[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 13.11.2007

COM(2007) 696 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Jelentés a 2002/21/EK irányelvvel összhangban az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálatának eredményeiről és a 2007. évi reformjavaslatok összefoglalása

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Jelentés a 2002/21/EK irányelvvel összhangban az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós keretszabályozás felülvizsgálatának eredményeiről és a 2007. évi reformjavaslatok összefoglalása (EGT-vonatkozású szöveg)

1. BEVEZETÉS

Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások fontos támaszt nyújtanak az Európai Unió gazdasága és társadalma számára. A megfizethető és biztonságos széles sávú hírközlő hálózatok széles körű rendelkezésre állása alapvetően fontos az Európai Unióban a gazdasági növekedés és a munkahelyteremtés terén meglévő potenciál kiaknázásához – ez a célkitűzés áll a megújult lisszaboni stratégia középpontjában is. A stratégia részeként a Bizottság által 2005 júniusában elindított i2010 kezdeményezés[1] nyitott és versenyképes digitális gazdaság kialakítását és egy egységes európai információs tér megteremtését célozza. Ehhez a legfontosabb eszköz az elektronikus hírközlésre vonatkozó európai uniós keretszabályozás reformja.

A reform fontos pillére lesz a belső piac felülvizsgálatának. Az elektronikus hírközlés kulcsszerepet játszhat a piacok integrálásában, mivel:

- több előnyt szolgáltathat a lakosság és a kisvállalkozások számára,

- jobban hasznosíthatja a globalizációban rejlő lehetőségeket,

- új határokat nyithat meg a tudás és az innováció számára,

- erős szociális és környezeti dimenzióval rendelkezik.

Ez a közlemény beszámol az elektronikus hírközlésre vonatkozó keretszabályozás felülvizsgálatának eredményeiről, amelyet a Bizottság a 2002/21/EK irányelv[2] 25. cikke alapján végzett el, és ismerteti a Bizottság által javasolt főbb politikai változtatásokat (a továbbiakban: 2007. évi reformjavaslatok). További részletek a Bizottság jogalkotási javaslataiban[3] és a kapcsolódó hatásvizsgálatban[4] találhatók.

2. A FELÜLVIZSGÁLAT ÉS A KONZULTÁCIÓS FOLYAMAT CÉLKITűZÉSEI

2.1 . A felülvizsgálat háttere és célkitűzései

A távközlésre vonatkozó európai uniós keretszabályozás az 1990-es években jött létre az addig az állami monopóliumok uralta nemzeti piacok verseny előtti megnyitása céljából. A folyamat 1998-ban, a nemzeti piacok liberalizációjában érte el tetőpontját. 2002-ben további előrelépést jelentett a jelenleg hatályos szabályok elfogadása, amelyek már figyelembe veszik a technológiák konvergenciáját, és amelyek már az „elektronikus hírközlés” valamennyi formájára alkalmazandók. A 2002. évi keretszabályozás szabályozási modellje alapvetően abban áll, hogy a közös európai uniós szabályokat a piacfelügyelettel megbízott különböző nemzeti szabályozó hatóságok hajtják végre. A 2002. évi keretszabályozás az „előzetes” szabályozás alkalmazási körének megállapítására bevezeti az erőfölény versenyjogi fogalmát, és ezáltal biztosítja, hogy a szabályozás csak a jelentős piaci erővel rendelkező cégekre nézve tartalmazzon kötelezettségeket.

2006-ban és 2007-ben a Bizottság az európai uniós keretszabályozás főbb célkitűzései: a verseny előmozdítása, a belső piac megszilárdítása és a polgárok érdekeinek hatékonyabb érvényesülése tükrében felülvizsgálta annak működését. Figyelemmel a technológiai és a piaci változásokra, így különösen arra, hogy míg egyes területeken fokozódott a verseny, több kulcsfontosságú piacon egy vagy több piaci szereplő továbbra is erőfölényt élvez, továbbá figyelemmel arra, hogy az elektronikus hírközlés egységes piaca egyelőre még nem alakult ki, és a kibővült EU-ban a szabályozás egyre inkább eltérő módon valósul meg, a Bizottság szükségesnek tartja a keretszabályozás nagymértékű reformját. A Bizottság 2007. évi reformjavaslatai három pillérre: a jobb szabályozásra, az egységes piac kiteljesítésére és a szabályozás polgárközpontúbbá tételére épülnek.

i. Jobb szabályozás a versengő elektronikus hírközlés érdekében

2007. évi reformjavaslataival a Bizottság először is egyszerűsíteni és javítani kívánja a szabályozási környezet minőségét: egyrészt, ahol a piaci fejlemények ezt lehetővé teszik, az előzetes szabályozás mérséklésével, másrészt a piac-felülvizsgálati eljárás egyszerűsítésével. Ezen túlmenően a rádióspektrum jobb szabályozása – az e szűkös erőforráshoz való hozzáférés és a használat egyszerűsítésével, valamint annak biztosításával, hogy a spektrumkiosztás piacorientáltabb megfontolások alapján történjen – javítani fogja a vezeték nélküli szolgáltatások terén folyó versenyt, és felszabadítja a rádióspektrumban rejlő gazdasági potenciált.

ii. Az elektronikus hírközlés egységes piacának kiteljesítése

A hatályos szabályozás értelmében a nemzeti szabályozó hatóságok tág mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a keretszabályozás végrehajtásában, érdeklődési körük azonban – a nemzeti szabályozó hatóságokat tömörítő fórumon, az Európai Szabályozási Csoporton (ERG) keresztül a koordináció javítása érdekében megtett erőfeszítések ellenére is – jobbára továbbra is országhatáraikon belülre korlátozódik. Ez a helyzet következetlen szabályozást és versenytorzulást eredményezett, akadályozva egy olyan egységes európai piac kialakulását, amelyben a vállalkozások zavartalanul folytathatnak határokon átnyúló tevékenységet, és amelyben a lakossági és a közületi fogyasztók földrajzi elhelyezkedésüktől függetlenül hasonló hírközlési szolgáltatásokat vehetnek igénybe. A Bizottság ennélfogva javasolja egy független Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozását, amely a nemzeti szabályozó hatóságok együttes szakértelmére épít, és javítani fogja a ma működő koordinációs mechanizmusokat. A Bizottság ezzel párhuzamosan javasolja a nemzeti hatóságok függetlenségének és jogalkalmazói jogkörének megerősítését is. Ez fogja biztosítani EU-szerte – a Bizottság felügyelete mellett – a (de)reguláció következetes végrehajtását és az egységes piacon működő szolgáltatók számára az egyenlő versenyfeltételeket.

iii. Polgárközpontúbb szabályozás

A gyorsan változó piaci környezetben új intézkedésekre van szükség a fogyasztóvédelem és a felhasználói jogok fenntartására és megerősítésére, valamint annak biztosítására, hogy a fogyasztók élvezhessék egy dinamikus, egyre kevésbé országhatárokhoz igazodó hírközlési piac összes előnyét. A Bizottság javaslatai különösen a biztonság és a magánélet védelmének megerősítésére, a számhordozhatóság gyorsabbá és hatékonyabbá tételére, a szolgáltatások minőségének előmozdítására, valamint a digitális és az online tartalomhoz való akadálytalan hozzáférésre irányulnak. A reformjavaslatok azt is hivatottak biztosítani, hogy javuljanak az elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz való hozzáférés feltételei a fogyatékkal élők, az idős korúak és a különleges szükségletekkel rendelkezők számára.

2.2. A konzultációs folyamat

A konzultáció két szakaszban történt: a 2005 végén útjára indított első szakasz lényegében „igényfelmérés” volt, és mintegy 160 írásbeli hozzászólást eredményezett.[5] Az ezekben kifejtett nézeteket a Bizottság figyelembe vette a felülvizsgálatról 2006 júniusában elfogadott közlemény,[6] illetőleg az azt kísérő munkadokumentum és hatásvizsgálat elkészítése során. Ezekkel a dokumentumokkal a Bizottság elindította a konzultáció második szakaszát, amely 2006 októberéig tartott, és egy nyilvános műhelytalálkozót is magában foglalt.

Az EU-n kívülről és belülről összesen 224 válasz érkezett.[7] 52 ipari szövetség, 12 szakmai szövetség és munkavállalói egyesület, valamint 15 felhasználói szövetség nyújtott be írásbeli észrevételeket, és 18 európai uniós tagállam és a 27 nemzeti szabályozó hatóságot tömörítő ERG is kifejtette álláspontját. Az ERG észrevételeit a Bizottság 2006 novembere és 2007 februárja között a szabályozó hatóságok részvételével lefolytatott párbeszéd révén gondolta tovább, arra törekedve, hogy – a jobb szabályozás szellemében – feltárja a szabályozás következetlenségeinek kiküszöbölésére és az egységes piac kialakulását hátráltató tényezők mérséklésére rendelkezésre álló lehetőségeket.[8]

3. JOBB SZABÁLYOZÁS A VERSENGő ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS ÉRDEKÉBEN

3.1. Az előzetes szabályozás összpontosítása a piaci verseny terén még fennálló problémákra

Háttér és célkitűzések

Az elmúlt évtizedben az uniós szabályozás igen sikeresnek bizonyult a nemzeti távközlési piacok verseny előtti megnyitásában, a beruházások és az innováció ösztönzésében mind az új, mind a hagyományos szolgáltatók körében, illetőleg a közületi és a lakossági fogyasztók választási lehetőségeinek bővítésében.[9] 2006. júniusi közleményben a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós keretszabályozás általános elvei kellően kiegyensúlyozottak, és támogatják az új beruházásokat.

Az európai uniós keretszabályozásban az előzetes szabályozás alá vonható piacokat bizottsági ajánlás[10] határozza meg. Ez az ajánlás fontos kiindulópont a nemzeti szabályozó hatóságok számára annak megállapításában, hogy egy adott piac igényel-e előzetes szabályozást vagy sem. Az ezzel összefüggésben elvégzett piacelemzés eredményeit a nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek bejelenteni a Bizottságnak. A keretszabályozás értelmében az előzetes szabályozás keretében kirótt kötelezettségeket meg kell szüntetni akkor, amikor az adott piacon kialakult a valós verseny.

A hagyományos szolgáltatók számos piacon, így különösen a vezetékes távközlési szolgáltatások piacán (itt a hagyományos szolgáltatók átlagos piaci részesedése 65,8%[11]) és a legtöbb országban a széles sávú hozzáférés piacán (ahol a hagyományos szolgáltatók átlagos piaci részesedése javarészt 55% felett, gyakran 65% felett van[12]) továbbra is erőfölényben vannak. A mobilpiacokon működő szolgáltatók száma – néhány kivételtől eltekintve – nem változott, de a tendencia a konszolidáció irányába halad.

Az elmúlt négy év során összegyűlt tapasztalatok (a több mint 600 bejelentés) alapján a Bizottság 2006 júniusában a bejelentési eljárások egyszerűsítését és a legtöbb kiskereskedelmi piac jegyzékből való törlését javasolta abból a megfontolásból, hogy a hatékony nagykereskedelmi szabályozás elégséges védelmet nyújt a kiskereskedelmi felhasználóknak.

A 2006. júniusi hatásvizsgálat elemezte a hozzáférési hálózat és a szolgáltatók által kínált szolgáltatások szétválasztásának formáit. Azóta az Egyesült Királyságban egyértelműbbé váltak a funkcionális szétválasztás hatásai, és hasonló intézkedések bevezetését fontolgatják Olaszországban, Svédországban és Lengyelországban is. A versenyproblémák általában akkor jelentkeznek, ha a vertikálisan integrált hagyományos hálózatszolgáltató piaci erőfölényben van, és a hálózatban tartósan szűk keresztmetszet van jelen; ilyenkor hosszabb távon nehéz diszkriminációmentesen hatékonyan működő korrekciós intézkedéseket alkalmazni.

A „hozzáférési hálózatok újabb generációjára” való áttérés következtében megnőhet a méretgazdaságosság és a szolgáltatások skálájának bővítéséből fakadó gazdaságosság jelentősége, aminek eredményeképpen csökkenhet az infrastruktúra ismételt alkalmazhatósága. A működési és a strukturális jellegű korrekciós intézkedések alkalmazása előtt ugyanakkor azt is meg kell vizsgálni, hogy a bevezetni kívánt intézkedések milyen hatást gyakorolnak a hagyományos és az új szolgáltatókra, illetőleg a fogyasztók jólétére.

A nyilvános konzultáció eredményei

Az új szolgáltatók, valamint a tagállamok és a nemzeti szabályozó hatóságok osztották a Bizottság azon nézetét, hogy a jelenlegi uniós keretszabályozás általában véve kedvezően hat a versenyre és a beruházásokra, és elutasították több hagyományos szolgáltató „türelmi idő” alkalmazását sürgető felhívását. Széles körű egyetértés volt abban, hogy az új technológia alkalmazása önmagában nem jelent új piacot, valamint abban, hogy a piacalapú keretszabályozás lehetővé teszi a beruházások kockázatainak figyelembevételét. A nemzeti szabályozó hatóságok az állandó jellegű versenyproblémák kezelése érdekében különösen azt sürgették, hogy a korrekciós intézkedésekre rendelkezésre álló eszköztár kiegészüljön a funkcionális szétválasztás lehetőségével.

A bejelentési eljárások ésszerűsítésére irányuló javaslatok az érdekeltek többségének széles körű támogatását élvezték.

Az ajánlásban szereplő piacok számának javasolt csökkentését a hagyományos szolgáltatók üdvözölték, míg az új szolgáltatók, a fogyasztók és több nemzeti szabályozó hatóság óvatosabb volt.

Néhány hagyományos szolgáltató és néhány nemzeti szabályozó hatóság azt javasolta, hogy a Bizottság adjon szabályozói útmutatást a nemzeti szintnél földrajzilag kisebb kiterjedésű piacok kérdésében.

Politikai javaslatok: A piaci verseny terén még fennálló problémákra összpontosító szabályozás

1. Most lehetőség van az ágazat első nagyobb deregulációjára

A Bizottság az előzetes szabályozás fokozatos megszüntetése céljából felülvizsgálta az érintett piacokról szóló ajánlását. A piacok száma 18-ról 7-re csökkent.

A Bizottság fokozottabban fogja felügyelni azokat a piacokat, amelyeken még nem alakult ki a valós verseny, és alaposan figyelemmel fogja kísérni azokat a piacokat, így különösen a széles sávú hozzáférés biztosításához kapcsolódó piacokat, amelyek létfontosságúak Európa versenyképessége szempontjából.

2. A piac-felülvizsgálati eljárások ésszerűsíthetők és egyszerűsíthetők

A jogalkotási javaslatok értelmében egyszerűsödnek a piac-felülvizsgálat kapcsán teljesítendő értesítési kötelezettségek.

3. A funkcionális szétválasztás felvétele az állandó jellegű versenyproblémák kezelésére hivatott korrekciós intézkedések eszköztárába

A jogalkotási javaslatok a meglévő intézkedéstípusok mellett lehetővé teszik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok funkcionális szétválasztást írjanak elő korrekciós intézkedésként, vagyis – kivételesen, a Bizottság felügyelete mellett – tevékenységszintű szétválasztást követeljenek meg eszközátszállás nélkül.

4. Iránymutatás a Bizottság részéről

A Bizottság az érdekeltek jogbiztonságának növelése érdekében 2008 nyaráig iránymutatással szolgál arról, hogyan célszerű alkalmazni a keretszabályozást a helyi hozzáférési hálózatokon belüli új szálberuházások esetében. A Bizottság annak lehetőségét is megvizsgálja majd, hogy más területekre – különösen a nemzeti szintnél földrajzilag kisebb kiterjedésű piacok meghatározására – vonatkozóan célszerű-e iránymutatással szolgálnia.

3.2. Spektrumgazdálkodás Európában: reformra szoruló kérdés

Háttér és célkitűzések

A vezeték nélküli technológia gyors fejlődése és a sávszélesség iránti egyre növekvő kereslet – különösen a mobil- és a vándorló használat folytán – drasztikusan megnövelte a gazdaság és a társadalom egésze számára a rádióspektrumhoz való hozzáférés jelentőségét. A becslések szerint az Európai Unióban a rádióspektrumtól függő szolgáltatások összértéke kb. 250 milliárd EUR.[13] Az Európai Tanács következtetéseiben megfogalmazta,[14] hogy az innováció és a versenyképesség előmozdítása érdekében közvetlen prioritásnak tekintendő a valamennyi célkitűzésnek megfelelő spektrumkiosztási modellek kidolgozása, a fejlett mobilszolgáltatások gyors terjedésének előmozdítása és a digitális átállás eredményeként felszabaduló spektrum felhasználása terén alkalmazandó koordinált megközelítés.

Emellett az Európai Parlament hangsúlyozta annak szükségességét, hogy a rádióspektrumot valamennyi érdekelt hatékonyan használja fel, és igényként jelölte meg a rádióspektrum európai uniós szintű harmonizálását és a túlzottan előíró jellegű szabályozási megszorítások megszüntetését. Az Európai Parlament arra is felhívta a figyelmet, hogy a Szerződés 151. cikkének (4) bekezdésével összhangban szociális, kulturális és politikai szempontokat is figyelembe kell venni.[15]

E gyorsan változó környezetben a spektrumgazdálkodás jelenlegi rendszere – amelyben a spektrumhasználatra vonatkozó döntéseket elsősorban a hatóságok hozzák, gyakran korlátozva a felhasználható technológiát és a nyújtható szolgáltatást – elérte korlátait. Mivel az országhatárok egyre kevésbé játszanak szerepet a rádióspektrum-használat optimumának meghatározásában, a spektrumgazdálkodás jelenlegi rendszerével együtt járó szétforgácsoltság a spektrumfelhasználók számára költségnövekedést és a piaci lehetőségek elveszítését eredményezi, és lassítja az innovatív alkalmazások és szolgáltatások bevezetését. Ha nem történik változás, akkor beszűkül a vezeték nélküli európai rendszerek növekedési és innovációs potenciálja, különösen az analógról a digitális televíziózásra való átállás jelenleg zajló folyamatával összefüggésben, amely a rádióspektrum legértékesebb részében nagy mennyiségben fog frekvenciát felszabadítani újfajta felhasználások: mind a műsorszolgáltatás (például mobiltelevíziózás), mind más jellegű alkalmazások (például a vezeték nélküli széles sávú szolgáltatások) számára.

A széles sávú hírközlési szolgáltatásokhoz való hozzáférés – egyrészről a termelékenység növekedése, másrészről a szociális hatások folytán – jelentős befolyást gyakorolhat az Európai Unió versenyképességére és kohéziójára.[16] A vezeték nélküli hozzáférés a „széles sávú szakadék” áthidalásának és a „digitális megosztottság” leküzdésének egyik legígéretesebb eszköze, különösen a távoli és a vidéki területek tekintetében.[17]

Az „előretekintő” uniós spektrumpolitika jövőjével kapcsolatos stratégia általános elveit a Bizottság több közleményben[18] is körvonalazta, és ezeket az elveket mind a tagállamok, mind az érdekeltek legtöbb csoportja támogatásáról biztosította.[19] A Bizottság ennek megfelelően 2006. júniusi közleményében javaslatot tett a spektrumgazdálkodás reformjára, a következő célok szem előtt tartásával:

- a technológiasemlegesség (egy adott spektrumsávban tetszőleges technológia alkalmazhatósága) és a szolgáltatássemlegesség (a spektrum felhasználhatósága tetszőleges elektronikus hírközlési szolgáltatás céljára) elvének megerősítésével meg kell szüntetni a spektrumhasználattal kapcsolatos felesleges korlátozásokat,

- javítani kell a spektrumhoz való hozzáférést az engedély nélküli spektrumhasználat kiterjesztésével és – bizonyos sávokban – a kizárólagos felhasználási jogok átruházásának lehetővé tételével (másodlagos kereskedelem),

- hatékonyabb, koordinált rendszert kell létrehozni a páneurópai potenciállal, illetve jelentős határokon átnyúló dimenzióval rendelkező vezeték nélküli rendszerek engedélyezése tekintetében.

A nyilvános konzultáció eredményei

A szolgáltatássemlegesség elvével kapcsolatban a nyilvános konzultáció széles körű egyetértést tárt fel az érdekeltek, így különösen a mobilszolgáltatók és a vezeték nélküli szolgáltatásokra szakosodott vállalkozások körében. Néhány műsorszolgáltató, illetőleg földi televíziós elosztóhálózatokat üzemeltető vállalkozás ugyanakkor aggályait fejezte ki amiatt, hogy az elv alkalmazása kihathat a jelenlegi jogosultságokra.

A technológiasemlegesség elvét a legtöbb válaszadó szintén kedvezően fogadta. Üdvözölték a műszaki korlátozások fokozatos eltörlését, többen azonban – főként az engedély nélkül igénybe vehető spektrummal összefüggésben – aggodalmuknak adtak hangot a káros zavarás veszélye miatt, miközben más válaszadók jelezték, hogy a probléma kezelésére alkalmas műszaki megoldások már elérhető közelségben vannak.

A nyilvános konzultáció a másodlagos kereskedelem egyre növekvő mértékű támogatottságát tárta fel. A legtöbb tagállam, ipari szövetség és vállalat támogatta a gondolatot, noha szükségesnek tartja az indokolatlan spektrumhalmozás megelőzését. A másodlagos kereskedelemmel szemben foglalt állást ugyanakkor néhány földi műsorszolgáltató és tagállam, abból kiindulva, hogy a kereskedelem kihatna a műsorszolgáltatásra.

Politikai javaslat: Spektrumgazdálkodás

5. A spektrumhoz való hozzáférés egyszerűsítése és a spektrumhasználattal kapcsolatos felesleges korlátozások eltörlése

A Bizottság jogalkotási javaslatai megerősítik a technológia- és a szolgáltatássemlegesség elvét, és mechanizmust hoznak létre olyan frekvenciasávok kialakítására, amelyekben a spektrumhasználati jogokkal EU-szerte kereskedni lehet (másodlagos kereskedelem). A javaslatok bátorítják az engedélyhez nem kötött spektrumhasználatot, és megerősítik a spektrumengedélyezésre vonatkozó feltételek összehangoltságát.

A javaslatok figyelembe veszik a méretgazdaságosság elérésére irányuló politikai célkitűzést, de a káros zavarás elkerülésének és egyes általános érdekű célkitűzések (szociális és társadalmi kohézió, életbiztonság, a pazarló spektrumhasználat elkerülése, a kulturális és a nyelvi sokféleség, a médiapluralizmus előmozdítása) megvalósításának szükségességét is.

4. AZ ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉS EGYSÉGES PIACA

4.1. Háttér és célkitűzések

Az utóbbi években bekövetkezett technológiai változások és piaci fejlemények miatt az elektronikus hírközlési szolgáltatások ma sokkal alkalmasabbak arra, hogy az egyes tagállamok országhatárain túlra is telepítsék őket, mint korábban. Már napjainkban is fűződik üzleti érdek a műholdas személyi rádió-távközlési rendszerekhez és az országhatárokon kívül közlekedő légi járművek és hajók fedélzetén igénybe vehető mobil rádiótávközlési szolgáltatásokhoz. Ezen túlmenően egyes fontos szolgáltatások, így például a széles sávú mobilszolgáltatások vagy az internetes hangtovábbítás esetében a bennük rejlő lehetőségek az egységes piac teljes egészét tekintve csak akkor aknázhatók ki maradéktalanul, ha nyújtásuk következetes szabályozási feltételek mellett történik.

A többi gazdasági régióval folyó kiélezett verseny ellenére azonban Európában még mindig nem alakult ki az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások egységes piaca. Amiatt, hogy az uniós szabályokat 27 különböző nemzeti szabályozási rendszer érvényesíti a gyakorlatban, két óriási hátránnyal szembesülünk: a piacok mesterséges módon, az országhatárokhoz igazodva szét vannak töredezve, és az uniós szabályok alkalmazása alapvetően következetlen módon zajlik.

Az egységes piac hiányosságaival összefüggésben a 2006. évi konzultációs dokumentumokban a Bizottság több javaslatot is körvonalazott:

i. a nemzeti szabályozó hatóságok által előírt korrekciós intézkedések felett gyakorolt bizottsági ellenőrzési jogkör megerősítésével javítani az uniós szabályozás hatékonyságát és következetességét;

ii. a nemzeti hatóságok függetlenségének és tényleges hatásköreinek megerősítésével hatékonyabbá tenni és gyorsítani a jogalkalmazói mechanizmusokat;

iii. egyszerűsíteni a Közösségen belül határokon átnyúló szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók kiválasztására és engedélyezésére irányuló eljárást;

iv. megerősíteni a nemzeti szabályozó hatóságok és a Bizottság közötti együttműködés intézményes kereteit.

4.2 . A nyilvános konzultáció eredményei

Sok érdekelt igencsak aggódott a jelenleg hatályos keretszabályozás nemzeti szintű végrehajtásának módjában meglévő különbségek miatt, amelyek akadályozzák, hogy a belső piac valamennyi előnye érvényesülhessen. Többen még erőteljesebb szabályozást sürgettek az EU szintjén. Elsősorban az ipar, de több fogyasztói szövetség is sajnálatát fejezte ki amiatt, hogy az elektronikus hírközlési ágazatban nincs egységes piac, és sem a vállalkozások, sem a felhasználók körében nem érvényesül esélyegyenlőség. Az érdekeltek megemlítették az ERG korlátait is, amelyek – a 2006-ban és 2007-ben kifejtett erőfeszítések ellenére – csak laza koordinációt tesznek lehetővé a szabályozók között. Míg a tagállamok fenntartásokkal éltek azzal szemben, hogy „hatáskört engedjenek át” a Bizottságnak, több ipari csoport (új szolgáltatók, de néhány hagyományos piaci szereplő is) vagy az ERG intézményes reformját támogatta, vagy (esetleg ezzel együtt) a Bizottság erőteljesebb szerepvállalását szorgalmazta, nehogy a „kialkudható minimum” elve érvényesülhessen, ami több hozzászóló vélekedése szerint szükségszerű velejárója az alapvetően a 27 nemzeti szabályozó hatóság közötti egyetértésen nyugvó szabályozási mechanizmusnak.

Több hozzászólásban is megjelent, hogy a szolgáltatók kiválasztásának és engedélyezésének jelenlegi rendszere nem veszi figyelembe, hogy az új szolgáltatások kifejlesztése méretgazdaságossági megfontolásokon is múlik. Különösen a Közösség teljes egészében nyújtott, illetőleg a potenciálisan a Közösség teljes egészében nyújtható szolgáltatások tekintetében célszerű egyetlen egységesített rendszert létrehozni a spektrum- és a számhasználati jogok engedélyezésére.

A jogalkalmazás mechanizmusai tekintetében a tagállamok nagy többsége és az új szolgáltatókat tömörítő szövetség egyetértett a nemzeti hatóságok jogalkalmazói hatáskörének megerősítésére irányuló javaslattal, míg a hagyományos szolgáltatók és a mobilszolgáltatók szövetsége ellenvéleményét fejezte ki.

Politikai javaslatok: Belső piac

6. A nemzeti hatóságok függetlenségének és jogalkalmazói hatáskörének megerősítése

Ennek révén gyorsabbá és hatékonyabbá válik a keretszabályozás végrehajtása.

7. Az egységes piac kiteljesítése egy független Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozásával

A Bizottság javasolja egy független, a jelenleg az ERG munkájában részt vevő nemzeti szabályozó hatóságokat tömörítő Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozását. Ez a szerv tanácsokat adna a Bizottságnak, egyértelmű feladata lenne, hogy cselekedjen az egységes piac előmozdítása érdekében, és az Európai Parlamentnek felelne. Az új hatóság tehát egy hatékonyabb, hitelesebb és elszámoltathatóbb rendszerrel váltaná fel a nemzeti szabályozó hatóságok által jelenleg az ERG-n belül folytatott laza együttműködését.

Az új hatóság:

- megerősítené az uniós szabályok belső piaci alkalmazásának egységességét és következetességét azzal, hogy jobban kihasználja a közösségi rendszerben részt vevő nemzeti szabályozó hatóságok együttes szakértelmét,

- segítséget nyújthatna a Bizottságnak egyéb, az elektronikus hírközléshez kapcsolódó területeken, így például a transznacionális piacok elemzésében és a határokon átnyúló szolgáltatások nyújtására jogosult vállalkozások kiválasztásában,

- bemeneti pontként szolgálna azon cégek számára, amelyek határokon átnyúló szolgáltatások céljára spektrum- és számhasználati jogokat kívánnak szerezni az Európai Unióban,

- átvenné az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) feladatait, és európai szintű szakértői központként szolgálna a hálózat- és az információbiztonság területén.

8. A korrekciós intézkedések feletti bizottsági ellenőrzési jogkör megerősítése a következetesség javítása érdekében

Hogy az egész EU-ban következetesebbé, hatékonyabbá és gyorsabbá váljon a korrekciós intézkedések alkalmazása, a jogalkotási javaslatok kiterjesztik a Bizottságnak azt a hatáskörét, amely alapján a piac-felülvizsgálati eljárás keretében, az új európai hatósággal szoros együttműködésben ellenőrzi a nemzeti szabályozó hatóságok által javasolt korrekciós intézkedéseket.

9. Fokozottabb műszaki harmonizáció több kulcsfontosságú területen

A keretszabályozás végrehajtásában mutatkozó eltérések csökkentése érdekében a javaslatok értelmében a Bizottság – a létrehozandó hatóság szakértelmére támaszkodva – műszaki harmonizációs intézkedéseket fogadhat el például a költségkalkulációs módszerekkel, a számhordozhatóság gyakorlati megvalósításával, a fogyasztóvédelemmel, valamint a fogyatékkal élő végfelhasználók számára az elektronikus távközlési szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel és a biztosítandó berendezésekkel kapcsolatban.

5. POLGÁRKÖZPONTÚBB SZABÁLYOZÁS

5.1. A felhasználói jogok és a fogyasztóvédelem

Háttér és célkitűzések

A technológiai változások és az erősödő verseny együttes eredményeként a polgárok több lehetőség, jobb és olcsóbb szolgáltatások közül választhatnak. Még többet is lehetne azonban tenni annak érdekében, hogy a fogyasztók élvezni tudják az elektronikus hírközlés valóban egységes piacának valamennyi előnyét.

2006. júniusi közleményében a Bizottság négy fő területet jelölt meg, ahol változtatásra van szükség:

- a fogyasztók számára nyújtandó információk és az átláthatóság,

- jobb hozzáférés a fogyatékkal élő felhasználók számára,

- a segélyhívó szolgáltatások és a „112” hívószámhoz való hozzáférés, valamint

- a szolgáltatások alapvető összekapcsolása és minősége („hálózatsemlegesség”).

Emellett 2008-ban bizottsági közlemény fog foglalkozni több olyan, a Bizottság által már korábban beazonosított[20] régi problémával, mint például az egyetemes szolgáltatások fogalma és köre.

A nyilvános konzultáció eredményei

Míg a fogyasztók és a fogyatékkal élő felhasználók szövetségei valamennyi területen üdvözölték a Bizottság javaslatait, számos szolgáltató rámutatott, hogy a kötelező jellegű előírások negatívan befolyásolhatják innovációs képességüket, és szívesebben hagyatkoznának inkább az önszabályozásra. A készülék- és a szoftvergyártók támogatták az uniós szintű harmonizáció megerősítését. Az észrevételeket benyújtó tagállamok többsége támogatta az elektronikus szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel, az információk átláthatóságával és a szolgáltatások minőségével kapcsolatos javaslatokat. Az ERG az információk átláthatóságára, a hívó fél tartózkodási helyének meghatározására és az elektronikus szolgáltatásokhoz való hozzáférésre vonatkozó javaslatokat támogatta.

Politikai javaslatok: Fogyasztóvédelem

10. A keretszabályozás általános fogyasztóvédelmi rendelkezéseinek korszerűsítése és megerősítése

A jogalkotási javaslatok:

- javítják a szolgáltatók által a fogyasztóknak nyújtott információk átláthatóságát, beleértve a szolgáltatási feltételekre és a díjakra vonatkozó információkét is,

- egy munkanapos határidőt írnak elő arra, hogy – mind vezetékes, mind mobilszolgáltatás esetében – a szolgáltatóváltást követően megvalósuljon a hívószám átvitele,

- elősegítik az EU-ban a „112” hívószámú segélyhívó szolgáltatások működését különösen a hívó fél tartózkodási helyére vonatkozó adatokhoz való hatékonyabb hozzáférés biztosításával,

- lehetővé teszik, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok közösségi szinten meghatározott normák alapján minimumkövetelményeket írjanak elő a szolgáltatások minőségére vonatkozóan.

11. Az elektronikus szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel és a fogyatékkal élő felhasználók jogaival kapcsolatos intézkedések korszerűsítése és megerősítése

A jogalkotási javaslatok:

- könnyebbé teszik a fogyatékkal élő felhasználók számára a „112” hívószámú segélyhívó szolgáltatásokhoz való hozzáférést,

- megerősítik a hatályos rendelkezéseket annak érdekében, hogy a fogyatékkal élők, az idős felhasználók és a különleges szükségletekkel rendelkező személyek ne legyenek akadályozva az elektronikus hírközlési szolgáltatások igénybevételében és az azokhoz való hozzáférésben.

5.2. A magánélet védelme és biztonság

Háttér és célkitűzések

A keretszabályozás egyik központi célja az uniós polgárok érdekeinek érvényesítése többek között a személyes adatok és a magánélet magas szintű védelmének biztosításával, valamint a nyilvános hírközlő hálózatok integritásának és biztonságának fenntartásával. E célok fontosságát tovább növelte, hogy az elmúlt években elszaporodtak az újszerű számítógépes fenyegetések: vírusok, kéretlen elektronikus levelek, kémprogramok, adathalászat.

A 2006. júniusi konzultációs dokumentumok számos javaslatot felvázoltak a keretszabályozás biztonsággal összefüggő rendelkezéseinek megerősítésére. Ezek a változtatások megerősítik a jelenlegi hálózatok és rendszerek rugalmasságát, kiegészítenek egyes, büntetőjogi tényállásokat megállapító jogszabályokat,[21] és az elektronikus hírközlési ágazat vonatkozásában fokozzák a személyes adatok biztonságát.

A nyilvános konzultáció eredményei

A nyilvános konzultáció eredményei megmutatták, hogy a tagállamok óvatosan ugyan, de támogatják a Bizottság javaslatait. Több hálózatüzemeltető és szolgáltató ugyanakkor aggódik az esetleges költségek miatt. A fogyasztói szervezetek támogatják a javaslatokat, míg az adatvédelmi hatóságok azt szeretnék, ha a Bizottság még tovább menne javaslataival.

Politikai javaslat: A magánélet védelme és biztonság

12. A hálózatok és a szolgáltatások biztonságának, a felhasználók magánéletének megerősítése

A Bizottság jogalkotási javaslatai több kérdéssel is foglakoznak, így különösen:

- biztosítják, hogy a fogyasztók tájékoztatást kapjanak, ha személyes adataik a hálózatbiztonság hiányosságai miatt veszélybe kerültek,

- nagyobb felelősséget rónak a szolgáltatókra és a nemzeti szabályozó hatóságokra valamennyi elektronikus hírközlő hálózat és elektronikus hírközlési szolgáltatás biztonsága és integritása tekintetében,

- megerősítik a hatóságok végrehajtási és jogalkalmazói hatáskörét különösen a kéretlen elektronikus levelek elleni küzdelem érdekében,

- egyértelműbbé teszik, hogyan kell alkalmazni az uniós szabályokat a nyilvános elektronikus hírközlő hálózatokat használó adatgyűjtő és azonosító eszközökre.

E célok megvalósulását segíteni fogja az ENISA tervezett integrálása a létrehozandó Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóságba.

6. KÖVETKEZTETÉSEK

A Bizottság arra tesz javaslatot, hogy az európai uniós keretszabályozás 2007. évi reformjával a jogalkotó a hatályos szabályozást hozzáigazítsa a technológiai változásokhoz és a piaci fejleményekhez.

A Bizottság – a szabályozás jobbítása melletti elkötelezettségével összhangban – kész megtenni az első nagyobb lépést az ágazat deregulációja felé azzal, hogy 18-ról 7-re csökkenti az előzetes szabályozás alá vonható piacok számát. A Bizottság ugyanakkor – például új korrekciós intézkedésként a funkcionális szétválasztás bevezetésével – növelni kívánja a versenyt a meglévő szűk keresztmetszetekben.

A Bizottság javaslata határozott lépést jelent az elektronikus hírközlés egységes európai piaca felé annak biztosítása érdekében, hogy a vállalkozások és a fogyasztók határokat átnyúlóan is probléma nélkül tudják nyújtani, illetve igénybe venni az elektronikus hírközlési szolgáltatásokat. Az európai elektronikus hírközlés 27 önálló nemzeti szabályozási rendszeren keresztül történő igazgatásának korlátai egyre nyilvánvalóbbak, és károsítják Európa versenyképességét. A Bizottság ennélfogva a szabályozás szintjén az egységes piac kiteljesítését javasolja egy független Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozásával, amely – a Bizottsággal karöltve – segíteni fogja az európai szabályozási környezet egységesítését, és fokozza Európa felkészültségét a hálózat- és az információbiztonság kérdéseinek kezelésében.

A Bizottság ezen túlmenően alapvető fontosságúnak tartja a polgárok jogainak megerősítését például annak biztosításával, hogy – ahogyan a piacok egyre több választási lehetőséget kínálnak – a fogyasztók jobb tájékoztatást kapjanak a szolgáltatásnyújtás feltételeiről és a kapcsolódó díjakról, és könnyebben válthassanak szolgáltatót.

A Bizottság 2007. évi reformjavaslatai azzal a területtel is foglalkoznak, amely a Bizottság véleménye szerint a jövő szempontjából az uniós keretszabályozás leggyengébb pontja: a rádióspektrummal való gazdálkodással. Ezen a területen a Bizottság reformjavaslatai a vezeték nélküli technológiákkal kapcsolatos innováció és beruházások növelését célozzák.

Az elektronikus hírközlés a teljes európai uniós gazdaságnak támaszt ad. A működő egységes piac a legjobb eszköz Európa kezében, amikor globális versenyképességre törekszik. Európa nem vesztegetheti idejét. Ezért a Bizottság álláspontja szerint kívánatos, hogy 2007. évi reformjavaslatai jogszabály formájában még 2009 vége előtt hatályba lépjenek.

[1] COM(2005) 229.

[2] HL L 108., 2002.4.24., 33.o.

[3] COM(2007) 697; COM(2007) 698; COM(2007) 699.

[4] SEC(2007) 1472.

[5] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/info_centre/documentation/public_consult/review/index_en.htm.

[6] COM(2006) 334.

[7] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/info_centre/documentation/public_consult/review_2/index_en.htm.

[8] Viviane Reding biztos 2006. november 30-i levele az ERG-hez, az ERG válasza, valamint Viviane Reding biztos és Roberto Viola elnök 2007. február 27-i közös nyilatkozata a következő címen megtalálható: http://erg.eu.int/whatsnew/index_en.htm.

[9] További tények és kvantitatív adatok a kapcsolódó hatásvizsgálatban találhatók.

[10] A Bizottság ajánlása a 2002/21/EK irányelvvel összhangban az elektronikus hírközlés ágazatában az előzetes szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacokról, HL L 114., 2003.5.8., 45.o.

[11] A Bizottság 12. jelentése: Európai elektronikus hírközlési szabályozás és piacok 2006, 2. melléklet, 13. o. Valamennyi típusú hívás esetén a kiskereskedelmi bevételre vonatkozó adatok az EU-25-ben, 2005 decemberében.

[12] Uo. 2. melléklet, 66.o. Az EU-25-re vonatkozó, 2006. októberi adatok a viszonteladással együtt.

[13] Lásd a Bizottság „A digitális frekvenciatöbbletből származó előnyök teljes körű kiaknázása Európában: a digitális műsorszórásra való átállással felszabaduló frekvenciaspektrum felhasználásának közös koncepciója” című közleményét, COM(2007) 700.

[14] Az Európai Tanács brüsszeli ülésszaka, 2006. december 14–15., elnökségi következtetések, 16879/1/06 rev. 1.

[15] Az állásfoglalás (P6_TA-PROV(2007)0041) a következő internetcímen érhető el: http://ec.europa.eu/information_society/policy/radio_spectrum/docs/ep_dr_res_spectrum_14_02.pdf.

[16] A széles sávú hozzáférés a tudásalapú gazdaság alapvető infrastruktúrája, és azzal, hogy az elmúlt évtizedben a korszerű gazdaságokban elért termelékenységnövekedés felét adta, jelentős mértékben hozzájárult az információs és kommunikációs technológiák gazdasági hatásaihoz.

[17] Az EU-25 tagállamaiban a városi lakosságnak átlagosan 90%-a, a vidéki lakosságnak azonban csupán átlagosan 71%-a rendelkezett széles sávú hozzáféréssel (a Bizottság becslése, 2007. január).

[18] COM(2005) 411, COM(2005) 400, COM(2005) 461.

[19] Lásd különösen az RSPG véleményeit a digitális többletről, a spektrumkereskedelemről és az elektronikus hírközlési szolgáltatások vezeték nélküli frekvenciához férésére vonatkozó politikáról (WAPECS). A szövegek a következő címen elérhetők: http://rspg.ec.europa.eu.

[20] Lásd az egyetemes szolgáltatás körének felülvizsgálatáról szóló két közleményt: COM(2005) 203 és COM(2006) 163.

[21] A Tanács 2005/222/IB kerethatározata az információs rendszerek elleni támadásokról, HL L 69., 2005.3.16., 67.o.