Különjelentés Mennyiben járult hozzá 
a technikai 
segítségnyújtás 
a mezőgazdasági 
                                             és vidékfejlesztési 
szakpolitika 
végrehajtásához?HU 2015  04 SZ.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK

EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2015
Print ISBN 978-92-872-2231-2 ISSN 1831-0893 doi:10.2865/697457 QJ-AB-15-003-HU-C
PDF ISBN 978-92-872-2227-5 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/19391 QJ-AB-15-003-HU-N
EPUB ISBN 978-92-872-2178-0 ISSN 1977-5733 doi:10.2865/397105 QJ-AB-15-003-HU-E
© Európai Unió, 2015
A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.
Printed in Luxembourg
Mennyiben járult 
hozzá a technikai 
segítségnyújtás 
a mezőgazdasági 
és vidékfejlesztési 
szakpolitika 
végrehajtásához? 
(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése 
alapján)KülönjelentésHU 2015  sz. 04
02
 Az ellenőrző csoport tagjai
Az Európai Számvevőszék különjelentései egy adott költségvetési területre vagy irányítási témára vonatkozó teljesítmény- és szabály -
szerűségi ellenőrzések eredményeit mutatják be. Figyelembe véve a teljesítménnyel vagy a szabályszerűséggel kapcsolatos kockáza -
tokat, a szóban forgó bevétel, illetve kiadás mértékét, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését, 
a Számvevőszék úgy választja ki és tervezi meg ezeket az ellenőrzéseket, hogy azok a lehető legnagyobb hatást érjék el.
A teljesítmény -ellenőrzést a Rasa Budbergytė számvevőszéki tag elnökölte I. Kamara készítette, amelynek szakterülete a természeti 
erőforrások megőrzésével és kezelésével kapcsolatos kiadási területek. Az ellenőrzést Kersti Kaljulaid számvevőszéki tag vezette. Az 
ellenőrző csoport tagjai: Helder Faria Viegas, egységvezető, Bartos Csaba, az ellenőrző csoport vezetője, Blanka Happach az ellen -
őrző csoport helyettes vezetője, Maciej Szymura, ellenőr, Carlos Sanchez Rivero, ellenőr, Roberto Resegotti, ellenőr, Tom Everett, 
fogalmazó.
Balról jobbra: B. Happach, R. Resegotti, Bartos Cs., M. Szymura, K. Kaljulaid, C. Sanchez 
Rivero, T. Everett, H. Faria Viegas.
03
 Tartalomjegyzék
Bekezdés
 Rövidítések
I–VII  Összefoglaló
1–16  Bevezetés
1–4 Mit jelent a technikai segítségnyújtás?
5–10  A mezőgazdaság és vidékfejlesztés terén biztosított technikai segítségnyújtás történeti 
áttekintése
11–13  Szabályok és rendeletek
14–16  Költségvetés és kiadások
17–23  Az ellenőrzés hatóköre, céljai és módszere
17–19  Az ellenőrzés hatóköre és céljai
20–23  Az ellenőrzés módszere
24–82  Észrevételek
24–51  Mekkora összeget fordítottak valójában technikai segítségnyújtásra?
26–28  Az egyértelműség hiánya
29–35  A Bizottság elmozdulása az adminisztratív kiadások felé
36–51  A tagállamokban a hangsúly a személyi jellegű ráfordításokon van
52–59  Támogathatók a költségek?
52–53  A Bizottságnál előfordult néhány formális támogathatósági hiba
54–59  A tagállamokban gyakoribbak a problémák
04 Tartalomjegyzék
60–82  Mennyiben tekinthető alkalmasnak a teljesítménymérési keret a technikai segítségnyújtás 
esetében?
64–67  A megfelelő tervezés és sz ükségletfelmérés hiánya
68–70  A célkitűzések egyáltalán nem teljesítik a SMART kritériumokat
71–75  Korlátozott mértékű monitoring és értékelés
76–78  A nem megfelelő teljesítménymérési keret hatása
79–82  Hálózatépítés: lehetőség egy eredményes teljesítménymérési keret létrehozására
83–93  Következtetések és ajánlások
 Melléklet –  Technikai segítségnyújtás pénz ügyi tervezése a vidékfejlesztés terén a 2007–2013-
as és 2014–2020-as időszakra
 A Bizottság válasza
05
 Rövidítések
CMEF : közös monitoring- és értékelési keret.
EMGA : Európai Mezőgazdasági Garanciaalap.
EMOGA : Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap – az EMGA és az EMVA elődje (1962 és 2006 között).
EMVA : Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap.
ENRD : Európai Vidékfejlesztési Hálózat.
KAP : közös agrárpolitika.
RDP : vidékfejlesztési program.
SAPARD : speciális mezőgazdasági és vidékfejlesztési csatlakozási program – a tagjelölt országok támogatására szolgáló 
eszköz (2000–2006), hogy azok uniós csatlakozás előtt végrehajtsák a mezőgazdaság és a vidéki területek számára 
szükséges strukturális kiigazításokat.
06
 Összefoglaló
I
A technikai segítségnyújtás hagyományosan a szak -
politikai célkitűzésekhez kapcsolódó programok végre -
hajtásával kapcsolatban nyújt szakértői támogatást 
és finanszírozási forrásokat a kormányzati szerveknek. 
A „Mezőgazdaság és vidékfejlesztés” uniós szakpolitikai 
területen a technikai segítségnyújtás a közös agrárpoli -
tika különböző területein, az EMGA (I. pillér) és az EMVA 
(II. pillér) keretén belül nyújt finanszírozást. A kiadások -
nak hozzá kell járulniuk az adminisztratív kapacitás fej -
lesztéséhez és a két pillér alá tartozó programok végre -
hajtásához a Bizottságnál és a tagállamokban.
II
A Számvevőszék a technikai segítségnyújtásból a mező -
gazdaság és vidékfejlesztéshez kapcsolódóan a 2007–
2013-as időszakban folyósított finanszírozást ellenőrizte. 
2013 végéig a Bizottság és a tagállamok az ehhez a szak -
politikai területhez tartozó 1,8 milliárd eurós technikai 
segítségnyújtási költségvetésük felét költötték el, míg 
a fennmaradó részt 2015 végéig használhatják fel.
III
Az ellenőrzés a technikai segítségnyújtás irányítására és 
annak a fő szakpolitikai célokhoz történő hozzájárulására 
összpontosított. Ehhez megvizsgáltuk, hogy a Bizottság -
nál és a tagállamokban milyen tevékenységeket támo -
gattak a technikai segítségnyújtásból, valamint hogy 
a költségtérítési kérelmekben szereplő összegek támo -
gatásra jogosultak voltak -e, továbbá hogy a technikai 
segítségnyújtás teljesítményének mérése megfelelő és 
eredményes volt -e.
IV
A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság és 
a tagállamok a legmesszebbmenőkig kihasználták az erre 
a területre vonatkozó szabályozás rugalmasságát. Azon -
ban a nagyobb választási szabadság miatt a finanszíro -
zás céljaival és felhasználási lehetőségeivel kapcsolatos 
szigor is enyhült. Az ellenőrzött időszakban az eredetileg 
kapacitásépítésre szánt technikai segítségnyújtás elto -
lódott a szokásos adminisztratív kiadások – mint a sze -
mélyi jellegű juttatások és az informatikai karbantartás 
fedezése – felé. A technikai segítségnyújtás ilyen jellegű 
alkalmazása kérdéseket vet fel a programok általános 
céljaihoz való konkrét hozzájárulás tekintetében.
07 Összefoglaló
V
A Bizottságnak a technikai segítségnyújtással kapcso -
latos nem kellőképpen előíró jellegű megközelítése 
a támogathatóság terén is következménnyel jár. Mivel az 
adminisztratív kiadások gyakran megoszlanak az I. pillér 
és a II. pillér között, problémát okozhat a kiadásoknak 
a konkrét alaphoz történő hozzárendelése. Ez a probléma 
főleg a tagállamok vonatkozásában merült fel, ahol az I. 
pillér alatt nem lehet társfinanszírozást nyújtani a tech -
nikai segítségnyújtás keretében. Az, hogy az adminiszt -
ratív kiadások csak a II. pillér alatt támogathatók, illetve 
hogy – a Bizottság esetében – azokat fel kell osztani a két 
pillér között, összetett adminisztrációs eljárásokat tett 
szükségessé a költségfelosztás igazolására, és ezeket 
nem minden esetben alkalmazták megfelelően.
VI
A KAP -források felhasználását a kiadások megfelelőségé -
nek egy monitoring- és értékelési keretrendszer alkalma -
zásával történő biztosítására vonatkozó követelmények 
szabályozzák. A technikai segítségnyújtás azonban, mivel 
főként nem operatív kiadásokra vonatkozik, nem tartozik 
e keretrendszer alá. Ez veszélyezteti az átláthatóságot és 
elszámoltathatóságot, és megakadályozza annak meg -
állapítását, hogy a technikai segítségnyújtási forrásokat 
hatékonyan és eredményesen használják -e fel. Fennáll 
annak is a kockázata, hogy a forrásoknak az alapvető 
finanszírozási célokhoz kapcsolódó kapacitásépítéstől 
történő elvonása hátrányos következményekkel járhat 
a végső kedvezményezettek számára, a társfinanszíro -
zás jellegéből adódóan különösen az Unió szegényebb 
régióiban.
VII
A Számvevőszék összességében megállapítja, hogy 
a mezőgazdaság és vidékfejlesztés terén folyósított tech -
nikai segítségnyújtási kiadásokra vonatkozó megfelelő 
teljesítményértékelési keret hiányában sem a Bizottság, 
sem a tagállamok nem tudják bemutatni, hogy a techni -
kai segítségnyújtás mennyiben járul hozzá a KAP általá -
nos politikai célkitűzéseinek eléréséhez.A Számvevőszék ezért a következő ajánlásokat teszi:
 ο A Bizottság pontosítsa a technikai segítség nyújtás 
hatókörét és a tagállamok általi alkalmazását 
a vidék  fejlesztés területén. Különösen az operatív/
„kapacitás  építési” kiadások és a támogatható admi -
nisztratív/„költségvetés -támogatási” kiadások közötti 
különbséget tegyék egyértelműbbé, főként a sze -
mélyi jellegű ráfordítások esetében. Ez a pontosítás 
javítaná a finanszírozás felhasználási módjával kap -
csolatos átláthatóságot. A Bizottság szorosan kövesse 
figyelemmel a technikai segítségnyújtás tagállamok 
általi felhasználását.
 ο A Bizottság ezenkívül tegyen megfelelő intézkedé -
seket annak biztosítása érdekében, hogy általános 
adminisztratív kiadásokat, mint pl. rendszeres infor -
matikai karbantartást ne terheljen a technikai segít -
ségnyújtáshoz kapcsolódó költségvetési sorokra.
 ο A Bizottság a jövőben írja elő a tagállamok számá -
ra, hogy külön számoljanak be a vidékfejlesztéshez 
kapcsolódó adminisztratív/„költségvetés -támogatá -
si” kiadásokról, annak átláthatóbbá tétele érdekében, 
hogy a technikai segítségnyújtási források egy részét 
ilyen jellegű támogatásra költötték.
 ο A Bizottság és a tagállamok hozzanak létre megfelelő 
teljesítménymérési keretet a technikai segítségnyúj -
tásból történő finanszírozásra vonatkozóan. Ezzel 
összefüggésben különösen a Bizottság és a tag -
államok technikai segítségnyújtási szükségleteit 
kell megfelelően felmérni, továbbá a célkitűzések 
meghatározására, valamint azok elérésének mérésé -
re szolgáló mechanizmust kell létrehozni.
08
 Bevezetés
Mit jelent a technikai 
segítségnyújtás?
01 
A technikai segítségnyújtás nemzetközi 
környezetben a „szaktudás tanácsadók, 
képzés, kutatás formájában történő át -
adása és az azokhoz kapcsolódó költsé -
gek biztosítása”1. Ennek formája általá -
ban az OECD, az ENSZ és más nemzetközi 
szervezetek által nyújtott fejlesztési 
segély, valamint szakértők biztosítása és 
tanácsadás a fogadó országok fejlesztési 
programjainak támogatása érdekében.
02 
Az Európai Unió esetében a technikai 
segítségnyújtási intézkedések jellem -
ző formája a fejlődő országok és más, 
nem tagállami országok számára külső 
segítségnyújtás keretében biztosított 
szakértői támogatás. A Bizottság három 
másik fő csatornán keresztül is biztosít 
technikai segítségnyújtást finanszírozás 
formájában:
 ο átvállalja az egy speciális szakterüle -
ten működő vagy több szakpolitikai 
területet átfogó projektek és progra -
mok irányítására felállított végrehaj -
tó ügynökségek költségeit;
 ο a főigazgatóságok számára opera -
tív költségvetésből2 finanszírozott 
költség  vetési tételek lettek kialakít -
va az egyes szakpolitikai területek -
hez tartozó programok irányítására 
és koordinálására;
 ο társfinanszírozza az uniós alapok -
hoz (pl. EMVA, EHA, kohéziós 
alapok, ERFA) kapcsolódó technikai 
segítség nyújtás tagállami felhaszná -
lását a nemzeti és regionális progra -
mok vagy intézkedések végrehajtá -
sának megkönnyítése érdekében.03 
Az ellenőrzés ezen kiadások utóbbi két 
területére terjed ki, annak megfelelően, 
ahogy a technikai segítségnyújtási forrá -
sokat a „Mezőgazdaság és vidékfejlesz -
tés” szakpolitikai területen felhasználják.
04 
Az így finanszírozott kiadástípusokba 
hagyományosan a tanulmányok és érté -
kelő jelentések készítése, megbeszélések 
és szemináriumok szervezése, képzés, 
valamint külső szakértők igénybevétele 
tartoznak. A finanszírozás azonban 
kiterjedhet bérköltségekre, informatikai 
fejlesztésekre és karbantartásra, tájékoz -
tatási és kommunikációs tevékenységek -
re, valamint hálózatépítésre is. A kiadá -
soknak programspecifikusnak kell 
lenniük, ezenkívül hozzá kell járulniuk 
az adminisztratív kapacitásfejlesztésre 
és a program végrehajtására vonatkozó 
általános szakpolitikai célok eléréséhez.1 Az OECD által a 2010. 
november 12-i DAC statisztikai 
beszámolási irányelvek 
47–48. bekezdésében 
közzétett definíció.
2 Mivel a Bizottság az egyetlen 
olyan uniós intézmény, amely 
operatív költségvetéssel 
rendelkezik, ezért egyedül 
felelős a technikai 
segítségnyújtás uniós szintű 
finanszírozásáért, 
végrehajtásáért és 
felügyeletéért.
09 Bevezetés
A mezőgazdaság 
és vidékfejlesztés 
területén biztosított 
technikai segítségnyújtás 
történeti áttekintése
05 
A technikai segítségnyújtás mezőgazda -
sági területen történő alkalmazásának 
szabályai eltérnek a KAP első pillére (pi -
aci intézkedések és az EMGA keretében 
nyújtott közvetlen támogatás) és máso -
dik pillére (az EMVA keretében nyújtott 
vidékfejlesztési támogatás) esetében.
06 
2000 és 2004 között a tagállamok szá -
mára a vidékfejlesztés terén elérhető 
egyetlen, a technikai segítségnyújtás 
keretében folyósított társfinanszírozás 
az Európai Mezőgazdasági Orientációs 
és Garanciaalap (EMOGA) „orientációs 
részlegén” keresztül történt. A támoga -
tás mértéke viszonylag alacsony volt (a 
teljes finanszírozás 1%-a) és a Bizottság 
szorosan felügyelte a technikai segítség -
nyújtás felhasználásának módját.
07 
A 2000–2006-os programozási időszak -
ban tíz közép -kelet -európai tagjelölt 
ország3 részesült technikai segítség -
nyújtásban a mezőgazdaság területén 
a SAPARD program keretében. Ez a köz -
igazgatást az uniós tagságra felkészítő, 
intézményi, közlekedési, környezetvédel -
mi és mezőgazdasági kapacitásépítéssel 
foglalkozó három strukturális program 
egyike volt (a másik két program a Phare 
és ISPA voltak). A három program közös 
szabályokat alkalmazott a technikai 
segítségnyújtás végrehajtására és tá -
mogathatóságára vonatkozóan. A SA -
PARD esetében az Unió viselte az egyes 
országokban a Bizottság kezdeményezé -
sére felmerült technikai segítségnyújtás 
teljes, az éves források átlagosan 3%-át 
kitevő költségét.08 
2004-et követően az abban az évben 
csatlakozott nyolc SAPARD -ország új, 
átmeneti intézkedéseket, köztük az 
EMOGA „garanciarészlegéből” származó 
forrásokat vehetett igénybe a vidék -
fejlesztési programjai hatékony irányí -
tására szolgáló adminisztratív kapacitás 
megerősítésére.
09 
A jelentés figyelmének középpont -
jában álló 2007–2013-as időszakban 
a strukturális kiadásokkal való kapcso -
lat megszakadt, és a mezőgazdaság és 
vidékfejlesztés (beleértve a technikai 
segítségnyújtást) finanszírozását külön -
állóan, az adott szakpolitikai területre 
vonatkozó jogszabályokkal oldották 
meg. Míg az első pillér esetében ez nem 
jelentett nagyobb szabálymódosulást, 
a második pillér esetében jelentős válto -
zásokra került sor a technikai segítség -
nyújtás alkalmazásával kapcsolatban. 
A vonatkozó jogszabályokat a következő 
szakasz tárgyalja.
10 
A technikai segítségnyújtás programozá -
sának a 2007–2013-as időszakra vonat -
kozóan bevezetett egyik jelentős eleme 
a vidékfejlesztés terén történő hálózat -
építés volt, mind tagállami4, mind uniós5 
szinten. Bár a technikai segítségnyújtásra 
elkülönített EMVA -forrásoknak csak kis 
részét tette ki, a hálózatépítés fontos új 
elem volt, mert nagy számú és különféle 
potenciális partnerek bevonásával az 
Unió egészére kiterjedő keretrendszert 
hozott létre.3 A 2004-ben és 2007-ben 
csatlakozott tagállamok Ciprus 
és Málta kivételével.
4 A „nemzeti vidékfejlesztési 
hálózatok” keretében.
5 Az Európai Vidékfejlesztési 
Hálózat keretében.
10 Bevezetés
Szabályok és rendeletek
11 
A 2007–2013-as időszakban a mezőgaz -
daság és vidékfejlesztés terén folyósított 
technikai segítségnyújtás több uniós 
rendeletben is szerepel6. Az első pillér 
keretében a tagállami társfinanszírozás 
esetén csak néhány támogatási forma7 
esetében volt megengedett a technikai 
segítségnyújtás alkalmazása, amelyek 
együttesen az EMGA költségvetésének 
kevesebb mint 5%-át tették ki. Ezenkívül 
a KAP finanszírozásáról szóló rendelet 
13. cikke kifejezetten kimondja, hogy 
„[a] tagállamok és az EMGA -ból támoga -
tásban részesülők által viselt, az admi -
nisztratív és személyzettel kapcsolatos 
kiadásokat az EMGA- ból nem lehet meg -
téríteni”. E korlátozásokkal ellentétben 
a Bizottság által az első pillér keretében 
felhasznált technikai segítségnyújtásra 
vonatkozóan nem határoztak meg felső 
összeghatárt.
12 
A vidékfejlesztés esetében a szabályok 
lehetővé tették a Bizottság számára, 
hogy az éves EMVA -támogatások legfel -
jebb 0,25%-át technikai segítségnyújtási 
tevékenységek finanszírozására használ -
ja fel. Ezeket a jogszabály „előkészítő, 
figyelemmel kísérési, igazgatási támo -
gatási, értékelési és ellenőrzési” intézke -
désekként sorolja fel8. A tagállamok az 
egyes vidékfejlesztési programok teljes 
összegének legfeljebb 4%-át kitevő, „a 
programhoz kapcsolódó segítségnyúj -
tás előkészítő, irányítási, monitoring, 
értékelési, tájékoztatási és ellenőrzési 
tevékenységeire” fordítandó technikai 
segítségnyújtási költségvetésük fölött 
szabadon rendelkeztek9. E korlátok kö -
zött a Bizottság és a tagállamok szaba -
don határozhatták meg, hogy mekkora 
összeget fordítanak a technikai segítség -
nyújtásra, valamint hogy mely projekte -
ket/tevékenységeket finanszíroznak.13 
A Bizottság a jelenlegi programozási 
időszakra (2014–2020) nem javasolt 
lényeges változtatásokat a technikai 
segítségnyújtás finanszírozásában, sem 
a vidékfejlesztés, sem általánosságban 
a mezőgazdaság területén. A tagállamok 
és a Bizottság által tervezett techni -
kai segítségnyújtási kiadások összege 
mindazonáltal növekedni fog (lásd: 
melléklet ).6 A 2007–2013-as időszakra 
vonatkozó fő rendelkezéseket 
a közös agrárpolitika 
finanszírozásáról szóló, 2005. 
június 21-i 290/2005/EK 
tanácsi rendelet (a KAP 
finanszírozásáról szóló 
rendelet) (HL L 209., 2005.8.11., 
1. o.) 5. cikke, az Európai 
Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
szóló, 2005. szeptember 20-i 
1698/2005/EK tanácsi rendelet 
(az EMVA -rendelet) (HL L 277., 
2005.10.21., 1. o.) 66. cikke, 
valamint az Európai 
Mezőgazdasági 
Vidékfejlesztési Alapból 
(EMVA) nyújtandó 
vidékfejlesztési támogatásról 
szóló 1698/2005/EK tanácsi 
rendelet részletes alkalmazási 
szabályainak megállapításáról 
szóló, 2006. december 15-i 
1974/2006/EK bizottsági 
rendelet (az 
EMVA- támogatások 
végrehajtási rendelete) 
(HL L 368., 2006.12.23., 15. o.) 
40–41a. cikke tartalmazza. 
A 2002-es költségvetési 
rendelethez (1605/2002/EK 
tanácsi rendelet) hasonlóan 
ezek a szövegek is hatályukat 
vesztették, és helyükbe más 
rendelkezések léptek.
7 Például a borászati és 
méhészeti intézkedések, az 
iskolagyümölcs -program, 
valamint a legkülső régiók 
számára létrehozott POSEI 
program.
8 Az EMVA- rendelet 
66. cikkének (1) bekezdése.
9 Az EMVA- rendelet 
66. cikkének (2) bekezdése.
11 Bevezetés
Költségvetés és kiadások
14 
Az uniós költségvetés 05. címében 
(„Mező  gazdaság és vidékfejlesztés”) 
a technikai segítségnyújtásra előirány -
zott összegek az operatív10 és admi -
nisztratív11 költségvetési sorokon is 
szerepelnek.
15 
A táblázat  áttekintést ad a mezőgazda -
ság és vidékfejlesztés keretében a 2007–
2013-as időszakban folyósított technikai 
segítségnyújtásról.16 
A programozási időszak végéig a Bizott -
ság nem használta fel teljes mértékben 
az első pillér és második pillér alá tartozó 
technikai segítségnyújtási kötelezettség -
vállalásait. A második pillérhez tartozóan 
elkülönített összeg a teljes EMVA költ -
ségvetés 0,19%-a volt, ami lényegesen 
kisebb, mint az engedélyezett felső kor -
lát, és 2013 végéig ennek az összegnek 
is csak körülbelül a negyedét költötték 
el. A helyzet a tagállamokban is hasonló 
volt, itt a második pillérhez tartozóan 
tervezett átlagos összeg kevesebb volt 
mint a teljes vidékfejlesztési költség -
vetés 1,9%-a, míg az átlagos teljesítési 
arány 2013 végén 0,8% körül mozgott, 
ami szintén lényegesen alacsonyabb, 
mint a 4%-os felső korlát. Mivel azon -
ban számviteli szempontból a 2015-ig 
felmerülő költségek is elszámolhatók (az 
„n+2” szabály), a költségvetések egészét 
tekintve a végleges teljesítési arány en -
nél jelentősen magasabb is lehet.10 A 05 02 és 05 03 fejezet az első 
pillérhez, a 05 04 fejezet pedig 
a második pillérhez tartozó 
konkrét rendszerekre 
vonatkozik. A technikai 
segítségnyújtási kiadások 
egyes elemei a KAP általános 
politika koordinációs, azaz 
adott programterületeken 
túlmutató tevékenységeit 
csoportosító 05 08 fejezetben is 
megtalálhatók.
11 05 01 04 jogcímcsoport (kiadási 
támogatás). Bár adminisztratív 
előirányzatként vannak 
besorolva, de az ilyen jellegű 
költségeket a hozzájuk tartozó 
program operatív kiadásaira 
terhelik. A lényeg, hogy 
azoknak egyértelműen az 
EMGA -hoz vagy EMVA -hoz kell 
kapcsolódniuk. Az ellenőrzés 
szempontjából a 05 01 fejezet 
(adminisztratív kiadások) egy 
másik része is releváns. Ez az 
„Egyéb igazgatási kiadásokra” 
(05 01 02 11. jogcím) vonatkozik, 
mivel e címsor keretében 
finanszírozzák az olyan 
tevékenységeket, amelyek bár 
nagyon hasonlítanak az 
operatív technikai 
segítségnyújtásra, de nem 
programspecifikusak, ezért az 
említett rendeletek szerint nem 
támogathatók.
Az első és második pillér keretében folyósított technikai segítségnyújtással 
kapcsolatos kiadások áttekintéseTáblázat(millió  euró)
Szakpolitikai terület Támogatási rendszer Kedvezményezett Felső korlát (%)Technikai 
segítségnyújtásra 
vonatkozó 
költségvetési 
előirányzatok 
(2007–2013) Pénzügyi teljesítés 
2007–2013
Mezőgazdaság és 
vidékfejlesztésI. pillérBizottság n.a. 73,5 54,4
Tagállam n.a. Nem áll rendelkezésre összesített adat
II. pillérBizottság 240,6 (0,25%) 188,0 47,9
Tagállam 3849,5 (4%) 1513,0 788,4
„Mezőgazdaság és vidékfejlesztés” ÖSSZESEN 1774,5 890,8
Megjegyzés:  Minden összeg kerekített.
Forrás:  Számvevőszék, az Unió általános költségvetése és a Bizottság által szolgáltatott adatok alapján.
12
 Az ellenőrzés hatóköre, 
céljai és módszere
Az ellenőrzés hatóköre és 
céljai
17 
A Számvevőszék megvizsgálta a mező -
gazdaság és vidékfejlesztés keretében 
a 2007–2013-as időszakban folyósított 
technikai segítségnyújtási források fel -
használását. Az ellenőrzés a finanszíro -
zás szabályszerűségére, eredményessé -
gére és hatékonyságára összpontosított 
a Bizottságnál és a tagállamokban.
18 
Az ellenőrzés témakörének kiválasztá -
sa részben a technikai segítségnyújtás 
(mint több területet átölelő kiadástípus) 
sokféleségének és több költségvetési 
tételre való kiterjedésének (lásd: 14.  be -
kezdés) tudható be, valamint annak, 
hogy a vonatkozó jogszabályok nem 
tartalmaznak erre vonatkozó egységes 
fogalommeghatározást.
19 
Az ellenőrzés célja annak megállapítása 
volt, hogy a technikai segítségnyújtást 
megfelelően irányították -e, és az hoz -
zájárult -e a mezőgazdasági és vidékfej -
lesztési politika alapvető célkitűzéseinek 
eléréséhez. Konkrétan a következőket 
vizsgáltuk:
 ο milyen tevékenységeket finanszí -
roztak a technikai segítségnyújtás 
keretében (24–51.  bekezdés);
 ο a technikai segítségnyújtással kap -
csolatban igényelt költségek támo -
gathatók voltak -e (52–59.  bekezdés);
 ο a technikai segítségnyújtás telje -
sítményének mérésére szolgáló 
rendszerek megfelelőek és eredmé -
nyesek voltak -e (60–82.  bekezdés).Az ellenőrzés módszere
20 
Az ellenőrzés során felkerestük a Bizott -
ság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési 
Főigazgatóságát, valamint öt, a mezőgaz -
daság és vidékfejlesztés terén technikai 
segítségnyújtást igénybe vevő tagállamot 
(Olaszország, Litvánia, Magyarország, 
Ausztria és Lengyelország). Az országok 
kiválasztásánál az volt a szempont, hogy 
e tagállamok együttesen az ellenőrzés alá 
vont időszakban a technikai segítségnyúj -
tásra fordított források több mint 50%-át 
használták fel.
21 
Megállapításaink az ellenőrző látogatá -
sok során, valamint egy, a 27 tagállam 
regionális és nemzeti irányító hatóságaira 
kiterjedő felmérés keretében szerzett 
információkon alapulnak. A megkeresett 
92 irányító hatóság közül 50 adott – nem 
minden esetben teljes körű és részle -
tes – választ a felmérésre. A felmérés és 
a tagállami látogatások a vidékfejlesztés 
terén tervezett technikai segítségnyúj -
tási kiadások mintegy 76%-áról adtak 
információkat, a 2013.  végi állapotnak 
megfelelően.
22 
Az öt kiválasztott tagállamban az ellen -
őrök látogatást tettek a technikai 
segítségnyújtási források fő kedvez -
ményezettjeinél, azaz mezőgazdasági 
minisztériumokban, kifizető ügynöksé -
geknél és a vidékfejlesztési intézkedések 
végrehajtásért felelős más szervezeteknél. 
Megbeszéléseket folytattak más érdekelt 
felekkel, pl. gazdaszervezetek, mező -
gazdasági kamarák, nem kormányzati 
szervezetek képviselőivel és a nemzeti 
vidékfejlesztési hálózatok más tagjaival is. 
Végezetül az ellenőrök áttekintették a Me -
zőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigaz -
gatóságnak a technikai segítségnyújtási 
költségvetésből finanszírozott 20 pro -
jektjét, valamint öt tagállam 91 technikai 
segítségnyújtási projektjét.
13 Az ellenőrzés hatóköre, céljai és módszere
23 
Az EMGA keretében el nem számolható 
adminisztratív kiadásokra vonatkozó 
13. cikk szerinti (lásd: 11.  bekezdés) és 
az első pillér keretében folyósított kis 
számú megengedett technikai segítség -
nyújtással kapcsolatos összesített adatok 
hiányában a tagállamokban végzett 
ellen  őrzés a vidékfejlesztési (második 
pillér alatti) kiadásokra összpontosí -
tott. Az ellenőrzés hatóköre a kiadások 
nagyon alacsony szintje miatt nem 
terjedt ki a tagjelölt országok számára 
folyósított technikai segítségnyújtásra 
(ez a teljes programozási időszak alatt 
mindössze 0,3 millió eurót tett ki).
14
 Észrevételek
Mekkora összeget 
fordítottak valójában 
technikai 
segítségnyújtásra?
24 
2007 előtt a KAP keretében folyósított 
technikai segítségnyújtást főként kapa -
citásépítési tevékenységre fordították, 
mivel a tagállamban felmerülő admi -
nisztratív kiadások esetében kifejezetten 
tiltott volt a támogatás12. Jelenleg a tech -
nikai segítségnyújtás hatóköre megfe -
lelően rugalmas a különböző adminiszt -
ratív kapacitásfejlesztési szükségletek 
kezelésére. A rugalmasság azonban nem 
jelentheti a technikai segítségnyújtás 
hagyományos felfogásától és a források 
gyakorlati felhasználási módjától való 
eltérést. Ezenkívül annak biztosítása ér -
dekében, hogy a technikai segítségnyúj -
tás hozzáadott értéket teremtsen, nem 
szabad, hogy az a tagállami vagy uniós 
közigazgatásnak a köztámogatási rend -
szerek irányítása körében egyébként is 
felmerülő mindennapi adminisztratív 
kiadásait fedezze.
25 
Ezért, bár a jelenlegi szabályzók álta -
lánosan nem tiltják az adminisztratív 
kiadások technikai segítségnyújtásból 
történő finanszírozását, a Számvevőszék 
úgy véli, hogy az ilyen jellegű felhaszná -
lásnak teljes mértékben indokoltnak és 
átláthatónak kell lennie. Ennek fényében 
vizsgáltuk a technikai segítségnyújtásból 
származó források folyósítását, valamint 
azt, hogy van -e a felhasználásra vonat -
kozó olyan egységes definíció, amely 
biztosítja a támogatott tevékenységek 
hozzáadott értékét.Az egyértelműség hiánya
26 
Az uniós jogszabályokban a technikai 
segítségnyújtás egyetlen hivatalos foga -
lommeghatározása az általános költ -
ségvetésből finanszírozott közbeszerzés 
összefüggésében fordul elő: „A technikai 
segítségnyújtás egy program vagy egy 
fellépés végrehajtásához szükséges tá -
mogatási és kapacitásépítési tevékenysé -
geket, különösen előkészítési, irányítási, 
nyomonkövetési, értékelési, ellenőrzési 
és kontrolltevékenységet foglal magá -
ban.”13 2013 előtt sem a költségvetési 
rendelet, sem a 2007–2013-as KAP jog -
alapját alkotó rendeletek nem tartalmaz -
tak ilyen fogalommeghatározást.
27 
Az ellenőrzés alá vont időszak során 
a technikai segítségnyújtást „a közös 
agrárpolitika megvalósításához, be -
leértve a vidékfejlesztést, szükséges 
előkészítési, igazgatási és technikai 
segítségnyújtási, értékelési, audit és 
ellenőrzési ügyleteket” egyéb finanszí -
rozású tevékenységként határozták meg 
(a KAP -rendelet 5.  cikke)14. Megjegyzen -
dő, hogy a felsorolásban nem szerepel 
a „kapacitásépítés”. Ez a leírás két másik 
helyen is előfordul, némileg eltérő for -
mában, az EMVA -rendelet 66.  cikkében 
a vidékfejlesztéshez kapcsolódó techni -
kai segítségnyújtás bizottsági és tagál -
lami finanszírozására vonatkozóan (lásd: 
12.  bekezdés). Ebben az esetben az 
„igazgatási támogatás”, illetve „irányítás” 
kifejezések teszik lehetővé a technikai 
segítségnyújtás forrásainak szükség ese -
tén adminisztratív kiadásokra vonatkozó 
alkalmazását. Amennyiben adott egy 
programmal való kapcsolat, az illetékes 
hatóságok gyakorlatilag tetszőleges 
módon használhatják fel a technikai 
segítségnyújtást.12 A közös agrárpolitika 
finanszírozásáról szóló, 1999. 
május 17-i 1258/1999/EK 
tanácsi rendelet (HL L 160., 
1999.6.26., 103. o.) 1. cikkének 
(4) bekezdése (2006-ban 
egészében hatályon kívül 
helyezve) így fogalmaz: 
„A tagállamok és az Alaptól 
támogatásban részesülők által 
viselt, az adminisztratív 
költségekkel és 
a személyzettel kapcsolatos 
kiadásokat az Alap [az EMOGA] 
nem veszi át.”
13 Az Unió általános 
költségvetésére alkalmazandó 
pénzügyi szabályokról szóló, 
966/2012/EU, Euratom európai 
parlamenti és tanácsi rendelet 
alkalmazási szabályairól szóló 
2012. október 29-i 1268/2012/
EU felhatalmazáson alapuló 
bizottsági rendelet (HL L 362., 
2012.12.31., 1. o.) 121. cikkének 
(7) bekezdése.
14 Az „új” KAP -rendelet 6. 
cikkében szereplő 
megfogalmazás (a közös 
agrárpolitika finanszírozásáról, 
irányításáról és 
monitoringjáról és a 352/78/
EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/
EK, a 814/2000/EK, az 
1290/2005/EK és a 485/2008/
EK tanácsi rendelet hatályon 
kívül helyezéséről szóló, 2013. 
december 17-i 1306/2013/EU 
európai parlamenti és 
a tanácsi rendelet [HL L 347., 
2013.12.20., 549. o. ]) 
egyértelműbb, de lényegesen 
nem különböző.
15 Észrevételek
28 
Az egyértelmű és az alkalmazás körét 
korlátozó fogalommeghatározás hiánya 
akadályozza célértékek és mérhető célok 
kitűzését, ami csökkenti az elszámoltat -
hatóságot. Az operatív és adminisztratív 
kiadások összemosódása a költségvetés 
átláthatóságát is veszélyezteti. Végezetül 
a nagyobb választási szabadság miatt 
a finanszírozás céljaival és felhasználási 
lehetőségeivel kapcsolatos szigor is 
enyhült.
A Bizottság elmozdulása az 
adminisztratív kiadások felé
29 
A rendeletek nem határoznak meg 
felső határértéket a Bizottság számára 
a technikai segítségnyújtás első pillér 
alatti alkalmazására. A második pillér 
esetében az EMVA teljes összegének 
legfeljebb 0,25%-a áll rendelkezésre, 
amelyet a vidékfejlesztési műveletekhez 
kapcsolódó tevékenységek széles körére, 
köztük „igazgatási támogatásra” lehet 
felhasználni. Az Európai Vidékfejlesztési 
Hálózat (ENRD) létrehozására irányuló 
követelményen kívül az EMVA -rendelet 
nem határozza meg részletesebben 
ezeket a tevékenységeket.30 
A Bizottság jórészt nem lépett túl a KAP 
finanszírozásáról és az EMVA -ról szó -
ló rendeletekben található általános 
meghatározásokon, és nem dolgozott 
ki átfogó iránymutatásokat az operatív 
technikai segítségnyújtási tevékeny -
ségek jellegére vonatkozóan. Ilyen 
paramétereket csak a közbeszerzések, 
valamint az informatikai és az ellenőr -
zési kiadások kapcsán határoztak meg. 
Központi szinten a Bizottság illetékes 
szervezetei egységei általános szabá -
lyokat („vademecum”) határoztak meg 
a KAP -kiadások pénzügyi irányítására, 
de ezek nem magyarázzák el egyér -
telműen az első és a második pillér alá 
tartozó, támogatásra jogosult technikai 
segítségnyújtási kiadások és az álta -
lános adminisztratív kiadások közötti 
különbségeket.
31 
A Bizottság 2007–2013 között techni -
kai segítségnyújtásra fordított belső 
előirányzatainak legnagyobb részét 
operatív vagy kapacitásépítési tevékeny -
ségekre költötték (főként hálózatépítés, 
külső tanácsadás, értékelés és informa -
tika címén). 2007-ben az ilyen kötele -
zettségvállalások teljes értéke 12,78 mil -
lió euró volt, míg 2013-ban 71%-kal 
magasabb, 21,9 millió euró. Ugyanakkor 
a technikai segítségnyújtás különböző 
tevékenységi körei közötti egyensúly is 
megváltozott. Az értékelés és tanácsadás 
költségvetése abszolút értékben vi -
szonylag stabil maradt, de jóval nagyobb 
összeget fordítottak informatikára és 
hálózatépítésre. A kiadási kategóriák 
egymáshoz viszonyított 2007-es és 2013-
as arányát az 1. ábra  mutatja be.
16 Észrevételek 1. ábraA technikai segítségnyújtás alkalmazása a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési 
Főigazgatóságnál 2007-ben és 2013-ban (kötelezettségvállalások)
Forrás: Európai Számvevőszék, a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóságtól származó részletes költségvetési adatok alapján.2007Értékelések és tanulmányok, 32%
2013Informatikai karbantartás/
fejlesztés, 39%Informatikai karbantartás/
fejlesztés, 28%
Egyéb, 2%
Külső személyzet és szakértők, 16% Értékelések és tanulmányok, 15%
Hálózatépítés, 28%Egyéb, 6%
Külső személyzet és szakértők, 18%
Hálózatépítés, 16%
17 Észrevételek
32 
Míg a speciális célú informatikai rendsze -
rek bevezetését és kifejlesztését minden 
további nélkül be lehet sorolni a kapa -
citásépítéshez kapcsolódó technikai 
segítségnyújtás kategóriájába, a normál 
informatikai karbantartási költségek 
ide sorolása aggályokat vett fel. Ennek 
oka, hogy az informatikai karbantartás 
nem programspecifikus eszköz, hanem 
egy szükségszerűen felmerülő irányítási 
költség, ezért azt korábban kizárólag az 
adminisztratív költségvetésből finan -
szírozták. Jelenleg, bár a Bizottságtól 
származó információk nem tesznek 
lehetőséget az informatikai karbantartási 
és fejlesztési költségek egyértelmű szét -
választására, világosan kirajzolódik az 
a tendencia, hogy a nem operatív jellegű 
informatikai költségeket egyre nagyobb 
mértékben a technikai segítségnyúj -
tásból finanszírozzák. Ezt a jelenséget 
a következőkben mutatjuk be.33 
Először is az elmúlt években csökkenés 
volt megfigyelhető az „egyéb igazgatási 
költségek” terén (olyan adminisztratív 
kiadások, amelyek nem programspeci -
fi kusak, és ezért nem finanszírozhatók 
technikai segítségnyújtási költségvetési 
sorból). A Bizottság egészének éves 
„egyéb igazgatási” kötelezettségvállalá -
sai a 2007-es mintegy 180 millió euróról 
2013-ban 145 millió euró alá csökkentek, 
ami összességében több mint 20%-os 
csökkenést jelent. A  2. ábrán  látható, 
hogy a csökkenés mértéke a mező -
gazdaság és vidékfejlesztés esetében 
még ennél is nagyobb. A fenti csökke -
nést azonban túlkompenzálta a techni -
kai segítségnyújtási kiadások egészének 
növekedése (EMGA, EMVA, operatív és 
nem operatív), amely 2007-ben még az 
„egyéb igazgatási” kiadásokkal meg -
egyező mértékű volt, majd 2013-ra 
háromszorosan haladta meg azokat.2. ábraA Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság technikai segítségnyújtással 
kapcsolatos kiadásainak és „egyéb igazgatási” tételeinek eltérő irányú változása
Forrás: Európai Számvevőszék, a 2007 és 2013 közötti általános költségvetési adatokból.(millió euró)
0510152025
2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007Egyéb adminisztratív 
kiadások összesen(05 01 02 11 jogcím)Operatív és nem operatív 
technikai segítségnyújtási kiadások 
18 Észrevételek
34 
Másodszor, a Bizottság úgy döntött, 
hogy a mezőgazdasági és vidékfejlesz -
tési szakpolitikához kapcsolódó infor -
matikai rendszerét 2014-től kizárólag 
a technikai segítségnyújtási előirányzat -
ból finanszírozza, abból a célból, hogy 
„folyamatosan csökkentse az adminiszt -
ratív költségvetés felhasználását”15. Mivel 
az informatikai karbantartás általában 
nem operatív és nem programspecifikus 
tevékenység, ez a döntés gyakorlatilag 
a hivatalos elismerése annak, hogy az 
általános adminisztratív kiadások támo -
gathatóak a technikai segítségnyújtás 
keretében.
35 
Az informatikai karbantartási és más 
általános költségeknek azok valódi jel -
legével nem összhangban álló költség -
vetési tételekre való terhelése elmossa 
az operatív és adminisztratív kiadások 
közti különbségeket, ami a költségve -
tési fegyelemre is rossz hatással van. 
A Bizottságnál ezért romlott a technikai 
segítségnyújtási kiadások jellegével és 
azok előnyeivel kapcsolatos átlátható -
ság, és csak látszatmegtakarításokat 
sikerült elérni.
A tagállamokban a hangsúly 
a személyi jellegű ráfordítá -
sokon van
36 
A vidékfejlesztés esetében 2006 előtt 
a SAPARD és az EMOGA keretében folyó -
sított technikai segítségnyújtási források 
a tagállami hatóságok kapacitásépítésé -
re összpontosultak. A támogatás azon az 
elven alapult, hogy a tagállami kapa -
citás kiépítése és fejlesztése hosszabb 
távon lehetővé teszi a támogatások csökkentését. 2007–2013 között azonban 
a támogatási arány növekedett, a tag -
államok nagyobb önállóságot kaptak 
saját technikai segítségnyújtási kiadásaik 
terén, a szabályok lazultak, és ezért le -
hetővé vált korábban támogatásra nem 
jogosult költségek, mint pl. napi szintű 
adminisztrációs feladatok és személyi 
jellegű ráfordítások finanszírozása. Ebből 
következően a rendelkezésre álló össze -
geket a 2000-es évek elejével összeha -
sonlítva nagyon eltérően használták fel.
37 
Ahogy a Bizottság saját szervezetén 
belül is a legtöbbet hozta ki a rugalmas 
szabályozásból, a tagállami kiadásokkal 
kapcsolatban „szabad kezet” adott. Az -
zal, hogy alig vagy egyáltalán nem adott 
erre vonatkozó részletes iránymutatá -
sokat, szinte támogatta a tagállamokat 
abban, hogy a technikai segítségnyújtási 
társfinanszírozást nem operatív kiadások 
széles körére tudják felhasználni.
38 
A második pillér (az EMVA) keretében 
a tagállamok a program finanszírozásá -
nak akár 4%-át is felhasználhatják techni -
kai segítségnyújtási igényeik fedezésére. 
Bizonyos tagállamok a 2007–2013-as 
időszakban e maximális mértékhez kö -
zelítették költségvetési előirányzataikat. 
Dánia, Észtország, Litvánia, Lettország, 
Magyarország és Málta a megenge -
dett maximális mértékben vagy annak 
közelében határozta meg az előirány -
zatokat, és ez az arány Svédországban 
is meghaladta a 3%-ot. A valamennyi 
tagállamra vonatkozó részletes adatok 
a mellékletben  találhatók, amely bemu -
tatja azt is, hogy a 2014–2020-as idő -
szakban a tag államok többsége növelte 
technikai segítségnyújtásra vonatkozó 
előirányza  tait, néhányan közülük jelen -
tős mértékben.15 Mezőgazdasági és 
Vidékfejlesztési 
Főigazgatóság, 2013. évi 
információtechnológiai 
keretterv, 12. o.
19 Észrevételek
39 
A 3. ábra  mutatja be az ellenőrzés 
során felkeresett tagállamok esetében 
a vidékfejlesztési programok három 
leggyakoribb, az EMVA -rendeletben 
meghatározott tevékenységeknek meg -
felelő kategóriájára vonatkozó tervezett 
költségvetést 16.
40 
Az „előkészítés, irányítás, monitoring, ér -
tékelés, és ellenőrzés” kategória különös 
figyelmet érdemel. Ez adminisztratív ki -
adások számos típusát tartalmazza, me -
lyek nagyrészt személyi jellegű kiadások. 
A tagállamokban és a Bizottságnál egyre 
inkább megfigyelhető az a tendencia, 
hogy a folyamatos megszorítási kényszer 
alatt álló személyzeti és adminisztratív 
költségvetés bizonyos tételeit a jogsza -
bályok adta korlátokon belül alternatív 
forrásokból próbálják fedezni.41 
Az öt tagállam közül négy kifejezetten 
arról számolt be, hogy az adminisztratív 
kiadások teszik ki a technikai segítség -
nyújtásra fordított összegek legnagyobb 
részét. Litvániában 2007 és 2013 között ez 
a költségvetési címsor tette ki a technikai 
segítségnyújtási kiadások 51%-át, míg 
Magyarországon és Lengyelországban 
az arány 60%, illetve Ausztriában épp 
csak 95% alatt volt. Olaszországban, ahol 
a technikai segítségnyújtás irányító szer -
vezetei között számos külső közigazgatási 
tanácsadó található, az – informatikai, 
valamint a technikai és igazgatási támo -
gató személyzet költségeit fedező – admi -
nisztratív kiadásokat gyakran a „kapacitás 
megerősítése” kategóriába sorolták. Ebből 
látható, hogy az adminisztratív kiadások 
szintje még az olyan tagállamokban is 
magas, ahol az átlagos technikai segítség -
nyújtási kötelezettségvállalások aránya 
viszonylag alacsony: az adminisztratív 
kiadások aránya például magasabb Len -
gyelországban (ahol a technikai segítség -
nyújtás finanszírozási aránya 1,49%), mint 
Magyarországon (3,49%).16 A 66. cikk (2) bekezdése és 
a 66. cikk (3) bekezdése.3. ábraÖt tagállam 2007 és 2013 között tervezett technikai segítségnyújtási kiadásai 
(EMVA -társfinanszírozás)
1 A tájékoztatással és kommunikációval kapcsolatban nem áll rendelkezésre tagállami szinten összesített információ.
Forrás: Vidékfejlesztési programok és a tagállamok által szolgáltatott adatok.Nemzeti vidékfejlesztési hálózat
Tájékoztatás és kommunikáció
Előkészítés, irányítás, monitoring,
értékelés és ellenőrzés
Ausztria1Magyarország Olaszország1Litvánia Lengyelország(millió euró)250
200
150
100
50
0
20 Észrevételek
42 
A 4. ábra  foglalja össze az öt felkeresett 
ország, valamint a felmérésre választ adó 
többi tagállam tényleges EMVA -kiadása -
it17. Itt is ugyanaz a három fő tevékeny -
ségcsoport szerepel, mint a  3. ábrán , 
de az „előkészítés, irányítás, monitoring, 
értékelés és ellenőrzés” kategória két 
részre van felosztva. Ez pontosabban 
bemutatja az olyan „adminisztratív 
kiadásokat”, amelyek ebben az esetben tartalmazzák a személyzet fizetését és 
járulékait, az irodai rezsiköltséget és más 
működési költségeket, de nem tartal -
mazzák az értékelések, képzések és az in -
formatika költségeit. Hasonló költségek 
a „tájékoztatás és kommunikáció”, vala -
mint a „nemzeti vidékfejlesztési hálózat” 
kiadásai is, amelyek az utóbbi esetében 
a finanszírozás 25%-át is elérhetik18.4. ábraTagállamok tervezett technikai segítségnyújtási kiadásai kategóriánként (2007–2013 
között, EMVA -társfinanszírozás)
Megjegyzés:  Spanyolország, Németország és Olaszország adatai a felmérésre válaszoló régiók által megadott adatok extrapolációjából származnak, 
mivel e tagállamokban regionális vidékfejlesztési programok vannak. A lefedettség minden esetben megfelelően reprezentatív volt (Spanyol -
országban 95%-os, Németországban 85%-os és Olaszországban 77%-os).
0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200Lengyelország
Olaszország
Magyarország
Románia
Spanyolország
Németország
Ausztria
Portugália 
Litvánia
Svédország
Franciaország
Görögország
Bulgária 
Észtország
Dánia
Cseh Köztársaság
Hollandia
Írország
Előkészítés, irányítás, monitoring, értékelés és ellenőrzés: adminisztratív költségek
Előkészítés, irányítás, monitoring, értékelés és ellenőrzés: kapacitásfejlesztés
Tájékoztatás és  kommunikáció
Nemzeti vidékfejlesztési hálózat
Technikai segítségnyújtási költségvetés el nem költött része(millió euró)17 Annak ellenére, hogy Bulgária 
és Románia nem válaszolt 
a felmérésre, a szükséges 
információk ezen országok 
vidékfejlesztési programjaiban 
és a Bizottság által 
összeállított, kiadások szerinti 
bontásokban rendelkezésre 
álltak.
18 Az 1974/2006/EK 
rendelet 41. cikkének 
(2) bekezdése.
21 Észrevételek
43 
A felmérés eredményei megerősítik az öt 
ellenőrzött tagállamban tett észrevétele -
ket: a technikai segítségnyújtás kereté -
ben történő finanszírozás támogatha -
tósági feltételeinek meghatározásakor 
az illetékes hatóságok általában igen 
rugalmasan értelmezték a szabályokat.
44 
A technikai segítségnyújtás rugalmas 
értelmezése nem csak a mezőgazdaság 
és vidékfejlesztés terén gyakori, ha -
nem az uniós kiadások más területein 
is. A Bizottság a strukturális alapok -
ból történő bérfinanszírozásról szóló, 
közelmúltban kiadott jelentése19 szerint 
„minden tagállam felhasználta már 
a technikai segítségnyújtást a személy -
zet finanszírozására. Pontosabban szólva 
a tagállamok többsége főként a bérek 
társfinanszírozására használja a technikai 
segítségnyújtást.”20
45 
A bérek már az időszak elején is nagy 
részét tették ki a tagállamok által az 
EMVA keretében felhasznált technikai 
segítségnyújtásnak, és sok esetben ez 
később tovább nőtt. Lengyelországban 
például az irányítási (főként személyzeti) 
költségek előirányzatai a tájékoztatási és 
vidékfejlesztési hálózattal kapcsolatos 
intézkedésektől történő átcsoportosí -
tással 2013-ban erőteljesen emelked -
ni kezdtek. 2009 közepétől Litvánia 
fokozatosan a vidékfejlesztési program 
végrehajtásával csak részben foglal -
kozó munkatársak béreit is a technikai 
segítségnyújtási előirányzatból kezdte 
finanszírozni, a nemzeti költségvetés 
tehermentesítésének kifejezett céljával. 
2008-ban e tételben még nem szere -
pelt részmunkaidős munkatárs, de 2012 
végére az így finanszírozott munkatársak 
közel 75%-a más, a vidékfejlesztési prog -
ramhoz nem kapcsolódó feladatokat is 
ellátott. Ha a technikai segítségnyújtást 
már alkalmazásban levő munkatársak 
bérének finanszírozására használják, az 
gyakorlatilag költségvetés -támogatás -
nak minősül. Az ezzel kapcsolatos prob -
lémákat a következőkben mutatjuk be.A technikai segítségnyújtásból 
történő finanszírozás alternatív 
költsége
46 
A technikai segítségnyújtás és a KAP - 
alapok kezelésével kapcsolatos 
költségek nagy mozgásteret hagyó 
fogalommeghatározását (lásd: 1. háttér­
magyarázat ) tekintve nem meglepő, 
hogy a tagállamok és a Bizottság egyre 
inkább a vidékfejlesztési finanszírozást 
kiegészítő vagy a nem operatív költség -
vetések alá tartozó adminisztratív kiadá -
sok körébe kezdték bevonni a technikai 
segítségnyújtás keretében eszközölt 
kiadásaikat. Ezzel az a probléma, hogy 
az ilyen költségek esetében eredendően 
nehéz az értékarányosság megállapítása, 
vagy annak bizonyítása, hogy a technikai 
segítségnyújtási források ilyen felhasz -
nálása mennyire hasznosan és eredmé -
nyesen járul hozzá a vidékfejlesztési 
támogatások tágabb értelemben vett 
hatásaihoz.
47 
Minél nagyobb a tagállamok által a tech -
nikai segítségnyújtásra előirányzott 
EMVA -források aránya, annál kevesebb 
jut a vidékfejlesztés alapvető intézke -
déseire, amelyek viszont közvetlenebb 
előnyökkel járnának a mezőgazdasági 
termelők és vidéki közösségek számára. 
Ahol a technikai segítségnyújtás csak 
költségvetés -támogatást jelent, ott eze -
ket a kiadásokat gyakorlatilag a végső 
kedvezményezettek állják.19 Metis GmbH, Co‑financing 
salaries, bonuses, top‑ups from 
Structural Funds during the 
2007 ‑2013 period  (Bérek, 
jutalmak, fizetéskiegészítések 
társfinanszírozása 
a strukturális alapokból 
a 2007–2013-as időszakban), 
az Európai Unió Kiadóhivatala, 
Luxembourg, 2014.
20 Ugyanott, 67. o.
22 Észrevételek
48 
A társfinanszírozási arányok eltérése -
it tekintve ennek kockázata bizonyos 
értelemben az uniós alapok rászorul -
tabb kedvezményezettjei esetében 
nagyobb. A 2007–2013-as időszakban az 
EMVA -hozzájárulás felső határa 50% volt 
Ausztriában és Észak -Olaszországban, 
de 75% a Lengyelországot, Litvániát 
és Magyarországot magában fogla -
ló „konvergenciarégiókban”. A 3:1-es 
hozzájárulási arány további ösztönzőt 
jelenthet a tagállamok számára a kiadá -
sok növelésére, de a potenciális előnyök 
egy része elvész, ha a társfinanszírozás 
jelentős részét nem operatív célokra 
csoportosítják át.49 
Az uniós források ily módon történő 
felhasználása, bár százalékban kifejezett 
aránya alacsony, mégis jelentős össze -
geket von el a finanszírozás fő céljától. 
Az adminisztratív kiadásoknak a techni -
kai segítségnyújtás keretében történő 
támogatása mind a Bizottság, mind 
a tagállamok esetében összeférhetetlen -
séget eredményez. A KAP irányítóiként 
ők döntik el, hogy mekkora összeget 
költenek a különböző intézkedésekre, 
a technikai segítségnyújtást is beleértve, 
a legjobb ár -érték arány elérése érde -
kében. Ugyanakkor az adminisztratív 
kiadásokra folyósított technikai segít -
ségnyújtás kedvezményezettjeiként arra 
vannak ösztönözve, hogy a program -
irányításhoz szükséges költségek irányá -
ba maximalizálják a kifizetéseket (lásd: 
1. háttérmagyarázat ).
Technikai segítségnyújtás és a programirányítási költségek
Mind az EMGA, mind az EMVA végrehajtása bizonyos adminisztratív kiadásokkal jár. Uniós szinten ezeknek az 
alapoknak a létrehozása és kezelése mellett szükség volt még a technikai segítségnyújtási kiadásokhoz közvetlenül 
kapcsolódó Európai Vidékfejlesztési Hálózat (ENRD) Bizottság általi létrehozására is.
A tagállamokban a nemzeti, illetve regionális hatóságok feladata volt különböző – adott esetben új igazgatási 
megoldásokat szükségessé tevő – intézkedések végrehajtása. A KAP -ra vonatkozó alapvető jogszabályok e ható -
ságok számára előírják, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére. Ennek 
érdekében az EMVA -rendelet kötelező intézkedéseket határozott meg az irányítás és ellenőrzés, a tájékoztatás és 
kommunikáció, valamint a monitoring és értékelés szakaszokban. A helyi fejlesztési stratégiák és helyi akciócsopor -
tok, valamint a nemzeti vidékfejlesztési hálózatok létrehozásának előírásával együtt ezek a támogatások folyósítá -
sához szükséges intézkedések jelentős költségeket okoztak a tagállamoknak, amint az alább is látható.
2013-as tevékenységi jelentésében a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság összegezte az I. és II. pillér 
alá tartozó igazolt kifizetésekhez kapcsolódó ellenőrzéseknek és kontrolloknak a tagállamok által bejelentett teljes 
költségét21. Az I. pillér esetében az ellenőrző szervek költsége (munkabérekkel, képzési, karbantartási és épületekkel 
kapcsolatos ráfordításokkal együtt) az EMGA -intézkedések teljes kiadásainak körülbelül 5,13%-át tette ki. Az I. pillér 
keretében a tagállamok számára szinte elenyésző mértékű technikai segítségnyújtás van elkülönítve, ezért az ide 
tartozó összegek nem részesülhetnek uniós társfinanszírozásból. A II. pillér esetében a tagállami jelentések alapján 
kiszámított megfelelő érték 8,13% volt. Mindezek miatt erős a késztetés, hogy a technikai segítségnyújtás kereté -
ben a lehető legtöbb forrást hívják le, ezért egyes tagállamok a költségvetésüket a 4%-os felső határon vagy ahhoz 
közeli szinten állapítják meg.
21 http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/agri_aar_2013.pdf1. háttérmagyarázat
23 Észrevételek
50 
A technikai segítségnyújtásra vonatko -
zó jelenlegi szabályok következtében 
a tagállamok autonómiájának növelé -
sével nőtt azok függősége is az uniós 
forrásoktól, amelyeket egyre inkább 
a kapacitások megerősítését és fejlesz -
tését közvetlenül nem szolgáló területe -
ken használnak fel. Az ellenőrzés során 
a lengyel és litván hatóságok elége -
detlenségüket fejezték ki a szabályok 
pontatlansága miatt, valamint érdeklő -
dést mutattak a Bizottságtól származó, 
a technikai segítségnyújtás hatékonyabb 
és eredményesebb felhasználásával kap -
csolatos további iránymutatás iránt.
51 
Úgy tűnik, hogy a technikai segítség -
nyújtásra elkülönített források jelenlegi 
magas aránya a 2014–2020-as idő -
szakban is fennmarad. A felkeresett öt 
tagállam közül négy még mindig olyan 
eszközként tekint a technikai segítség -
nyújtásra, amely a vidékfejlesztési prog -
ramjai alapvető végrehajtási struktúrái -
nak finanszírozására szolgál22. Ezenkívül 
a technikai segítségnyújtás immár 
nagyobb részt tesz ki az összes kiadáson 
belül. Mint a  mellékletben  is látható, 
annak ellenére, hogy az új időszakban 
a tagállamok vidékfejlesztési költségve -
tése kisebb, a technikai segítségnyújtás -
ra elkülönített összeg (1,9 milliárd euró) 
24%-kal magasabb.Támogathatók 
a költségek?
A Bizottságnál előfordult 
néhány formális támogatha -
tósági hiba
52 
A Bizottságnál a Számvevőszék a Mező -
gazdasági és Vidékfejlesztési Főigazga -
tóság húsz, az ellenőrzött időszakban 
végrehajtott projektjét vizsgálta a tech -
nikai segítségnyújtás minden területén. 
Négy projekt esetében derült szabály -
talanságokra fény, minden esetben az 
EMGA nem operatív költségvetésének 
helytelen felhasználása miatt. A négy 
tételből három (40 laptop beszerzése 
51 500 euró értékben, szoftverlicencek 
beszerzése 10 000 euró értékben, vala -
mint egy 13 800 euró értékű tűzfal -kar-
bantartási szerződés) teljes mértékben 
az EMGA -ra volt terhelve annak ellenére, 
hogy azok a II.  pillér céljait is szolgál -
ták. Mivel a nem operatív kiadásoknak 
programspecifikusaknak kellene lenniük 
ahhoz, hogy támogathatóak legyenek 
a technikai segítségnyújtás keretében, 
ezeket a költségeket arányosan kellett 
volna megosztani az EMGA és EMVA 
költségvetése között. A negyedik tétel 
az OECD számára folyósított 278 000 eu -
rós technikai segítségnyújtási kifizetés 
volt, amelyet szintén az EMGA költ -
ségvetése alá soroltak, noha az ugyan -
ezen támogatás keretében korábban 
folyósított kifizetéseket  – helyesen  – az 
általános KAP -koordinációs fejezetből 
finanszírozták.
53 
Jelentős szabálytalanságra a 20 kivá -
lasztott projekthez kapcsolódó közbe -
szerzések egyikénél sem derült fény. Az 
eljárásokat megfelelően választották 
ki, a közzététel és a végrehajtás pedig 
a jogszabályi előírásoknak megfelelően 
történt.22 Magyarország kivételt képez, 
mivel a 2014–2020-as 
időszakra vonatkozó technikai 
segítségnyújtási forrásokat 
a nemzeti vidékfejlesztési 
hálózatra és a kapcsolódó 
tevékenységekre korlátozza, 
mindösszesen 2,4%-os 
mértékben. Minden más 
vidékfejlesztési finanszírozási 
igényt a tagállami 
költségvetésből kell fedezni.
24 Észrevételek
A tagállamokban gyakorib -
bak a problémák
54 
Az ellenőrzés az öt ellenőrzött tagál -
lamban számos szabálytalanságot tárt 
fel a II. pillérhez kapcsolódó technikai 
segítségnyújtás terén. A 91 áttekintett 
technikai segítségnyújtási projekt közül 
35 esetében derült fény olyan kiadá -
sokra, amelyek nem vagy csak részben 
voltak támogatásra jogosultak. A fő 
problémák a mindkét pillérhez egyaránt 
tartozó (és ezáltal nem teljes egészében 
támogatható) tevékenységek finanszí -
rozásához, illetve a szerződéskötéshez 
és közbeszerzéshez kapcsolódtak. Egyes 
projektek esetében a szabálytalanságok 
mindkét típusa előfordult.
Egyes tagállami tevékenységek, 
melyek nem kizárólag a II. 
pillérhez tartoznak
55 
Mint már említettük, a KAP finanszí -
rozási rendelet 13.  cikke kifejezetten 
tiltja az EMGA -hoz (I. pillér) kapcsolódó 
adminisztratív és személyzeti költségek 
finanszírozását. A tagállamokban azon -
ban az ellenőrzött projektek közül 25 
tartalmazott olyan, a II. pillér keretében 
folyósított technikai segítségnyújtási, 
adminisztratív kiadásokra vonatkozó 
kifizetéseket, amelyek valójában az 
I. pillér vagy az EMVA -hoz egyébként 
nem kapcsolódó tevékenységek vonat -
kozásában merültek fel. Ennek előfordu -
lási kockázata különösen nagy akkor, ha 
a beszerzéseken vagy projekteken az I. 
és a II. pillér egyaránt osztozik. Ezekben 
az esetekben a kiadások egy része támo -
gatásra természetesen nem jogosult és 
nem is társfinanszírozható.56 
A 2. háttérmagyarázatban  található 
példák bemutatják, hogy a szabályta -
lan kiadások kockázatát a nyilvántartás 
hiányosságai, valamint a két igen ha -
sonló tevékenységi területen felmerülő 
költségek közötti túlzottan összetett és 
némileg esetleges különbségtételhez 
kapcsolódó együtthatók és más admi -
nisztratív eljárások okozzák. Mivel min -
den másban megegyeznek, nem világos, 
hogy a II. pillérrel szemben az I. pillérhez 
tartozóan miért nem engedélyezhető az 
adminisztratív és személyzeti költségek 
támogatása.
25 Észrevételek
Támogatási jogosultsággal kapcsolatos kockázatok, ha a költségek megoszlanak 
az I. pillérrel
A költségmegosztással kapcsolatos legtöbb példa az olyan alkalmazottak javadalmazására vonatkozik, akik vidék -
fejlesztési programokkal és az azokhoz nem kapcsolódó tevékenységekkel egyaránt foglalkoztak, különösen ha 
nem állt rendelkezésre elegendő bizonyíték a II.  pillérre terhelt fizetések arányának igazolására. Litvániában nem 
tudták bizonyítani a vidékfejlesztési programokhoz rendelt költségek esetében alkalmazott együtthatók pontos -
ságát, ezért nem lehetett a költségnyilatkozatok támogatási jogosultságáról sem meggyőződni. Magyarországon 
a személyzeti költségek csak akkor támogathatók, ha kifejezetten a 2007–2013-as vidékfejlesztési programhoz 
kapcsolódó tevékenységekkel teljes munkaidőben foglalkozó tisztviselők fizetéséről van szó. Technikai segítség -
nyújtással foglalkozó személyeket azonban olyan szervezeti egységekben is foglalkoztattak, amelyek rendes felada -
tai túlmutatnak a vidékfejlesztési programokon (minisztériumi titkárságok, pénzügyi és jogi osztályok), de nem volt 
arra vonatkozó valódi biztosíték, hogy e személyek teljes munkaidőben a vidékfejlesztési programhoz kapcsolódó 
tevékenységekkel foglalkoznának. Hasonló esetek fordultak elő Lengyelországban és Ausztriában is.
Az I. és II.  pillér között megosztott költségek másik jellemző területe az informatikai berendezések és szoftverek 
vásárlása, illetve karbantartása. Lengyelországban a kifizető ügynökségnél az informatikai karbantartási kiadások -
nak a vidékfejlesztési tevékenységekre való terhelését szabályozó együttható legalább négy éve elavult. Olaszor -
szágban nem volt egyértelmű, hogy a Mezőgazdasági Minisztérium által beszerzett és teljes egészében az EMVA -ra 
terhelt videokonferencia -berendezést kizárólag a II.  pillér keretében használják -e.
Végül egy másik aggodalomra okot adó közös terület a kölcsönös megfeleltetési ellenőrzéseké23, ahol ha nem 
tesznek egyértelműen különbséget a támogatás típusai között, elképzelhető, hogy egy EMGA keretében vállalt 
tevékenység a kizárólag az EMVA céljait szolgáló forrásokból részesüljön támogatásban. Ausztriában például nem 
aktualizálták évente a kölcsönös megfeleltetési költségeknek a vidékfejlesztés alá tartozó – támogatásra jogosult – 
agrár -környezetvédelmi kifizetési kérelmek és a – nem támogatható – SPS kifizetési kérelmek közti felosztására 
szolgáló együtthatót. 2011-ben ez kezdetben 15 600 euró EMVA -ból történő túlfizetéséhez vezetett.
23 A „kölcsönös megfeleltetés” alapvető környezetvédelmi, élelmiszer -biztonsági, állat- és növény -egészségügyi, valamint állatjóléti előírások 
betartását követeli meg az I. pillérből közvetlen kifizetésekben részesülő mezőgazdasági termelőktől. Ez a II. pillér keretében folyósított 
környezetvédelmi kifizetések legtöbbjére is vonatkozik.2. háttérmagyarázat
26 Észrevételek
Közbeszerzési szabálytalanságok
57 
Az ellenőrzés számos problémát tárt fel 
a tagállamok szerződéskötési és közbe -
szerzési eljárásaival kapcsolatban (az 51 
ellenőrzött közbeszerzési eljárás közül 17 
esetében derült fény hibára, főként a tá -
jékoztatási és kommunikációs tevékeny -
ségek területén). A felmerült problémák 
közé tartozik a közvetlen tárgyalásos 
eljárás alkalmazása a versenyeztetés 
helyett a szerződések odaítélésére, 
a közbeszerzési irányelv24 átláthatóságra, 
egyenlő bánásmódra és megkülönböz -
tetésmentességre vonatkozó rendel -
kezéseinek be nem tartása, valamint 
egyes esetekben a vonatkozó tagállami 
szabályok megszegése. A nem megfelelő 
eljárás alkalmazása nem csak az uniós, 
illetve tagállami jogot sérti, hanem a sza -
bad piac működését is veszélyezteti, hátrányos megkülönböztetést jelent más 
lehetséges vállalkozók számára, valamint 
túlköltekezést is eredményezhet.24 Az Európai Parlament és 
a Tanács 2004. március 31-i 
2004/18/EK irányelve az építési 
beruházásra, az 
árubeszerzésre és 
a szolgáltatásnyújtásra 
irányuló közbeszerzési 
szerződések odaítélési 
eljárásainak összehangolásáról 
(HL L 134., 2004.4.30., 114. o.).
Példák közbeszerzési szabálytalanságokra
Nem megfelelő eljárás alkalmazása
Olaszországban két alkalommal vásároltak közvetlen tárgyalásos eljárással utazási irodától szolgáltatásokat 
(170 000 és 130 000 euró értékben), annak ellenére, hogy a tagállami szabályok szerint a 40 000 euró összeghatárt 
meghaladó szerződések esetében versenyeljárást kell kiírni.
Lengyelországban indoklás nélkül közvetlen tárgyalásos eljárás során kötöttek szerződést egy kormányzati aláren -
deltségű intézettel (szállodai, vendéglátási, konferenciaszervezési és képzési szolgáltatások) és egy korábbi vállal -
kozóval (kormányzati szervnek nyújtott informatikai szolgáltatás).
Szerződések túlárazása
Magyarországon 2008-ban olyan egységárakon kötöttek komplex keretszerződést egy rendezvényszervezővel, 
amelyek még hat évvel később is túl magasnak minősülnének. A túlárazott szerződést később két évvel annak lejá -
rata előtt felmondták.
A pályázati dokumentációban támasztott feltételek akadályozhatják az átláthatóságot és az egyenlő 
bánásmódot
Olaszországban az ellenőrzés több olyan közbeszerzési pályázatot talált, amelyekben korlátozott mértékben vagy 
pontatlanul adták meg az odaítélés alapjául szolgáló műszaki kritériumokat. Ez megnehezítette az egyébként 
alkalmas, de a közbeszerzés terén tapasztalatlan ajánlattevők számára az ajánlatok megfelelő megfogalmazását, 
valamint az ajánlatok egymáshoz viszonyított előnyeinek értékelését és a végső odaítélési döntés indoklását.3. háttérmagyarázat
27 Észrevételek
25 Az 1306/2013/EU európai 
parlamenti és tanácsi rendelet 
alkalmazási szabályainak az 
integrált igazgatási és 
kontrollrendszer, 
a vidékfejlesztési intézkedések 
és a kölcsönös megfeleltetés 
tekintetében történő 
megállapításáról szóló, 2014. 
július 17-i 809/2014/EU 
bizottsági végrehajtási 
rendelet (HL L 227., 2014.7.31., 
69. o.) 62 cikke a tagállamok 
technikai segítségnyújtási 
kiadásait kifejezetten az 
adminisztratív és helyszíni 
ellenőrzések és az általános 
beszámolási követelmények 
hatálya alá helyezi. Ezenkívül 
hangsúlyozza 
a függetlenséget, mivel úgy 
rendelkezik, hogy az ellenőrző 
szerveknek „funkcionálisan 
függetlennek” kell lenniük 
a kifizetést engedélyező 
szervektől.
26 „Konkrét, mérhető, 
megvalósítható, releváns és 
határidős”.
27 A bekezdésben említett 
alapelvekkel és szabályokkal 
a 2002-es költségvetési 
rendelet 27. cikke foglalkozik.
28 A 2002-es költségvetési 
rendelet 53b. cikke.Kontrollrendszerek elégtelen 
alkalmazása
58 
Az 56. bekezdésben tett megjegyzésekre 
visszautalva megállapítottuk, hogy nem 
működtek megfelelően azok a tagállami 
kontrollrendszerek, amelyek azt lettek 
volna hivatva megállapítani, hogy a költ -
ségeket helyesen csoportosították -e 
a II. pillérhez. Számos esetben a tagállam 
együtthatókat vagy más számításokat 
határozott meg a költségek EMGA és 
EMVA közötti felosztására, de ezeket 
a képleteket vagy nem alkalmazták szisz -
tematikusan, vagy azokat csak szabály -
talan időközönként aktualizálták, és az 
ellenőrzések sem szűrték ki e korrigálan -
dó hiányosságokat. Ezzel kapcsolatban 
biztató fejlemény, hogy az ellenőrzés óta 
a Bizottság megerősítette a technikai se -
gítségnyújtási kiadások tagállamok általi 
ellenőrzésére vonatkozó szabályokat25.
59 
A közbeszerzési szabálytalanságok -
kal érintett projektek többségénél az 
illetékes tagállami hatóságok koráb -
ban nagyon hasonló módon végeztek 
már adminisztratív ellenőrzéseket. 
Amennyiben ezek az ellenőrzések nem 
tárták fel a Számvevőszék által észlelt 
hiányosságokat, ezeket hatástalannak 
minősítettük. A tagállamok technikai 
segítségnyújtásra vonatkozó irányítási és 
kontrollrendszerei javításának szük -
ségességére reagálva a Bizottság itt is 
arról számolt be, hogy folyamatban van 
a 2014–2020-as időszakra vonatkozó köz -
beszerzési iránymutatások elkészítése.Mennyiben tekinthető 
alkalmasnak 
a teljesítménymérési 
keret a technikai 
segítségnyújtás esetében?
60 
A költségvetési rendelet preambuluma 
a gazdaságosságot, hatékonyságot és 
eredményességet határozza meg, mint 
a költségvetési kiadások valamennyi 
területén alkalmazandó gondos pénz -
gazdálkodás fő alapelveit. Az alapelvek 
érvényesülésének biztosítása érdekében 
a SMART26 kritériumoknak megfelelő 
célkitűzéseket kell valamennyi tevé -
kenységi terület esetében meghatározni 
és teljesítménymutatók formájában 
figyelemmel kísérni, majd azokról éves 
„tevékenységi nyilatkozatok” formájában 
kell beszámolni. Végezetül az intézmé -
nyeknek (ebben az esetben a Bizottság -
nak) előzetes és utólagos értékeléseket 
kell készíteniük27.
61 
A megosztott irányítás keretében a fenti 
feladatokat a tagállamok végzik, ők fele -
lősek azért, hogy a források felhasználá -
sa a vonatkozó szabályoknak és alapel -
veknek megfelelően történjék 28.
62 
A KAP -források mindennemű felhasz -
nálását ezért szigorúan szabályozzák 
a kiadások megfelelőségére vonatkozó 
garanciákkal kapcsolatos követelmé -
nyek. Az ellenőrzés feltárta, hogy a vég -
rehajtó hatóságok gyakran nem alkal -
mazzák ezeket a szabályokat a technikai 
segítségnyújtás esetében, pedig – amint 
azt a  4. háttérmagyarázat  is bemutat -
ja – a költségvetési rendeletben előírt 
kötelezettségek ugyanúgy vonatkoznak 
a technikai segítségnyújtásra mint „Me -
zőgazdaság és vidékfejlesztés” szakpoli -
tikai területen belüli tevékenységre.
28 Észrevételek
63 
Annak ellenére, hogy a technikai 
segítségnyújtás a teljes kiadások csak 
viszonylag kis részét teszi ki, a progra -
mozási időszak során jelentős összeget 
képvisel, amellyel megfelelően kell 
elszámolni. A Bizottság és tagállamok 
által adott, a nem operatív költségek -
re irányuló technikai segítségnyújtási 
kiadások szükségszerűségére és arányos -
ságára, valamint arra vonatkozó bizto -
sítékok ellenére, hogy azok jelentősen 
hozzájárulnak a programok sikeréhez, 
egészében véve nem létezik eredmé -
nyességmérési keret mindezek bizo -
nyítására. Erre a tevékenységi területre 
a nem megfelelő többéves tervezés, 
a megbízható szükségletfelmérések 
hiánya, pontatlan (ezáltal a SMART kri -
tériumokat nem teljesítő) célkitűzések, 
valamint a technikai segítségnyújtási 
programok teljesítményközpontú figye -
lemmel kísérésének és értékelésének hi -
ánya (a pénzügyi szempontokra helyezik 
a legnagyobb hangsúlyt) jellemző.A technikai segítségnyújtás tevékenységnek vagy eszköznek minős ül?
Az ellenőrzés megállapította, hogy az illetékes hatóságok a technikai segítségnyújtást általában az alapvető finan -
szírozási műveletekhez kapcsolódó adminisztratív támogatási forrásnak tekintették, amelyre nem vonatkoznak 
a teljesítménnyel kapcsolatos szabályozási követelmények. Ausztriában a technikai segítségnyújtás egyszerűen 
csak a vidékfejlesztési program végrehajtásának eszköze, és eredményességének egyetlen fokmérője a program 
sikere. Ebből a szempontból a technikai segítségnyújtás nem tervezhető, és nem rendelhetők hozzá célkitűzések 
és mutatók, mivel azok inkább azokhoz a mögöttes intézkedésekhez29 tartoznak, amelyekhez a technikai segítség -
nyújtás hozzájárul. Ha a Bizottság a technikai segítségnyújtást különálló és összevont tevékenységként saját jogán 
kezelné, az megnehezítené az egyes vidékfejlesztési tevékenységi területekhez történő hozzájárulások értékelését.
Ennek az érvelésnek, amely a technikai segítségnyújtást passzívnak és az operatív programok eredményesség -
mérési keretén kívülinek tekinti, a vonatkozó rendeletek ellentmondanak. Az EMVA -rendelet 66. cikke a technikai 
segítségnyújtásra egyszerre hivatkozik „tevékenységként” és „intézkedésként”, és a 2. cikk d) pontja szerint az 
„intézkedés” a „tengelyek végrehajtásához hozzájáruló műveletek sorozata”. Ezenkívül a technikai segítségnyújtási 
kiadások céljára különösen a tagállamokban elkülönített források mértékét (több mint 1,5 milliárd euró) tekintve 
alapvető fontosságú, hogy a technikai segítségnyújtást megfelelően kezeljék, és az hozzájáruljon a programok vég -
rehajtásához. Ezt legjobban a segítségnyújtás konkrét hatásainak megfelelő tervezésével, figyelemmel kísérésével 
és értékelésével lehet elérni.
29 Az EMVA -rendelet IV. címének I. fejezetében leírtak szerint. A technikai segítségnyújtással a IV. cím II. fejezete foglalkozik.4. háttérmagyarázat
29 Észrevételek
A megfelelő tervezés és 
szükségletfelmérés hiánya
64 
A célkitűzések kidolgozásához és a cél -
értékek megfelelő meghatározásához 
fontos egy kezdeti szükségletfelmérést 
végezni, illetve közép- és hosszú távra 
tervezni. Ez ráadásul részét képezi az 
EMVA -rendeletben30 előírt előzetes érté -
kelési eljárásnak.
65 
Abból, hogy a Bizottságnál a technikai 
segítségnyújtási kiadásokra adminiszt -
ratív támogatásként tekintenek, többek 
közt az adódik, hogy azokat főként éves 
kiadásként kezelik. A legtöbb tevé -
kenységi területen (a tanulmányok és 
értékelések, illetve az ENRD kivételével) 
sem az adott időszakra vonatkozó kez -
deti szükségletfelmérést, sem a források 
felhasználásának többéves tervezését 
nem végezték el. Ez egyes esetekben azt 
jelentette, hogy a költségvetési előirány -
zatokat egyik évről a másikra újították 
meg anélkül, hogy meggyőződtek volna 
arról, hogy a néhány évvel korábban fel -
merülő (rövid távú) szükségletek még ér -
vényesek voltak -e. Ezenkívül a megfelelő 
szükségletfelmérés nélkül a végrehajtás 
is véletlenszerű és elaprózott lehet.
66 
Az EMVA -rendelet előírta a tagállamok 
számára, hogy előzetes ellenőrzést 
végezzenek a vidékfejlesztési program -
jaikra vonatkozóan, amely „megállapít -
ja és értékeli a közép- és hosszú távú 
szükségleteket, az elérendő célokat, 
a várt eredményeket, a mennyiségileg 
kifejezett célokat, különösen a kiindulási 
helyzethez viszonyított hatás tekinte -
tében, a közösségi hozzáadott értéket, 
a közösségi prioritások figyelembevéte -
lének mértékét, a korábbi programozá -
sokból levont tanulságokat és a végre -
hajtásra, a monitoringra, az értékelésre 
és a pénzgazdálkodásra vonatkozó 
eljárások minőségét.”3167 
A Bizottsághoz hasonlóan az öt vizs -
gált tagállamról is általánosságban 
elmondható, hogy kihagyták éves 
vidékfejlesztési szükségletfelmérésükből 
a technikai segítségnyújtást. Ennek a fő 
következménye az volt, hogy a techni -
kai segítségnyújtási költségvetéseket 
az adminisztratív rendelkezések sűrűn 
módosították. A kezdeti költségvetést 
még Lengyelországban is lényegesen 
alultervezték, pedig ott a vidékfejlesztési 
program egy összetevőjére vonatkozóan 
technikai segítségnyújtási szükségletfel -
mérés is készült. Az erre a költségvetési 
fejezetre vonatkozóan tanúsított, szabad 
kezet adó megközelítésével összhang -
ban a Bizottság a programok szüksé -
ges módosításait fenntartások nélkül 
elfogadta.30 85. cikk.
31 85. cikk.
30 Észrevételek
A célkitűzések egyáltalán 
nem teljesítik a SMART 
kritériumokat
68 
A SMART célkitűzések célja a források 
precízebb célba juttatása és ezáltal 
a konkrét célok hatékonyabb elérése. 
A SMART kritériumoknak megfelelő 
célkitűzések egyúttal egyértelműbb 
kereteket biztosítanak a monitoringhoz 
és az eredmények értékeléséhez.
69 
A nem megfelelő tervezés és szükség -
letfelmérés miatt a Bizottságnak általá -
ban nem sikerült SMART célkitűzéseket 
kidolgoznia a technikai segítségnyújtás -
hoz. A technikai segítségnyújtás annak 
ellenére hiányzik a Mezőgazdasági és 
Vidékfejlesztési Főigazgatóságnak a kö -
vetkező évre vonatkozó célkitűzéseket 
és mutatókat összegző részletes éves 
irányítási terveiből, hogy a technikai se -
gítségnyújtás által támogatott projektek 
és intézkedések szerepelnek ezekben. 
A főigazgatóság által hozott operatív 
finanszírozási határozatokban sem szere -
pelnek a technikai segítségnyújtási pro -
jektekre vonatkozó SMART célkitűzések és mutatók, és ezeket a Bizottság általá -
nos adminisztratív kiadásaival megegye -
ző módon kezelik. Az egyedüli kivételt 
az értékelések és tanulmányok képezik, 
ahol a vonatkozó külön rendeletek elő -
írása szerint a korábban említett módon 
többéves tervezés és SMART célkitűzé -
sek meghatározása történik.
70 
A tagállamokban keveset tettek a tech -
nikai segítségnyújtásra vonatkozó külön 
célkitűzések kidolgozására. A technikai 
segítségnyújtás egyes jól körülhatárolt 
területein (pl. tagállami vidéki hálózatok 
tájékoztatási és kommunikációs intézke -
dései) a többéves tervezés hiánya miatt 
sérült az átláthatóság, és a célkitűzések 
nem voltak egyértelműen meghatároz -
va. A helyzeten az sem javított, hogy 
nem tettek egyértelműen különbséget 
sem a technikai segítségnyújtás egyes 
területei, sem ezek és az EMVA céljai -
hoz nem kapcsolódó hasonló területek 
között. Az öt felkeresett tagállam közül 
csak Olaszország hozott a rendeletek 
általános hatókörén túlmutató intézke -
déseket. Azonban a célokat még Olasz -
országban sem számszerűsítették, és 
nem határozták meg a hozzájuk tartozó 
időtávot.
Példák a tagállami programozási dokumentumokban található nem megfelelően 
megfogalmazott célkitűzésekre
A litvániai célkitűzések között az alábbi szerepelt: „a program megfelelő előkészítésének, hatékony végrehajtásának 
és értékelésének biztosítása, […] az információk megfelelő bemutatásának és nyilvánosságának biztosítása, […] az 
információk hozzáférhetőségének biztosítása”.
A lengyelországi célkitűzések alapvetően az EMVA -rendelet 66. és 68.  cikke által említett tevékenységek felsoro -
lására korlátozódtak. Ezért hiába álltak összhangban a szabályozási követelményekkel, azok nem határozták meg 
a technikai segítségnyújtástól várt eredményeket vagy hatásokat, és nem foglalkoztak a technikai segítségnyújtás 
teljesítményének mérésével sem.5. háttérmagyarázat
31 Észrevételek
Korlátozott mértékű moni -
toring és értékelés
71 
A költségvetési rendelet előírásokat 
tartalmaz a Bizottság monitoring- és 
értékelési tevékenységeire vonatkozóan. 
Ezek alapvetően arra vonatkoznak, hogy 
a költségvetési hatóság számára éves je -
lentéseket kell kiadnia a célkitűzéseknek 
a teljesítménymutatók fényében értékelt 
eléréséről32.
72 
A vidékfejlesztés33 esetében a 2007–
2013-as időszakra vonatkozó fő szem -
pontok közé tartozott a Bizottság és 
a tagállamok közötti közös monitor -
ing- és értékelési keretrendszer (CMEF) 
létrehozása, amely korlátozott számú, 
valamennyi vidékfejlesztési programra 
alkalmazandó közös mutatót határoz 
meg. Minden tagállamtól elvárták 
további mutatók meghatározását, hogy 
azok lehetővé tegyék a vidékfejlesztési 
programok előrehaladásának, hatékony -
ságának és eredményességének mérését 
a végrehajtás valamennyi szakaszában. 
Az előírások között szerepelt továb -
bá a Bizottságnak benyújtandó éves 
előrehaladási jelentés, valamint a prog -
ram minőségének, hatékonyságának és 
eredményességének előzetes, időközi és 
utólagos értékelése.
73 
A CMEF keretrendszert az előírásoknak 
megfelelően létrehozták. A technikai 
segítségnyújtás azonban – azzal a meg -
közelítéssel összhangban, hogy rá nem 
vonatkoznak a teljesítménnyel kapcso -
latos követelmények – nem szerepelt 
sem a CMEF -fel kapcsolatos általános 
iránymutatásokban, sem az intézkedések 
és közös mutatók leírásában.74 
A Bizottságnál ezért a technikai segít -
ségnyújtás monitoringja és értékelése 
a technikai segítségnyújtás tervezéséhez 
hasonlóan csak korlátozott mértékben 
valósul meg. Nincsenek olyan kritéri -
umok, amelyek ezt összekapcsolnák 
a program általános teljesítményével, és 
a fő hangsúlyt a pénzügyi és más kizáró -
lag adminisztratív tényezőkre helyezik, 
mint pl. a kiadási plafon és a szerződés -
kötési határidők betartása.
75 
A helyzet a tagállamokban is nagyon ha -
sonló, mivel a technikai segítségnyújtás 
nem szerepel a CMEF -ben. A tagállami 
vidékfejlesztési programok Bizottság 
általi monitoringja a költségvetési vég -
rehajtás ellenőrzésére és a 4%-os plafon 
betartására korlátozódik. A tagállami 
monitoring fő eszköze az egyes vidék -
fejlesztési programokhoz készített éves 
előrehaladási jelentés, de a hat vizsgált 
vidékfejlesztési program éves előre -
haladási jelentései közül három progra -
mé nem tartalmazta a technikai segít -
ségnyújtás értékelését. Ahol elvégezték 
az értékelést, ott a teljesítmény- és 
hatásmutatók, illetve az adatok bemu -
tatására vonatkozó egyértelmű irány -
mutatások hiánya miatt a monitoring 
hatóköre csak a pénzügyi végrehajtásra 
korlátozódott.32 A 2002-es költségvetési 
rendelet 27. cikkének 
(3) bekezdése.
33 Az EMVA- rendelet 
77–87. cikke.
32 Észrevételek
A nem megfelelő teljesít -
ménymérési keret hatása
76 
A Bizottság – mint az uniós költségvetés 
végrehajtásáért felelős intézmény – fel -
adata az EMVA -forrásokkal kapcsolatos 
gondos pénzgazdálkodás biztosítása. 
Ennek része az is, hogy határozott 
iránymutatásokat nyújtson a technikai 
segítségnyújtás eredményes és hatékony 
felhasználására nézve. Azáltal azonban, 
hogy a teljesítménymérési keret része -
ként nem határozta meg a technikai 
segítségnyújtással kapcsolatos saját 
szükségleteit, és nem ragaszkodik ahhoz, 
hogy a tagállamok is elvégezzék ezt, 
a Bizottság egy olyan eszköztől fosztotta 
meg magát, amelynek révén értékelhet -
né a technikai segítségnyújtás átfogó 
hatásait, és a legnagyobb előnyök -
kel járó területekre célirányosíthatná 
a forrásokat.
77 
Hasznos alapul szolgálhatna a teljesít -
ménymérési keret ahhoz is, hogy javas -
latokat lehessen tenni az EMVA vonatko -
zásában esetlegesen felmerülő konkrét 
problémák technikai segítségnyújtási 
megoldásaira. Amikor 2011-ben és 
2012-ben a Bizottság minden tagállamot 
felkért, hogy dolgozzanak ki cselekvési 
terveket a vidékfejlesztés terén fennálló 
elfogadhatatlan hibaarány csökkenté -
sére, elmulasztották a technikai segít -
ségnyújtást a korrekciós intézkedések 
támogatására szolgáló módszerként 
feltüntetni.78 
Amennyiben a költségvetési rendelet 
által előírt tervezés, monitoring és érté -
kelés összetevői működnek a Bizottság -
nál és a tagállamokban, azok inkább az 
operatív tevékenységekkel foglalkoznak, 
nem pedig a technikai segítségnyújtási 
költségvetés immár legnagyobb részét 
kitevő adminisztratív kiadásokkal. Ennek 
egyik fő oka, hogy igen nagy nehézsé -
gekbe ütközik például megtervezni és 
értékelni azt a hatást, amelyet a személyi 
jellegű kiadások a program általános 
teljesítményére gyakorolnak. Az ilyen jel -
legű ráfordítások az operatív kiadások -
hoz képest jóval kevésbé egyeztethetők 
össze a gondos pénzgazdálkodási elvek 
érvényre juttatásának igényével.
Hálózatépítés: lehetőség egy 
eredményes teljesítmény -
mérési keret létrehozására
79 
Az ENRD34 a technikai segítségnyújtás 
egyetlen olyan összetevője a Bizott -
ságnál, amelyet a mezőgazdasággal 
és vidékfejlesztéssel foglalkozó uniós 
jogszabályok kifejezetten meghatároz -
nak. Az ENRD céljai egyértelműek a vi -
dékfejlesztési gyakorlatok és kapacitás 
Unió -szerte történő megszilárdítását és 
megerősítését illetően.
80 
Az ENRD egyik feladata a szintén tech -
nikai segítségnyújtásból finanszírozott35 
nemzeti vidékfejlesztési hálózatok 
(NRN -ek) támogatása a tagállamokban. 
Az egyes NRN -ek forrásaik legfeljebb 
25%-át fordíthatják a szükséges igazga -
tási struktúrákra36, míg a fennmaradó 
részt egy konkrét információkat és kapa -
citásfejlesztési tevékenységeket tartal -
mazó cselekvési tervre kell fordítaniuk37.34 A hálózatot az EMVA -rendelet 
67. cikkével összhangban 
hozták létre.
35 Az EMVA -rendelet 68. cikkével 
összhangban.
36 Az 1974/2006/
EK rendelet 41. cikkének 
(2) bekezdése.
37 „[…] tartalmazza legalább 
a helyes átadható gyakorlat 
meghatározását és elemzését, 
valamint az ezzel kapcsolatos 
információkra vonatkozó 
rendelkezéseket, a hálózat 
irányítását, a tapasztalat- és 
a know -how csere 
megszervezését, képzési 
programok készítését 
a megalakulás szakaszában 
lévő helyi akciócsoportok 
számára és a technikai 
segítségnyújtást a területek 
közötti és a transznacionális 
együttműködések számára.”
33 Észrevételek
81 
Mind az ENRD, mind a tagállami háló -
zatok esetében a jogszabályok ponto -
sabb iránymutatást adnak a technikai 
segítség nyújtási források felhasználására 
vonatkozóan, egyértelműen megkülön -
böztetve az operatív és nem operatív te -
vékenységeket. A legtöbb hálózatépítési 
ráfordítás elméletileg összeegyeztethető 
a teljesítménymérési kerettel, amely egy -
ségesebbé teheti az e területen folyta -
tott technikai segítségnyújtási tevékeny -
ségeket, valamint elősegítheti a gondos 
pénzgazdálkodás elvével összhangban 
folytatott értékelést és ellenőrzést.82 
A hálózatépítési tevékenységeket 
azonban gyakran ugyanolyan hiá -
nyos tervezés, monitoring és értékelés 
jellemzi, mint a vidékfejlesztés terén 
folytatott technikai segítségnyújtás 
egészét. Általánosságban véve ezek 
hatását nehéz felmérni, ez alól csak az 
olaszországi NRN képez kivételt (lásd: 
6. háttérmagyarázat ), amely néhány 
tekintetben modellként szolgálhat 
a technikai segítségnyújtás tervezéséhez 
és működtetéséhez.
Példa működő teljesítménymérési keretre: az olaszországi NRN38
Az ellenőrzés megállapította, hogy az olaszországi NRN nagyrészt elérte átfogó operatív célkitűzéseit (jobb irányí -
tás, vezetői és adminisztratív kapacitás fejlesztése, a tudás és a bevált gyakorlatok megosztása), továbbá eredmé -
nyes koordinációt és támogatást nyújtott Olaszország regionális vidékfejlesztési programjai számára (adatgyűjtés 
és tanácsadás formájában), és egyúttal a transznacionális együttműködést is előmozdította. Az NRN népszerű web -
oldallal rendelkezik, valamint sokféle kezdeményezést és eseményt szervez. Kommunikációs tevékenységei széles 
körűek (például webes közösség fiatal gazdálkodók számára és iskolai projektek). A bevált gyakorlatok azonosítása 
és előmozdítása érdekében videópályázatot hirdettek fiatal gazdálkodók számára, és a győztes pályamunkákat 
feltöltötték az NRN weboldalára.
Az NRN eredményei és az érdekelt felek körében elért sikere részben az operatív outputok részletes tervezésének 
tudható be. Az NRN -t ezután célértékekkel rendelkező mutatók segítségével monitorozzák és értékelik. A program 
egyedi intézkedéseihez outputmutatókat (pl. találkozók száma, közzétett iránymutatások száma), az NRN egészére 
vonatkozóan pedig eredménymutatókat (vevői elégedettség, bevált gyakorlatok terjesztése) és hatásmutatókat (az 
irányításba bevont főbb szereplők száma, a vidékfejlesztési szakpolitikák láthatóságának közmegítélése) határoztak 
meg.
Végezetül az NRN program figyelembe veszi a technikai segítségnyújtás finanszírozásának előzetes és folyamatban 
lévő értékeléseit. Az olasz hatóságok a 2010-ben végzett független időközi értékelés minden, az összes technikai 
segítségnyújtási intézkedést érintő közös mutatókat tartalmazó keret szükségességére vonatkozó ajánlását végre -
hajtották a monitoring minőségének javítása érdekében.
38 Olaszország egyike azon kevés tagállamnak, amelyek regionális vidékfejlesztési programok rendszerével rendelkeznek. Ez úgy értendő, hogy az 
NRN -nek kettős a funkciója: nem pusztán technikai segítségnyújtási intézkedés, hanem a vidékfejlesztési politika minden területén koordinációs és 
támogatási szervként működik a régiókban. Ezért a tagállami vidékfejlesztési programokhoz hasonlóan az NRN -re is a CMEF előírásai vonatkoznak.6. háttérmagyarázat
34
 Következtetés  
és ajánlások
83 
A Számvevőszék összességében megál -
lapítja, hogy a mezőgazdaság és vidék -
fejlesztés terén folyósított technikai 
segítségnyújtási kiadásokra vonatkozó 
megfelelő teljesítményértékelési keret 
hiányában sem a Bizottság, sem a tag -
államok nem tudják bemutatni, hogy 
a technikai segítségnyújtás mennyiben 
járul hozzá a KAP általános szakpolitikai 
célkitűzéseinek eléréséhez.
84 
A jelentős összegek ellenére a jogi keret 
nem egyértelműen határozza meg 
a technikai segítségnyújtás fogalmát, és 
a felhasználás módjára vonatkozó szabá -
lyok is homályosak. Az ellenőrzés meg -
állapította, hogy a Bizottság és a tag -
államok teljes mértékben kihasználták 
a helyzet adta lehetőségeket. A választás 
szabadsága azonban a szigor hiányát 
vonta magával (28. bekezdés). A Bizott -
ság nem dolgozott ki átfogó iránymuta -
tásokat a technikai segítségnyújtásnak 
sem a belső, sem a tagállamok általi 
finanszírozására (30. és 37. bekezdés).
85 
A Bizottságnál elmosódott a határ az 
operatív kiadások és az általános admi -
nisztratív kiadások között. Az informa -
tikai karbantartási kiadások különösen 
nagy részét teszik ki a technikai segít -
ségnyújtási költségvetésnek (32–35. be -
kezdés). Mindemellett az öt felkeresett 
tagállam közül négy arról számolt be, 
hogy az adminisztratív kiadások, különö -
sen a személyi jellegű ráfordítások teszik 
ki a technikai segítségnyújtási kiadá -
sok legnagyobb részét. Ha az érintett 
személyzetre a szakpolitika végrehaj -
tása során egyébként is szükség lenne, 
akkor a technikai segítségnyújtás ilyetén 
történő felhasználása gyakorlatilag költ -
ségvetés -támogatásnak minősül. Immár 
számos uniós szakpolitikai területen szá -
mít bevett gyakorlatnak, hogy személyi 
jellegű ráfordításokat technikai segítség -
nyújtásból fedeznek (39–45. bekezdés).86 
Az operatív és adminisztratív kiadások 
közötti egyértelmű különbségtétel 
hiánya és a technikai segítségnyújtás 
körébe tartozó tevékenységek jellegével 
kapcsolatos bizonytalanság csökkenti 
a költségvetés átláthatóságát és akadá -
lyozza a költségvetések végrehajtásának 
vizsgálatát (26–28. bekezdés).
87 
Az ellenőrzés konkrét támogathatósági 
hibákat is feltárt a Bizottságnál a költ -
ségek helytelen költségvetési hozzá -
rendelése miatt (52. bekezdés). A tag -
államokban a fő problémák a mindkét 
pillérhez egyaránt tartozó (és ezáltal 
nem teljes egészében támogatható) 
tevékenységek finanszírozásához, illetve 
a szerződéskötéshez és közbeszerzéshez 
kapcsolódtak (54–59. bekezdés). Mind -
ezek ellenére a Számvevőszék vélemé -
nye szerint a technikai segítségnyújtási 
kiadások zöme megfelel a jelenleg 
hatályban lévő rugalmas támogathatósá -
gi kritériumoknak.
88 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a gyakorlatban az adminisztratív kiadá -
sok mint személyi jellegű ráfordítások 
és informatikai kiadások gyakran a KAP 
mindkét pilléréhez kapcsolódnak. 
Az, hogy támogatásra csak a II. pillér 
esetében (a tagállamokban) vagy az I. 
és II. pillér közötti megoszlás arányában 
(a Bizottságnál) jogosultak, időigényes 
eljárásokat tesz szükségessé a költsé -
gek felosztásának igazolására (52. és 
54–56. bekezdés).
35 Következtetés és ajánlások 
89 
Ezenkívül az adminisztratív kiadások ese -
tében azok jellegéből adódóan nehézsé -
gekbe ütközik a gazdaságosság megíté -
lése. Ezért annak ellenére, hogy az ilyen 
költségeknek a technikai segítségnyújtás 
általi fedezése valamilyen szinten hozzá -
járul a KAP szakpolitikai célkitűzéseinek 
eléréshez, ezt a hozzájárulást gyakorla -
tilag lehetetlen megbízhatóan értékelni, 
és különösen nem bizonyítható az, hogy 
a technikai segítségnyújtás e formája 
gazdaságosabb lenne, mint a fő KAP - 
intézkedések közvetlen támogatása 
(46–48. bekezdés).
90 
Ezenkívül az adminisztratív kiadásoknak 
a technikai segítségnyújtás keretében 
történő támogatása mind a Bizottság, 
mind a tagállamok esetében össze -
férhetetlenséget eredményez. A KAP 
irányítóiként ők döntik el, hogy mekkora 
összeget költenek a különböző intéz -
kedésekre, a technikai segítségnyújtást 
is beleértve, a legjobb ár -érték arány 
elérése érdekében. Ugyanakkor az 
adminisztratív kiadásokra folyósított 
technikai segítségnyújtás kedvezmé -
nyezettjeiként arra vannak ösztönözve, 
hogy a program irányításhoz szükséges 
költségek irányába maximalizálják a ki -
fizetéseket (49. bekezdés).
1. ajánlás
A Bizottság pontosítsa a technikai 
segítségnyújtás hatókörét és alkalmazá -
sát, különösen pedig tegye világossá az 
operatív/ „kapacitásépítési” és a támogat -
ható adminisztratív/ „költségvetés -támo -
gatási” kiadások közötti különbségtételt, 
főként a személyi jellegű ráfordítások 
esetében.
Az ilyen pontosítások átláthatóbbá ten -
nék a finanszírozás felhasználási módjait. 
A Bizottság szorosan kövesse figyelem -
mel a technikai segítségnyújtás tagálla -
mok általi felhasználását.2. ajánlás
A Bizottság biztosítsa továbbá megfelelő 
intézkedésekkel, hogy általános admi -
nisztratív kiadásokat, mint pl. rendszeres 
informatikai karbantartást ne terheljen 
a technikai segítségnyújtáshoz kapcsoló -
dó költségvetési sorokra.
3. ajánlás
A Bizottság a jövőben írja elő a tagálla -
mok számára, hogy külön számoljanak 
be a vidékfejlesztéshez kapcsolódó ad -
minisztratív/ „költségvetés -támogatási” 
kiadásokról, annak átláthatóbbá tétele 
érdekében, hogy a technikai segítség -
nyújtási források egy részét ilyen jellegű 
támogatásra költötték.
91 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
sem a Bizottság, sem a tagállamok nem 
hoztak létre megfelelő teljesítménymé -
rési keretet a technikai segítségnyújtási 
finanszírozás szükségességének és ered -
ményességének bizonyítására. A tech -
nikai segítségnyújtás 2007–2013 közötti 
pontatlan jogszabályi meghatározása le -
hetővé tette, hogy az irányító hatóságok 
ne vonatkoztassák rá a gondos pénzgaz -
dálkodás ezen alapvető aspektusát. Mi -
vel a technikai segítségnyújtási kiadások 
főként nem operatív célokat szolgálnak, 
azokat nagyrészt éves kiadásnak tekintik, 
és nem tüntették fel a közös monitoring- 
és értékelési keretrendszerben. Ebből 
adódóan ezeket nem kielégítő többéves 
tervezés és a megfelelő szükségletfelmé -
rés hiánya jellemzi, ami a célok pontatlan 
kitűzéséhez és a teljesítményközpontú 
monitoring és értékelés hiányához vezet 
(60–75. bekezdés).
36 Következtetés és ajánlások 
92 
Azáltal, hogy a teljesítménymérési keret 
részeként nem határozta meg a techni -
kai segítségnyújtással kapcsolatos saját 
szükségleteit, és nem ragaszkodik ahhoz, 
hogy a tagállamok is elvégezzék ezt, 
a Bizottság egy olyan eszköztől fosztotta 
meg magát, amelynek révén értékelhet -
né a technikai segítségnyújtás átfogó 
hatásait, és a legnagyobb előnyökkel 
járó területekre célirányosíthatná a forrá -
sokat. Ez súlyosan veszélyezteti a tech -
nikai segítségnyújtás keretében történő 
finanszírozás potenciális eredményessé -
gét (76–78. bekezdés).
93 
A Számvevőszék megállapította, hogy 
a hálózatépítési megoldások a teljesít -
ménymérési keret elemeivel való jobb 
összeegyeztethetőséget biztosítottak, 
nevezetesen a technikai segítségnyújtás 
keretében folyósított források felhasz -
nálására vonatkozó pontosabb irány -
mutatások, az operatív és nem operatív tevékenységek egyértelmű elkülöní -
tése, valamint a tagállamok irányítási 
kiadásaira vonatkozó plafon révén 
(79–82. bekezdés).
4. ajánlás
A Bizottság és a tagállamok hozzanak 
létre megfelelő teljesítménymérési 
keretet a technikai segítségnyújtásból 
történő finanszírozásra vonatkozóan. 
Különösen a Bizottság és a tagállamok 
technikai segítségnyújtási szükségle -
teit kell megfelelően felmérni, továbbá 
a célkitűzések meghatározására, vala -
mint azok elérésének mérésére szolgáló 
mechanizmust kell létrehozni, amely 
az elszámoltathatóságot is javítaná, 
valamint lehetővé tenné a kiadások ha -
tékonyságának és eredményességének 
javítását.
A jelentést 2015. március 11-i luxembourgi ülésén fogadta el a Rasa BUDBERGYTĖ 
számvevőszéki tag elnökölte I. Kamara.
 a Számvevőszék nevében
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 elnök

37
 Melléklet MellékletTechnikai segítségnyújtás pénz ügyi tervezése a vidékfejlesztés terén a 2007–2013-as 
és 2014–2020-as időszakra a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság 
adatai alapján
Tagállam2007–2013 2014–2020Változások a 2007–2013-
as és 2014–2020-as 
időszak között 
(2007–2013 = 100%)
Pénzügyi terv: 
vidékfejlesz -
tés 
(euró)Pénzügyi terv: 
Technikai se -
gítségnyújtás  
(euró)Technikai 
segítség -
nyújtás a 
vidékfejlesz -
tési források 
arányábanPénzügyi 
terv: vidék -
fejlesztés  
(euró)Pénzügyi terv: 
Technikai 
segítségnyúj -
tás 
(euró)Technikai 
segítség -
nyújtás a 
vidékfejlesz -
tési források 
arányábanVáltozások 
a vidék -
fejlesztés 
tervezésé -
benVáltozások 
a technikai 
segítség -
nyújtás 
tervezésében
Belgium1487 484 306 5 653 734 1,16% 647 797 759 7 614 324 1,18% 132,89% 134,68%
Bulgária12 642 248 596 39 545 031 1,50% 2 338 783 966 54 500 000 2,33% 88,51% 137, 8 2 %
Cseh Köztársaság12 857 506 354 13 514 430 0,47% 2 281 445 107 22 500 000 0,99% 79,84% 166,49%
Dánia2577 918 796 23 100 024 4,00% 629 400 690 25 175 839 4,00% 108,91% 108,99%
Németország19 078 378 263 92 685 319 1,02% 8 768 178 051 199 667 445 2,28% 96,58% 215,43%
Észtország 723 736 855 28 586 354 3,95% 823 341 558 28 083 108 3,41% 113,76% 98,24%
Írország12 494 540 590 2 160 000 0,09% 2 190 000 000 3 180 000 0,15% 87,79% 147, 2 2 %
Görögország13 906 228 424 45 000 000 1,15% 4 223 960 793 79 723 255 1,89% 108,13% 17 7,16%
Spanyolország18 049 474 764 101 591 356 1,26% 8 214 328 821 118 952 677 1,45% 102,05% 117 ,09%
Franciaország17 584 497 109 49 972 316 0,66% 11 353 567 383 127 974 320 1,13% 149,69% 256,09%
Olaszország18 985 781 883 191 256 136 2,13% 10 384 714 084 260 147 585 2,51% 115,57% 136,02%
Ciprus1164 563 574 2 913 089 1,77% 132 214 377 2 381 377 1,80% 80,34% 81,75%
Lettország 1 054 373 504 41 644 500 3,95% 1 074 576 782 42 983 070 4,00% 101,92% 103,21%
Litvánia 1 765 794 093 67 996 680 3,85% 1 613 088 240 57 323 530 3,55% 91,35% 84,30%
Luxemburg194 957 826  -  0,00% 100 574 600 1 058 045 1,05% 105,92% N/A
Magyarország13 860 091 392 152 233 735 3,94% 3 430 667 653 74 055 333 2,16% 88,88% 48,65%
Málta177 653 355 3 063 355 3,94% 97 326 898 3 893 076 4,00% 125,34% 127 ,09%
Hollandia2593 197 167 3 251 167 0,55% 607 305 360 21 695 360 3,57% 102,38% 6 67, 31%
Ausztria 4 025 575 992 87 807 211 2,18% 3 937 551 997 114 181 478 2,90% 97, 81% 130,04%
Lengyelország213 398 928 156 199 950 000 1,49% 8 598 280 814 132 527 195 1,54% 64,17% 66,28%
Portugália14 056 570 600 86 483 763 2,13% 4 057 788 354 77 095 212 1,90% 100,03% 89,14%
Románia18 124 198 745 100 895 834 1,24% 8 015 663 402 178 367 919 2,23% 98,66% 176,78%
Szlovénia 915 992 729 12 922 668 1,41% 837 849 803 24 946 000 2,98% 91,47% 193,04%
Szlovákia21 996 908 078 42 238 362 2,12% 1 545 272 844 59 291 790 3,84% 7 7, 3 8 % 140,37%
Finnország 2 155 018 907 23 082 183 1,07% 2 380 408 388 29 874 500 1,26% 110,46% 129,43%
Svédország11 953 061 954 64 188 151 3,29% 1 763 315 250 63 410 453 3,60% 90,28% 98,79%
Egyesült Királyság14 612 120 420 31 294 724 0,68% 5 190 459 683 67 171 685 1,29% 112,54% 214,64%
Összesen/
részesedés 
tagállamonként396 236 802 432 1 513 030 122 1,57% 95 237 862 657  1 877 774 575 1,97% 98,96% 124,11%
1 A 2014 –2020-as időszakra vonatkozó vidékefejlesztési programokat a Bizottság még nem, vagy csak részlegesen hagyta jóvá (2015. februári állapot).
2  A 2014 –2020-as időszakra vonatkozó adatok esetében még nem szerepel a rugalmassági eszköz (1. pillérből történő transzferek).
3  Horvátország kivételével, amely 2013-ban csatlakozott az Unióhoz, és ezért nem rendelkezett a 2007–2013-as időszakra vonatkozó EMVA-kiadások -
kal; a 2014–2020-as időszakra tervezett EMVA-költségvetése 2026 millió euró, amelyből a technikai segítségnyújtás 55 millió eurót tesz ki.
38
VI
A tagállamok kötelesek az éves eredményjelentésben 
tájékoztatást nyújtani a program minőségéről és ered -
ményességéről, így többek között a technikai segítség -
nyújtás igénybevételéről is (az 1974/2006/EK rendelet 
VII. melléklete).
A technikai segítségnyújtásra fordított kiadások hozzá -
járulnak a programok zökkenőmentes végrehajtásához, 
ami végeredményben kedvező a programok kedvezmé -
nyezettjei számára.
VII
A technikai segítségnyújtás hozzájárul a vidékfejlesztési 
programok végrehajtásához, monitoringjához, ellen -
őrzéséhez és értékeléséhez. Azt csak a vidékfejlesztési 
programok utólagos értékeléseinek összegzése tudja 
majd igazolni, hogy a technikai segítségnyújtás men y-
nyiben segítette elő a KAP általános célkitűzéseinek 
megvalósítását.
A jogalkotó úgy határozott, hogy rugalmasságot biztosít 
a tagállamoknak a technikai segítségnyújtási források 
felhasználása terén.
VII Első ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és e tekintetben 
további iránymutatást dolgoz ki.
VII Második ajánlás
A Bizottság nem tudja elfogadni ezt az ajánlást. Meg -
ítélése szerint ugyanis az informatikai karbantartás 
a rendszerek fejlesztéséhez és frissítéséhez kapcsolódó 
operatív tevékenység. Az európai strukturális és beruhá -
zási alapok keretében megosztott irányítással végre -
hajtott programokra vonatkozó, az összes informatikai 
és ellenőrzési kiadás esetében az operatív és nem ope -
ratív (adminisztratív kiadásokkal összefüggő) technikai 
segítségnyújtás felhasználásáról szóló, a Bizottság által 
2014. május 16-án elfogadott költségvetési iránymuta -
tások értelmében az informatikai költségek valamennyi 
típusát – fejlesztési és karbantartási költségeket egy -
aránt – mindig a saját informatikai fejlesztési költsé -
gekkel azonos költségvetési soron kell elszámolni. Ez 
a megközelítés a Bizottság költségvetésének valamen y-
nyi megosztott irányítás alá tartozó területén megerősíti 
a költségvetési fegyelmet és a következetességet.
VII Harmadik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.Összefoglalás
IV
A Bizottság úgy véli, hogy mind az EMGA, mind az EMVA 
tekintetében az 1290/2005/EK rendelet 5. cikke jelenti 
a Bizottság szintjén és részéről az egységes és egyér -
telmű jogszabályi hivatkozást.
Az új programozási időszak vonatkozásában az 
1303/2013/EU rendelet 59. cikke határozza meg a tag -
állami szintű technikai segítségnyújtás szabályait.
A szabályozási rugalmasság által biztosított választási 
szabadságra szükség van annak érdekében, hogy meg 
lehessen felelni a nemzeti és regionális hatóságok igen 
szerteágazó igényeinek. A kapacitásépítés szorosan 
összefügg bizonyos költségtípusokkal, például az admi -
nisztratív kiadásokkal és az informatikai eszközökhöz 
kapcsolódó költségekkel. A technikai segítségnyújtás 
révén finanszírozott kiadások közvetlenül kapcsolódnak 
a vidékfejlesztési programok előkészítéséhez, végre -
hajtásához és értékeléséhez.
A 2014–2020 közötti programozási időszakot illetően 
a Bizottság átfogó iránymutatásokat tett közzé a tag -
államok számára, és szakpolitikai irányvonalakat bizto -
sított az illetékes tisztviselőknek az új vidékfejlesztési 
programokról folytatott tárgyalások során alkalmazott 
megközelítés egységességének biztosítása érdekében.
V
A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy 
valamennyi általuk végrehajtani kívánt vidékfejlesztési 
intézkedés igazolható és ellenőrizhető legyen. E célból 
a tagállamoknak olyan ellenőrzési rendelkezéseket kell 
meghatározniuk, amelyek ésszerű biztosítékot nyúj -
tanak számukra arra vonatkozóan, hogy tiszteletben 
tartják a jogosultsági kritériumokat és az egyéb kötele -
zettségvállalásokat (az 1974/2006/EK rendelet 48. cikke).
A 2014–2020 közötti programozási időszakban a techni -
kai segítségnyújtáshoz minden esetben adminisztratív 
és helyszíni ellenőrzés kapcsolódik (a 809/2014/EU ren -
delet 62. cikke), ami segít megbizonyosodni a kiadások 
támogathatóságáról.
A technikai segítségnyújtásra fordított kiadásoknak nyo -
mon követhetőnek, az ily módon finanszírozott forrá -
soknak pedig megbízható számviteli gyakorlatok révén 
azonosíthatóknak kell lenniük. Ugyanez az elv alkal -
mazandó az összes többi, egyéb uniós alapokból vagy 
bárminemű köztámogatásból finanszírozott kiadások, 
kedvezményezettek és műveletek esetében is.A Bizottság  
válasza
A Bizottság válasza 39
A II. pillér tekintetében a tervezett technikai segítség -
nyújtási alapok felhasználásának eredménye még nem 
teljesen ismert, mivel a tagállamok 2015 folyamán még 
benyújthatnak kiadásigazoló nyilatkozatokat. Jelen -
tős eltérések mutatkoznak a tagállamok között abban 
a tekintetben, hogy a vidékfejlesztésre nyújtott támoga -
tás mekkora részét tervezik technikai segítségnyújtásra 
felhasználni.
Észrevételek
24
Ami az első pillért illeti, az az EMGA esetében nem 
tartalmazza a tagállamok adminisztratív költségeinek 
finanszírozását. Az operatív alapok és programok 
kedvezményezettjei által viselt adminisztratív költsé -
gek az új KPSZ -rendelet (az 1308/2013/EU rendelet) 
értelmében a Bizottság által elfogadott felhatalma -
záson alapuló jogi aktusok alapján támogathatók és 
szerepeltethetők a tagállamok nyilatkozataiban.
25
A Bizottság elismeri a technikai segítségnyújtás címén 
finanszírozott adminisztratív költségek indokoltságá -
nak és átláthatóságának fontosságát. A programok – 
illetve végső soron a vidékfejlesztési politika – megfe -
lelő végrehajtásához jól felszerelt igazgatási szervekre 
van szükség.
26
A Bizottság úgy véli, hogy mind az EMGA, mind az 
EMVA tekintetében az 1290/2005/EK rendelet 5. cikke 
jelenti a Bizottság szintjén és részéről az egységes és 
egyértelmű jogszabályi hivatkozást.
Az új programozási időszak vonatkozásában az 
1303/2013/EU rendelet 59. cikke határozza meg a tag -
állami szintű technikai segítségnyújtás szabályait.
27
Annak ellenére, hogy az 5. cikkben a „kapacitásépítés” 
kifejezés explicit módon nem szerepel, a tételesen fel -
sorolt tevékenységek idővel kapacitásépítést eredmé -
nyeznek a közös agrárpolitika szabályainak jogszerű és 
szabályszerű alkalmazásával foglalkozó bizottsági és 
tagállami szolgálatoknál.A Bizottság a jelenlegi jelentéstételi rendszereken 
belül középtávon részletesebb tájékoztatást fog kérni 
a technikai segítségnyújtásra rendelkezésre álló költség -
vetésen belül felmerülő költségtípusok (adminisztratív, 
illetve operatív költségek) nyomon követésének javítása 
érdekében.
VII Negyedik ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást. A Bizottság ösztö -
nözni fogja a tagállamokat, hogy megfelelő mutatókat 
alkalmazzanak a technikai segítségnyújtással kapcso -
latos kiadások nyomon követésére, noha ezt nem teszi 
kötelezővé.
Bevezetés
13
A technikai segítségnyújtási kiadások volumenét 
a kapcsolódó igényekhez igazodóan tervezik meg. Az 
1305/2014/EU rendelet 8. cikke c) pontjának vi. alpontja 
például előírja az irányító hatóságok számára, hogy 
megfelelő tanácsadási kapacitást biztosítsanak a szabá -
lyozási követelmények és az innovációval kapcsolatos 
fellépések tekintetében, ami további szükségleteket 
eredményezhetett volna a technikai segítségnyújtás 
terén.
A Bizottság közös jogszabályi rendelkezéseket írt elő 
az összes ESB -alap tekintetében, ezáltal ezen alapok 
vonatkozásában egységesítette a technikai segítség -
nyújtásra vonatkozó megközelítését. Ez a rendelkezés 
(az 1303/2013/EU rendelet 59. cikke) némileg kitágítja 
a támogatható költségek körét, így jelenleg idetartoz -
nak a kommunikációs, hálózatépítési, panaszkezelési és 
ellenőrzési tevékenységek is, amelyek a vidékfejlesz -
tésre vonatkozó előző jogi keretben nem tartoztak bele 
a technikai segítségnyújtás meghatározásába.
16
Az I. pillér tekintetében valamennyi kötelezettség -
vállalást a szóban forgó költségvetési éven belül kell 
megtenni, és – azon ritkán előforduló esetek kivételével, 
amikor engedélyezik azoknak az egyik költségvetési 
évről a másikra történő átvitelét – a vonatkozó köte -
lezettségvállalások az adott év végén lejárnak. A kifi -
zetések mindamellett több költségvetési év során is 
teljesíthetők.
A Bizottság válasza 40
31
A Bizottság számviteli rendszerei szerint a kötelezett -
ségvállalások összértéke 2013-ban 21 879 114 EUR volt. 
A Bizottság a 2007–2013 közötti programozási időszak 
végén – különösen az európai innovációs partnerség 
vonatkozásában – megerősítette a hálózatépítési tevé -
kenységeket. A hálózatépítési tevékenységek ezenfelül 
a következő programozási időszak előkészítésének is 
egyik kulcsfontosságú elemét képezték. A hálózatépí -
tési tevékenység összességében fontos eredményori -
entált munkát jelent, amely nagymértékben segítheti 
a szakpolitikai tervezést. Ami az informatikai rendsze -
reket illeti, a 2020–2014 közötti időszak előkészítése 
jegyében az új és kifinomultabb eszközök (pl. az RDIS2 
és az SFC) kifejlesztése a gyakorlatban főként 2012-
től kezdődött meg, következésképpen a kapcsolódó 
kiadások lényegesen magasabbak, mint 2007-ben vol -
tak. Lásd még a 32–35. bekezdésre adott válaszokat.
A Bizottság összevont válasza a 32–35. 
bekezdésre
A Bizottság felelős szolgálatai több költségvetési jog -
címcsoportból finanszírozták az informatikai jellegű 
kiadásokat annak függvényében, hogy az adott kiadás 
hogyan kapcsolódott a kiadások alapjául szolgáló 
tevékenységhez.
Az ilyen finanszírozáshoz használt költségvetési jog -
címcsoportok részben a KAP -hoz tartozó műveletek -
hez kapcsolódó kiadásokhoz nyújtott nem technikai 
jellegű operatív támogatás (az EMGA és az EMVA külön 
finanszírozásban részesült a 05 01 04. jogcímcsoport -
ból), részben a működő KAP -programok és -tevé -
kenységek végrehajtásához közvetlenül kapcsolódó 
operatív technikai segítségnyújtás részét képezték (az 
EMGA finanszírozása a 05 08 09. jogcímcsoportból, az 
EMVA -é pedig a 05 04 05 02. jogcímből történt).
Az igazgatási informatikai rendszerek fejlesztését 
és karbantartását fokozatosan a Bizottság horizon -
tális szolgálatai vették át. Mindamellett a Bizottság 
mindvégig felelős maradt a KAP -ot kiszolgáló infor -
matikai rendszerekért. A fent említett költségvetési 
jogcím  csoportok fedezik mind az érintett informa -
tikai rendszerek kezdeti fejlesztési költségeit, mind 
azok karbantartási költségeit. Ez utóbbi költségek 
magukban foglalják szükség esetén a rendszerek 
tovább  fejlesztését (folyamatos fejlesztés -karbantar -
tás), valamint azok szükséges javító karbantartását és 
üzemeltetését is.28
A jogalkotó a rendelet elfogadásakor úgy döntött, 
hogy rugalmas és átfogó megközelítést alkalmaz 
a technikai segítségnyújtás tagállamok általi igény -
bevétele tekintetében. A Bizottság nem avatkozhat 
bele az ilyen rendelkezések alkalmazásába, különösen 
abban az esetben nem, ha a kiadás támogathatónak 
minősül.
Mindazonáltal a jelenlegi programozási időszakra 
vonatkozóan a Bizottság különleges iránymutatásokat 
adott ki a tagállamok számára, valamint szakpolitikai 
irányvonalakat és indikatív mutatókat biztosított az 
illetékes tisztviselőknek.
A technikai segítségnyújtás címén támogatott admi -
nisztratív költségeknek egyértelműen kapcsolódniuk 
kell a program végrehajtásához. A technikai segítség -
nyújtás keretében biztosított finanszírozás meghatá -
rozott korlátokon belüli felhasználása terén tanúsított 
rugalmasság nem jelenti feltétlenül a szigor hiányát. 
A megosztott irányítás keretében a tagállamoknak 
biztosítaniuk kell, hogy az uniós költségvetést a gaz -
daságosság, eredményesség és hatékonyság elvével 
összhangban használják fel (a 966/2012/EU költségve -
tési rendelet 30. cikke).
A technikai segítségnyújtásra fordított kiadásokból 
támogathatók a tagállamok nemzeti vidéki háló -
zatainak tevékenységei is: ezeket a jogi keret (az 
1698/2005/EK rendelet 68. cikke) és a vidékfejlesztési 
programok egyértelműen meghatározzák és előírják.
30
A Bizottság véleménye szerint a technikai segítség -
nyújtás „meghatározását” és „jellegét” a jogalkotónak 
kell előírnia. 
A közvetlen irányításra vonatkozó „vademecum” célja, 
hogy iránymutatást nyújtson a költségvetés végrehaj -
tása során alkalmazott érvényesítésre, pénzügyi rend -
szerekre, folyamatokra és eljárásokra vonatkozóan, 
nem pedig az, hogy előírja a költségvetés fejezetek 
közötti megosztására vonatkozó szabályokat.
A Bizottság válasza 41
Emellett a vizsgált időszakot súlyos gazdasági válság 
jellemezte, amely során egyes tagállamokban a nem -
zeti közigazgatás jelentős mértékű megszorításokkal 
és forráshiánnyal szembesült. A szakpolitika hatékony 
és eredményes végrehajtásának és a növekvő hiba -
arány visszaszorításának biztosítása érdekében ezek 
a hatóságok technikai segítségnyújtás formájában 
uniós finanszírozásért folyamodtak.
43
Az 1698/2005/EK rendelet 66. cikkének (2) bekezdése 
szerint „a tagállamok kezdeményezésére az egyes 
vidékfejlesztési programok esetében az EMVA finan -
szírozhatja a programhoz kapcsolódó segítségnyújtás 
előkészítő, irányítási, monitoring-, értékelési, tájékoz -
tatási és ellenőrzési tevékenységeit. Az egyes prog -
ramokra jutó teljes összeg legfeljebb 4%-a fordítható 
ezekre a tevékenységekre.” Az 1698/2005/EK rendelet 
71. cikkének (3) bekezdése értelmében a kiadások 
jogosultsági szabályait az illetékes nemzeti hatóságok 
határozzák meg, az 1698/2005/EK rendeletben szabá -
lyozott, egyes vidékfejlesztési intézkedésekre vonat -
kozó különleges feltételek figyelembevételével.
45
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az előirányzatok 
programirányítási célokra való átcsoportosítása 
segíti a támogatási kérelmek feldolgozását, valamint 
a vidékfejlesztési programok kedvezményezettjeinek 
nyújtott tanácsadási szolgáltatást, különös tekintet -
tel az összetett beruházási intézkedésekre, és ezáltal 
összességében javítja a program végrehajtását.
46
A technikai segítségnyújtást részben a vidékfejlesz -
tési programok átfogó irányításához használják fel: 
a döntéshozók szerint ez a támogatás elengedhetet -
len a szakpolitika végrehajtásához. Ezért a technikai 
segítségnyújtás kérdését a vidékfejlesztési programok 
teljesítménymutatóinak fényében kell értékelni.
47
A technikai segítségnyújtást gyakran a kedvezmé -
nyezettek adminisztratív terheinek könnyítésére 
használják fel, nevezetesen a program végrehajtásával 
kapcsolatos ismereteiknek és tájékozottságuknak 
a fokozására, illetve annak lehetővé tételére, hogy 
képessé váljanak az informatikai eszközök és az elekt -
ronikus közigazgatás teljes mértékű kihasználására. 
Ezért a technikai segítségnyújtással kapcsolatos kiadá -
sok hasznosak a kedvezményezettek számára, még 
akkor is, ha részben költségvetés -támogatási célokat 
szolgálnak.A Bizottság iránymutatásokat adott ki a megosz -
tott irányítású programok tekintetében, amelyek 
biztosítják a szükséges útmutatást arra nézve, hogy 
mely költség  vetésitétel -típusokat kell alkalmazni az 
informatikai (és ellenőrzési) kiadások esetében, hogy 
az érintettek kellőképpen következetesen kezeljék 
a költségvetésben az informatikai kiadásokat. Ezeket 
az iránymutatásokat az informatikai költségek minden 
típusa – azaz mind az informatikai fejlesztés, mind 
az informatikai rendszerek karbantartása – esetében 
követni kell, és a karbantartási költségeket mindig 
ugyanazon a költségvetési soron kell elszámolni, 
mint az azokhoz kapcsolódó informatikai fejlesztési 
költségeket. Ez a megközelítés az összes megosztott 
irányítást alkalmazó főigazgatóságon megerősíti 
a költségvetési fegyelmet és a következetességet.
36
Lásd a Bizottság 28. bekezdésre adott válaszát.
37
Lásd a Bizottság 28. bekezdésre adott válaszát.
38
A technikai segítségnyújtás igénybevételére vonat -
kozó átlag számadatok mind a 2007–2013 közötti prog -
ramozási időszak (1,57%), mind a 2014–2020 közötti 
programozási időszak becsült adatai (1,97%) esetében 
arról tanúskodnak, hogy a tagállamok csak mérsékel -
ten éltek az ilyen előirányzatok kihasználásának lehe -
tőségével, valamint hogy az alapokat csak valóban 
szükséges és a vidékfejlesztési programok végrehajtá -
sához kapcsolódó tevékenységekre fordították. Ezen -
felül a 2007–2013 közötti időszakban (a 2014. október 
31-i állapot szerint) ténylegesen elköltött összeg 
csupán 70%-át tette ki a mellékletben feltüntetett ter -
vezett összegnek. Tehát a 2007–2013 közötti időszak 
végrehajtott költségvetésének csak 1,16%-át használ -
ták fel ténylegesen technikai segítségnyújtásra.
Lásd még a Bizottság 13. bekezdésre adott válaszát.
A Bizottság összevont válasza a 40. és 
41. bekezdésre
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosí -
tása és a vidékfejlesztési politika keretében kitűzött 
ambiciózus célok elérése érdekében fokozni kell 
a tagállamok igazgatási kapacitását. A megfelelő vég -
rehajtás garantálása érdekében a Bizottság fokozott 
forrásokat fordított a tagállamok igazgatási kapacitá -
sának fenntartására.
A Bizottság válasza 42
50
A Bizottság a Vidékfejlesztési Bizottságon keresztül 
iránymutatásokat terjesztett elő a tagállamok részére 
a 2014–2020 közötti programozási időszakban biztosí -
tandó technikai segítségnyújtás felhasználásáról.
51
A mellékletben található táblázat a tagállamok által 
benyújtott vidékfejlesztésiprogram -tervezeteken ala -
pul, amelyek többsége még viták tárgyát képezi.
Lásd még a Bizottság 13. bekezdésre adott válaszát.
54
A Bizottság számos ellenőrzést hajt végre a tagál -
lamokban a technikai segítségnyújtásra fordított 
kiadások ellenőrzése céljából. A Bizottság és a Szám -
vevőszék által jelentett hibákat nyomon követik, és 
pénzügyi korrekciókat javasolnak.
A Bizottság ezenfelül megerősítette a 2014–2020 
közötti programozási időszakra vonatkozó jogi 
keretet. A tagállamok számára kiadott útmutató 
a következő ajánlást tartalmazza: „Egyértelműen 
meg kell határozni a kedvezményezettek technikai 
segítségnyújtás révén finanszírozott adminisztratív 
költségeit (az adminisztratív költségek típusait és az 
odaítélés feltételeit), beleértve a személyzeti költsége -
ket. Emellett amennyiben a kedvezményezettek más 
alapok (azaz európai strukturális és beruházási alapok 
és/vagy az EMGA) végrehajtásával is foglalkoznak, 
biztosítani kell a technikai segítségnyújtás keretében 
finanszírozott adminisztratív költségek mérhetőségét 
és ellenőrizhetőségét”.
55
A Bizottság felhívja a tagállamok figyelmét arra, hogy 
technikai segítségnyújtás csak a vidékfejlesztési 
programokhoz biztosítható, és hogy egyértelműen és 
igazolhatóan külön kell választani az I. és II. pillérhez 
kapcsolódó adminisztratív és személyzeti költségeket.
Lásd még az 54. bekezdésre adott választ.48
A gazdaságilag gyengébb tagállamok nemzeti ható -
ságainak fokozott támogatásra van szükségük ahhoz, 
hogy teljesíteni tudják a programok végrehajtásához 
kapcsolódó uniós kötelezettségvállalásokat és kötele -
zettségeket. Ezekre a kiadásokra a program végrehaj -
tásához kapcsolódó igazgatási erőforrások finanszíro -
zásához van szükség.
Lengyelországban viszonylag alacsony a technikai 
segítségnyújtási kiadások százalékos aránya.
49
A technikai segítségnyújtás támogatja a szakpolitika 
fő célkitűzéseinek megvalósítását, amelyek ilyen 
finanszírozás hiányában nem teljesülhetnének. Ezért 
a Bizottság úgy véli, hogy a technikai segítségnyúj -
tásra fordított kiadások nem vonnak el jelentős for -
rásokat a szakpolitikai célkitűzésektől, hanem éppen 
ellenkezőleg, megerősítik a végrehajtásra irányuló 
intézkedéseket a tagállamokban.
A 2007–2013 közötti időszakban a kiadásoknak csupán 
1,16%-át fordították technikai segítségnyújtásra 
(a felső határ 4% volt). A vidékfejlesztési kiadások 
e viszonylag kis részaránya egyáltalán nem vall az arra 
mutató tendenciára, hogy a tagállamok maximali -
zálni kívánnák az adminisztratív költségeikre irányuló 
kifizetéseket.
1. háttérmagyarázat
Tekintettel arra, hogy a technikai segítségnyújtás 
költségvetéséből finanszíroznak egyes, a programok 
végrehajtásához kapcsolódó általános költségeket is, 
e költségeknek a szakpolitikai terület teljes költség -
vetéséhez viszonyított részaránya (1,16%) kifejezetten 
alacsonynak tűnik.
A Bizottság véleménye szerint bár a tagállamokban 
nem kell növelni az ellenőrzések költségét, súlyt kell 
fektetni az ellenőrzések minőségének és hatékonysá -
gának javítására.
Az irányításhoz, ellenőrzéshez, tájékoztatáshoz, átlát -
hatósághoz, hálózatépítéshez, nyomon követéshez és 
értékeléshez kapcsolódó kötelezettségek szükségesek 
ahhoz, hogy a szakpolitika jó eredményeket tudjon 
elérni, ezért a vonatkozó költségeket az EMVA -ból kell 
társfinanszírozni.
A Bizottság válasza 43
Az olaszországi irányító hatóság az éves eredményje -
lentésben konkrét biztosítékokat nyújtott e szabályok 
tiszteletben tartása tekintetében, különös tekintettel 
a versenyszabályokra és a közbeszerzésre vonatkozó 
szabályokra.
Az 1305/2013/EU rendelet 62. cikke kiterjesztette azt 
a területet, ahol független szakértőnek kell elvégeznie 
vagy megerősítenie a számításokat. Ez a szabály lesz 
érvényes minden olyan műveletre is, amely során egy -
szerűsített költségelszámolást alkalmaznak.
62
A 2014–2020 közötti programozási időszakban három 
különleges kimeneti mutató révén felügyelik a nem -
zeti vidéki hálózatokat (a 808/2014/EU rendelet IV. 
melléklete). A technikai segítségnyújtás keretében 
finanszírozott egyéb tevékenységek tekintetében 
a tagállamoknak címzett útmutató a következő 
ajánlást tartalmazza: „Az uniós pénzeszközökkel 
való hatékony és eredményes gazdálkodás általános 
elveinek tiszteletben tartása érdekében a technikai 
segítségnyújtáshoz kapcsolódó kiadásoknak a SMART 
operatív célkitűzéseken kell alapulniuk (a 966/2012/EU, 
Euratom költségvetési rendelet 30. cikke), és előzőleg 
el kell végezni a szükségletek megfelelő felmérését. 
Az eredményeket teljesítménymutatók alapján figye -
lemmel kell kísérni, és értékelni kell. A Bizottság arra 
ösztönzi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki további 
speciális mutatókat a technikai segítségnyújtás nyo -
mon követésére.”
4. háttérmagyarázat
A vidékfejlesztési programokat azokon az intézkedése -
ken keresztül hajtják végre, amelyek átfogóan haté -
kony és eredményes végrehajtása érdekében technikai 
segítségnyújtás formájában biztosított támogatásra 
van szükség. Ilyen értelemben a Bizottság szerint 
az intézkedések jelentik a szakpolitikai eszközöket 
(eszköztárat), a technikai segítségnyújtás pedig hori -
zontális tevékenységként támogatja a vidékfejlesztési 
programok eredményes irányítását.2. háttérmagyarázat
A litván hatóságok szerint a minisztérium jóváhagyja 
a részben a vidékfejlesztési programokon dolgozó 
munkavállalók rendszeresen frissített jegyzékét, 
amely tartalmazza azok munkaidejének százalékos 
megoszlását is. A kifizető ügynökség meghatározza 
a személyzet munkaidejének időarányos megoszlását, 
figyelembe véve – többek közt – az ügynökség által 
kezelt különböző alapokat, a kiosztott feladatokat és 
funkciókat, a jóváhagyott cselekvési terveket, a ter -
vezett pályázati felhívásokat és azok feldolgozását, 
illetve a helyszíni ellenőrzéseket.
Magyarország esetében 2014. december 19-én 
a Bizottság emlékeztette a magyar hatóságokat arra, 
hogy a 2014–2020 közötti programozási időszakra 
vonatkozóan be kell nyújtania a technikai segítség -
nyújtást igénybe vevő kedvezményezettek jegyzékét. 
Emellett amennyiben a kedvezményezettek más 
alapok (azaz európai strukturális és beruházási alapok 
és/vagy az EMGA) végrehajtásával is foglalkoznak, biz -
tosítani kell a finanszírozott adminisztratív költségek 
mérhetőségét és ellenőrizhetőségét.
Ami Ausztriát illeti, a Bizottság a 2014–2020 közötti 
időszakra vonatkozó programról folytatott tárgyalá -
sok során felhívta a hatóságok figyelmét arra, hogy 
technikai segítségnyújtás csak a vidékfejlesztési 
programokhoz biztosítható, és hogy egyértelműen és 
igazolhatóan külön kell választani az I. és II. pillérhez 
kapcsolódó adminisztratív és személyzeti költségeket.
Lengyelország esetében az együtthatók becslése azon 
a feltevésen alapult, hogy az I. és a II. pillér közötti 
megoszlás az időszak során valószínűleg változatlan 
marad.
Meg kell jegyezni, hogy a Bizottság saját ellenőrzései 
során figyelembe veszi a Számvevőszék észrevételeit. 
Lásd még a 55. bekezdésre adott választ.
56
Lásd a Bizottság 54. bekezdésre adott válaszát.
3. háttérmagyarázat
A Bizottság – az 1698/2005/EK rendelet 82. cikke (2) 
bekezdésének f) pontjával összhangban – kétoldalú 
találkozókon és az irányító hatóságokkal váltott 
dokumentumokban többször hangsúlyozta a közbe -
szerzési eljárásokra vonatkozó szabályok betartásának 
fontosságát.
A Bizottság válasza 44
Ezenfelül a lengyel példa azt mutatja, hogy nehéz -
ségekbe ütközhet a technikai segítségnyújtás terén 
felmerülő szükségletek elkülönülő, megalapozott, 
hosszú távú értékelése.
69
A Bizottság nem állapított meg egyedi célkitűzéseket 
minden egyes technikai segítségnyújtási támogatás 
tekintetében, mert úgy vélte, hogy az nem szükséges, 
nem költséghatékony vagy nem arányos. Adott eset -
ben azonban többéves tervet dolgozott ki, a kapcso -
lódó mérföldköveket is beleértve (értékelés, informati -
kai alapelvek stb.).
73
A közös monitoring- és értékelési keretrendszerre 
vonatkozó általános iránymutatások nem tesznek 
külön említést a technikai segítségnyújtásról, mert 
a teljesítményre vonatkozó követelmények teljesülése 
közvetett módon azoknak az intézkedéseknek a tel -
jesítménymérése alapján határozható meg, amelyhez 
azok hozzájárulnak.
A közös monitoring- és értékelési keretrendszer értel -
mében a tagállamok további mutatókat határoznak 
meg a vidékfejlesztési programok sajátos jellemzőinek 
nyomon követésére és értékelésére (az 1698/2005/
EK rendelet 81. cikkének (2) bekezdése). A fenti közös 
keretrendszer ezenfelül közös kérdéseket vezetett be 
a technikai segítségnyújtásnak a félidős és utólagos 
értékelések során történő értékelésére.
75
Tekintettel a technikai segítségnyújtással kapcsolat -
ban felmerülő szükségletek széles körére, ha külön 
akarnánk választani a nyomon követést és értékelést 
a vidékfejlesztési programok azon elemeitől, ame -
lyekhez hozzájárulnak, igen nagy és költséges keretre 
lenne szükség a viszonylag alacsony kiadások nyomon 
követéséhez. Az 1974/2006/EK rendelet VII. mellék -
lete értelmében az éves előrehaladási jelentésnek 
információt kell tartalmaznia az irányító hatóság és 
a monitoring bizottság által a programvégrehajtás 
minőségének és eredményességének biztosítása 
érdekében tett lépésekkel kapcsolatban, ideértve 
a technikai segítségnyújtást is. A vidékfejlesztési prog -
ramok értékelését (beleértve a teljesítményértékelést 
és a hatásvizsgálatot is) azonban a félidős és utólagos 
értékelés során kell végrehajtani.A Bizottság nyilvánvalóan el kívánja különíteni a tech -
nikai segítségnyújtást az intézkedésektől: ezt egyértel -
műen tanúsítja az a tény, hogy azokról a vidékfejlesz -
tési jogszabályok külön fejezetekben rendelkeznek. 
Az 1305/2013/EU rendelet esetében például a III. cím 
I. fejezete ismerteti az intézkedéseket, a II. fejezet 
írja elő a több intézkedésre vonatkozó közös rendel -
kezéseket, míg a III. fejezet rendelkezik a technikai 
segítségnyújtásról és a hálózatépítésről. A technikai 
segítségnyújtás egyértelműen elkülönül az intézke -
désektől. Ez a szétválasztás azonban nem jelenti azt, 
hogy a technikai segítségnyújtást nem kísérik figye -
lemmel, és nem értékelik. A vidékfejlesztési programo -
kat megfelelően tervezik, nyomon követik és értéke -
lik, és a technikai segítségnyújtás hatása támogatja 
a vidékfejlesztési programok egészének megfelelő és 
eredményes végrehajtását.
Ausztriával kapcsolatban a kifizető ügynökség által 
végrehajtott adminisztratív költségek finanszírozása 
megfelelt a vonatkozó uniós jogszabályoknak, és ezért 
azt a Bizottság jóváhagyta.
63
Mivel a monitoring- és értékelési keret a vidékfejlesz -
tési programok átfogó teljesítményét értékeli, a prog -
ram teljesítményét nem támogató (nem operatív) 
költségek terén való túlköltekezésnek elvileg alacso -
nyabb általános teljesítményt kell eredményeznie. 
Ezért a Bizottság úgy véli, hogy a technikai segítség -
nyújtás által biztosított hozzájárulás közvetve szerepel 
az értékelésben.
64
A vidékfejlesztési programok szintjén megfelelő célki -
tűzéseket és célokat határoznak meg.
Lásd még a Bizottság 62. bekezdésre adott válaszát.
67
A tagállamoknak értékelniük kell, hogy a vidékfejlesz -
tési program egészében hogyan fedezi a közép- és 
hosszú távú szükségleteket.
A tagállamoknak megfelelően indokolniuk kell 
a programmódosításokat, és amennyiben módosulnak 
a technikai segítségnyújtással kapcsolatos kiadások, 
minden változást egyedileg meg kell indokolniuk.
A Bizottság válasza 45
84
A Bizottság úgy véli, hogy mind az EMGA, mind az 
EMVA tekintetében az 1290/2005/EK rendelet 5. cikke 
jelenti a Bizottság szintjén és részéről az egységes és 
egyértelmű jogszabályi hivatkozást.
Az új programozási időszak vonatkozásában az 
1303/2013/EU rendelet 59. cikke határozza meg a tag -
állami szintű technikai segítségnyújtás szabályait.
A szabályozási rugalmasság által biztosított választási 
szabadságra szükség van annak érdekében, hogy meg 
lehessen felelni a nemzeti és regionális hatóságok 
igen szerteágazó igényeinek. A vidékfejlesztési prog -
ramok megfelelő végrehajtása szorosan összefügg 
bizonyos szükséges költségekkel, például az informa -
tikai eszközökhöz kapcsolódó adminisztratív kiadások -
kal. A technikai segítségnyújtás révén finanszírozott 
kiadások közvetlenül kapcsolódnak a vidékfejlesztési 
programok előkészítéséhez, végrehajtásához és 
értékeléséhez.
A 2014–2020 közötti programozási időszakot illetően 
a Bizottság átfogó iránymutatásokat tett közzé a tagál -
lamok számára, és szakpolitikai irányvonalakat bizto -
sított az illetékes tisztviselőknek az új vidékfejlesztési 
programokról folytatott tárgyalások során alkalmazott 
megközelítés egységességének biztosítása érdekében.
85
Az európai strukturális és beruházási alapok keretében 
megosztott irányítással végrehajtott programokra 
vonatkozó, az összes informatikai és ellenőrzési kiadás 
esetében az operatív és nem operatív (adminisztratív 
kiadásokkal összefüggő) technikai segítségnyújtás 
felhasználásáról szóló bizottsági költségvetési irány -
mutatások értelmében az informatikai költségek vala -
mennyi típusát – fejlesztési és karbantartási költsége -
ket egyaránt – mindig a saját informatikai fejlesztési 
költségekkel azonos költségvetési soron kell elszá -
molni. Ez a megközelítés a Bizottság költségvetésének 
valamennyi megosztott irányítás alá tartozó területén 
megerősíti a költségvetési fegyelmet és a következe -
tességet. Ami a tagállamok kezdeményezésére történő 
technikai segítségnyújtást illeti, a bérköltség támo -
gatható kiadásnak minősül, amennyiben a kifizetett 
összegek közvetlenül kapcsolódnak a vidékfejlesztési 
program végrehajtásához. E tekintetben a tagállamok 
részére a 2014–2020 közötti programozási időszak 
során biztosítandó technikai segítségnyújtásról közzé -
tett útmutató konkrét információkat tartalmaz a sze -
mélyzeti költségek elszámolásáról és finanszírozásáról.76
Tekintettel a vidékfejlesztési programok nagy szá -
mára és az igen változatos igényekre, a Bizottság úgy 
ítéli meg, hogy a tagállamok alkalmasabbak annak 
megállapítására, hol és milyen módon van leginkább 
szükség a (jogszabályban meghatározott) támoga -
tásra. A tagállamok a szükségletek felmérése alapján 
rendelik hozzá az összegeket a relevánsnak ítélt konk -
rét területekhez; márpedig a számadatok tanúsága 
szerint ezek a területek jelentősen eltérnek a külön -
böző tagállamokban.
77
A tagállamok nagymértékben fokozták a kifizető 
ügynökségek közötti együttműködést annak érdeké -
ben, hogy értékeljék és orvosolják a végrehajtás terén 
jelenleg mutatkozó, magas hibaarányt okozó hiányos -
ságokat. Ezek a tevékenységek szintén finanszírozha -
tók a technikai segítségnyújtási keretből.
78
Lásd a Bizottság 75. bekezdésre adott válaszát.
82
A 2014–2020 közötti programozási időszakban 
a 825/2014/EU bizottsági végrehajtási határozat 3. 
cikkének d) pontjával létrehozott Vidékfejlesztési 
Hálózatok Közgyűlésének egyik fő feladata az, hogy 
biztosítsa az ENRD és az EIP -hálózat tevékenységének 
megfelelő nyomon követését és értékelését. Ugyan -
ezen rendelet 8. cikkének c) pontja előírja az ENRD és 
az EIP -hálózat hatékonyságának és eredményességé -
nek folyamatos értékelését.
Következtetések és ajánlások
83
A technikai segítségnyújtás hozzájárul a vidékfejlesz -
tési programok végrehajtásához, monitoringjához, 
ellenőrzéséhez és értékeléséhez. Azt csak a vidékfej -
lesztési programok utólagos értékeléseinek összeg -
zése tudja majd igazolni, hogy a technikai segítség -
nyújtás mennyiben segítette elő a KAP általános 
célkitűzéseinek megvalósítását.
A jogalkotó úgy határozott, hogy rugalmasságot 
biztosít a tagállamoknak a technikai segítségnyújtási 
források felhasználása terén.
A Bizottság válasza 46
91
Mivel a technikai segítségnyújtás horizontális támo -
gató tevékenység, a kapcsolódó kiadások nyomon 
követése és értékelése a programok egészére vonat -
kozó nyomon követés és értékelés szerves részét 
képezi.
A technikai segítségnyújtásra külön pénzügyi kimeneti 
mutatókat alkalmaznak.
92
Az egyes eszközök potenciális hatékonysága nem függ 
attól, hogy létezik -e a hatásaik felmérésére szolgáló 
rendszer.
4. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A Bizottság ösztönözni fogja a tagállamokat, hogy 
megfelelő mutatókat alkalmazzanak a technikai segít -
ségnyújtással kapcsolatos kiadások nyomon követé -
sére, noha ezt nem teszi kötelezővé.86
A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy gon -
doskodjanak a kedvezményezettek technikai segítség -
nyújtás révén finanszírozott adminisztratív költsé -
geinek (így többek között a személyzeti költségek) 
egyértelmű meghatározásáról. Emellett amennyiben 
a kedvezményezettek más alapok (azaz európai struk -
turális és beruházási alapok és/vagy az EMGA) végre -
hajtásával is foglalkoznak, biztosítani kell a technikai 
segítségnyújtás címén finanszírozott adminisztratív 
költségek mérhetőségét és ellenőrizhetőségét1.
1. ajánlás
A Bizottság elfogadja az ajánlást, és e tekintetben 
további iránymutatást dolgoz ki.
2. ajánlás
A Bizottság nem tudja elfogadni ezt az ajánlást. Meg -
ítélése szerint ugyanis az informatikai karbantartás 
a rendszerek fejlesztéséhez és frissítéséhez kapcso -
lódó operatív tevékenység. Az európai strukturális és 
beruházási alapok keretében megosztott irányítással 
végrehajtott programokra vonatkozó, az összes infor -
matikai és ellenőrzési kiadás esetében az operatív és 
nem operatív (adminisztratív kiadásokkal összefüggő) 
technikai segítségnyújtás felhasználásáról szóló, 
a Bizottság által 2014. május 16-án elfogadott költ -
ségvetési iránymutatások értelmében az informatikai 
költségek valamennyi típusát – fejlesztési és karban -
tartási költségeket egyaránt – mindig a saját infor -
matikai fejlesztési költségekkel azonos költségvetési 
soron kell elszámolni. Ez a megközelítés a Bizottság 
költségvetésének valamennyi megosztott irányítás alá 
tartozó területén megerősíti a költségvetési fegyelmet 
és a következetességet.
3. ajánlás
A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.
A Bizottság a jelenlegi jelentéstételi rendszereken 
belül középtávon részletesebb tájékoztatást fog kérni 
a technikai segítségnyújtásra rendelkezésre álló költ -
ségvetésen belül felmerülő költségtípusok (adminiszt -
ratív, illetve operatív költségek) nyomon követésének 
javítása érdekében.
1 Útmutató a technikai segítségnyújtáshoz (2014–2020).
HOG YAN JUTHA T HOZZ Á AZ EURÓPAI UNIÓ  KIAD VÁNYAIHOZ ?
Ingy enes kiadv ányok:
  egy példán y:  
az EU Bookshopból (http://bookshop .europa.eu),
  több példán y, valamin t plak átok, térképek rendelése:  
az Európai Unió képviselet ein keresztül (http://ec .europa.eu/r epresen t_hu .htm),  
nem uniós országok ban a küldöttségekt ől (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_hu .htm),  
a Europe Direct szolgálta táson keresztül (http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_hu .htm)  
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásá val (ingy enesen hívha tó az EU egész  
terület éről) (*).
(*)  A legt öbb hívás és a megadott információk ingy enesek (noha egyes mobilt elefon-sz olgálta tókon keresztül ,  
telefonfülkék ből és hotelek ből a számot csak díj/f_iz etés ellenében lehet hívni).
Megv ásár olha tó kiadv ányok:
 az EU Bookshopból (http://bookshop .europa.eu).
A technikai segítségnyújtás hagyományosan a  szakpolitikák 
végrehajtásával kapcsolatban nyújt szakértői támogatást és 
finanszírozási forrásokat a kormányzati szerveknek. Az 
ellenőrzés során a Számvevőszék azt vizsgálta, hogy miként 
használták fel a 2007–2013-as időszakban a mezőgazdasági 
és vidékfejlesztési szakpolitikához kapcsolódóan folyósított 
uniós technikai segítségnyújtási forrásokat. Megállapítottuk, 
hogy az eredetileg kapacitásépítésre szánt technikai 
segítségnyújtás hangsúlya eltolódott a szokásos 
adminisztratív kiadások fedezése felé. Ezért, és mivel 
hiányzik egy megfelelő teljesítményértékelési keret, sem 
a Bizottság, sem a tagállamok nem tudják bemutatni, hogy 
a technikai segítségnyújtás mennyiben járul hozzá a KAP 
végrehajtásához.
EURÓPAI
SZÁMVEVŐSZÉK