MELLÉKLET a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv elfogadásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslathoz A megállapodás szövege A BIOLÓGIAI BIZTONSÁGRÓL SZÓLÓ CARTAGENA JEGYZŐKÖNYV FELELŐSSÉGRŐL ÉS KÁRTALANÍTÁSRÓL SZÓLÓ NAGOJAI–KUALA LUMPUR-I KIEGÉSZÍTŐ JEGYZŐKÖNYVE /* COM/2012/0236 final - NLE 2012/0120 */





INDOKOLÁS A Biológiai Sokféleség Egyezmény, mely 1993. december 29-én lépett hatályba, jelenleg a biológiai sokféleséget érintő kérdések kezelésének fő nemzetközi eszköze. Az Egyezmény három célkitűzése a biológiai sokféleség megőrzése, komponenseinek fenntartható használata, valamint a genetikai erőforrások használatából származó előnyök igazságos és méltányos elosztása. Az Egyezményben tárgyalt egyik kérdéskör, a biológiai biztonság középpontjában az a kívánalom áll, hogy az emberi egészséget és a környezetet védelmezni kell a modern biotechnológiai termékek esetleges káros hatásaival szemben. A Biológiai Sokféleség Egyezmény Részes Felei Konferenciájának második, 1995 novemberében tartott ülése a Biológiai Sokféleség Egyezmény 19. cikkelyének (3) bekezdése alapján határozatlan időre ad hoc munkacsoportot hozott létre a biológiai biztonságot érintően abból a célból, hogy az dolgozzon ki jegyzőkönyvtervezetet a biológiai biztonságról, különös tekintettel az élő, módosított szervezetek országhatárokon átnyúló mozgására. A munkacsoport 1996 júliusa és 1999 februárja között hatszor ülésezett. A Biológiai Sokféleség Egyezmény Biológiai Biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvét 2000. január 29-én fogadták el a Biológiai Sokféleség Egyezmény kiegészítő megállapodásaként, és 2003. szeptember 11-én lépett hatályba. E nemzetközi szerződés az elővigyázatosság elve alapján kijelöli a modern biotechnológia által létrehozott azon élő, módosított szervezetek biztonságos szállításának, kezelésének és felhasználásának a kereteit, amelyek káros hatással lehetnek a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára, és veszélyt jelentenek az emberi egészségre. A Cartagena Jegyzőkönyv 27. cikke megbízta a Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciáját, hogy első ülésén állapítsa meg az élő, módosított szervezetek országhatárokon átnyúló mozgásából eredő károkkal kapcsolatos felelősségvállalásra és kártalanításra alkalmazandó nemzetközi szabályok és eljárások megfelelő kidolgozásának hivatalos folyamatát, törekedve arra, hogy az 4 éven belül (azaz 2008-ig) befejeződjék. A Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája első, 2004. február 23–27. között Kuala Lumpurban tartott ülésén a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvvel összefüggésben határozatlan időre létrehoztak egy, a terület szakértőiből és jogi szakemberekből álló, a felelősség és kártalanítás kérdésével foglalkozó ad hoc munkacsoportot annak érdekében, hogy az e kérdéskörben felmerülő problémákat elemezze, lehetséges megoldásokat dolgozzon ki, és a felelősségre és a kártalanításra vonatkozóan nemzetközi szabályokat és eljárásokat terjesszen elő. A részes felek 2008 májusában Bonnban megtartott negyedik konferenciája a tárgyalásokban politikai áttörést ért el, noha nem került sor az elfogadott eredmények végleges formában való megfogalmazására. A felek ezért megállapodtak abban, hogy a 2010. októberi, Nagojában (Japán) tartandó ötödik konferencián kötelező erejű jogi eszköz elfogadására, valamint a polgári jogi felelősségre vonatkozó iránymutatás kidolgozására fognak törekedni. A főként a környezeti felelősségről szóló európai uniós irányelv[1] mintájára készülő kötelező erejű jogi eszköz lehetővé tenné a nemzeti hatóságok számára, hogy a közjó nevében cselekedjenek és az élő, módosított szervezetek által a biológiai sokféleségben okozott kár esetén a gazdasági szereplőket helyreállító intézkedések megtételére szólítsák fel; ez különösen a fejlődő országok többségében jelentene újdonságot. A kötelező erejű jogi eszközről és a polgári jogi felelősséggel kapcsolatos iránymutatásokról szóló záró tárgyalásokra a Cartagena Jegyzőkönyv 157 részes fele közül 26-ot, valamint más felek tanácsadóit tömörítő „társelnökök baráti csoportjában” került sor. A tárgyalóasztalnál az EU részéről két fő foglalt helyet. A kötelező erejű jogi eszközzel kapcsolatos tárgyalásokon a Bizottság képviselte az EU-t a Tanács által 2007 júniusában elfogadott hivatalos felhatalmazás alapján, melynek időbeli hatályát a részes felek negyedik konferenciája után meghosszabbították. A tárgyalási irányelveket számos esetben módosították, és a Tanács annak biztosítására kérte fel a Bizottságot, hogy a tárgyalás eredményei összhangban legyenek a vonatkozó uniós jogszabályokkal, valamint a kártérítési felelősségre és a kártalanításra vonatkozó tagállami jogszabályok alapvető elveivel, továbbá hogy végrehajtásuk a polgári jogi felelősséggel kapcsolatos új anyagi jogszabályok bevezetése vagy a már meglévők módosítása nélkül is megvalósítható legyen az EU-ban. A nagojai utolsó tárgyalási kör eredményeként 2010. október 15-én a részes felek ötödik konferenciájának utolsó plenáris ülésén sikeresen elfogadták a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv[2] néven ismert nemzetközi megállapodást. A részes felek ötödik konferenciájának a nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyvet elfogadó határozata felhívja a biológiai sokféleségről szóló egyezmény részes feleit, hogy a jegyzőkönyvet a legelső adandó alkalommal írják alá, és a megerősítésről, elfogadásról vagy jóváhagyásról, illetve a csatlakozásról szóló okmányokat mielőbb helyezzék letétbe. A Tanács 2010. december 20-án üdvözölte a nagojai–Kuala Lumpur-i jegyzőkönyv elfogadását[3], és 2011. május 11-én az Európai Unió aláírta a Kiegészítő Jegyzőkönyvet. Az Európai Unióban a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyv rendelkezéseit a biológiai biztonságról szóló európai jogszabályok ültetik át, amelyeknek az elővigyázatosság elve a sarokköve. A nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyvnek a felelősségre vonatkozó rendelkezéseit a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv foglalja magában, mely „a szennyező fizet” elvén alapuló jogi keretet hoz létre, amelynek értelmében környezeti károk bekövetkezésekor a költségeket az viseli, aki e károkat okozta. Az irányelv 2004. április 30-i hatálybalépését követően az európai uniós tagállamoknak három év állt rendelkezésükre az irányelv átültetésére. 2010 júliusára az utolsó tagállam is befejezte az átültetést. A környezeti felelősségről szóló európai uniós irányelv az ásványinyersanyag-kitermelő iparban keletkező hulladék kezeléséről szóló 2006/21/EK irányelv és a szén-dioxid geológiai tárolásáról és számos irányelv módosításáról szóló 2009/31/EK irányelv révén már kétszer módosításra került. A Biológiai Sokféleség Egyezmény valamennyi jegyzőkönyve, annak 34. cikke értelmében bármely tagállam vagy regionális gazdasági integrációs szervezet által szabadon ratifikálható, elfogadható vagy jóváhagyható. Az Egyezmény 34. cikkelyének (3) bekezdése értelmében a regionális gazdasági integrációs szervezetek nyilatkoznak illetékességi körükről a vonatkozó jegyzőkönyvben szabályozott ügyek tekintetében. E kötelezettség teljesítése érdekében a Bizottság elkészítette az e javaslathoz mellékelt nyilatkozatot. A Bíróság tanácsadói véleményével[4] összhangban a Jegyzőkönyv elfogadásáról szóló határozatnak az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdésén kell alapulnia, összefüggésben az EUMSZ 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával. A fentiekre tekintettel a Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács hatalmazza fel az elnököt a nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv jóváhagyási okmányának az Unió nevében történő letétbehelyezésére jogosult személy vagy személyek kijelölésére, valamint az erre a személyre vagy ezekre a személyekre az e célból szükséges hatáskörök átruházására. 2012/0120 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv elfogadásáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikkére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára[5], tekintettel az Európai Parlament egyetértésére[6], mivel: (1)(1) A biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyv 27. cikke arra kötelezte a Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek első Konferenciáját, hogy eljárás elfogadását kezdeményezze az élő, módosított szervezetek határokon átnyúló mozgásából eredő károkkal kapcsolatos felelősséggel és kártalanítással foglalkozó nemzetközi szabályok és eljárások megfelelő kidolgozására. (2)(2) 2007 júniusában a Tanács határozatot fogadott el, melyben felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy a felelősségről és a kártalanításról szóló tárgyalásokon az Európai Unió nevében és a hatáskörébe eső kérdések vonatkozásában, meghatározott tárgyalási irányelveknek megfelelően részt vegyen. A felhatalmazást 2008 októberében kiterjesztették a tárgyalások utolsó szakaszára. (3)(3) A Jegyzőkönyv Részes Feleinek Nagojában (Japán) tartott ötödik konferenciája idején, 2010. október 11-én az EU egyhangúlag támogatta a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv kérdésében elért végleges kompromisszumot, tekintettel arra, hogy a javaslat tartalma megfelelt az elfogadott uniós álláspontnak és a Bizottságnak címzett tárgyalási irányelveknek. (4)(4) 2010. október 15-én a Részes Felek ötödik konferenciájának utolsó plenáris ülésén sikeresen elfogadták a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyvet. (5)(5) A Tanács 2010. december 20-án üdvözölte a nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv elfogadását. (6)(6) A 2011. május 6-i tanácsi határozattal[7] összhangban a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyvet az Unió 2011. május 11-én írta alá, annak egy későbbi időpontban történő elfogadására figyelemmel. (7)(7) A Biológiai Sokféleség Egyezmény 34. cikkelyének megfelelően a szóban forgó Egyezmény bármely jegyzőkönyve esetében az államok és a regionális gazdasági integrációs szervezetek megerősítésére, elfogadására, illetve jóváhagyására van szükség. (8)(8) A biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv hozzájárul az Unió környezetvédelmi politikája célkitűzéseinek eléréséhez. Ezért helyénvaló az említett jegyzőkönyvet az Unió nevében a lehető legrövidebb időn belül elfogadni. (9)(9) A megállapodást az Európai Unió nevében jóvá kell hagyni, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyvet a Tanács az Európai Unió nevében jóváhagyja. A megállapodás szövegét e határozat melléklete tartalmazza. 2. cikk A Tanács elnöke kijelöli azt a személyt, aki jogosult a megállapodás 18. cikkében előírt jóváhagyási okmányoknak az Európai Unió nevében történő letétbe helyezésére, miáltal az Unió ezt a megállapodást magára nézve kötelezőnek ismeri el. A jóváhagyási okmány letétbe helyezése egyidejűleg történik a tagállamok okmányainak letétbe helyezésével. Ezzel párhuzamosan a kijelölt személy letétbe helyezi az e határozat mellékletében foglalt nyilatkozatot a Biológiai Sokféleség Egyezmény 34. cikkelyének (3) bekezdésével összhangban. 3. cikk Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni. Kelt Brüsszelben, a Tanács részéről az elnök MELLÉKLET AZ EURÓPAI UNIÓ NYILATKOZATA A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉG EGYEZMÉNY 34. CIKKELYÉNEK (3) BEKEZDÉSE SZERINT „Az Európai Unió kijelenti, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel, és különösen annak 191. cikkével összhangban hatásköre kiterjed olyan nemzetközi megállapodások megkötésére és az azokból eredő kötelezettségek teljesítésére, amelyek a következő célkitűzések eléréséhez járulnak hozzá: – a környezet minőségének megőrzése, védelme és javítása; – az emberi egészség védelme; – a természeti erőforrások körültekintő és ésszerű felhasználása; – a regionális és globális környezeti problémák – beleértve az éghajlatváltozást is – megoldását célzó nemzetközi szintű intézkedések támogatása. Az Európai Unió ezenfelül a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén uniós szintű intézkedéseket fogad el belső piacának megfelelő működése érdekében. Az Európai Unió úgy nyilatkozik, hogy már elfogadta az ezen jegyzőkönyv hatálya alá tartozó valamennyi ügyet szabályozó, tagállamaira nézve kötelező hatállyal bíró jogszabályokat. [1] Az Európai Parlament és a Tanács 2004/35/EK irányelve (2004. április 21.) a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről. [2] http://bch.cbd.int/protocol/NKL_text.shtml [3] Lásd a „Convention on Biological Diversity: outcome of and follow-up to the Nagoya Conference (11-29 October 2010)” Biológiai Sokféleség Egyezmény: a nagojai konferencia (2010. október 11–29.) eredménye és a konferenciát követő intézkedések] című, 2010. december 20-i tanácsi következtetések (2) bekezdését. [4] ECJ vélemény, 2/2000, 2001. december 6. [5] … [6] … [7] A határozatot még nem tették közzé. MELLÉKLET a biológiai biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvhöz csatolt, a felelősségről és a kártalanításról szóló nagojai–Kuala Lumpur-i Kiegészítő Jegyzőkönyv elfogadásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslathoz A megállapodás szövege A BIOLÓGIAI BIZTONSÁGRÓL SZÓLÓ CARTAGENA JEGYZŐKÖNYV FELELŐSSÉGRŐL ÉS KÁRTALANÍTÁSRÓL SZÓLÓ NAGOJAI–KUALA LUMPUR-I KIEGÉSZÍTŐ JEGYZŐKÖNYVE A Kiegészítő Jegyzőkönyv Részes Felei, akik a Biológiai Sokféleség Egyezmény Biológiai Biztonságról szóló Cartagena Jegyzőkönyvének (a továbbiakban: a Jegyzőkönyv) Részes Felei, figyelembe véve a Környezetről és Fejlődésről szóló Riói Nyilatkozat 13. elvét, megerősítve a Környezetről és Fejlődésről szóló Riói Nyilatkozat 15. elvében foglalt elővigyázatos megközelítést, felismerve annak szükségességét, hogy káresemény bekövetkezésekor vagy kellőképpen valószínűsíthető előfordulásakor megfelelő válaszintézkedéseket hozzanak a Jegyzőkönyvvel összhangban, tekintettel a Jegyzőkönyv 27. cikkére, a következőkben állapodtak meg: 1. cikk Célkitűzés E Kiegészítő Jegyzőkönyv célkitűzése, hogy az élő, módosított szervezetekre vonatkozó felelősség és kártalanítás területén kialakított nemzetközi szabályok és eljárások biztosításával hozzájáruljon a biológiai sokféleség megőrzéséhez és fenntartható használatához, figyelembe véve az emberi egészségre gyakorolt kockázatokat is. 2. cikk Fogalommeghatározás 1. A Biológiai Sokféleség Egyezmény (a továbbiakban: az Egyezmény) 2. cikkelyében és a Jegyzőkönyv 3. cikkében használt fogalmak vonatkoznak e Kiegészítő Jegyzőkönyvre. 2. Ezenkívül e Kiegészítő Jegyzőkönyv alkalmazásában: a) „Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája”: az Egyezmény Részes Feleinek konferenciája, amely a Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgál; b) „kár”: a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára kifejtett olyan káros hatás, figyelembe véve az emberi egészségre gyakorolt kockázatokat is, amely: i. mérhető vagy egyéb módon megfigyelhető, figyelembe véve, ahol arra mód van, az egy illetékes hatóság által elismert, tudományosan megalapozott alapelveket, amelyek tekintetbe vesznek minden, ember által előidézett és természetes változást; és ii. az alábbi 3. bekezdés értelmében jelentős; c) „gazdasági szereplő”: az élő, módosított szervezetek felett közvetlen vagy közvetett ellenőrzéssel rendelkező olyan személy, aki értelem szerint és a nemzeti jog meghatározása szerint lehet többek között az engedély tulajdonosa, az a személy, aki forgalomba hozta az élő, módosított szervezetet, a fejlesztő, a gyártó, a bejelentő, az exportőr, az importőr, a szállítmányozó vagy a beszállító; d) „válaszintézkedések”: indokolt lépések i. a károk megelőzésére, minimalizálására, megfékezésére, csökkentésére vagy egyéb elkerülésére, az adott helyzettől függően; ii. a biológiai sokféleség helyreállítására az alábbi fontossági sorrendben: a) a biológiai sokféleség helyreállítása abba az állapotba vagy az azzal közel egyenértékű, legközelebbi állapotba, amelyben a kár bekövetkezése előtt volt; valamint ahol az illetékes hatóság úgy határoz, hogy ez nem lehetséges; b) a helyreállítás történhet többek között úgy, hogy a biológiai sokféleséget ért veszteséget ugyanannak a biológiai sokféleségnek más komponenseivel helyettesítik a használat ugyanazon vagy másik típusára vonatkozóan ugyanazon, vagy adott esetben alternatív helyszínen. 3. A „jelentős” káros hatás meghatározásához alapul vett tényezők többek között az alábbiak: a) a hosszú távú vagy maradandó változás, amely alatt olyan változás értendő, amelyet belátható időn belül a természet nem állít helyre; b) a biológiai sokféleség komponenseit károsan befolyásoló minőségi és mennyiségi változások mértéke; c) a biológiai sokféleség komponensei azon képességének csökkenése, hogy termékeket és szolgáltatásokat nyújtsanak; d) Az emberi egészségre gyakorolt káros hatások mértéke a Jegyzőkönyv értelmében. 3. cikk Hatály 1. Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv az élő, módosított szervezetek határokon átnyúló mozgásából eredő károkra vonatkozik. Az érintett élő módosított szervezetek azok: a) amelyeket élelmiszerként vagy takarmányként történő közvetlen felhasználásra vagy feldolgozásra szántak; b) amelyeket zárt rendszerben történő felhasználásra szántak; c) amelyeket a környezetbe történő szándékos kibocsátásra szántak. 2. Tekintettel a határokon átnyúló szándékos mozgásokra, ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv a fenti 1. bekezdésben említett, az élő, módosított szervezetek engedélyezett használatából eredő károkra vonatkozik. 3. Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv vonatkozik továbbá a Jegyzőkönyv 17. cikkében említett, határokon átnyúló véletlenszerű mozgásokból eredő károkra, valamint azokra a károkra, amelyek a Jegyzőkönyv 25. cikkében említett határokon átnyúló illegális mozgásokból származnak. 4. Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv az élő, módosított szervezetek olyan határokon átnyúló mozgásából eredő kárra vonatkozik, amely azután történt, hogy e Kiegészítő Jegyzőkönyv hatályba lépett azon Részes Fél számára, amelynek joghatósága alá tartozó területén történt a határon átnyúló mozgás. 5. Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv a Részes Felek nemzeti joghatósága alá tartozó területének határain belül történt károkra vonatkozik. 6. A Részes Felek a nemzeti jogukban meghatározott kritériumokat alkalmazhatják a joghatóságuk alá tartozó terület határain belül történt károkra. 7. Az e Kiegészítő Jegyzőkönyvet végrehajtó nemzeti jog azokra a károkra is vonatkozik, amelyek a nem Részes Felektől származó élő, módosított szervezetek határokon átnyúló mozgásából erednek. 4. cikk Ok-okozati összefüggés A kár és a kérdéses élő, módosított szervezet közötti ok-okozati összefüggést a nemzeti joggal összhangban kell megállapítani. 5. cikk Válaszintézkedések 1. Kár esetére a Részes Felek előírják az érintett gazdasági szereplő vagy szereplők számára, hogy az illetékes hatóság előírásai szerint: a) azonnal tájékoztassák az illetékes hatóságot; b) mérjék fel a kárt; és c) hozzanak megfelelő válaszintézkedéseket. 2. Az illetékes hatóság: a) azonosítja a kárt okozó gazdasági szereplőt; b) felméri a kárt; és c) meghatározza, hogy a gazdasági szereplőnek milyen válaszintézkedést kell tennie. 3. Amennyiben megfelelő információk, köztük a rendelkezésre álló tudományos információ vagy a Biológiai Biztonság Kérdéseiben illetékes Információs Központban elérhető információk alapján kellőképpen valószínűsíthető, hogy időben történő válaszintézkedés nélkül a kár be fog következni, ennek elkerülésére a gazdasági szereplőnek megfelelő válaszintézkedéseket kell hoznia. 4. Az illetékes hatóság megfelelő válaszintézkedéseket tehet, különösen akkor, ha a gazdasági szereplő elmulasztotta azt. 5. Az illetékes hatóságnak joga van ahhoz, hogy a gazdasági szereplővel megtéríttesse a kár felmérésének és a megfelelő válaszintézkedések végrehajtásának költségeit és az azzal járó kiadásait. A Részes Felek nemzeti joga rendelkezhet más olyan helyzetekről is, amelyekben a gazdasági szereplőtől nem követelhető meg a költségek és kiadások fedezése. 6. Az illetékes hatóságnak meg kell indokolnia azt a döntését, amelyben válaszintézkedések meghozatalára kötelezi a gazdasági szereplőt. Az ilyen döntésekről értesíteni kell a gazdasági szereplőt. A nemzeti jognak rendelkeznie kell a jogorvoslatról, beleértve az ilyen döntések adminisztratív vagy jogi felülvizsgálatának lehetőségét is. Az illetékes hatóság a nemzeti jognak megfelelően a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről is tájékoztatja a gazdasági szereplőt. Az ilyen jogorvoslat igénybevétele nem akadályozza az illetékes hatóságot abban, hogy a körülményeknek megfelelő válaszintézkedéseket hozzon, hacsak a nemzeti jog másként nem rendelkezik. 7. E cikk végrehajtása során és azzal a céllal, hogy meghatározzák az illetékes hatóság által megkövetelendő vagy meghozandó konkrét válaszintézkedéseket, a Részes Felek adott esetben megállapíthatják, hogy a polgári jogi felelősséget szabályozó nemzeti joguk rendelkezik-e már válaszintézkedésekről. 8. A válaszintézkedéseket a nemzeti joggal összhangban kell végrehajtani. 6. cikk Mentességek 1. A Részes Felek nemzeti jogukban az alábbi mentességekről rendelkezhetnek: a) elemi csapás vagy vis maior; és b) háború vagy polgári zavargás. 2. A Részes Felek nemzeti joguk szerint rendelkezhetnek más mentességről vagy mérséklésről. 7. cikk Időkorlátok A Részes Felek nemzeti jogukban rendelkezhetnek: a) Relatív és/vagy abszolút időkorlátokról, beleértve a válaszintézkedésekre vonatkozó időkorlátokat; és b) Annak az időtartamnak a kezdetéről, amelyre az időkorlát vonatkozik. 8. cikk Pénzügyi korlátok A Részes Felek nemzeti jogukban rendelkezhetnek a válaszintézkedésekkel kapcsolatos visszakövetelhető költségek pénzügyi korlátairól. 9. cikk Visszkereseti jog Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv nem határol be vagy korlátoz olyan visszkereseti vagy kártérítési jogokat, amelyekkel valamely gazdasági szereplő bármely más személyekkel szemben élhet. 10. cikk Pénzügyi biztosíték 1. A Részes Felek fenntartják a jogot arra, hogy nemzeti jogukban pénzügyi biztosítékról rendelkezzenek. 2. A Részes Felek a fenti 1. bekezdésben említett jogukat a nemzetközi jog szerinti jogaikkal és kötelezettségeikkel összhangban gyakorolják, figyelembe véve a Jegyzőkönyv preambulumának utolsó három bekezdését. 3. A Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája a Kiegészítő Jegyzőkönyv hatályba lépése utáni első találkozóján felkéri a Titkárságot, hogy átfogó tanulmányt készítsen többek között az alábbiakról: a) a pénzügyi biztosítékokra vonatkozó mechanizmusok módozatai; b) e mechanizmusok környezeti, gazdasági és társadalmi hatásainak felmérése, különösen a fejlődő országokat érintően; és c) a pénzügyi biztosíték nyújtására szolgáló megfelelő egységek meghatározása. 11. cikk Az államok felelőssége nemzetközi jogellenes cselekmények esetén Ez a Kiegészítő Jegyzőkönyv nem érinti az államoknak az általános nemzetközi jog szabályai szerinti jogait és kötelezettségeit az államok nemzetközi jogellenes cselekményekkel kapcsolatos felelőssége tekintetében. 12. cikk Végrehajtás és kapcsolat a polgári jogi felelősséggel 1. A Részes Felek nemzeti jogukban rendelkeznek a kár kezelésével kapcsolatos szabályokról és eljárásokról. E kötelezettség végrehajtására a Részes Felek válaszintézkedésekről rendelkeznek e Kiegészítő Jegyzőkönyvvel összhangban, és adott esetben: a) meglévő nemzeti jogukat alkalmazhatják, ideértve, ahol alkalmazható, a polgári jogi felelősségre vonatkozó általános szabályokat és eljárásokat; b) kifejezetten erre a célra polgári jogi felelősségre vonatkozó szabályokat és eljárásokat alkalmazhatnak vagy alakíthatnak ki; vagy c) a kettő kombinációját alkalmazhatják vagy alakíthatják ki. 2. Abból a célból, hogy a nemzeti jogukban megfelelő szabályokat és eljárásokat alakítsanak ki a 2. cikk 2. bekezdése b) pontjának meghatározása szerinti kárhoz kapcsolódó anyagi vagy személyes kárra vonatkozó polgári jogi felelősségről, a Részes Felek: a) továbbra is alkalmazzák meglévő, a polgári jogi felelősségre vonatkozó általános törvényeiket; b) kifejezetten erre a célra alakítanak ki és alkalmaznak, vagy továbbra is alkalmaznak polgári jogi felelősségre vonatkozó törvényeket; vagy c) ezek kombinációját alakítják ki és alkalmazzák, vagy alkalmazzák továbbra is. 3. A fenti 1. és 2. bekezdés b) vagy c) pontjaiban említett polgári jogi felelősségre vonatkozó jogszabályok kialakításakor a Részes Felek, adott esetben többek között az alábbi elemekről rendelkeznek: a) kár; b) a felelősség mértéke, beleértve az objektív és a vétkességen alapuló felelősséget; c) a felelősség visszavezetése, ahol erre mód van; d) kereset indításához való jog. 13. cikk Értékelés és felülvizsgálat A Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája vállalja e Kiegészítő Jegyzőkönyv hatékonyságának felülvizsgálatát a hatálybalépést követően öt évvel, és azt követően öt évenként, feltéve, hogy az ilyen felülvizsgálatot igénylő információkat a Részes Felek rendelkezésre bocsátják. A felülvizsgálatot a Jegyzőkönyv 35. cikkében meghatározottak szerint a Jegyzőkönyv értékelésének és felülvizsgálatának összefüggésében végzik, hacsak a jelen Kiegészítő Jegyzőkönyv Részes Felei másként nem határoznak. Az első felülvizsgálat magában foglalja a 10. és 12. cikk hatékonyságának felülvizsgálatát. 14. cikk A Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája 1. Az Egyezmény 32. cikkelyének (2) bekezdése fenntartásával a Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája e Kiegészítő Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgál. 2. A Jegyzőkönyv Részes Feleinek találkozójául szolgáló Részes Felek Konferenciája rendszeres felülvizsgálatnak veti alá az e Kiegészítő Jegyzőkönyvben foglaltak végrehajtását, és mandátumának keretein belül ennek hatékony előmozdítását szolgáló döntéseket hoz. Végrehajtja az e Kiegészítő Jegyzőkönyv által és értelemszerűen a Jegyzőkönyv 29. cikk (4) bekezdésének a) és f) pontja által ráruházott feladatokat. 15. cikk Titkárság Az Egyezmény 24. cikkelye által létrehozott Titkárság e Kiegészítő Jegyzőkönyv Titkárságául is szolgál. 16. cikk Kapcsolat az Egyezménnyel és a Jegyzőkönyvvel 1. E Kiegészítő Jegyzőkönyv kiegészíti a Jegyzőkönyvet, azt nem változtatja meg vagy módosítja. 2. E Kiegészítő Jegyzőkönyv nem érinti az e Kiegészítő Jegyzőkönyv Részes Feleinek az Egyezmény és a Jegyzőkönyv szerinti jogait és kötelezettségeit. 3. Hacsak e Kiegészítő Jegyzőkönyv másként nem rendelkezik, az Egyezmény és a Jegyzőkönyv rendelkezései értelemszerűen e Kiegészítő Jegyzőkönyvre is vonatkoznak. 4. A fenti 3. bekezdés sérelme nélkül e Kiegészítő Jegyzőkönyv nem érinti a Részes Felek nemzetközi jog szerinti jogait és kötelezettségeit. 17. cikk Aláírás E Kiegészítő Jegyzőkönyv aláírásra nyitva áll a Jegyzőkönyv minden Részes Fele számára az Egyesült Nemzetek Székházában, New Yorkban, 2011. március 7-től 2012. március 6-ig. 18. cikk Hatálybalépés 1. E Kiegészítő Jegyzőkönyv a Jegyzőkönyvben részes fél államok vagy regionális gazdasági integrációs szervezetek által a megerősítésről, az elfogadásról, a jóváhagyásról vagy a csatlakozásról szóló negyvenedik okiratnak a letétbe helyezését követő kilencvenedik napon lép hatályba. 2. E Kiegészítő Jegyzőkönyv az azt megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó, illetve ahhoz csatlakozó állam vagy regionális gazdasági integrációs szervezet számára a fenti 1. bekezdésben foglaltak szerinti negyvenedik okirat letétbe helyezése után a kilencvenedik napon lép hatályba azt a napot követően, amelyen az adott állam vagy regionális gazdasági integrációs szervezet letétbe helyezi a megerősítésről, az elfogadásról, a jóváhagyásról vagy a csatlakozásról szóló okiratát, vagy azon a napon, amikor a Jegyzőkönyv az adott állam vagy regionális gazdasági integrációs szervezet számára hatályba lép, attól függően, hogy melyik időpont esik későbbre. 3. A fenti 1. és 2. bekezdés értelmezésében egy regionális gazdasági integrációs szervezet által letétbe helyezett okirat nem tekintendő az ilyen szervezet tagállamai által letétbe helyezett okiratok kiegészítésének. 19. cikk Fenntartások E Kiegészítő Jegyzőkönyvvel kapcsolatban fenntartásnak helye nincs. 20. cikk Felmondás 1. E Kiegészítő Jegyzőkönyv adott Részes Félre érvényes hatálybalépésének időpontját követő két év elteltével a Részes Fél bármikor felmondhatja a Kiegészítő Jegyzőkönyvet a Letéteményeshez benyújtott írásos nyilatkozattal. 2. Az ilyen felmondás a Letéteményes általi átvételének időpontjától számított egy év elteltével, vagy olyan későbbi időpontban lép érvénybe, amelyet a felmondó nyilatkozat megad. 3. A Jegyzőkönyvet a Jegyzőkönyv 39. cikkével összhangban felmondó Részes Felet úgy kell tekinteni, hogy e Kiegészítő Jegyzőkönyvet is felmondta. 21. cikk Hiteles szövegek E Kiegészítő Jegyzőkönyv eredeti példányát, melynek arab, kínai, angol, francia, orosz és spanyol szövege egyaránt hiteles, az Egyesült Nemzetek Szervezetének Főtitkáránál helyezik letétbe. Aminek tanúbizonyságául az alulírottak, arra kellő felhatalmazással rendelkezvén, aláírták ezt a Kiegészítő Jegyzőkönyvet. Kelt Nagojában, 2010. október 15-én.