2016 végén az uniós kivitelt érintő hatályos piacvédelmi intézkedések száma 156 volt, ami növekedést mutat a 2015-ben hatályos 151 intézkedéshez képest. Ahogy az alábbi ábra is mutatja, a hatályos intézkedések száma 2010 óta egyértelműen növekvő tendenciát követ, és az uniós kivitelt érintő piacvédelmi eszközökre irányuló tevékenység továbbra is igen jelentős.

Amikor egy harmadik ország piacvédelmi vizsgálatot indít az uniós kivitel ellen, a Bizottság szerepe, hogy – amennyiben szükséges – aktívan fellépjen az eljárásban beazonosított rendszerszintű problémák megoldása és a WTO-előírások betartásának biztosítása érdekében. Erre például sor kerülhet írásbeli beadványok benyújtásával a harmadik országokban lévő, vizsgálatokat lefolytató hatóságoknak, de a meghallgatásokon való rendszeres részvétellel is, az uniós exportőrök jogainak és érdekeinek érvényesítése érdekében. A Bizottság a kétoldalú megállapodásai keretében, valamint a többoldalú környezetben is fellép.

Az új vizsgálatok tekintetében 2016-ban jelentős csökkenés következett be: a harmadik országok összesen 30 új ügyet indítottak az EU-val szemben, 7-tel kevesebbet, mint 2015-ben. Ez főleg az új védintézkedésekre irányuló vizsgálatok számának csökkenő tendenciájával magyarázható, amely a 2015-ben mért 18-ról 2016-ban 12-re (6-tal) csökkent. A dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatok száma viszonylag stabil maradt 2015-höz képest, azaz 18 új dömpingellenes vizsgálat indult, új szubvencióellenes vizsgálat pedig egy sem.

Érdemes megjegyezni, hogy az összes ország közül a legnagyobb számú új vizsgálatot (5-öt, amelyből 4 dömpingellenes vizsgálat) indító India az egyedüli olyan ország, ahol megfordult a 2015-re jellemző csökkenő tendencia, mely évben nem indítottak dömpingellenes vizsgálatot.

Ágazati bontásban, 2015-höz hasonlóan 2016-ban is folytatódott a harmadik országok által az EU ellen kezdeményezett új acélágazati ügyek emelkedő tendenciája. Az alábbi ábra szerint az acélágazatra vonatkozó új vizsgálatok aránya meghaladta az összes többi ágazatban felmerülő ügyek összesített számát. 2016-ban az EU ellen indított 30 új vizsgálatból 17 acélipari termékekre vonatkozott. 2015-től kezdődően az acélipari ágazat világszerte gyakran volt piacvédelmi vizsgálatok és intézkedések tárgya. Ennek oka főleg a Kínában fellépő kapacitásfelesleg és túltermelés, amely nagyon jelentős szintű, dömpingáron történő kivitelt eredményez. Annak ellenére, hogy az EU acélgyártásában nincs kapacitásfelesleg, az uniós gazdasági ágazatok gyakran célpontjai a harmadik országok által az acél behozatala ellen irányulóan kivetett kereskedelmi intézkedéseknek. Ez különösen igaz a védintézkedések esetére, amelyeket a származási országtól függetlenül alkalmaznak. Mindazonáltal az uniós gazdasági ágazatokat a harmadik országok néha beleveszik a dömpingellenes vizsgálatok hatókörébe is, amelyek célpontjában egyébként főleg Ázsiából származó dömpingelt acéltermékek állnak.

Az acéltermékek behozatalával kapcsolatosan az EU is számos ügyet indított és vezetett be intézkedéseket. Az ágazat fejleményeinek figyelemmel kísérése érdekében az EU létrehozta az acéltermékek felügyeleti rendszerét: ez az olyan importtrendek rendszeres figyelemmel kísérését jelenti, amelyek az uniós acélgyártóknak történő károkozással fenyegetnek.

Új vizsgálatok az EU-val szemben az acélipari és egyéb ágazatokban

Forrás: a WTO és az EU statisztikai adatai.

2.3.2016-ben bevezetett intézkedések

A harmadik országok összesen 30 új intézkedést vezettek be 2016-ban az uniós kivitellel szemben. Ez jelentős csökkenést jelent 2015-höz képest (37 új intézkedés), nevezetesen a védintézkedések számát illetően, amely 15-ről 10-re esett vissza. E tekintetben fontos emlékeztetni arra, hogy az Európai Bizottság nagyon tevékenyen fellép annak érdekében, hogy kereskedelmi partnerei tisztességes módon alkalmazzák a piacvédelmi eszközöket, különösen amikor a védintézkedésekről van szó.

Ami a dömpingellenes és szubvencióellenes intézkedéseket illeti, a számok összességében stabil trendről tanúskodnak. 2015-höz képest (21) a tavalyi évben enyhe csökkenés volt a bevezetett dömpingellenes intézkedések teljes számában (19), de néhány ország több intézkedést vezetett be, mint 2015-ben: az Egyesült Államok 5 dömpingellenes intézkedést, India pedig 3 dömpingellenes intézkedést vezetett be, miközben 2015-ben ez a két ország csak egyet-egyet. Másrészt Brazília esetében fordított volt a trend: csak egy esetben vezetett be dömpingellenes intézkedést, miközben 2015-ben 8 esetben folyamodott ehhez. A tavalyi évben az Egyesült Államok csak egy szubvencióellenes intézkedést vezetett be, ugyanannyit, mint 2015-ben.

3.Visszatérő problémák

3.1.Az intézkedések kijátszása elleni fellépés

2016-ban a harmadik országok által az EU ellen kezdeményezett, kijátszással kapcsolatos ügyek száma továbbra is jelentős. Csakúgy mint 2015-ben, tavaly összesen 5 kijátszással kapcsolatos ügy volt: Törökországnak 3 hatályban lévő ügye volt (2 a Bulgáriából és Lengyelországból származó szövettel és 1 a Bulgáriából származó rétegelt falemezzel kapcsolatban, ez utóbbit októberben vezették be), valamint 1 új vizsgálatot kezdeményeztek (Görögországból, Spanyolországból és Olaszországból származó csuklópántokkal kapcsolatban) és egy másikat Argentína kezdeményezett (Finnországból származó bevont papírral kapcsolatban).

A kijátszás olyan jogellenes gyakorlatokat jelent, mint az átrakodás, az áruk származásának hamis megjelölése, a termék megváltoztatása vagy összeszerelési műveletek, amelyek célja a vonatkozó dömpingellenes vagy szubvencióellenes vámok kifizetésének elkerülése. Amikor a kijátszás megállapítást nyer, a meglévő dömpingellenes vagy szubvencióellenes intézkedéseket ki lehet terjeszteni az intézkedések tárgyát nem képező (de ahhoz földrajzilag közel lévő) harmadik országra, ahol a kijátszás végbemegy, vagy a némileg megváltoztatott termékre. Mivel a WTO-egyezményekben jelenleg nincsenek egységes szabályok a kijátszást illetően, és tekintettel arra, hogy ha problémát jelenthet, a kijátszás elleni intézkedések valódi gyártókat is érintenek, a Bizottság szorosan figyelemmel kíséri ezt az érzékeny területet.

3.2.A védelemhez való jog

Minden piacvédelmi vizsgálatban kulcsfontosságú elem a felek védelemhez való joga. A vizsgálati hatóságok feladata, hogy érdemi információkat tartalmazó, nem bizalmas aktát biztosítson konzultáció céljából. Az ilyen akta nem tartalmazhat üzleti titkokat, és az adatokat szerkesztve, indexált formában vagy értéktartományok megadásával ismerteti oly módon, hogy a felek teljes képet kapjanak a helyzetről. Sajnálatos módon számos vizsgálat és joghatóság esetében előfordul – különösen ha csak kevés számú vagy csupán egy panaszos van –, hogy a nem bizalmas akta jószerivel semmilyen információt nem tartalmaz vagy az információ egyszerűen ki van takarva. Az érdemi információk hiánya lehetetlenné teszi a felek számára, hogy megértsék az ügy körülményeit és megvédjék magukat. Az ilyen esetekben a Bizottság rendszeresen közbelép, és több átláthatóságot kér az eljárások során.

3.3.A kár és az ok-okozati összefüggés

A vizsgálatoknak csak a vonatkozó WTO-feltételek szigorú teljesülése mellett kellene intézkedésekhez vezetniük; sajnos ez nem mindig van így. A Bizottság különösen gyakran találkozott nem megfelelő elemzésekkel, amelyekben az állítólagos dömpingelt behozatal és a belföldi gazdasági ágazat által elszenvedett kár közötti egyértelmű ok-okozati összefüggés megléte nagyon kétséges volt. Amikor a fenti két tényező közötti kapcsolatot nem lehet megállapítani, még akkor is ha a kár ténye megállapításra kerül, nincs elegendő alap arra, hogy a WTO-szabályok szerint bármilyen intézkedést bevezessenek. Fontos emlékeztetni arra, hogy sok oka lehet annak, hogy a belföldi gazdasági ágazat kárt szenved: egyebek mellett a kapacitásának nem megfelelő kihasználása, a belföldi kereslet csökkenése vagy a nyersanyag- és energiaárak emelkedése. Az egyéb ilyen tényezők okozta károkat nem lehet a dömpingelt behozatalnak tulajdonítani, mert ez megszüntetheti az okozati összefüggést. A Bizottság kiemelt figyelmet szentel a kár és az ok-okozati összefüggés elemzésének a harmadik országbeli vizsgálatok esetében, mivel az okozati összefüggés hiányában bármiféle intézkedés túlmegy a dömpingelt/támogatott behozatal által okozott kár orvoslásán, és könnyen protekcionizmussá válhat.

3.4.A védintézkedések megkérdőjelezhető használata

A fenti magyarázat szerint a védintézkedés korlátozza a kereskedelmet a legnagyobb mértékben, mivel származási országtól függetlenül valamennyi importra vonatkozik. Ezért ilyen intézkedéseket csak valóban kivételes körülmények között szabad alkalmazni a belföldi gazdasági ágazatnak a behozatal hirtelen és váratlan megugrásával szembeni védelme érdekében. A védintézkedések használata csökkenni kezdett 2016-ban, azonban a Bizottság továbbra is rendszeresen részt vesz majdnem minden vizsgálatban, mivel úgy tűnik, sokan nem tartják tiszteletben a WTO védintézkedésekről szóló megállapodásában meghatározott szigorú szabályokat. Sok vizsgálat irányul olyan behozatalra, amely valójában csak egy országból származik, így a dömpingellenes és szubvencióellenes eszközök megfelelőbbek lennének a probléma célzottabb megoldására, anélkül, hogy szükségtelenül korlátoznák a piacra jutást. 2016-ban ez volt a helyzet Délkelet-Ázsiában, ahol a védintézkedések célja a belföldi acélpiacok védelme volt a főleg Kínából származó acéltermékek növekvő behozatalával szemben.

4.Főbb eredmények