 2008 {SEC(2009) 1002} {SEC(2009) 1003}

TARTALOMJEGYZÉK

Összefoglalás 4

Bevezetés 6

1. A csalás elleni küzdelem eredményei: a csalások és egyéb szabálytalanságok statisztikái 7

1.1. A tagállamok és a Bizottság szolgálatai által 2008-ban bejelentett csalások és egyéb szabálytalanságok statisztikái 7

1.1.1. Hagyományos saját források 9

1.1.2. Mezőgazdasági kiadások (EMGA és EMVA) 9

1.1.3. Strukturális intézkedések 10

1.1.4. Előcsatlakozási alapok 11

1.1.5. A Bizottság által közvetlenül kezelt kiadások statisztikái 12

1.2. Az OLAF tevékenységeinek statisztikái 13

2. Az Európai Unió által pénzügyi érdekeinek védelmére 2008-ban hozott fő jogalkotási intézkedések 15

2.1. Átfogó jogalkotási fejlemények 15

2.1.1. Intézményi változások — az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) reformja 15

2.1.2. A Közösségek pénzügyi érdekei védelmének nemzetközi dimenziója — együttműködés harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel 15

2.1.3. A pénzügyi eszközök védelmét szolgáló (PFI-) eszközök ratifikációs folyamata 17

2.1.4. Az euro pénzhamisítás elleni védelme 17

2.2. Vámügyi előrehaladás 18

2.2.1. Kölcsönös segítségnyújtás az első pillér keretében 18

2.2.2. A cigarettacsempészet és -hamisítás elleni küzdelem 18

3. A Bizottság által az átláthatóság és a csalásmegelőzés terén hozott fő igazgatási intézkedések 19

3.1. Átláthatósági intézkedések 19

3.2. Az igazgatási és ellenőrzési rendszerek javítására irányuló erőfeszítések és a kedvező megbízhatósági nyilatkozat (DAS) kiállítása felé való haladás 20

3.3. Közös csalásmegelőzési stratégia a strukturális intézkedések területén 21

3.4. A Hercule II program 21

4. A tagállamokkal való együttműködés a csalás és szabálytalanságok elleni küzdelemben 21

4.1. Az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében 2008-ban egyes tagállamokban tett intézményi és jogalkotási kezdeményezések 22

4.2. A csalás elleni küzdelemben az OLAF-fal való együttműködésre kijelölt nemzeti hatóságok 23

4.2.1. Központi koordináló hatóság 23

4.2.2. A közvetlen kiadások területére is kiterjesztett hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok 24

4.3. A szabálytalanságok jelentése 24

4.3.1. A mezőgazdaságban és a strukturális intézkedések terén előforduló szabálytalanságok időben történő bejelentése 25

4.3.2. A szabálytalanságok pénzügyi hatásának megbecslése 26

4.3.3. A szabálytalanságok besorolása 27

5. Visszafizettetés 28

5.1. Saját források 28

5.2. Mezőgazdaság 29

5.3. Strukturális alapok 30

5.4. Közvetlen kiadások 31

5.5. OLAF-vizsgálatot követő visszafizettetés 32

ÖSSZEFOGLALÁS

AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉS NEM ANONIM FINANSZÍROZÁSI FORRÁS, HANEM AZ UNIÓS TAGÁLLAMOK ÉS POLGÁROK KÖZÖTTI MEGOSZTOTT ERőFESZÍTÉS ÉS ELKÖTELEZETTSÉG, AMELY AZT SZOLGÁLJA, HOGY JÖVőKÉPÜKET VALÓRA VÁLTHASSÁK, A GAZDASÁGI ÉS TÁRSADALMI SZOLIDARITÁS MEGVALÓSÍTÁSÁTÓL KEZDVE A KUTATÁS, A TECHNOLÓGIAI FEJLőDÉS ÉS KÉPZÉS ÖSZTÖNZÉSÉN KERESZTÜL A FENNTARTHATÓ FEJLőDÉS VILÁGSZINTű ELőSEGÍTÉSÉIG. ENNEK MEGFELELőEN A SZERZőDÉS ARRA SZÓLÍTJA FEL A BIZOTTSÁGOT ÉS A TAGÁLLAMOKAT, HOGY AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉS VÉDELME, VALAMINT A CSALÁS ÉS A KÖLTSÉGVETÉST ÉRINTő EGYÉB JOGELLENES TEVÉKENYSÉGEK ELLENI KÜZDELEM ÉRDEKÉBEN HANGOLJÁK ÖSSZE FELLÉPÉSEIKET. A TAGÁLLAMOKNAK UGYANOLYAN SZIGORÚAN KELLENE VÉDELMEZNIÜK AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉST, MINT AHOGYAN A NEMZETI KÖLTSÉGVETÉSEKBEN SZE replő kiadások felett őrködnek.

A tagállamok a legalkalmasabbak e szerep betöltésére. Az uniós költségvetés legnagyobb részével – megközelítőleg 80 %-ával – kapcsolatos napi teendőket és ellenőrzést valójában a nemzeti hatóságok végzik. A Bizottság szerepe az általános áttekintésben, a normameghatározásban és a megfelelés verifikálásában rejlik. Az elmúlt években nagyívű reformtörekvések keretében egyértelműsítették az érintett hatóságok feladatait, és a minden szinten tanúsított fokozottabb elővigyázatosságnak köszönhetően valamennyi téren fokozatosan javul az uniós források hatékony és eredményes felhasználása.

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, a Szerződés által előírt éves jelentést a Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve készíti el. A jelentés részletes statisztikákat tartalmaz a bejelentett szabálytalanságokról és az állítólagos csalásokról, valamint az uniós költségvetést érintő szabálytalanságokkal kapcsolatos információcsere minőségéről és gyorsaságáról.

E statisztikákat nagy óvatossággal kell kezelni és felhasználni: egy bejelentett szabálytalanság a legtöbb esetben nem jelent csalást (amely szándékos cselekmény). A csalás gyanújának bejelentése még nem feltétlenül eredményezi a csalás bírósági határozattal történő megállapítását. A jelentésben szereplő összes szabálytalansággal foglalkoznak a tagállamok, illetve a Bizottság. Végezetül az ellenőrzés terén tett erőfeszítések intenzitásának növelésével párhuzamosan nő a valószínűsége annak, hogy feltárják és bejelentik a szabálytalanságokat. A szabálytalanságok számának növekedése tehát a szigorú ellenőrzés első jele lehet.

A csalások és egyéb szabálytalanságok statisztikái

A 2008. évi számok azt mutatják, hogy a strukturális alapok, a Kohéziós Alap, az előcsatlakozási alapok és a közvetlen kiadások esetében nőtt, míg a mezőgazdaság és a saját források területén csökkent a szabálytalanságok száma . A kiadásokban mutatkozó szabálytalanságok száma a 2007-es 6 047-ről 2008-ban 6 595-re emelkedett.

Ugyanakkor a szabálytalanságok pénzügyi hatásának becsült értéke 2007 és 2008 között csökkent, 1 024 millió EUR-ról 783,2 millió EUR-ra. A pénzügyi hatás becsült értéke minden területen csökkent, kivéve a közvetlen kiadásokat és az előcsatlakozási alapokat. Ez utóbbi esetében a bejelentett új esetek és a vonatkozó összegek száma egyaránt idén volt a legmagasabb. Ennek több oka lehet: a projektciklus végén lebonyolított ellenőrzések javítása, a jelentéstevő országok növekvő száma, illetve a sokféle előcsatlakozási támogatási program – azaz az átmeneti támogatás, a CARDS-program és Törökország előcsatlakozási eszköze – keretében bejelentett esetek. A hagyományos saját források területén 2007 és 2008 között egyaránt csökkent a szabálytalanságok száma és becsült hatása: 6 097-ről 5 344-re, illetve 401 millió EUR-ról 351 millió EUR-ra.

A csalásgyanús esetek becsült teljes pénzügyi hatása mind a kiadások, mind a hagyományos saját források esetében csökkent. Emlékeztetni kívánunk arra, hogy itt a csalás gyanúját felvető esetekről van szó, nem pedig bíróság által megállapított csalásról. A tényleges pénzügyi hatás csak a jogi és adminisztratív eljárások lezárását követően, a visszafizettetés és a pénzügyi korrekciók után válik ismertté.

A pénzügyi érdekek védelme és a csalás elleni küzdelem terén történt fő fejlemények

Újraindult az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) reformja körüli vita; az Európai Parlament aktívan foglalkozik az OLAF által lefolytatott vizsgálatokról szóló 1073/1999/EK rendelet[1] módosítását célzó javaslattal. A reform tovább erősítené a hivatal függetlenségét, ugyanakkor erős eljárási garanciákat hozna létre, és biztosítaná a műveletek megfelelő áttekinthetőségét.

A Közösség a csalások és egyéb jogellenes tevékenységek leküzdése céljával tovább folytatja a harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel való nemzetközi együttműködést . 2008 decemberében a Bizottság javaslatot tett a Liechtensteini Hercegséggel kötendő csalásellenes együttműködési megállapodás Közösség nevében történő aláírásáról szóló tanácsi rendelet elfogadására. A Közösség teljes jogú féllé vált az Egyesült Nemzetek korrupció elleni egyezményében (UNCAC). Az OLAF az érintett bizottsági szolgálatokkal szorosan együttműködve igyekszik javítani a csalások megelőzésével és vizsgálatával kapcsolatban operatív partnereivel – különösen az afrikai és közel-keleti országokkal – folytatott együttműködést.

Uniós szinten folyamatban van az uniós alapok kedvezményezetteinek átláthatóságára irányuló határozat Bizottság és tagállamok általi végrehajtása. Bár ennek elsődleges célja az, hogy elősegítse a demokratikus elszámoltathatóságot és a megalapozott politikai vitákat, segíthet a csalások megakadályozásában is.

A tagállamok által a jelentéshez küldött adatok azt mutatják, hogy a tagállamok különféle intézményi és jogszabályi intézkedéseket hoztak a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme érdekében: új szervezeteket hoztak létre a csalás leküzdésére; az adminisztratív eljárások fokozott átláthatósága és a pénzügyi ellenőrzés javítása érdekében jogszabályokat fogadtak el az uniós alapok kezelésére vonatkozóan, vagy módosították a már meglévőket; új jogszabályokat fogadtak el a héa-csalások megelőzésére.

Bevezetés

Ez a jelentés öt részből áll.

Az első rész összefoglalja a tagállamok által bejelentett szabálytalanságokról készült statisztikák eredményeit azokon a területeken, ahol a tagállamok hajtják végre a költségvetést (agrárpolitika, strukturális alapok és előcsatlakozási alapok, amelyek a költségvetés mintegy 80%-át teszik ki), valamint a közösségi saját források összegyűjtése tekintetében. Becslést ad a Bizottság által közvetlenül kezelt kiadások esetében bekövetkezett szabálytalanságokról, és betekintést nyújt az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) operatív tevékenységébe.

A második rész a Közösség és a tagállamok által 2008-ban a Közösségek pénzügyi érdekeinek védelmére hozott fő jogalkotási intézkedéseket tartalmazza.

A jelentés felsorolja az átláthatóság és a csalás megelőzése terén a Bizottság által elfogadott igazgatási intézkedéseket is.

A 4. rész a tagállamokkal való együttműködést taglalja, és áttekintést nyújt az OLAF-fal való együttműködésre kijelölt, a csalás elleni küzdelemmel foglalkozó nemzeti hatóságok jogköreiről és felépítéséről . Elemzi a szabálytalanságokkal kapcsolatos jelentéstételi fegyelmet is.

A jelentés utolsó része – amelyre az 1. részhez hasonló fenntartások alkalmazandók – az összes költségvetési területen 2008-ban végrehajtott visszafizettetéseket mutatja be.

A jelentéshez csatoltak két bizottsági szolgálati munkadokumentumot is[2].

A CSALÁS ELLENI KÜZDELEM EREDMÉNYEI: A CSALÁSOK ÉS EGYÉB SZABÁLYTALANSÁGOK STATISZTIKÁI

A tagállamok és a Bizottság szolgálatai által 2008-ban bejelentett csalások és egyéb szabálytalanságok statisztikái

Azokon a területeken, ahol a költségvetést a tagállamok hajtják végre, illetve a közösségi saját források összegyűjtése esetében a közösségi jogszabályok arra kötelezik a tagállamokat, hogy jelentsék be a csalás gyanúját és a Közösségek pénzügyi érdekeit érintően felfedett egyéb szabálytalanságokat.

Fontos különbséget tenni a csalások és más szabálytalanságok között. Szabálytalanságnak minősül a közösségi előírások gazdasági szereplők általi bármely megsértése, amely károsítja vagy károsítaná a Közösségek pénzügyi érdekeit[3]. A csalás szándékosan elkövetett szabálytalanság, amely bűncselekménynek minősül[4]. A tagállamok határozzák meg, hogy mely szabálytalanságok vetik fel a csalás gyanúját. A csalás tényleges pénzügyi hatása csak a bírósági eljárás végén mérhető fel.

„ A szabálytalanságok statisztikai értékelése ”[5] című bizottsági szolgálati munkadokumentum a tagállamok által közölt információk mélyreható elemzése, amely első alkalommal ismerteti a Bizottság szolgálatai által a központosított, közvetlen kezelésű költségvetési területeken felfedezett csalások és egyéb szabálytalanságok statisztikáit.

1. táblázat: A szabálytalanságok száma és az érintett összegek — 2008

Terület | Bejelentett szabálytalanságok száma | A szabálytalanságok (beleértve a csalás gyanúját jelentő eseteket is) becsült teljes pénzügyi hatása (millió EUR) | A csalás gyanúját jelentő esetek becsült pénzügyi hatása (millió EUR) |

2007[6] | 2008 | 2007[7] | 2008 | 2007 | 2008 |

Mezőgazdaság (EMGA és EMVA) | 1 548 | 1 133 | 155 | 102,3 | 44,8 (az allokációk ~0,1 %-a) | 4 (az allokációk 0,01 %-a) |

Strukturális alapok és Kohéziós Alap | 3 756 | 4 007 | 804 | 585,2 | 141 (az allokációk ~0,31 %-a) | 57 (az allokációk ~0,11 %-a) |

Előcsatlakozási alapok | 332 | 523 | 32 | 61 | 5 (az allokációk ~0,38 %-a) | 13 (az allokációk ~0,9 %-a) |

Közvetlen kiadások | 411 | 932 | 33 | 34,7 | 18,1 (az allokációk ~0,17 %-a) | 3,2 (az allokációk ~0,03 %-a) |

Összes kiadás | 6 047 | 6 595 | 1 024 | 783,2 | 208,9 (a négy terület kiadásainak ~0,22 %-a) | 77,2 (a négy terület kiadásainak ~0,07 %-a) |

Saját források[8] | 6 097 | 5 344 | 401 | 351 | 130,78 (a saját források teljes összegének ~0,81 %-a)[9] | 75 (a saját források teljes összegének ~0,46 %-a) |

Hagyományos saját források

A bejelentett szabálytalanságok száma 2008-ban 12,5 %-kal csökkent 2007-hez képest (2008-ban 5 344 eset, 2007-ben viszont 6 097), ugyanilyen mértékben csökkent a becsült összeg is (a 2007-es 401 millió EUR-ról 351 millió EUR-ra 2008-ban). A csalás gyanúja a bejelentett szabálytalanságok mintegy 20 %-át érinti, 75 millió EUR becsült pénzügyi hatással, ami a 2008. évi saját források teljes összegének körülbelül 0,46 %-a (2007-ben ez 130,78 millió EUR, azaz 0,81 % volt). Ismét emlékeztetni kívánunk arra, hogy itt a csalás gyanúját felvető esetekről van szó, nem pedig bíróság által megállapított csalásról. A tényleges pénzügyi hatás csak a bírósági eljárások végén állapítható meg.

A leginkább érintett termékek a korábbi évekhez hasonlóan a televíziók és a monitorok. A leggyakrabban előforduló szabálytalanságok a hamis nyilatkozatok (félrevezető leírás, nem megfelelő érték, eredet és preferenciális megállapodások) és formai hiányosságok (a kötelezettségek vagy kötelezettségvállalás teljesítésének elmulasztása). A második leginkább érintett termék a dohány. A Bizottság továbbra is különös figyelmet szentel ezen ágazatoknak. Nőtt a ruházati cikkek, gépek, műanyagok és a hús szerepe, az autók, motorok és alkatrészeik helyzete viszonylag stabil. Csökkent a zöldségfélék (különösen a fokhagyma) jelentősége.

1. ábra: A bejelentett szabálytalanságok száma és a becsült pénzügyi hatás – hagyományos saját források — 2004–2008

[pic]

Mezőgazdasági kiadások (EMGA[10] és EMVA[11])

A bejelentett szabálytalanságok száma 27 %-kal csökkent (1 133 eset, a 2007. évi 1 548 esethez képest). A szóban forgó összeg (102,3 millió EUR, amely az előlegfizetésekkel csökkentett mezőgazdasági kiadások mintegy 0,21 %-a) 34 %-kal csökkent. A csalás gyanúja a bejelentett szabálytalanságoknak mintegy 7 %-ában merült fel, 4 millió EUR-ra becsült pénzügyi hatással, ami a 2008. évi összes előirányzat 0,01 %-a (2007-ben ez az összeg 44,8 millió EUR volt, ami kb. 0,1 %). Ismét emlékeztetni kívánunk arra, hogy itt a csalás gyanúját felvető esetekről van szó, nem pedig bíróság által megállapított csalásról. A tényleges pénzügyi hatás csak a bírósági eljárások végén állapítható meg.

A legnagyobb összegeket a gyümölcs- és zöldségfélék és a vidékfejlesztés terén (2000–2006-os programozási időszak), illetve a borágazatban jegyezték. Ezekből az ágazatokból ered a szabálytalanságokkal érintett összeg több mint 70 %-a.

2. ábra: A bejelentett szabálytalanságok száma és a becsült pénzügyi hatás – mezőgazdasági kiadások — 2004–2008

[pic]

Strukturális intézkedések

A strukturális alapokra és a Kohéziós Alapra vonatkozó, bejelentett szabálytalanságok száma 6,7 %-kal növekedett (4 007 szabálytalanság, a 2007. évi 3 756-hoz képest). A becsült pénzügyi hatás (585,2 millió EUR, ami a kötelezettségvállalási előirányzatok közel 1,25 %-a) 27 %-kal csökkent. A csalás gyanúja a bejelentett szabálytalanságok mintegy 7,4 %-ában merült fel, 57 millió EUR-ra becsült pénzügyi hatással, ami az összes kötelezettségvállalási előirányzat körülbelül 0,11 %-a (2007-ben ez az összeg 141 millió EUR volt, ami 0,31 %). Ismét emlékeztetni kívánunk arra, hogy itt a csalás gyanúját felvető esetekről van szó, nem pedig bíróság által megállapított csalásról. A tényleges pénzügyi hatás csak a bírósági eljárások végén állapítható meg.

A szabálytalanságok legnagyobb részét (mintegy 88 %-át) az előző évekhez hasonlóan az ERFA-val[12] és az ESZA-val[13] kapcsolatban jelentették be. Az EMOGA Orientációs Részlegét és a HOPE-t[14] érintően bejelentett szabálytalanságok száma 17 %-kal, míg az ESZA-t érintő szabálytalanságok száma 4 %-kal csökkent. Az ERFA-val kapcsolatban bejelentett szabálytalanságok száma 18,7 %-kal emelkedett, a Kohéziós Alappal kapcsolatosaké pedig 63 %-kal.

3. ábra: A bejelentett szabálytalanságok száma és a becsült pénzügyi hatás — strukturális intézkedések — 2004–2008

[pic]

Előcsatlakozási alapok

A PHARE, SAPARD és ISPA-alapokat – 2008-tól kezdve ideértendő a CARDS, az átmeneti támogatás és Törökország előcsatlakozási alapja – érintően bejelentett szabálytalanságok száma 58 %-kal növekedett (523 eset a 2007-es 332-höz képest). A feltételezett pénzügyi hatás a 2007. évi 32 millió EUR-ról 2008-ban 61 millió EUR-ra növekedett (amely a teljes lekötött összeg kb. 5,4 %-a). A csalás gyanúja a 2008-ban bejelentett szabálytalan összegek mintegy 21,7 %-át érinti, 13 millió EUR-ra becsült pénzügyi hatással, amely a teljes éves költségvetés megközelítőleg 0,94 %-a. Ismét emlékeztetni kívánunk arra, hogy itt a csalás gyanúját felvető esetekről van szó, nem pedig bíróság által megállapított csalásról. A tényleges pénzügyi hatás csak a bírósági eljárások végén állapítható meg.

4. ábra: A bejelentett szabálytalanságok száma és a becsült pénzügyi hatás — előcsatlakozási alapok — 2004–2008

[pic]

2008 júliusában a Bizottság közzétette az uniós pénzeszközök Bulgáriában történő kezeléséről szóló jelentését[15]. A szerződések odaítélésénél fennálló állítólagos szabálytalanságok, csalásgyanú és lehetséges összeférhetetlenség miatt a Bizottság (az OLAF) vizsgálatot indított az uniós pénzeszközök bolgár hatóságok általi kezelésével kapcsolatban. A Bizottság úgy határozott, hogy amíg a bolgár hatóságok nem hajtják végre megfelelően az uniós pénzeszközökkel való hatékony és eredményes gazdálkodáshoz szükséges korrekciós intézkedéseket, addig átmenetileg felfüggeszti az előcsatlakozási alapból folyósított kifizetéseket, és befagyasztja az egyéb pénzügyi eszközök kifizetését is. A Bizottság konkrét útmutatással szolgált arra vonatkozóan, hogy milyen módon kellene javítani az uniós pénzeszközöket kezelő bolgár ügynökségek végrehajtási struktúráit és eljárásait, az OLAF pedig szoros együttműködést alakított ki a bolgár ügyészséggel. 2008 júliusában a SAPARD-program romániai auditját követően (amely jelentős hiányosságokat tárt fel az igazgatási és ellenőrzési rendszerekben) a Bizottság úgy döntött, hogy felfüggeszti a SAPARD-kiadások visszatérítését. A Bizottság csak akkor fontolja meg az érintett kiadások visszatérítését, ha az illetékes nemzeti hatóságok által készített és a független ellenőrző szervezetek által megerősített, megbízható jelentések alapján úgy tűnik, hogy a román hatóságok megfelelően végrehajtották korrekciós cselekvési tervüket.

A Bizottság által közvetlenül kezelt kiadások statisztikái

Az e területen mutatkozó szabálytalanságok ez évi értékeléséhez a Bizottság ABAC számviteli rendszerében nyilvántartott adatokat vették alapul, amelyek részletesebb információt tartalmaznak a visszafizettetésekről. Mivel azonban a megfelelő funkciót csak 2008-ban integrálták a rendszerbe, a 2008-as év elemzésének hatókörét a Bizottság által központilag és közvetlenül kezelt kiadásokra kellett korlátozni (lásd A szabálytalanságok statisztikai értékelése című munkadokumentum 7.1. pontját). A benyújtott adatokat ezért rendkívül óvatosan kell kezelni, semmiképpen sem a csalások és szabálytalanságok gyakorlati bizonyítékaként.

E területen a szabálytalanságokhoz és csalásgyanús esetekhez kapcsolódó visszafizettetési utasítások száma 932 volt. A feltételezett pénzügyi hatás 34,7 millió EUR, amelyből 3,2 millió EUR 19 bejelentett csalásgyanús esetnek felel meg. A külső fellépések ágazatában 6,8 millió, a belső politikák területén pedig 27,9 millió EUR összeget tettek ki a szabálytalanságok. A lehetséges csalások becsült pénzügyi hatása a Bizottság által közvetlenül kezelt kötelezettségvállalások teljes éves értékének 0,03 %-ával egyenlő.

Az OLAF tevékenységeinek statisztikái

Amikor elkészült a beérkezett információ előzetes értékelése, az OLAF dönt a felsorolt négy lehetőség között: belső vizsgálatokat vagy külső vizsgálatokat végezhet, koordinációt folytathat, vagy bűnügyi jogsegélyt nyújthat. Az évenként elindított ügyek száma stabil (204 ügy 2008-ban, 210 ügy 2007-ben és 195 ügy 2006-ban). 2004 óta az OLAF által saját kezdeményezésre indított vizsgálatok (belső és külső vizsgálatok) száma először elérte, majd meghaladta azon ügyek számát, melyekben az OLAF a nemzeti hatóságok számára támogatást és koordinációt ajánlott fel (koordinációs ügyek és bűnügyi jogsegélynyújtási ügyek). 2005 óta az OLAF saját vizsgálatai a megindított ügyek mintegy 75 %-át teszik ki.

A folyamatban lévő ügyek száma nőtt (a 2007 végi 408-hoz képest 2008 végén 425 volt), ami különösen az OLAF által a legrégebbi ügyek lezárására fordított erőfeszítéseknek tulajdonítható.

2. táblázat: A 2008. december 31-én folyamatban lévő ügyek száma és pénzügyi hatása ágazatonkénti bontásban

Terület | 2008. december 31-én vizsgálat alatt álló ügyek | A vizsgálat pénzügyi hatása (millió EUR) |

Mezőgazdaság | 68 | 125 |

Cigaretta | 18 | 5 |

Vámok | 47 | 852 |

Közvetlen kiadások | 40 | 54 |

Uniós intézmények és szervek | 107 | 27 |

Külső segítségnyújtás | 102 | 129 |

Strukturális alapok | 43 | 171 |

Összesen | 425 | 1361,7 |

További részletek és a korábbi évekkel való összehasonlítás az OLAF jelentésében[16] található.

AZ EURÓPAI UNIÓ ÁLTAL PÉNZÜGYI ÉRDEKEINEK VÉDELMÉRE 2008-BAN HOZOTT Fő JOGALKOTÁSI INTÉZKEDÉSEK

Átfogó jogalkotási fejlemények

2008-ban jelentős változások zajlottak le egyrészt az intézményi keretben, annak köszönhetően, hogy az Európai Csalás Elleni Hivatal reformjáról szóló vita új lendületet kapott, másrészt pedig a Közösség harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel való nemzetközi együttműködése terén a csalás és korrupció elleni küzdelemben. Fontos jogalkotási intézkedéseket hoztak az euro védelmének javítása érdekében is.

Intézményi változások — az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) reformja

Az OLAF-ot 1999-ben hozták létre az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek és az európai intézmények jó hírnevének védelmére.

2008-ban az Európai Parlament foglalkozni kezdett az OLAF által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló 2006-os bizottsági javaslattal[17]. A jobb kormányzásra és az OLAF tevékenységei hatékonyságának javítására irányuló jogi kezdeményezést 2008 novemberében tárgyalta első olvasatban az Európai Parlament, és számos módosítást kezdeményezett. A Bizottság javaslatára építő, a hivatalra, a vizsgálatokra és a nyomon követésre (ideértve az illetékes tagállami hatóságokkal való együttműködést) vonatkozó jogi keret javítását, valamint a vizsgált személyek alapvető jogainak fokozott védelmét célzó parlamenti módosításokat[18] a Bizottság támogatta, bár az OLAF jelenlegi struktúrájának intézményi és jogi korlátaival összefüggésben fenntartásokat fogalmazott meg. Az alapvető jogok fokozott védelme lehetővé teszi, hogy a vizsgálat által érintett személy panaszt nyújtson be egy független felülvizsgálati tanácsadóhoz eljárási jogainak állítólagos megsértése esetén.

A reformvita 2009-ben folytatódik. Fontolgatják az összes csalásellenes jogszabály további egyszerűsítését és konszolidálását is.

A Közösségek pénzügyi érdekei védelmének nemzetközi dimenziója — együttműködés harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel

A Közösség – pénzügyi érdekeinek védelme és a csalás és egyéb jogellenes tevékenységek elleni küzdelem érdekében – támogatja a harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel nemzetközi és igazgatási megállapodások keretében történő együttműködést.

Kétoldalú csalásellenes megállapodások

2008 decemberében a Bizottság javaslatot tett az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Liechtensteini Hercegség között a csalás és a pénzügyi érdekeiket sértő jogellenes tevékenységek elleni küzdelemről létrejövő megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról szóló tanácsi határozatra[19]. A tárgyalásokat a Bizottság vezette egy 2006-os meghatalmazás alapján. A javaslat kiterjed a közvetlen adózás kikerülésére is, ami Liechtensteinben nem minősül bűncselekménynek. A megállapodás felei kötelezettséget vállalnának, hogy segítséget nyújtanak egymásnak a közvetlen adózással kapcsolatos jogszabályok megsértése esetén – ennek minősül a hiányos adóbevallás benyújtása is. Az Európai Tanács 2009. február 10-i következtetései és a 2009. áprilisi G20-csúcstalálkozón tett nyilatkozat[20] tükrében a megállapodással kapcsolatos tárgyalásoknál figyelembe veszik az államháztartás, a banktitok és az adóügyi együttműködés védelmére vonatkozó legújabb fejleményeket is.

A Liechtensteinnel való megállapodásra irányuló tárgyalásokat megelőzően csalásellenes együttműködési megállapodás jött létre az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között[21]. A megállapodás a pénzügyi érdekek védelme érdekében rendelkezik az igazgatási segítségnyújtásról és a kölcsönös bűnügyi jogsegélyről; kitér a közvetett adózási (héa és jövedéki adó) és a vámbűncselekményekre, a korrupcióra és a pénzmosásra. A tagállamok megerősítésének hiányában a megállapodást a szerződő felek nyilatkozata alapján, átmenetileg alkalmazzák (az egyik szerződő fél bármikor alkalmazhatja a megállapodást a másik szerződő fél azonos értelmű nyilatkozata alapján). 2008 decemberében számos tagállam[22] és Svájc tett ilyen nyilatkozatot – rájuk a megállapodás 2009. április 8-tól kezdve alkalmazandó.

Többoldalú korrupcióellenes megállapodások

Az Európai Közösség megerősítette az Egyesült Nemzetek korrupció elleni egyezményét (UNCAC)[23]. Saját hatáskörén belül tehát az Európai Közösség az egyezmény teljes jogú fele, és az egyetlen olyan, regionális gazdasági integrációs szervezet, amely rendelkezik ezzel a státusszal.

Az UNCAC elsősorban az állami és a magánszektorban hozandó megelőző intézkedésekkel foglalkozik, például korrupcióellenes testületek létrehozásával, valamint az államháztartás átláthatóságával és elszámoltathatóságával. Szintén fontos aspektus a nemzetközi együttműködés. A feleknek intézkedéseket kell tenniük a korrupcióval szerzett jövedelem felkutatása, befagyasztása, lefoglalása és elkobzása érdekében. A hatásos vagyonvisszaszerzés az egyezmény egyik alapelve, és jelzésértékű a korrupt hivatalnokok számára: nem rejthetik el jogellenesen szerzett vagyonukat.

Nem jogalkotási aktusok: Igazgatási megállapodások

A külső segítségnyújtás területén az OLAF továbbra is szorosan együttműködött a bizottsági szolgálatokkal, hogy erősítse az afrikai segélyalapokat kezelő és felügyelő, csalásellenes vizsgálatokat végző személyek és szolgálatok között a gyakorlati tapasztalatok cseréjét. Az alapkezelők és a vizsgálatokat végzők között szoros kapcsolat jött és jön létre, adott esetben pedig igazgatási együttműködési megállapodást[24] kötnek az uniós alapokból részesülő országok szolgálataival annak érdekében, hogy javítsák az állami források kezelését és ellenőrzését, valamint optimalizálják a külső segítségnyújtás hatékonyságát.

A pénzügyi eszközök védelmét szolgáló (PFI-) eszközök ratifikációs folyamata

Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény második jegyzőkönyve[25] 2009. május 19-én lépett hatályba, az után, hogy Olaszország 2009. február 18-án megerősítette. Az egyezményt és jegyzőkönyveit[26] Lengyelország 2008-ban erősítette meg. 2008 februárjában a Bizottság közzétette a fent említett jogi eszközök tagállamok általi végrehajtásáról[27] készült második jelentését[28]. Szlovénia új cikket foglalt bele büntető törvénykönyvébe az Európai Közösségek elleni csalásról, amely korábban nem minősült bűncselekménynek a szlovén jogban.

Az euro pénzhamisítás elleni védelme

Az Európai Unió Tanácsa 2008 decemberében négy bizottsági javaslatot[29] fogadott el az euro pénzhamisítás elleni védelmének erősítésére vonatkozóan. Az új jogszabály kötelezővé teszi a pénzintézetek számára, hogy ellenőrizzék a bankjegyek és érmék eredetiségét, mielőtt újra forgalomba bocsátják őket. Ezzel egy időben – az érmek/zsetonok és a valódi euroérmék összetévesztésének elkerülésére – tisztázták, hogy milyen rajzolatok nem kerülhetnek az érmekre és zsetonokra.

Operatív szinten a Bizottság folytatta a tagállamokkal, az Európai Központi Bankkal és az Europollal való, a pénzhamisítás elleni küzdelmet szolgáló Periklész képzési és segítségnyújtási program igazgatását szolgáló együttműködést. Tizenegy fellépést indítottak a 2008. évi költségvetés keretében; a 2008-ra szánt 1 millió EUR több mint 90 %-át lekötötték. A legtöbb támogatott projekt képzésekre és dolgozói csereprogramokra vonatkozott, a résztvevők a tagállamok többségéből és számos harmadik országból érkeztek. A programok célja a bankjegyek és érmék hamisításával kapcsolatos tudatosság fokozása, a résztvevők technikai képzése és a bevált gyakorlat megosztása volt.

A forgalomból 2008-ban kivont hamis euroérmék száma az előző évi 211 100-hoz képest 195 900-ra csökkent (–7 %). Ez a siker az Európai Bizottság és a tagállami hatóságok együttes, a hamis érmék forgalomból való kivonására tett erőfeszítéseinek köszönhető, és kiemeli annak szükségességét, hogy valamennyi tagállam megfelelő módszereket alkalmazzon a kivonás érdekében.

Vámügyi előrehaladás

Kölcsönös segítségnyújtás az első pillér keretében

A 766/2008/EK rendelet[30] 2008. július 9-i elfogadása jelentős haladást hozott a kölcsönös segítségnyújtásban. Ez a jogszabály módosítja a kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági kérdésekről szóló 515/97/EK tanácsi rendeletet[31]. Az új rendelkezések bővítik a csalásgyanús esetekkel kapcsolatos információcsere alkalmazását az előre meghatározott kereskedelmi adatokkal kapcsolatos rendszeres tájékoztatással, valamint vámügyirat-azonosítási adatbázist (FIDE) hoznak létre, amely tartalmazza a vizsgálati ügyiratokat, és segíti a tagállamokat ellenőrzéseik összehangolásában, az áruk és közlekedési eszközök gyanús mozgásainak azonosításában, és az információk európai adat-nyilvántartási rendszerben való gyűjtésében. Az adatbázis 2008. szeptember 15-étől kezdve üzemel teljes körűen.

A korszerűsített Vámkódex (MCC)[32] 2008 júniusában lépett életbe, és alaposan megreformálta – egyszerűsítette és elektronizálta – a közösségi vámszabályokat és –eljárásokat. Az MCC-t akkor kezdik alkalmazni, amikor elkészültek és alkalmazandók a végrehajtási rendelkezések – legkésőbb 2013 júniusában.

A cigarettacsempészet és -hamisítás elleni küzdelem

A csempészett és hamisított cigarettával való illegális kereskedelem minden évben jelentős veszteséget okoz az uniós és az országos költségvetéseknek.

A következményeket megelőzendő és csökkentendő a Bizottság – amely korábban már megállapodásokat kötött a Philip Morris International és a Japan Tobacco International dohánygyártókkal[33] – 2008-ban részt vett a kormányközi egyeztető testület két ülésén, amelyen a WHO Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezményéhez csatolandó jegyzőkönyvtervezetet készítették elő. A tervezet a dohánytermékek illegális kereskedelmének leküzdésére teendő erőfeszítéseket tartalmazza. Folyamatban van a felkutatásra és a nyomon követésre vonatkozó általános kötelezettséggel kapcsolatos norma kialakítására irányuló egyeztetés, amelynek célja, hogy a vám- és igazságszolgáltatási hatóságok közötti együttműködésre vonatkozó keretszabályt alkossanak.

A BIZOTTSÁG ÁLTAL AZ ÁTLÁTHATÓSÁG ÉS A CSALÁSMEGELőZÉS TERÉN HOZOTT Fő IGAZGATÁSI INTÉZKEDÉSEK

Átláthatósági intézkedések

Az európai átláthatósági kezdeményezés[34] keretében a Bizottság megszerezte a Tanács és az Európai Parlament hozzájárulását az uniós alapok kedvezményezetteinek teljes nyilvánosságra hozatalához.

Az uniós pénzeszközök nagy részét (mintegy 80 %-át) a nemzeti közigazgatás kezeli, így a kedvezményezettek közzététele az ő felelősségük. Ez a kötelezettség vonatkozik a közös agrárpolitikára, a strukturális intézkedésekre – beleértve a Kohéziós Alapot – és az Európai Menekültügyi Alapra.

Az Európai Bizottság támogatási és közbeszerzési szerződéseket is kezel, amelyek az uniós költségvetés mintegy 20 %-át teszik ki, például a kutatási politika, az oktatás és képzés, valamint a közlekedési és energiahálózatok terén. A 2006-ban felülvizsgált költségvetési rendelet[35] 30. cikkének (3) bekezdése előírja a kedvezményezettek nevének közzétételét. Hogy eleget tegyen ennek a kötelezettségének, a Bizottság 2008-ban létrehozta az új központi pénzügyi átláthatósági rendszert, amely konszolidált formában biztosít hozzáférést az addig az egyes bizottsági szolgálatok weboldalain közzétett információkhoz. A jelenlegi változatban körülbelül 10 milliárd EUR segély található; a rendszert ki fogják terjeszteni a Bizottság saját igazgatási kiadásaira is. A külső segítségnyújtásból részesülő kedvezményezettek adatai speciális keresőprogrammal kereshetők.

2008. december 17-én elfogadták a közbeszerzési eljárásban való részvételből kizárt pályázók központi adatbázisáról szóló 1302/2008/EK bizottsági rendeletet[36]. E rendelet létrehozza a költségvetési rendelet 95. cikkében említett központi adatbázist (a kizárt pályázók adatbázisát), amely a költségvetési rendelet 93. és 94. cikke szerinti helyzetben lévő (például csődeljárás alatt álló vagy súlyos szakmai kötelességszegést elkövető) pályázók vagy ajánlattevők részletes adatait tartalmazza. Az adatokhoz minden, uniós forrásokat kezelő intézmény hozzáfér.

2008. december 16-án elfogadták a Bizottság engedélyezésre jogosult tisztviselői és a végrehajtó ügynökségek által használandó korai előrejelző rendszerről szóló 2008/969/EK, Euratom bizottsági határozatot[37]. A határozat létrehozza a korai előrejelző rendszert az Európai Unió általános költségvetésére és a Közösségek által kezelt valamennyi forrásra vonatkozóan. A korai előrejelző rendszer olyan belső információs eszköz, amely lehetővé teszi a Bizottságnak, hogy azonosítsa a pénzügyi vagy egyéb kockázatot jelentő jogi személyeket, azaz hogy megtegye a szükséges óvintézkedéseket.

Az igazgatási és ellenőrzési rendszerek javítására irányuló erőfeszítések és a kedvező megbízhatósági nyilatkozat (DAS) kiállítása felé való haladás

Az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervet[38] 2006 januárjában fogadták el a Barroso-Bizottság azon stratégiai célkitűzésével összhangban, amely arra irányul, hogy kedvező megbízhatósági nyilatkozatot kapjanak az Európai Számvevőszéktől. A terv a Számvevőszék 2/2004. sz. véleményében[39] foglalt ajánlásokra épült, és tizenhat konkrét intézkedést tartalmazott. A cselekvési tervet teljes egészében végrehajtották, hatásai most válnak érzékelhetővé.

A cselekvési terv részeként 2008 decemberében a Bizottság közleményt terjesztett elő az elfogadható hibakockázatról[40]. Bár megmaradna a zéró tolerancia politikája a csalásokra vonatkozóan, az elfogadható kockázattal kapcsolatos megközelítés elfogadásával ugyanakkor meghatároznák, hogy mely szintekig várható el ésszerűen a Bizottságtól és végrehajtási partnereitől, köztük a tagállamoktól, hogy az ellenőrzési források költséghatékony felhasználásával csökkentik a hibaszintet. Ezt a döntést a jogalkotó hatóságnak kell meghoznia, ezért a Bizottság arra törekszik, hogy újraindítsa a kérdéssel kapcsolatos vitát az Európai Parlamentben és a Tanácsban. A közlemény meghatározza az elfogadható kockázat fogalmát, és két fő kiadási területen – ERFA és EMVA – példákat hoz, valamint első alkalommal felbecsli az elfogadható kockázatot. A Számvevőszék jelenleg valamennyi szakpolitikai területen 2 %-os lényegességi szintet alkalmaz az elszámolások alapjául szolgáló ügyletek jog- és szabályszerűségére. A Bizottság elemzése azt mutatja, hogy a Számvevőszék által az éves DAS kiadásához alkalmazott 2 %-os lényegességi szint bizonyos szakpolitikák esetében nem biztos, hogy költséghatékony ellenőrzési stratégia. Ez azt jelenti, hogy az elfogadható hibakockázatot szakpolitikai területenként kellene elemezni és meghatározni.

A Számvevőszék 2006. és 2007. évi jelentéséből az derült ki, hogy hibaarány továbbra is magas a strukturális intézkedések területén. A Bizottság 2008. február 19-én – elsősorban a 2006. évi számvevőszéki jelentésben és a megosztott igazgatás alatt álló strukturális alapok tagállami kezelésének hiányosságaira rávilágító 6/2007. sz. számvevőszéki véleményben[41] megfogalmazott ajánlások alapján – cselekvési tervet[42] indított útjára annak érdekében, hogy erősítse a Bizottság által a strukturális intézkedések megosztott igazgatására gyakorolt felügyeleti szerepet, ezáltal pedig javítsa a strukturális intézkedések területén történő visszatérítések magas hibaarányát, illetve a tagállami igazgatási és ellenőrzési rendszerekben fennálló hiányosságokat.

A Bizottság a tagállami ellenőrzések és a bizottsági audit hatékonyságának fokozására összpontosít: így kívánja biztosítani, hogy a 2000–2006-os programok és projektek lezárásakor a fennmaradó hibakockázat a lehető legalacsonyabb legyen. A 2007–2013-as időszakra a megelőző intézkedések biztosítják majd, hogy a tagállami rendszerek a programvégrehajtás kezdetétől hatékonyan működjenek, illetve ennek hiányában a lehető leghamarabb észleljék a hiányosságokat. 2009 februárjában a Bizottság benyújtotta a cselekvési terv 2008-as végrehajtásáról szóló jelentését az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Számvevőszéknek[43].

A Bizottság közvetlen kiadásaiban a Belső Ellenőrzési Szolgálat (IAS) ellenőrizte a közbeszerzést, beleértve az IT-szolgáltatásokat és a támogatási programokat. Az IAS jelentései alapján némi javulás mutatkozott a Bizottság belső ellenőrzési rendszereiben. A részleteket a mentesítésért felelős hatósághoz benyújtott, a 2008-as belső auditról szóló éves jelentés tartalmazza.

Közös csalásmegelőzési stratégia a strukturális intézkedések területén

A Bizottság – az IAS auditajánlása alapján – közös csalásmegelőzési stratégiát hozott létre az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap vonatkozásában. A dokumentum csalásmegelőző lépéseket fogalmaz meg a kockázatkezelés és a csalással szembeni éberség célkitűzéseinek elérése érdekében. A Bizottság már végrehajtott pár ilyen lépést, köztük szemináriumot tartott Brüsszelben az irányító és kifizető hatóságoknak, és megszervezte a nemzeti és közösségi ellenőrök („Homologues Group”) 2008. októberi cardiffi találkozóját.

A Hercule II program

A Hercule II program célja, hogy támogassa a Közösségek pénzügyi érdekeit védő tevékenységeket. A 2007–2013-as időszakban évi 6 millió EUR-val növekedett a program költségvetése, hogy a cigarettacsempészet elleni küzdelemben használható felszereléseket vásárolhasson, illetve finanszírozni tudja ezzel kapcsolatos képzési tevékenységeit. Ezt a növelést többek között a PMI és a JTI dohánygyártókkal kötött csempészetellenes megállapodásokból (lásd 2.2.2.) származó többletpénzforrások[44] tették lehetővé.

2008-ban 10 jogi kutatást, 9 képzési projektet és 25 technikai segítségnyújtási projektet támogattak, és teljes mértékben lekötötték a rendelkezésre álló 13,8 millió EUR-s költségvetést.

A TAGÁLLAMOKKAL VALÓ EGYÜTTMűKÖDÉS A CSALÁS ÉS SZABÁLYTALANSÁGOK ELLENI KÜZDELEMBEN

Ez a fejezet – a tagállamok kérdőívre[45] adott válaszai alapján – áttekintést nyújt a tagállamokban 2008-ban lezajlott jogszabályi és intézményi változásokról, valamint az OLAF-fal való, a helyszíni ellenőrzéssel kapcsolatos együttműködésre vonatkozó nemzeti csalásellenes stratégiákról. A fejezet bemutatja a szabálytalanságokról történő tagállami jelentéstétel egyes aspektusait is.

Az EU pénzügyi érdekeinek védelme érdekében 2008-ban egyes tagállamokban tett intézményi és jogalkotási kezdeményezések

Belgium kollégium formájában létrehozott egy csalás – ideértve az adócsalást is – elleni szervet. Az Egyesült Királyság létrehozta a National Fraud Strategic Authority-t (NFSA), amely nem törvény által alapított testület, és fő feladatai közé tartozik, hogy több ügynökséget átfogó, szigorú bűnüldözés és jogszabályi válasz révén erősítse a csalók elrettentését, valamint növelje a csalásokra adott válaszba vetett közbizalmat.

Az igazgatási eljárások jobb átláthatósága és a jobb pénzügyi ellenőrzés érdekében több tagállam[46] is elfogadott az uniós alapok igazgatására és a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó nemzeti jogszabályokat, illetve módosította azokat. Svédország 2008-ban első alkalommal bocsát ki országos igazolást az uniós pénzeszközök igazgatásával kapcsolatban, amely egyrészt a belső ellenőrzési keret működését, másrészt pedig a Bizottsággal közösen kezelt uniós pénzeszközök kielégítő mértékű belső ellenőrzését biztosítja.

Málta csalás és korrupció elleni nemzeti stratégiát fogadott el, amelynek célja, hogy normatív intézményi és működési keretet biztosítson. A Cseh Köztársaság az EU pénzügyi érdekeinek védelmére irányuló nemzeti stratégiát és cselekvési tervet fogadott el.

Néhány tagállam[47] jogszabályokat és szabályokat hozott létre a héa-csalás megakadályozása érdekében és azért, hogy javítsa az e területen működő illetékes nemzeti hatóságok közötti koordinációt.

Görögország a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzésére és büntetésére irányuló jogszabályt és egyéb rendelkezéseket fogadott el. Ehhez hasonlóan Ciprus felváltotta az 1996–2004 között hozott jogszabályait az újonnan elfogadott, pénzmosás elleni küzdelemről szóló törvénnyel.

A szabálytalanságok és a visszafizettetés területén néhány tagállam[48] a szabálytalanságok azonosítására és bejelentésére vonatkozó új intézkedéseket hozott, valamint az indokoltnál magasabb kifizetések visszafizettetésére szolgáló új eljárásokat és mechanizmusokat vezetett be.

Lettország büntetőjogi változtatásokat hajtott végre, és megalkotta a lett pénzügyi rendszerrel kapcsolatban szándékosan hamis adatok vagy információk terjesztésére vonatkozó felelősséget.

A tagállamok 2008 folyamán számos jogalkotási és igazgatási változtatásról[49] számoltak be. Ezeket a tagállamok saját kezdeményezésre fogadták el, nem közösségi jogszabályokat ültettek át.

A csalás elleni küzdelemben az OLAF-fal való együttműködésre kijelölt nemzeti hatóságok

A 2185/96/Euratom, EK rendelet[50] 4. cikke előírja, hogy az OLAF az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaival szoros együttműködésben készítse elő és folytassa le a helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat. Emiatt rendkívül fontos a hatáskörrel rendelkező hatóság előzetes megnevezése.

A közös agrárpolitika és a strukturális alapok esetében, amikre – a Bizottság és a tagállamok között – megosztott igazgatásra vonatkozó megállapodások vannak érvényben, a hatáskörrel rendelkező hatóság egyértelmű kijelölése egyszerűbbé tette a helyszíni ellenőrzések lefolytatását. A közvetlen kifizetések esetében azonban nehézségeket okoz a 2185/96/Euratom, EK rendelet alkalmazása során, hogy a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok és a hatáskörök kijelölése nem egyértelmű.

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 2008. február 19-i állásfoglalásában[51] az Európai Parlament is kiemelte, hogy több információra van szükség a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokkal kapcsolatban. Ez az információ egyrészt hozzájárul a 2185/96/Euratom, EK rendelet végrehajtásának javításához, másrészt segít azonosítani a joghézagokat; a cél a csalásellenes jogszabályok esetleges konszolidálása[52].

Központi koordináló hatóság

A legtöbb tagállamban[53] létezik olyan, az OLAF műveleteihez nyújtott támogatásért felelős központi koordináló hatóság, amellyel az OLAF a helyszíni ellenőrzések során kapcsolatba léphet. Egyes tagállamokban[54] a központi koordináló hatóság szerepét az AFCOS (csalás elleni koordinációs szolgálat) tölti be, míg más tagállamok[55] egyéb nemzeti hatóságot jelöltek ki. Néhány tagállam[56] jelezte, hogy a pénzügyi forrás típusától (pl. alapok, vámok vagy adók) függően egy vagy több koordináló hatóságot is megkereshetnek.

A tagállamok[57] ezenfelül kiemelték, hogy a koordináló hatóságok hatásköre és feladatai elsősorban arra irányulnak, hogy bejelentsék a szabálytalanságokat a Bizottságnak, és hogy segítsék az OLAF és a hatáskörrel rendelkező, vizsgálatot folytató nemzeti hatóság kapcsolatfelvételét. Néhány tagállamban[58] a kijelölt hatóság vizsgálati jogkörrel is rendelkezik (pl. gazdasági szereplők meghallgatása, dokumentum- és helyszíni vizsgálat, keresés és lefoglalás, emberek, telefonok és mailek nyomon követése), ezzel segítheti az OLAF által folytatott vizsgálatokat és helyszíni ellenőrzéseket.

Végezetül, Hollandia, Portugália és Szlovénia jelezte, hogy a kijelölt hatóság működése során éves programot követ. Olaszország, Hollandia, Portugália és az Egyesült Királyság kifejtette, hogy a hatóságnak jelentést kell tennie a felügyelő tevékenységéhez kapcsolódó célkitűzések végrehajtásáról.

A közvetlen kiadások területére is kiterjesztett hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok

Fontos tisztázni, hogy a tagállamokban van-e olyan, a közvetlen kiadásokkal foglalkozó hatóság, amellyel az OLAF felveheti a kapcsolatot a helyszíni vizsgálatokkal kapcsolatban.

Az AFCOS nélküli tagállamok közül többen[59] azt jelentették, hogy van ilyen hatóságuk. A legtöbb esetben többnyire bűnüldöző és nem közigazgatási szerv foglalkozik ezzel, konkrét jogalap szerint.

A kijelölt hatóságok a Bizottság szabálytalanságokról történő tájékoztatása, valamint az OLAF és a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti kapcsolatfelvétel segítése mellett néhány tagállamban[60] vizsgálati jogkörrel is rendelkeznek (a fent említetteknek megfelelően), amivel segíthetik az OLAF vizsgálatát és helyszíni ellenőrzéseit a közvetlen kiadások terén.

A szabálytalanságok jelentése

A közösségi jogszabályok[61] alapján a tagállamok kötelesek bejelenteni a Bizottságnak az olyan csalásgyanús eseteket és egyéb szabálytalanságokat, amelyek első közigazgatási vagy jogi ténymegállapítás tárgyát képezték. A kiadások tekintetében a bejelentési kötelezettség a mezőgazdasági kiadásokat, a strukturális intézkedéseket és az előcsatlakozási alapokat, a bevételek tekintetében pedig a saját forrásokat érinti. A tagállamoknak minden, 10 000 EUR-t meghaladó[62] összegű szabálytalanságról tájékoztatniuk kell a Bizottságot.

A szabálytalanságok Bizottság általi elemzése és statisztikai értékelése a tagállami bejelentések pontosságától, teljességétől, minőségétől és időben való megtételétől függ. E területeken a nemzeti hatóságok között még mindig különbségek állnak fenn, bár a jelentéstételi megközelítések harmonizálásának köszönhetően történt némi előrelépés.

E fejezet a szabálytalanságokról történő tagállami jelentéstétel gyakorlatát elemzi, három szempontot vizsgálva: a szabálytalanságok időben történő bejelentése, a pénzügyi hatásra vonatkozó becslések, valamint a szabálytalanságok besorolása. A tagállamokat felkérték, hogy szolgáltassanak információt a mezőgazdaságra, a strukturális alapokra és az előcsatlakozási alapokra nézve. Adott esetben a szöveg említi az adott területeket.

A mezőgazdaságban és a strukturális intézkedések terén előforduló szabálytalanságok időben történő bejelentése

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelme — Csalás elleni küzdelem című 2007-es éves jelentés szerint az elmúlt években javulás történt az időben történő bejelentés terén, bár továbbra is jelentős a szabálytalanság észlelésének és bejelentésének időpontja közti különbség.

A közösségi jogszabályok előírják a tagállamoknak, hogy valamennyi szabálytalanságot jelentsék be az azon negyedév végét követő két hónapon belül, amelyben a szabálytalanság első közigazgatási vagy jogi ténymegállapítás tárgyát képezte, illetve új információ érkezett egy már bejelentett szabálytalansághoz. A szabálytalanság észlelése és bejelentése között eltelt idő nem haladhatja meg az öt hónapot.

2007-ben a mezőgazdaságban a szabálytalanságoknak csak 33 %-át jelentették be időben, 2008-ban viszont ez az arány 84 % volt. A szabálytalanság észlelése és bejelentése között átlagosan 1,2 év telt el 2007-ben. Az új elektronikus modul bevezetése miatt 2008-ban nem mérték az időkülönbséget.

A strukturális intézkedések terén 2007-ben a szabálytalanságok 75 %-át, 2008-ban viszont már 86 %-át jelentették be időben. Az észlelés és a jelentéstétel között eltelt idő 2007-ben 0,9 év volt, 2008-ban pedig 1,1 év.

A tagállamok a mezőgazdaság és a strukturális intézkedések terén egyaránt számos okot soroltak fel a késői jelentéstétel indokaként.

Számos tagállam[63] említette a nemzeti adminisztratív eljárások összetettségét, valamint a közvetítő szervek általi késői jelentéstételt. Néhány esetben[64] a jelentéstételt a jelentéstevő/irányító hatóság felépítése akadályozza, mivel számos igazgatási szintet foglal magában. Más esetekben a szabálytalanságokat csak akkor jelentik be, ha a közigazgatási hatóság megbizonyosodott arról, hogy a szóban forgó körülmények szabálytalanságot jelentenek, és folyamatban van a visszafizettetés, vagy közigazgatási határozatot hoztak[65]. A Cseh Köztársaság, Magyarország és az Egyesült Királyság (Skócia) jelezte, hogy néha késéseket okoz a jelentéstételi folyamatban a fellebbezés és a felülvizsgálat, két másik tagállam[66] pedig megjegyezte, hogy szintén késéshez vezethet a „szabálytalanság” és az „előzetes bejelentés” fogalmának a nemzeti hatóságok általi eltérő értelmezése.

Felsorolták az okok között a nem kielégítő számítástechnikai hátteret[67], illetve az elégtelen mértékű képzést és az alkalmazottak alacsony számát[68] is. Késéshez vezethet az is, ha nem az AFIS-rendszert használják[69].

Az időben történő jelentéstétel javítására a legtöbb tagállam intézkedéseket hozott a nemzeti adminisztratív eljárások lerövidítésére[70], ideértve belső szabályok vagy iránymutatások elfogadását. Más intézkedések a közvetítő szervek munkafolyamatának javítására irányulnak[71] (emlékeztetők, ad hoc találkozók, a különböző szervek közötti információcsere, közvetlen kapcsolatfelvétel azokkal a szervekkel, amelyek későn jelentik be a szabálytalanságot). Számos tagállam rendszeres képzéseket szervez a személyzetnek[72].

2008-ban az Egyesült Királyság (Skócia) nyolc hónap alatt független felülvizsgálatot végzett a fellebbezési eljáráson. Magyarország az AFIS-rendszerrel összhangban álló jelentéstételi iránymutatást állított össze. Olaszország közigazgatási és jogi dokumentumtervezeteket készített, amelyek bevezetik a jelentéstételi kötelezettséget. Lengyelország összeállította azon dokumentumok jegyzékét, amelyek első közigazgatási ténymegállapításnak tekinthetők.

A szabálytalanságok pénzügyi hatásának megbecslése

A szabálytalanságok Bizottságnak történő bejelentésére vonatkozó ágazati rendelkezések azt is előírják, hogy a tagállamok a szabálytalanságok pénzügyi hatásait is értékeljék és jelentsék.

Ez számos esetben nehézséget okoz, mivel sok tényezőt kell figyelembe venni, köztük az értékeléskor megállapított információhiányt, illetve az értékelő munkáját a szabálytalanság pénzügyi hatásának megállapításában segítő, előre meghatározott szempontok hiányát.

A mezőgazdaság és a strukturális intézkedések területén egyaránt számos tagállam[73] fogadott el iránymutatást az egyes szabálytalanságok pénzügyi hatásának értékeléséről. Az előcsatlakozási alapokból részesülő tagállamok közül hétnek[74] van ilyen iránymutatása. A fő szempont a szabálytalan összeg közösségi költségvetésre gyakorolt hatása; az összeget vagy ki kell fizetni vagy jogalap nélkül fizették ki[75]. Egy másik szempont a kérelmezett kiadás támogathatósága[76]. A szabálytalansághoz kapcsolódó egyéb szempontokat is alkalmaznak: a szabálytalanság mértéke és súlyossága, a szándékos/előre átgondolt magatartás, a szabálytalanság kategóriája/természete, a szabálytalanság korábbi előfordulása. Egyéb lehetséges szempontok[77] (különösen a strukturális intézkedéseknél): a megsértett jogszabályi rendelkezés, a projekt és kiadás típusa, a szabálytalanság elkövetésénél követett gyakorlat, a jogi aktusokban meghatározott követelmények nemteljesítésének esetén alkalmazandó szankciók, és a szabálytalanság által az ugyanazon kedvezményezett számára finanszírozott egyéb projektekre gyakorolt hatás[78].

Amennyiben egy adott – ugyanazon program/intézkedés keretében egy vagy több projektet végrehajtó – kedvezményezettnél több, a jelentéstételi küszöbérték alatti pénzügyi hatással járó egyedi szabálytalanságot észlelnek, számos tagállam erről jelentést tesz az OLAF-nak[79]. A tagállamok a szabálytalanságokra vonatkozó információkat kockázatelemzésre is felhasználják[80]. A tagállamok jelezték, hogy azokban az esetekben, amelyekben valamely szabálytalanság pénzügyi hatását eredetileg a jelentéstételi küszöbérték felettire becsülték, de az újraszámolásnál a küszöbérték alá került, a Bizottságnak megküldik a csökkentésre vonatkozó információkat.

A szabálytalanságok besorolása

A tagállamoknak különféle kategóriákba – szabálytalanság[81], csalásgyanús eset[82] és csalás[83] – kell sorolniuk a szabálytalanságokat.

A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 2007-es jelentés szerint a mezőgazdaság területén a tagállamok a bejelentett szabálytalanságoknak csak 68 %-át sorolták be; a strukturális intézkedéseknél ez az arány 67 %, az előcsatlakozási alapoknál 57 %.

A tagállamok többsége szerint viszonylag egyszerű különbséget tenni a szabálytalanság és a csalás között, néhányan viszont úgy gondolják, hogy a csalárd vagy szándékos magatartást nehéz meghatározni, ezért nehezebbnek érzik a csalás gyanúját felvető esetek azonosítását[84]. A szabálytalanságok besorolását megnehezíti, ha a hatóságoknak az eljárás kezdetén elégtelen információ vagy bizonyíték áll rendelkezésükre[85], vagy ha a szabálytalansággal foglalkozó személyzet kevésbé gyakorlott vagy nem rendelkezik elegendő tapasztalattal[86]. A besorolást a hosszú közigazgatási és bírósági eljárások is akadályozzák[87], mivel előfordulhat, hogy az eljárást követően a szabálytalanságot más kategóriába kell sorolni.

A mezőgazdaságra vonatkozóan a tagállamok[88] kijelentették, hogy egy szabálytalanságot a csalás gyanúját felvető esetnek sorolnak be akkor, ha a nemzeti igazgatási és ellenőrző rendszerben (pl. belső és külső auditot, belső ellenőrzési eljárásokat, helyszíni ellenőrzéseket követően) ez szerepel. Ugyanezen a területen csak két tagállam sorolja be a szabálytalanságot a csalásgyanús esetek közé akkor, ha az eset bíróság elé kerül. A strukturális alapokra vonatkozóan a legtöbb tagállam[89] az első szempontot alkalmazza, a másodikat csak négy. Az előcsatlakozási alapoknál is többnyire az első szempontot alkalmazzák.

VISSZAFIZETTETÉS

Saját források

A tagállamoknak be kell hajtaniuk a megállapított összegeket, köztük az OWNRES rendszerben nyilvántartásba vett szabálytalanságokkal kapcsolatban megállapított összegeket is. A 2008-ban észlelt szabálytalanságok következtében visszafizetendő összeg mintegy 351 millió EUR.

Előfordul, hogy az eredetileg megállapított összeg a tagállam erőfeszítései ellenére különböző okokból nem hajtható be teljes egészében. Ez előfordulhat az adós fizetésképtelensége miatt (ha az adósságot behajthatatlannak minősítik), vagy mert a megállapított összeg új információk vagy bírósági eljárás következtében módosul.

A 2008-ban történt szabálytalanságok visszatérítési aránya jelenleg 37,5 % (megközelítőleg 132 millió EUR). Ez az általános kiinduló helyzet, bár a tavalyi 40 %-nál alacsonyabb. Az elmúlt tíz évben a behajtási arány 40 % és 55 % között mozgott.

Amennyiben a megállapított összeg visszafizetésének elmaradása nem a tagállamnak róható fel, a tagállam kérheti a behajthatatlan összeg törlését az elszámolásokból. 2008-ban a Bizottság a tagállamok 32 törlési kérelmét utasította el mintegy 17,4 millió EUR összeg értékben, mert úgy ítélte meg, hogy a visszafizetés elmaradása a tagállamoknak róható fel.

Ezenkívül a Bizottság összesen 43 millió EUR összeg tekintetében megállapította néhány tagállam pénzügyi felelősségét, amiért azok esedékes vámtartozásokat nem állapítottak meg.

Mezőgazdaság

Az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 32. cikke bevezette a jogalap nélkül kifizetett összegek elszámolásának automatikus mechanizmusát. Amennyiben egy tagállam az első közigazgatási vagy bírósági ténymegállapítás időpontját követő négy (vagy nemzeti bíróság előtti eljárás esetén nyolc) éven belül nem szerzi vissza a kedvezményezettől a jogalap nélkül kifizetett összeget, a vissza nem fizetett összeg 50 %-át automatikusan a szóban forgó tagállam költségvetése viseli, az EMGA és az EMVA éves pénzügyi elszámolásának keretében. A tagállamok a mechanizmus alkalmazásán túl is kötelesek folytatni a visszafizetési eljárásokat, és a ténylegesen behajtott összegek 50 %-át befizetni a közösségi költségvetésbe. Amennyiben a tagállamok nem elég körültekintően járnak el, a Bizottság úgy határozhat, hogy az érintett tagállamnak a teljes fennálló tartozást be kell fizetnie.

A 2008-as pénzügyi évtől kezdve azokban az esetekben, ahol a jogalap nélküli kifizetés a nemzeti hatóságok által elkövetett adminisztratív hiba eredménye, a teljes összeget levonják a kifizető ügynökség éves elszámolásából, tehát kikerül a közösségi finanszírozásból.

Az EMGA esetében ezt a mechanizmust másodszor a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó pénzügyi elszámolási határozatban alkalmazták[90], a tagállamokra terhelve minden, 2003-ból vagy 1999-ből (négy, illetve nyolcéves ügyek) származó be nem hajtott összeget, amelyek összege elérte a 131,4 millió EUR-t. A 2007-es elszámolásnál a pénzügyi elszámolási határozat hatókörén kívül eső kifizető ügynökségek esetében további 0,05 millió EUR-t szabott ki egy későbbi határozat[91], és további 6,2 millió EUR befizetéséről kell még rendelkezni.

A 2008-as pénzügyi évre az EMGA vonatkozásában a tagállamok visszafizettettek 108 millió EUR-t, 32,2 milliót behajthatatlannak nyilvánítottak, és a pénzügyi év végén még 1 246 millió EUR várt behajtásra a kedvezményezettektől. A 2004-ből vagy 2000-ből való eseteknél a visszafizetés elmaradásának pénzügyi következményeit a fent említett módon fele-fele alapon állapították meg, és a 2009. április 29-én a Bizottság által elfogadott 2008-as pénzügyi évre szóló pénzügyi elszámolási határozatban 31,4 millió EUR-t terheltek a tagállamokra[92]. Ezt követő határozatok további 0,8 millió EUR-ról rendelkeznek majd. Az elmúlt években alkalmazott fele-fele elszámolási mechanizmus alapján – a vissza nem fizetett összegek egy részének a tagállamokra terhelése révén – az uniós költségvetés felé fennálló hátralékos összeg megközelítőleg 900 millió EUR-ra csökkent.

Az EMVA-ra és az átmeneti vidékfejlesztési eszközre még nem alkalmazták ezt az elszámolási mechanizmust. Ezen alapok esetében a 2008-as pénzügyi év végén kinnlévő összeg 7,9 millió EUR volt. A 2008-as pénzügyi évben 17,2 millió EUR-t fizettettek vissza, 0,2 millió EUR-t pedig behajthatatlanná nyilvánítottak.

Strukturális alapok

A strukturális alapok vonatkozásában szintén a tagállamok felelőssége a szabálytalanság vagy csalás folytán jogalap nélkül kifizetett összegek kedvezményezettől történő behajtása. Ezek az összegek bizottsági szinten a pénzügyi hozzájárulás csökkentése vagy törlése révén hajthatók be.

A strukturális alapok által társfinanszírozott programok több évre szólnak, és időközi kifizetések alapján működnek. A jogalap nélkül kifizetett összegek behajtására a program lezárása előtt vagy után is sor kerülhet. Az 1994–99-es programozási időszakra a végső kifizetés iránti kérelemnek a Bizottsághoz való benyújtási határideje 2003. március 31. volt. Ezen időszakban mintegy 1 000 programot társfinanszírozott a Közösség, összesen mintegy 159 milliárd EUR értékben[93]. A Bizottság engedélyező és irányító szolgálatai, akik az OLAF támogatását élvezik, felelősek a programok lezárás utáni, igazgatási és pénzügyi szempontú nyomon követéséért.

Az 1994–1999-es programozási időszakban a tagállamok 11 035 szabálytalanságot jelentettek be (2008-ban ez a szám 62 volt), amelyek közösségi hozzájárulásokra gyakorolt pénzügyi hatása 1,51 milliárd EUR becsült értéknek felel meg[94] (2008-ban 10,95 millió EUR).

Ezek közül 5 944 ügyet bizottsági szinten véglegesen lezártak; 697 millió EUR-nak megfelelő összeget vettek figyelembe a végső kifizetés, vagy a lezárás után felszabaduló összegek révén vagy a közösségi költségvetésnek való visszafizetés során. A tagállamok jelezték, hogy nemzeti szinten további 861 közigazgatási és bírósági eljárás zárult le, az ugyanezen időszakra vetített pénzügyi hatás 59 millió EUR. A Bizottság az ügyek lezárása érdekében hozzákezdett az egyeztetési munkálatokhoz.

2008-ban a Bizottság három határozatot fogadott el 24 szabálytalanság kezelésére vonatkozóan, amelyek esetében az érintett tagállamok arra kérték a Bizottságot, hogy viselje maga a behajthatatlan összegek pénzügyi következményeit. A HOPE keretében finanszírozott 20 esetre vonatkozó határozat 3 851 988 EUR-t, az ESZA-ra vonatkozó két határozat pedig 120 359 EUR-t terhelt a közösségi költségvetésre.

A 2000–2006-os programozási időszakra vonatkozóan a tagállamok eddig 15 574 szabálytalanságot jelentettek be (ez a szám 2008-ban 3 791 volt), amelyek közösségi hozzájárulásokra gyakorolt pénzügyi hatása mintegy 2,3 milliárd EUR volt (2008-ban 516,3 millió EUR).

A tagállamok jelezték a Bizottságnak, hogy nemzeti szinten 7 389 esetben folytattak le közigazgatási és/vagy bírósági eljárást, és mintegy 704 millió EUR-t hajtottak be.

2008 végén az 1994–1999-es programozási időszakra vonatkozó pénzügyi korrekciók teljes összege 1 995 millió EUR volt (2008-ban 414 millió EUR), a 2000–2006-os programozási időszak esetében pedig 3 313 millió EUR (2008-ban 1 173 millió EUR). Ezekre a pénzügyi korrekciókra a bizottsági és számvevőszéki audit, az OLAF vizsgálatai, és a két programozási időszakot lezáró eljárás eredményeként került sor. A korrekciók szabálytalanságokkal érintett kiadásokra vonatkoznak, ezért ki kell őket venni az uniós költségvetés társfinanszírozásra elkülönített részéből. Ezenfelül a tagállamok saját auditjaikat, illetve a Bizottság és a Számvevőszék auditjait követően is hajtanak végre korrekciókat. Ezeket a bizottsági számviteli rendszer nem tartja nyilván, de a tagállamok évente egyszer tájékoztatják róluk a Bizottságot.

Közvetlen kiadások

Azokon a területeken, ahol az alapokat közvetlenül az intézmények kezelik, a jogalap nélkül kifizetett összegek behajtását közvetlenül ez utóbbiak végzik, a tagállamok beavatkozása nélkül. A költségvetési rendelet és végrehajtási szabályai szerint a visszafizettetési eljárás különböző szakaszokból áll:

– a követelés előrejelzése és megállapítása az engedélyezésre jogosult tisztviselő által (megbizonyosodva arról, hogy az igény kifogástalan, meghatározott összegű és esedékes),

– visszafizettetési utasítás kiállítása (az engedélyezésre jogosult tisztviselő utasítása a számvitelért felelős tisztviselőnek, hogy járjon el a visszafizettetés tekintetében), ezt követően terhelési értesítés küldése az adósnak, valamint

– a számvitelért felelős tisztviselő általi visszafizettetés, aki a visszafizettetést lehetőség szerint beszámítással végzi el minden olyan adós tekintetében, aki kifogástalan, meghatározott összegű és esedékes követeléssel rendelkezik a Közösségek felé.

Ha az emlékeztető és felszólító levelek elküldése után az adós nem fizeti meg a tartozását, és ha a számvitelért felelős tisztviselő nem tudja beszámítással, vagy az adós által képezett bankgarancia lehívásával behajtani a követelést, az engedélyezésre jogosult tisztviselő késedelem nélkül meghatározza a követelésre alkalmazandó kényszerbehajtás módját.

Két, egymást kizáró lehetőség van végrehajtási záradék szerzésére:

– az EK-Szerződés 256. cikke értelmében végrehajtási záradékkal ellátott határozat elfogadása (ebben az esetben az intézmény végrehajtási záradékkal ellátott határozatban formalizálja a követelés megállapítását),

– a nemzeti vagy a közösségi bíróságoktól származó végzés. Ez magában foglalja a büntető eljárásban érvényesített polgári jogi igénynek az azt engedélyező igazságügyi szervek előtt történő érvényesítését.

A 2008-ban kibocsátott, szabálytalanságokra és csalás gyanúját felvető esetekre vonatkozó visszafizettetési utasítások tekintetében 679 bejelentett esetben jeleztek teljes vagy részleges visszafizetést. A Bizottság 22 millió EUR-t fizettetett vissza. 670 esetben a szabálytalan kifizetés teljes összegét visszafizették. 262 ügyben további 13 millió EUR-t kell visszafizettetni.

OLAF-vizsgálatot követő visszafizettetés

Amennyiben az OLAF zárójelentése alapján valószínűnek tűnik, hogy bizonyos összegeket szabálytalanul fizettek ki valamely kedvezményezettnek, vagy elmulasztották az esedékes összegek visszafizettetését, az említett összegek behajtása érdekében a felelős hatóságoknak – általában a tagállamok vagy az érintett harmadik országok hatóságainak – kell eljárniuk. Az OLAF nyomon követi az ilyen visszafizettetési eljárások lefolytatását.

Az OLAF 2008-ban több mint 146,8 millió EUR pénzügyi nyomon követését zárta le hivatalosan. A strukturális alapoknál 128 millió EUR visszafizetésére került sor.

Az OLAF 2008-ban felülvizsgálta a saját eseteihez kapcsolódó nyomon követési eljárásokat is. Ennek következtében 2009. január 1-től új ügykezelési módszert és elfogadási kritériumokat – ideértve a de minimis küszöbértékeket – alkalmaznak. E küszöbértékek alkalmazása lehetővé teszi, hogy az OLAF pénzügyi nyomon követéssel foglalkozó személyzete a jelentős pénzösszegekhez kapcsolódó fontosabb csalásokra és szabálytalanságokra összpontosítson. További részletek az OLAF jelentésében[95] találhatók.

[1] HL L 136., 1999.5.31.

[2] A referenciákat lásd a jelentés borítóján.

[3] A Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 312., 1995.12.23.) 1. cikkének (2) bekezdése.

[4] Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. július 26-i egyezmény (HL C 316., 1995.11.27.) 1. cikke (1) bekezdésének a) pontja.

[5] A referenciát lásd a jelentés borítóján.

[6] Bizonyos ágazatok esetében a számokat a 2007. évi jelentés óta már frissítették.

[7] Ugyanaz.

[8] Vámok és mezőgazdasági illetékek.

[9] Az arány megállapításához a hagyományos saját források összegét nem az elszámolások, hanem a 2008. évi általános költségvetésben szereplő becslés alapján vették figyelembe.

[10] Európai Mezőgazdasági Garanciaalap.

[11] Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap.

[12] Európai Regionális Fejlesztési Alap.

[13] Európai Szociális Alap.

[14] Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz.

[15] COM(2008) 496 végleges.

[16] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html

[17] COM(2006) 244 végleges.

[18] P6-TA-PROV(2008)0553. sz. EP-állásfoglalás.

[19] COM(2008) 839 végleges.

[20] Lásd a G20 csúcstalálkozón tett nyilatkozat 15. pontjának (7) bekezdését.

[21] HL L 46., 2009.2.17.

[22] BG, FI, FR, DE, PL, RO, SE és UK. Németország esetében 2009. április 9-től, Finnország esetében 2009. április 15-től, az Egyesült Királyság esetében 2009. április 20-tól alkalmazandó a megállapodás.

[23] A Tanács 2008/801/EK határozata az Egyesült Nemzetek Szervezete Korrupció elleni Egyezményének az Európai Közösség nevében történő megkötéséről, HL L 287., 2008.10.29.

[24] Ilyen megállapodást kötöttek Argentínával, Dzsibutival, Marokkóval, a Kongói Köztársasággal, Szenegállal és a FIGE-vel (Forum des Inspections Générales d’Etats d’Afrique – Afrikai Állami Ellenőrzési Hivatalok Fóruma), 2008-ban pedig a dél-afrikai hatóságokkal.

[25] HL C 316., 1995.11.27.

[26] Az 1996. szeptember 27-i első jegyzőkönyv, HL C 313., 1996.10.23. Az egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága által, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyv, HL C 151., 1997.5.20. Az 1997. június 19-i második jegyzőkönyv, HL C 221., 1997.7.19.

[27] A PFI-eszközöket nem erősítette meg a Cseh Köztársaság, Magyarország és Málta, a bírósági jegyzőkönyvet pedig Észtország.

[28] COM(2008) 77 végleges.

[29] A Tanács 44/2009/EK rendelete (2008. december 18.) az euro pénzhamisítás elleni védelméhez szükséges intézkedések megállapításáról szóló 1338/2001/EK rendelet módosításáról, HL L 17., 2009.1.22., 1. o.; A Tanács 45/2009/EK rendelete (2008. december 18.) az euro pénzhamisítás elleni védelméhez szükséges intézkedések megállapításáról szóló 1338/2001/EK tanácsi rendelet hatásainak az eurót közös valutaként el nem fogadó tagállamokra történő kiterjesztéséről szóló 1339/2001/EK rendelet módosításáról, HL L 17., 2009.1.22., 4. o.; A Tanács 46/2009/EK rendelete (2008. december 18.) az euroérmékhez hasonló érmekről és zsetonokról szóló 2182/2004/EK rendelet módosításáról, HL L 17., 2009.1.22., 5. o.; A Tanács 47/2009/EK rendelete (2008. december 18.) az euroérmékhez hasonló érmekről és zsetonokról szóló 2182/2004/EK rendelet hatályának a nem részt vevő tagállamokra való kiterjesztéséről szóló 2183/2004/EK rendelet módosításáról, HL L 17., 2009.1.22., 7. o.

[30] HL L 218., 2008.8.13.

[31] HL L 82., 1997.3.22.

[32] Az Európai Parlament és a Tanács 450/2008/EK rendelete (2008. április 23.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex), HL L 145., 2008.6.4.

[33] A megállapodások szerint a PMI 1250 millió USD-t, a JTI pedig 400 millió USD-t fizet ki, amit a cigarettacsempészet és –hamisítás elleni küzdelemre fordítanak. 2008 végéig a PMI 650 millió USD-t (kb. 503,8 millió EUR), a JTI pedig 100 millió USD-t (kb. 77,5 millió EUR) fizetett ki.

[34] COM(2007) 127; http://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/work/eu_transparency/index_en.htm.

[35] A Tanács 1995/2006/EK, Euratom rendelete (2006. december 13.) az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 1605/2002/EK, Euratom rendelet módosításáról, HL L 390., 2006.12.31.

[36] HL L 344., 2008.12.20.

[37] HL L 344., 2008.12.20.

[38] COM(2006) 9 végleges.

[39] HL C 107., 2004.4.30., 4. o.

[40] COM(2008) 866 végleges.

[41] HL C 216., 2007.9.14.

[42] COM(2008) 97.

[43] COM(2009) 42.

[44] A PMI és a JTI által fizetett összegek 9,7 %-át kapja az Európai Közösség.

[45] A válaszokat lásd az „Implementation of the Article 280 of the Treaty by the Member States in 2008” (A Szerződés 280. cikkének 2008. évi végrehajtása a tagállamokban) c. bizottsági munkadokumentumban.

[46] BG, LV, LT, LU, HU, PT, SK, SE.

[47] ES, HU, RO, IT.

[48] BG, EE, IT, PL, SK, UK.

[49] Lásd az „Implementation of the Article 280 of the Treaty by the Member States in 2008” (A Szerződés 280. cikkének 2008. évi végrehajtása a tagállamokban) c. bizottsági munkadokumentumban.

[50] HL L 292., 1996.11.15.

[51] P6_TA-PROV(2008)0052.

[52] Lásd a 2.1.1. pontot

[53] BE, BG, CZ, DK, DE, EE, IT, CY, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SI, SK, SE, UK.

[54] BG, CZ, DK, EE, CY, LV, HU, MT, PL, RO, SI, SK, SE.

[55] BE, DE, IT, LT, NL, PT, UK.

[56] BE, IE, IT, NL, AT, UK.

[57] DK, HU, IT, LT, NL, PT, SI, UK.

[58] DK, LT, MT, PT, RO, SI, UK.

[59] BE, DK, EE, IT, LT, LU, PT, SI, SK.

[60] DK, LT, PT, RO, SI.

[61] A 2006. december 14-i 1848/2006/EK bizottsági rendelet, HL L 355., 2006.12.15.; az 1994. július 11-i 1681/94/EK rendeletet (HL L 178., 1994.7.12.) módosító, 2005. december 12-i 2035/2005/EK bizottsági rendelet, HL L 328., 2005.12.15.; az 1994. július 26-i 1831/94/EK rendeletet (HL L 191., 1994.7.27.) módosító, 2005. december 23-i 2168/2005/EK bizottsági rendelet, HL L 345., 2005.12.28.; a 2006. december 8-i 1828/2006/EK bizottsági rendelet.

[62] A SAPARD esetében 4000 EUR, az ISPA esetében nincs küszöbérték.

[63] BE (Brüsszel fővárosi régió a strukturális alapok és a vallon régió a mezőgazdaság tekintetében), CZ, DK (mezőgazdaság), DE (mezőgazdaság), EE, EL (mezőgazdaság), ES, HU, NL, AT, PL (strukturális alapok), SK, SE, UK (Észak-Írország).

[64] IE, IT, ES (strukturális alapok).

[65] MT, FI.

[66] EE, PL.

[67] PL.

[68] HU.

[69] FR.

[70] DK, EL, ES, HU, MT, PT, SE.

[71] BE, BG, CZ, FR, MT, NL, AT, SK, UK.

[72] EE, IE, IT, LT, HU, PL, SE.

[73] A mezőgazdasági alapok esetében 20 tagállam: BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, AT (kivéve az export-visszatérítést), PL, PT, RO, UK; a strukturális intézkedésekre vonatkozóan 19 tagállam: BE (BERBC03, vallon régió, ESZA-ügynökség, francia közösség; ESZA VL flamand közösség), BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, CY, LV, HU, MT,NL, AT, PT, RO, SK,UK.

[74] BG, EE, CY, LV, MT, RO, SK.

[75] BG, CZ, DK, EE, IE, ES, CY, LV, LT, LU, HU, MT, PT, SK és UK.

[76] BE (francia közösség), FR, AT, PL.

[77] MT, UK (Észak-Írország), EE.

[78] UK (JIU).

[79] BE (a vallon régió kivételével), BG, CZ, FR (csak a mezőgazdasági kiadásoknál), IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT (csak a mezőgazdasági kiadásoknál), RO, SI (csak a mezőgazdasági kiadásoknál), UK (Skóciát kivéve).

[80] A mezőgazdasági kiadások esetében: Dániát kivéve minden tagállam; a strukturális alapokra vonatkozóan: valamennyi tagállam, kivéve EL, LT, LU, NL, FI.

[81] Az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet szerint „szabálytalanság” a közösségi jog valamely rendelkezésének egy gazdasági szereplő általi, annak cselekménye vagy mulasztása útján történő megsértése, amelynek eredményeként a Közösségek általános költségvetése kárt szenved vagy szenvedne.

[82] Mivel a szabálytalanságokat az eljárás korai szakaszában kell bejelenteni, az ágazati rendelkezések előírják a tagállamoknak, hogy a csalásnak ne csak a már megállapított eseteit, hanem a csalás gyanúját is jelezzék. A mezőgazdasági ágazat tekintetében az 1848/2006/EK, a strukturális alapok és a Kohéziós Alap tekintetében pedig a 2035/2005/EK és a 2168/2005/EK rendelet határozza meg a „csalás gyanúját”: olyan szabálytalanság, amely alapján nemzeti szinten közigazgatási és/vagy bírósági eljárás kezdeményezhető annak érdekében, hogy meghatározzák a szándékos magatartás fennállását.

[83] Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény szerint a csalás szándékosan elkövetett szabálytalanság és olyan bűncselekmény, amely csak bírósági eljárás eredményeként állapítható meg.

[84] BE, ES, HU, LV, LT, PT.

[85] CY, MT.

[86] EE, HU, RO, FI, SE.

[87] RO, SI.

[88] BE, BG, CZ, DK, EE, FR, IT, LT, LU, PL, RO, SI, UK.

[89] BE, BG, CZ, DK, EE, IE, IT, CY, LV, LT, LU (ERFA), NL, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK.

[90] 2008/396/EK határozat (HL L 139., 2008.5.29.).

[91] 2009/87/EK határozat (HL L 31., 2009.2.3.).

[92] 2009/367/EK határozat (HL L 111., 2009.5.5.).

[93] Többéves programokról van szó. Ez a szám nem tartalmazza a strukturális alapok és a Kohéziós Alap keretében finanszírozott közvetlen projekteket.

[94] Az ECR-adatbázis 2008. április 15-i állapota alapján.

[95] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html