A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK Cselekvési terv a preferenciális kereskedelmi megállapodások működésének ellenőrzésére /* COM/2014/0105 final */





Ez a Tanácsnak szóló bizottsági közlemény a preferenciális kereskedelmi megállapodások működésének ellenőrzését célzó cselekvési tervet határoz meg. Cselekvési terv a preferenciális kereskedelmi megállapodások működésének ellenőrzésére TARTALOMJEGYZÉK 1. Bevezetés 2. A jelenlegi rendszer szerinti jogi keret, kötelezettségek és igazgatási szabályok 3. A jelenlegi rendszer gyenge pontjai 4. Korrekciók 5. Összegzés 1. BEVEZETÉS A preferenciális kereskedelmi megállapodások működésére irányuló ellenőrzés célja biztosítani a jogi keret megfelelő végrehajtását, és azt hogy a preferenciákat ténylegesen csak a kérdéses partner/kedvezményezett országból[1] vagy régióból származó importokra alkalmazzák. A Bizottság jelentős jogokkal és hatáskörökkel rendelkezik a származási szabályok megfelelő végrehajtásának felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó kötelezettségével kapcsolatosan, illetve az importvámok visszafizetésére vagy elengedésére vonatkozó kérelmek vizsgálatakor. A nem megfelelő ellenőrzés komoly következményekkel járhat, például a Közösségi Vámkódex 239. cikke szerinti különleges helyzet[2] kialakulásával. Az ellenőrzés tehát védelmezi az EU pénzügyi érdekeit és hozzájárul az EU és kereskedelmi partnerei közötti tisztességes kereskedelemhez. A Bizottság 2005. március 16-i COM(2005) 100 végleges közleményének 3.2.1. pontjában javasolta, hogy először a jogi alapokat, a technikai modalitásokat és a felügyelet finanszírozását kell meghatározni, és egy központot kellene létrehozni, ahova a preferenciális megállapodások gyakorlati alkalmazására vonatkozó adatokat kellene küldeni (lásd a 2.2. pontot). Azóta a Bizottság létrehozta a származási szabályok végrehajtását ellenőrző munkacsoportot[3], amely ellátja az említett központ szerepét. 2. A JELENLEGI RENDSZER SZERINTI JOGI KERET, KÖTELEZETTSÉGEK ÉS IGAZGATÁSI SZABÁLYOK 2.1. Jogi keret 2.1.1. Autonóm és kétoldalú preferenciális megállapodások Az általános preferenciarendszer (GSP)[4] jogi keretet biztosít az ellenőrzési tevékenységhez, amelybe a Bizottság vagy a tagállami vámtisztviselők által tett ellenőrző látogatások is beletartoznak. A tengerentúli országok és területek (TOT) társulásáról szóló határozat[5] nem biztosít jogi keretet az ellenőrzési tevékenységhez, a tengerentúli országok és területek (TOT) társulásáról szóló jövőbeli határozat[6] azonban igen. A piacra jutásról szóló rendelet[7] alapján 2008. január 1-jétől az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal kialakított, felülvizsgált gazdasági partnerségi megállapodások megkötéséig és alkalmazásáig egy ideiglenes, egyoldalú rendszer van érvényben. . A piacra jutásról szóló rendelet I. melléklete azon régiók vagy államok felsorolását tartalmazza, amelyek a 2. cikk (2) bekezdése értelmében lezárták tárgyalásaikat, valamint a 4. cikk (3) bekezdése jogi keretet biztosít a származási szabályok végrehajtásának ellenőrzésére a velük való kereskedelem vonatkozásában. 2014. október 1-jétől azonban a felsorolás az alkalmazott gazdasági partnerségi megállapodással rendelkező országokra fog korlátozódni, valamint a piacra jutási rendelet szerinti ellenőrzés hatálya korlátozott lesz. Ennek következtében a piacra jutásról szóló rendelet hatálya alá tartozó AKCS kedvezményezett országok közül csak azok a gazdasági partnerségi megállapodásban szereplő partnerországok maradnak, amelyek ezen kétoldalú megállapodások hatálya alá tartoznak. A GSP-, a TOT-határozat és a piacra jutási rendeleten kívül semmilyen más autonóm vagy preferenciális megállapodás nem tartalmaz az ellenőrzéssel kapcsolatos konkrét rendelkezést. 2.1.2. Az adminisztratív hibák kezelésére vonatkozó záradék Az adminisztratív hibák kezelésére vonatkozó záradék léphet életbe, ha a kedvezményezett/partnerország ellenőrzésével kapcsolatos tevékenységek során arra derül fény, hogy a preferenciális megállapodások igazgatása során felmerült hibák az uniós importvámok elvesztését okozták. E záradék értelmében – amelyet az EU a tárgyalás alatt lévő új preferenciális kereskedelmi megállapodások során javasol – az ilyen veszteségeket szenvedő fél kérheti, hogy a megállapodásban erre a célra kijelölt szervezet vizsgálja meg a helyzet megoldására szolgáló lehetséges intézkedéseket. 2.1.3. Vámügyi együttműködés, kölcsönös igazgatási jogsegély és a preferenciák ideiglenes visszavonása A preferenciális kereskedelmi megállapodások általában vámügyi együttműködést és kölcsönös igazgatási jogsegélyre[8] vonatkozó rendelkezéseket tartalmaznak, amelyek rendszeres információcserét és kapcsolattartást foglalnak magukba a vámjogi szabályok megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében, különösen a jogellenes tevékenységek megelőzése, vizsgálata és leküzdése révén. Ezek a rendelkezések bizonyos feltételek mellett a preferenciák ideiglenes visszavonását vagy felfüggesztését írják elő válaszul, ha a kedvezményezett/partnerország: · rendszeresen elmulasztja a származás ellenőrzését;[9] · rendszeresen megtagadja a származási igazolás ellenőrzésének elvégzését és/vagy az ellenőrzés eredményének közlését, vagy indokolatlanul késve teszi ezt; valamint · rendszeresen megtagadja a preferenciális elbánás megadása szempontjából releváns dokumentumok eredetiségének vagy az információk helytállóságának vizsgálatát célzó, – az OLAF és/vagy a tagállamok által kezdeményezett – ellenőrző látogatások engedélyezését, vagy indokolatlan késedelemmel adja meg az engedélyt. Ezek az előírások szerepelnek az általános preferenciarendszerről (GSP) szóló rendeletben[10] és a jövőbeli tengerentúli társulási határozatban[11], továbbá javasolt az új preferenciális megállapodásokba való felvételük is. 2.1.4. A tagállamokkal szembeni kötelezettségszegési eljárás A preferenciális kereskedelmi megállapodások működésében bekövetkező komoly anomáliák abból is adódhatnak, hogy egy tagállam nem tartja be az uniós jogszabályokat. Amennyiben ilyen mulasztást tapasztal, a Bizottság az EUMSZ 258. cikkében említett, kötelezettségteljesítés elmulasztása miatt eljárást kezdeményezhet. 2.2. A Bizottság kötelezettségei A Bizottságnak kell biztosítania a preferenciális kereskedelmi megállapodások megfelelő végrehajtását. Még ha a megállapodások nem is utalnak konkrétan ellenőrzésre, a Bizottság rendelkezik bizonyos eszközökkel, többek között: · párbeszéd a Vegyes- vagy Együttműködési Bizottságokban; · általános tájékoztatáskérések; valamint · az uniós importőrök figyelmeztetése a megállapodás helyes végrehajtásával kapcsolatosan felmerülő kétségek esetén. A preferenciális származási szabályok hatásosságának és hatékonyságának biztosítása érdekében a hiányosságokat kezelni és korrigálni szükséges. A preferenciális származási szabályokkal – ezen belül az igazgatási együttműködésre vonatkozó szabályokkal – való összhang alapvető fontosságú bármely szabadkereskedelmi megállapodás hitelessége szempontjából, annak végrehajtása illetve tárgyalása során. 2.3. Igazgatási szabályok 2.3.1. Periodikus jelentési rendszer A tagállamok által benyújtott, valamint a Bizottság periodikus jelentési rendszerén keresztül beszerzett információk főleg a kedvezményezett országonkénti bontásban kért ellenőrzések és a beérkezett válaszok számára, valamint a válaszadási határidő betartására összpontosítanak. Az adatokat kiértékelik, majd kedvezményezett/partnerországokat választanak ki ellenőrző ülésekre, amelyeken eseti elbírálás alapján tagállami szakértők vesznek részt. A Bizottság jelenleg mérlegeli egy ellenőrző adatbázis létrehozásának lehetőségét. 2.3.2. Iratminta-kezelő rendszer (SMS) adatbázis A kereskedelmi preferenciákat biztosító megállapodások igazgatási együttműködésről szóló fejezetében általában található egy rendelkezés, amely előírja a kedvezményezett/partnerországoknak, hogy juttassák el a Bizottsághoz azon bélyegzők lenyomatait, amelyeket hatóságaik használnak szállítási bizonyítványok vagy származási bizonyítványok kibocsátásakor. A Bizottság ezeket a lenyomatokat a származási igazolások kibocsátására az ellenőrzésére jogosult hatóságok nevével együtt az iratminta-kezelő rendszer (SMS) adatbázisban tárolja. Folyamatosan frissítik az adatbázist, amelybe a tagállamok vámhatóságai betekinthetnek a vámkezelési eljárás vagy annak mérlegelése során, hogy szükséges-e ellenőrzési kérelmet küldeni a kedvezményezett/partnerországok részére. 2.3.3. Közlemény importőrök részére A preferenciális tarifális megállapodások alapján importált áruk eredetével kapcsolatosan felmerülő megalapozott kétségek esetén a Bizottság importőröknek szóló közleményeket tehet közzé a Hivatalos Lapban.[12] A vámtartozás megfizetésére kötelezett személyek azonban nem hivatkozhatnak jóhiszeműségükre, amennyiben az Európai Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában értesítést tett közzé, amely szerint kétség merült fel a preferenciális elbánásnak az érintett ország általi megfelelő alkalmazását illetően.[13] 2.3.4. A bejegyzett exportőrök (REX) rendszere A Bizottság jelenleg véglegesíti a bejegyzett exportőr (REX) rendszer működéséhez szükséges informatikai alkalmazást. A REX 2017. január 1-jétől a GSP-kedvezményezett országokra és a TOT-exportőrökre terjed ki, egy későbbi szakaszban pedig majd a szabadkereskedelmi megállapodásokra is. Az illetékes hatóságok helyett a GSP-kedvezményezett országok exportőrei fogják kiállítani a származási igazolásokat, mint: i. bejegyzett exportőrök – ha a szállítmány értéke meghaladja a 6 000 EUR-t; vagy ii. nem bejegyzett exportőrök – ha a szállítmány értéke nem haladja meg a 6 000 EUR-t. A rendszer részét képezi majd egy – a kedvezményezett ország hatóságai által szolgáltatott adatokat tartalmazó – központi adatbázis (és a tagállami hatóságok pedig ugyanazt a tanúsítási rendszert használják a kétoldalú kumulációra). A származási szabályoknak való megfelelés biztosítására a kedvezményezett országok a tagállami vámhatóságok kérésére ellenőrizni fogják az áruk származását, valamint saját kezdeményezésükre végrehajtják az exportőrök rendszeres kontrollálását és ellenőrzését. 3. A JELENLEGI RENDSZER GYENGE PONTJAI A jelenlegi ellenőrzési tevékenységeket az alábbi gyenge pontok jellemzik: · a periodikus jelentési rendszer főleg az igazgatási együttműködés formaságaira vonatkozó mennyiségi információk gyűjtésére összpontosít és csak kisebb mértékben a származási szabályok betartásának biztosítására; · még nem áll rendelkezésre periodikus jelentési rendszer a preferenciális származás kedvezményezett országok által végzett kezelésére és ellenőrzésére; · az ellenőrzésre használt adatokat alapvetően a tagállamok biztosítják és néhány esetben más bizottsági szolgálatok. Nem került sor más források kihasználására, és a COM(2005) 100 közleményben említett, felügyelet céljából tett látogatásokra sem; · bármilyen feltárt hiányosságot írásban vitatnak meg vagy a Bizottság, a tagállamok és az érintett kedvezményezett/partnerország közötti ellenőrző üléseken. Ilyen üléseket jelenleg eseti elbírálás alapján szerveznek és a bizottságok kétoldalú megállapodásokban meghatározott ülésein felül; a hiányosságok kezelésének egyéb eszközei még nincsenek kihasználva; · a Bizottság ellenőrzési tevékenysége nem terjed ki a származási szabályoknak való megfelelés biztosítását célzó tagállami intézkedésekre, különösen ami a származási igazolás kibocsátását illeti; valamint · a közös kockázatkezelési rendszer [14]nem tartalmaz a származási szabályokhoz kapcsolódó kockázati profilokat. Ezen gyengeségek kumulatív hatása a Bizottságot a meglévő rendszer jobbítására ösztönzi. 4. MEGOLDÁSOK A jelenlegi rendszer gyengeségeinek orvoslása céljából fontos az alábbi célkitűzésekre összpontosítani. 4.1. Az adatgyűjtés megerősítése és a végrehajtás hibáinak meghatározása 4.1.1. Adatok gyűjtése és elemzése Az ellenőrzés szempontjából jelentős információt ki kellene egészíteni az integrált statisztikai adatbázisból (ISDB), a COMEXT-ből, a COMTRADE-ből származó adatokkal, valamint a TARIC-adatokkal és a tagállamoktól származó adatokkal. Első lépésben a Bizottságnak általános elemzést kellene készítenie a 89 GSP-kedvezményezett országgal kapcsolatosan rendelkezésre álló adatokról, a kereskedelmi forgalomból és az eltérő vámszintekből adódó potenciális kockázatokra összpontosítva, a tagállamoktól jövő információk figyelembevételével. Egy későbbi szakaszban sor kerülhetne más kedvezményezett/partnerországokra vonatkozó információk elemzésére. 4.1.2. Országok kiválasztása további ellenőrzésekre Felmérése alapján a Bizottság meghatározott számú kedvezményezett/partnerországot fog kiválasztani beható ellenőrzésre. Azon partnerországok esetében, amelyek preferenciális megállapodásában nem szerepelnek az ellenőrzésre vonatkozó konkrét rendelkezések, a partnerországnak kifejezetten bele kell egyeznie abba, hogy ilyen ellenőrzés alanya legyen. 2014-től a Bizottság egy éves ellenőrzési tervet fog javasolni, amely olyan országokra és termékekre fókuszál, amelyekre vonatkozóan hasznosnak bizonyul a behatóbb ellenőrzés. A terv némi mozgásteret hagy a rövid távú szükségletekre és kockázatokra. 4.1.3. Kérdőívek A Bizottság részletes kérdőívet fog eljuttatni a kiválasztott országoknak a származási szabályok gyakorlati igazgatásáról és a preferenciális eredetigazolások kibocsátásáról. A kérdések igazodni fognak az egyedi körülményekhez és műveletekhez, főleg a REX-rendszer bevezetését követően. A válaszokat kiértékelik és az ellenőrző ülések és látogatások előkészítéséhez használják fel. 4.2. Korrekciós intézkedések meghozatala 4.2.1. Ellenőrző ülések, ellenőrző látogatások és a Vegyes- vagy Együttműködési Bizottságok Miután az adatok (lásd 4.1.1. pont) és a kérdőívre adott válaszok (lásd 4.1.3.) kiértékelésre kerülnek, a Bizottság eseti elbírálás alapján eldönti, hogy szervez-e: · ellenőrző üléseket; · ellenőrző látogatásokat az érintett országba; vagy · tárgyalásokat a Vegyes- vagy Együttműködési Bizottságokon belül a preferenciális származási szabályok megfelelő alkalmazásával kapcsolatosan felmerülő aggályok eloszlatása, valamint a tájékoztatást és iránymutatást szolgáló részletes magyarázat adása érdekében. A Bizottság minden egyes esetben a kedvezményezett/partnerországgal megosztandó részletes jelentést fog összeállítani, amelynek megállapításai bekerülnek a következő évi ellenőrzési tervbe. 4.2.2. Korrekciós és védelmi mechanizmusok használata A megerősített ellenőrzési eljárás eredményétől függően (lásd 4.2.1. pont) a feltárt kockázatok kezelése céljából a Bizottságnak – lehetőleg a kedvezményezett/partnerországgal együttműködve – döntenie kell a meghozandó intézkedésről. Az intézkedések a következőkre terjedhetnek ki: · további célirányos képzés vagy technikai segítség nyújtása a felelős tisztviselőknek; · közlemények kibocsátása az importőröknek (lásd 2.3.3. pont); vagy · amikor a kérdéses preferenciális megállapodás ilyen megoldást ír elő: a preferenciák ideiglenes visszavonása vagy felfüggesztése. 4.2.3. Kockázati profilok A Bizottság azt is fel fogja mérni, hogy szükség van-e közös kockázati származási profilok kifejlesztésére és végrehajtására, és ha igen, akkor milyen formában. Folytatódni fog a hatékony, közös auditstandardok[15], valamint az utólagos ellenőrzések létrehozására és aktualizálására irányuló munka az ellenőrzési standardokra irányuló projekt és a vámellenőrzési iránymutatás összehangolásával. 4.2.4. A tagállamok tevékenységének ellenőrzése Az uniós vámjogszabályok megfelelő és egységes alkalmazása nem csak a saját forrásokhoz kapcsolódó rendelkezésekre korlátozódik, hanem a vámjog valamennyi aspektusához. A hitelesség érdekében a kedvezményezett/partnerországokkal fennálló uniós kapcsolatokban a Bizottságnak a származási igazolások kibocsátásával kapcsolatos tagállami rendelkezéseket is ellenőriznie kellene. Ez különösen akkor fontos, amikor a preferenciális származás nyomonkövethetőségének biztosításáról van szó kumuláció esetén. A tagállamot elhagyó árukat olyan termékek előállításához lehet felhasználni a kedvezményezett/partnerországban, amelyekből azután a kumulációs megállapodások alapján visszakerülnek. A Bizottság kérdőíveket fog küldeni minden tagállamnak a származási szabályok gyakorlati kezeléséről és a preferenciális eredetigazolások kibocsátásáról. A tagállami válaszok és a többi rendelkezésre álló információ alapján a Bizottság dönteni fog a megfelelő intézkedésről. 4.2.5. A Vámkódex végrehajtási rendelkezéseinek[16], az autonóm megállapodások és a kétoldalú preferenciális megállapodások módosítása A GSP-rendelet szerinti preferenciális elbánás ideiglenes visszavonásának vagy felfüggesztésének elemzésekor a Bizottságnak mérlegelnie kell, hogy bizonyos körülmények között ezeket az intézkedéseket lehet-e kizárólag az adott KN vámtarifaszámokra alkalmazni. Erről a lehetőségről rendelkezik a GSP-rendelet 15., 19. és 21. cikke. Az egy vagy több kedvezményezett országból származó összes preferenciális import szankcionálásával szemben az adott KN vámtarifaszámok visszavonása vagy felfüggesztése hatékonyabb és hatásosabb módja lenne a problémás területek kiszűrésének, amennyiben azok kizárólag néhány KN vámtarifaszámot érintenek. Azt is át lehetne gondolni, vajon az ellenőrzés jogi keretét más autonóm rendszerekre is be lehetne vezetni vagy kétoldalú preferenciális megállapodások keretében lehetne kialakítani. Ez utóbbi esetén a megközelítés további körültekintő elemzést követelhet meg. A Bizottságnak emellett részletesebben fel kell mérnie azt, hogyan lehetne beépíteni a különböző preferenciális megállapodásokba a preferenciális származás kedvezményezett országok általikezelésére és ellenőrzésére szolgáló (a COM(2005) 100 közlemény 3.2.1. pontjában említett) periodikus jelentési rendszert. 4.3. Eszközök és nyomonkövetési tevékenységek 4.3.1. Finanszírozás A fentiekben említett ellenőrzési tevékenységek hozzájárulnak a többéves Vám 2020 program[17] céljaihoz, és az alábbiak finanszírozását javasoljuk: i. a tagállami szakértők üléseken és felügyelő/ellenőrző küldetésben való részvételének utazási költségei; valamint ii. az IT-programok és adatbázisok kifejlesztése. A kedvezményezett/partnerországok képzési tevékenységét az EU 2014–20 külső támogatási programokból[18] lehetne finanszírozni. 4.3.2. Jelentés és az információk megosztása A Bizottság minden naptári év végén jelentést tesz közzé az ellenőrzési tevékenységéről. A Bizottság minden általa begyűjtött releváns információt megoszt a tagállamokkal is. 5. ÖSSZEFOGLALÁS A preferenciális kereskedelmi megállapodások működésének hatékonyabb ellenőrzését az alábbiak szolgálják: · a kedvezményezett/partnerországokhoz és tagállamokhoz kapcsolódó periodikus jelentési rendszerek; · megerősített adatgyűjtés, valamint · a rendelkezésre álló információk elemzése, és a további ellenőrzést szükségessé tevő országok és termékek meghatározása. Ezt az ellenőrzést az alábbiak révén lehet megvalósítani: · az érintett országokkal való kapcsolat; · kérdőívek kitöltése; valamint · szükség esetén ellenőrző ülések vagy látogatások. A fenti intézkedések eredménye alapján a Bizottság mérlegelni fogja további intézkedések szükségességét. E cselekvési terv végrehajtását közvetlenül e közlemény elfogadását követően el kell kezdeni. A Bizottság felkéri a Tanácsot az ebben a közleményben meghatározott intézkedések teljes körű támogatására. [1] A „kedvezményezett országok” az autonóm kereskedelmi intézkedésekből részesülő országok, a „partnerországok” pedig azok az országok, amelyekkel az EU kétoldalú preferenciális kereskedelmi megállapodásokat kötött. [2] Különleges helyzet olyan körülményekből adódhat, amelyeket nem az érintett személynek tulajdonítható megtévesztés vagy nyilvánvaló hanyagság okozott. [3] A munkacsoport létrehozására 2013 szeptemberében a Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság szervezeti felépítésének módosításával került sor. [4] Az 1063/2010/EU rendelettel módosított 2454/93/EGK rendelet (A Vámkódex végrehajtási rendelkezései) jelenleg 97k. cikke, 2017. január 1-jétől pedig a 68. és 69. cikk. [5] A Tanács 2001. november 27-i 2001/822/EK határozata az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról (HL L 314., 2001.11.30., 11. o.). [6] A tengerentúli társulási határozatra irányuló javaslat VI. mellékletének 51. cikke (COM(2012) 362 final, 2012.7.16.). [7] A Tanács 1528/2007/EK rendelete. [8] Ez utóbbi az OLAF feladatkörébe tartozik. [9] nevezetesen, hogy a termék(ek) valóban a preferenciális elbánásban részesülő régióból vagy országból származik-e/származnak-e. [10] A 978/2012/EU rendelet 21. cikke (HL L 303., 2012.10.31.). [11] A tengerentúli társulási határozatra irányuló javaslat 46. cikke (COM(2012) 362 final, 2012.7.16.). [12] Lásd a 2012/C 332/01 közleményt (HL 332, 2012.10.30., 1. o.) [13] Lásd a Vámkódex 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját. [14] Az Európai Bizottság 2013. január 8-án egy közleményt fogadott el a vámügyi kockázatkezelésről és az ellátási lánc biztonságáról (COM/2012/793). A közlemény egy stratégiát dolgoz ki arra vonatkozóan, hogy a vámhatóságok jobban kezeljék azokat a kockázatokat, amelyek a nemzetközi ellátási láncban résztvevő áruk kereskedelméhez kapcsolódnak. [15]A vámellenőrzések prioritásként kerülnek meghatározásra a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, európai uniós vámügyi cselekvési program (Vám 2020) létrehozásáról, valamint a 624/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló 1294/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján. . [16] A 2454/93/EGK rendelet. [17] Az Európai Parlament és a Tanács 1294/2013/EU rendelete a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, európai uniós vámügyi cselekvési program (Vám 2020) létrehozásáról, valamint a 624/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről. [18] Fejlesztési Együttműködési Eszköz, Európai Fejlesztési Alap (2014–20), Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, Pán-Afrikai Eszköz. Ezen intézkedések finanszírozását célzó jogalkotási javaslatok még mindig csak az előkészítési fázisban vannak.