HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 18/80

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre – A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére és jogállására, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó minimumszabályokról

(átdolgozás)

(COM(2009) 551 végleges/2 – 2009/0164 (COD))

2011/C 18/14

Előadó: Cristian PÎRVULESCU

2009. november 26-án az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 262. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

Javaslat európai parlamenti és a tanácsi irányelvre a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére és jogállására, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó minimumszabályokról (átdolgozás)

COM(2009) 551 végleges/2 – 2009/0164 (COD)

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció 2010. március 23-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. április 28–29-én tartott 462. plenáris ülésén (a 2010. április 28-i ülésnapon) 136 szavazattal, 2 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések

1.1 AZ EGSZB egyetértését fejezi ki a Közös Európai Menekültügyi Rendszer (KEMR) tökéletesítésével kapcsolatos európai bizottsági célkitűzésekkel. Ugyanakkor az EGSZB felhívja a figyelmet az európai szinten vállalt célkitűzések és az érintett területet jellemző nemzeti gyakorlatok közötti aránytalanságra, melyet még tovább fokozhat a gazdasági válság, annak társadalmi és politikai hatásaival együtt.

1.2 Az EGSZB szerint az irányelv felülvizsgálata hozzájárulhat egy jóval alkalmasabb jogalkotási és intézményi alap kialakításához, melynek révén lehetővé válik a nemzetközi védelemért forduló személyek magas színvonalú és koherens támogatása.

1.3 Ugyanakkor az EGSZB figyelmeztet, hogy ezen európai politika esetében is fennáll annak kockázata, hogy a jó szándék lépten-nyomon történő hangoztatása és a frázispuffogtatás miatt a felvállalt értékek kiüresednek. Mindezekért a fenti szakpolitika végrehajtásának második, az együttdöntési eljárással fémjelzett szakaszában biztosítani kell azokat a jogalkotási feltételeket, melyek révén a menedékkérőknek valóban hozzáférésük nyílik a munkaerőpiachoz és a szakképzési programokhoz.

1.4 Az EGSZB felhívja a figyelmet arra az elvre, mely szerint el kell ismerni a civil társadalom szerepét általában, és különösen a menekültügyre és a menedékkérőkre szakosodott NGO-k jelentőségét, és kéri, hogy ez utóbbiak korlátlanul hozzáférhessenek a tevékenységük számára fontos valamennyi eljáráshoz és helyhez. Ezzel együtt arra is felhívja a figyelmet, hogy az NGO-k nem vállalhatják át e területen a kormányok szerepét és felelősségét.

1.5 AZ EGSZB aggodalmát fejezi ki azzal kapcsolatban, hogy a helyzetük miatt adott esetben nemzetközi védelemre szoruló egyes személyek kiutasításával kapcsolatos nemzeti és közösségi gyakorlat híján van egy olyanfajta átláthatóságnak, mely az érintett országok állampolgárai és a nemzetközi közösség szemében is igazolhatná e gyakorlatokat.

1.6 Az EGSZB úgy véli, hogy a gazdasági válság kiváltotta különböző szintű költségvetési megszorítások nem okozhatják a jogosultak számára adott védelem színvonalának és minőségének csökkenését.

1.7 Az EGSZB támogatja azt a célkitűzést, hogy a nemzetközi védelem tartalma a szakmai képzéshez, a munkahelyekhez és a beilleszkedési és lakhatási lehetőségekhez való hozzáférés elősegítése, ill. a szakmai képzettség elismerése révén javuljon.

2. Bevezetés

2.1 A Közös Európai Menekültügyi Rendszernek a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének térségében történt felállítása a menekültek jogállására vonatkozó 1951. évi Genfi Egyezmény hathatós alkalmazásának felvállalásán és a tagországok által közösen vallott emberjogi értékeken alapul. Az Európai Bizottság tamperei ülésének következtetései szerint, majd a hágai program értelmében is a rendszer felállítása a legfontosabb eszköz a menedékjog megadásával kapcsolatos közös eljárás bevezetéséhez és a valamennyi EU-s tagországra vonatkozó egységes menekültvédelmi rendszer létrehozásához.

2.2 Az 1999–2006-os időszakban jelentős előrehaladás történt, többek között a jelenlegi közösségi vívmányt képező 4 eszköz elfogadása révén. A 2004/83/EK bizottsági irányelv (az elismerésről szóló irányelv) meghatározta a nemzetközi védelem kérésére jogosult személyek azonosítását szolgáló közös feltételeket, csakúgy mint az őket valamennyi EU-s tagállamban megillető előnyök minimális szintjét. Hágai és stockholmi programjában az Európai Bizottság vállalta, hogy értékeli az első szakaszban elért haladást, és 2010 végéig egy intézkedéssorozatot javasol a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek.

2.3 A közös európai menekültügyi rendszer kidolgozásában az EGSZB már 2002 óta számos véleményén keresztül részt vesz, melyek között megemlíthető a jelen átalakítás tárgyát képező irányelvről szóló vélemény (1), a jövendőbeli közös európai menekültügyi rendszerrel kapcsolatos zöld könyvről szóló vélemény (2), valamint a menekültügyi stratégiai tervről szóló vélemény (3).

2.4 A menekültügyi szakpolitikákkal kapcsolatos, 2008. június 17-én elfogadott tervével (4) („Politikai terv a menekültügyről”) az Európai Bizottság a Közös Menekültügyi Rendszer második szakaszának lezárását javasolta a védelmi normák javítása és ezek EU tagállamokban történő egységes alkalmazása révén. Az Európai Bizottság által 2008. október 17-én elfogadott Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum révén ismét megerősítést nyert a felvállalt célkitűzések és a fenti politika támogatottsága.

2.5 A szakpolitikákkal kapcsolatos tervben előirányozták az elismerésről szóló irányelv („Qualification Directive”) felülvizsgálatát egy olyan szélesebb csomag keretében, melynek része a dublini és az Eurodac rendeletek és a befogadási feltételekre vonatkozó irányelv (5) felülvizsgálata is, csakúgy mint az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal (EASO) (6) létrehozására vonatkozó javaslat 2009. február 19-i elfogadása is. Az intézkedések között szerepel a menekültügy külső dimenziójának erősítése is, többek között a regionális védelmi programok újraindításának és továbbfejlesztésének uniós programja révén.

2.6 Az irányelv felülvizsgálata hozzájárulhat egy olyan jogalkotási és intézményi alap kialakításához, melynek révén lehetővé válik a nemzetközi védelemért forduló személyek magas színvonalú és koherens támogatása. Második szakaszában a döntéshozatali rendszer az EUMSz. 294. cikkével összhangban az együttdöntési eljárást fogja követni, amely a Tanácsban minősített többségi szavazást ír elő, valamint az Európai Parlament társjogalkotói minőségben való részvételét feltételezi.

2.7 Az irányelv felülvizsgálata szükséges a kezdeti megfogalmazások kétértelműsége miatt, melyeket a tagállamok a jelenleg tapasztalható működési zavarok fő okozójának tekintenek: e zavarok közül megemlíthető a kérelmek elfogadásának eltérő aránya és a vitatott határozatok nagy száma.

2.8 A felülvizsgálat révén az irányelv tartalma összhangba kerül az Európai Bíróság és az Emberi Jogok Európai Bíróságának határozataival, melyek a közösségi vívmányokban szereplő megfogalmazások és a nemzetközi védelem megadására vonatkozó valamennyi eljárás pontos értelmezéséhez biztos alapot jelentenek.

2.9 Az átfogalmazás azért is szükséges, mert az irányelv a nemzetközi védelem megadására vonatkozó mechanizmus egyik fontos összetevőjét tárgyalja. A benne leírt normák az acquis egyéb részeit, különösen a menekültügyi eljárásra vonatkozó irányelvet egészítik ki. Az irányelvnek egyéb intézményi és pénzügyi támogatással kapcsolatos intézkedésekkel együtt foganatosított felülvizsgálata fontos lépés lehet egy működőképes és hatékony közös európai menekültügyi rendszer felépítésének irányában.

2.10 Az európai szervezett civil társadalom képviselőjeként az EGSZB elégedetten üdvözölte a menekültügyi politika kialakításának folyamata során a civil társadalommal és a szakértőkkel való konzultáció érdekében tett erőfeszítéseket, kiemelve az Európai Bizottság által 2007. júniusában bemutatott zöld könyv (7) összeállítása idején végzett konzultációt, valamint az irányelv végrehajtására vonatkozó tanulmányok (pl. „The Odysseus report”) előkészítése ügyében, csakúgy mint a menekültügyi politika sikerességére vonatkozó külső beszámoló (8) elkészítésekor folytatott konzultációkat.

2.11 Az EGSZB elismeri a helyi és regionális önkormányzatok jelentőségét a menekültügyi politika sikeressége szempontjából, különösen a nemzetközi védelemre jogosult személyek beilleszkedése terén. Ennek értelmében az EGSZB azt kívánja, hogy a menekültügyi politikát illető konzultációkba a Régiók Bizottságát is vonják be.

2.12 Az EGSZB rendkívül aggasztónak tartja a tagállamok kormányai és a FRONTEX Ügynökség által követett gyakorlatot, melynek során olyan személyeket is kiutasítanak, akiknek nemzetközi védelemre lehetne szükségük (9). Az ilyen – mind átfogóbbá és egyben gyakoribbá is váló – műveleteknek a teljes átláthatóság és felelősségvállalás feltételei között kellene lezajlaniuk (10). Az EGSZB a FRONTEX és az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal együttműködését javasolja az emberi jogok megsértésének elkerülése érdekében. Az érintett személyeknek olyan országokba/övezetekbe való kiutasítása, ahol biztonságukat veszély fenyegeti, egyértelműen sérti a visszaküldés tilalmának elvét. Az EGSZB sürgeti a FRONTEX tevékenységéről szóló beszámoló elkészítését, mely arra is kitérne, hogy ez a szerv a nemzeti hatóságokkal karöltve milyen módon végzi a kiutasításokat. Az EGSZB figyelmeztet, hogy a FRONTEX-nek az emberi jogok tiszteletben tartását biztosító eljárások hiányában történő megerősítése veszélyt jelent az egész Közös Európai Menekültügyi Rendszerre, valamint az Európai Unió és tagországai hitelességére nézve is.

2.13 Az EGSZB úgy véli, hogy a Közös Európai Menekültügyi Rendszer működése csak akkor lehet sikeres, ha a tagországok közötti szolidaritás elvét átültetik a gyakorlatba. Földrajzi elhelyezkedése miatt némely tagországra lényegesen nagyobb nyomás nehezedik, mint másokra. A rendszer csak akkor lesz működőképes, ha ezeket a tagállamokat a többi tagállam az EU erre szakosodott ügynökségeivel karöltve támogatja.

3. Általános észrevételek

3.1 Az EGSZB pozitívan értékeli az irányelv felülvizsgálatát célzó javaslatot, ennek tartalma ugyanis tükrözi az EGSZB által korábban megfogalmazott ajánlásokat, különösen a menedékkérőkkel való bánásmódot, valamint a nemzetközi védelemre jogosult személyek jogállásának tisztázását illetően. Mindazonáltal egy működőképes közös európai menekültügyi rendszer létrehozásához még számos lépés megtétele van hátra. E rendszer nem építhető fel anélkül, hogy ne gyökerezne szilárdan a közös értékek és elvek olyan együttesében, amelyek az ember méltóságát és biztonságát állítják az EU és a tagországok intézkedéseinek központjába. Szintén nagyban akadályozza e tér felépítését a nemzetközi védelem megadásával kapcsolatos átlátható és hatékony eljárást biztosító eszközök és források hiánya, melyekhez a menekülteknek a tagországok társadalmába és gazdaságába való beilleszkedését segítő szakpolitikáknak és programoknak is társulniuk kellene.

3.2 Továbbra is jelentős különbség áll fenn az európai jogszabályok szintje, ill. a nemzeti jogszabályok és gyakorlatok között (11). A védelmet illetően nem a legkisebb közös nevező alapján kell a harmonizációt megvalósítani. Az egyes nemzeti gyakorlatok között a kérelmek elfogadásának eltérő arányaiban, a nagyszámú vitatott határozatban és a másodlagos migrációban is tükröződő hatalmas különbségek nem teszik lehetővé a tagállamok közötti szolidaritás implicit elvének alkalmazását.

3.3 Az EGSZB számos alkalommal hívta fel a figyelmet egy sor olyan elvre, melyeknek továbbra is irányítani kell a tagállamok és a közösségi intézmények fellépéseit (12): a visszaküldés tilalmának elvére, melynek értelmében egyetlen menekült sem utasítható ki egy olyan ország irányába, melyben élete vagy szabadsága veszélybe kerül; a menedékkérelmekben feltüntetett információk bizalmasságának elvére; a menedékkérők kizárólag e jogállás kérelmezéséből fakadó fogva tartásának tilalma.

3.4 A jövőbeni közös menekültügyi rendszerről szóló zöld könyvet érintő véleményében (13) az EGSZB a fenti elvek mellett szállt síkra, amennyiben a nemzetközi védelmet kérő személyekkel való bánásmód javítását célzó pontos ajánlásokat fogalmazott meg. Ennek értelmében a közösségi és nemzeti intézményeknek együtt kell működniük annak biztosítása érdekében, hogy a nemzetközi védelemre szoruló személyek bármikor az EU területére léphessenek, kérelmük elbírálása pedig komolyan és egyénileg történjen. Az EGSZB ezenkívül javasolta a biztonságosnak tekintett országok listájának megszüntetését vagy egy Európai Menekültügyi Hivatal felállítását.

3.5 A menekültügyi fellépésre vonatkozó értékek és elvek tisztázása mellett az EGSZB egyes specifikus célkitűzések elérése érdekében történő elkötelezettségre szólít fel, melynek gyakorlati eredményeképpen a nemzetközi védelmet kérő és élvező személyekkel való bánásmód lényegesen javulhat. Az EGSZB olyan kulcsfontosságú mutatók megállapítását ajánlja, melyek alapján ellenőrizhetővé és kiértékelhetővé válik a fenti célkitűzések megvalósításának irányában megtett előrelépés.

3.6 Az EGSZB pozitívan értékeli a harmadik országokban jelentkező egyéni és csoportos biztonsági kockázatokat elemző és értékelő európai rendszernek az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal segítségével történő létrehozását. A kockázatokat vagy a politikai erőszakot kiértékelő számos rendszer létezik jelenleg, melyeket egyrészt a nemzeti hatóságok, másrészt pedig az NGO-k, az egyetemek és kutatóközpontok fejlesztettek ki (14).

3.7 Az információgyűjtés során szükség esetén ajánlott bevonni az Európai Külügyi Szolgálatot (EEAS), csakúgy mint a tagországok diplomáciai képviseleteit, de a harmadik országokban működő nemzetközi és non-profit szervezeteket is. A fenti elemző és értékelő rendszer jelzőszerepet tölt majd be a nemzeti hatóságok számára a nemzetközi védelemre vonatkozó kérelmek gyorsabb és hatékonyabb elbírálása érdekében. A rendszer közös értékelési bázist hoz létre, és lehetővé teszi a kockázatok valós időben történő felismerését.

4. Részletes megjegyzések

4.1 Az irányelvre vonatkozó javaslat jogi elemeinek bemutatása során az Európai Bizottság egy sor definícióra tesz ajánlást, melyek révén biztosítható a védelemre vonatkozó szabályok magasabb szintje, ill. a már meglévő szabályok további harmonizációja. Ennek fényében az EGSZB számos pontosítást és továbbgondolást terjeszt elő, melyek révén igyekszik hozzájárulni az EU által felvállalt elvekkel és értékekkel összhangban álló gyakorlatok meghatározásához.

4.2 A védelmet biztosító szereplők. Az EGSZB helytelennek tartja a védelmi feladatot ellátó szereplők definíciójának kiterjesztését, és sajnálattal látja, hogy ezek listájára kezdetben felkerültek NGO-típusú, ill. a nemzetközi szervezetek kategóriájába tartozó nem-állami szervek is. Bár ez utóbbiak (nemzetközi szervezetek, NGO-k) törekedhetnek, sőt képesek is lehetnek arra, hogy egy ország állampolgárait megvédjék, még sincs meg az ehhez szükséges végső felelősségük. A nemzetközi szervezetek a tagországokkal szemben tartoznak felelősséggel, az NGO-k viszont saját tagjaikkal és pénzügyi támogatóikkal szemben. Közép- és hosszú távon az egyetlen érvényes és működőképes védelem csakis az állam részéről valósulhat meg, amely – az állam működőképességében és stabilitásában természetes módon leginkább érdekelt – saját állampolgáraival szemben tartozik felelősséggel. Még ha a védelem egyéb szereplői – különösen egyes humanitárius problémák megoldása terén – fontos, sőt rövid távon akár nélkülözhetetlen szolgálatot is tehetnek, egy adott területen lévő személyek védelmének biztosítását még részben sem lehet az ő felelősségükre bízni. E szereplők megléte nem lehet ürügy a nemzetközi védelem megtagadásához.

4.3 Belföldi védelem. A belföldi védelem nem alkalmas arra, hogy szavatolja a nemzetközi védelem potenciális kérelmezőinek biztonságát. Léteznek olyan esetek, amikor csak az ország területének kis része biztonságos, annak a valószínűsége viszont csekély, hogy minden veszélyeztetett személy oda tudjon utazni. Ezenkívül léteznek olyan esetek is, amikor egy adott övezet feletti ellenőrzés vita tárgyát képezi, és nem világos, hogy kinek a felelőssége a rend és a biztonság fenntartása. Így elengedhetetlen a következő pontosítás: Egy ország belsejében csak akkor beszélhetünk érvényes védelemről, ha a terület legnagyobb része a belső közrendet, a közszolgáltatások minimális szintjét és az egyéni jogok és biztonság megfelelő védelmét biztosítani képes és arra hajlandó központi hatalom ellenőrzése alatt áll.

4.4 Oksági kapcsolat. Az oksági kapcsolat felvetése különösen azokban a helyzetekben hasznos, amikor az üldözés elkövetői nem-kormányzati szereplők. Azon esetekben, amikor az üldöztetés ténye és a kormányzati védelem hiánya megállapítást nyer, a nemzetközi védelemért folyamodó kérelmek igazolhatóak. A fenti kapcsolatot szélesen kell értelmezni, és minden olyan helyzetben gondosan figyelembe kell venni, amikor egy adott kormány nyíltan vagy hallgatólagosan megtagadja saját állampolgárainak a védelmét.

4.5 Egy meghatározott társadalmi csoporthoz tartozás. Az EGSZB pozitívan értékeli és üdvözli azt, hogy a nemi kritériumot is bevonták a potenciálisan veszélyeztetett helyzetben levő társadalmi csoportok meghatározásába. Ugyanígy szükséges, hogy a Genfi Konvenció értelmezése során olyan átfogó megközelítést alkalmazzanak, amelynek révén tisztábban érzékelhetőek a nők számára különös kockázattal járó helyzetek. Szintén felhívja a figyelmet a szexuális orientációra, mint az üldöztetés kiváltó okára is. Bizonyos társadalmakban az egyén biztonsága és jóléte a nemével van összefüggésben. Az EGSZB az e téren szakértelemmel rendelkező szervezetek és intézmények bevonására ösztönöz a menekültügyi politikát érintő konzultációkba, hogy a nemhez kötődő kockázatokról teljesebb képet lehessen kapni. Az EGSZB szintén ajánlja, hogy az Európai Menekültügyi Támogató Hivatal tevékenysége során a nemi kérdést speciális struktúrák létrehozása révén ismerjék el.

4.6 A menekülti jogállás megszűnése. Az EGSZB pozitívan értékeli a javasolt változtatást, és úgy ítéli meg, hogy az összhangban áll a menekültügyi politikát megalapozó elvek és értékek együttesével. A nemzetközi védelmi jogállás csak akkor szűnhet meg, ha az eredeti lakóhelyre való visszatérés nem jelent semmilyen kockázatot az e jogot élvező személyek számára.

4.7 A két védelmi jogállás tartalmát érintő különbség. Az EGSZB pozitívan értékeli a két védelmi jogállás egységesítése felé történt elmozdulást. Ez az EGSZB által már számos alkalommal üdvözölt irány biztosíthatja a jövőben a veszélyhelyzetben levő személyek teljesebb védelmét és jobb beilleszkedését az EU tagországaiba. Emellett a két védelmi jogállás egységesítése nem csökkentheti közvetlenül vagy közvetetten a védelem szintjét, és a jogállások tartalmát sem befolyásolhatja negatív irányban.

4.8 A védelem tartalma. A védelem tartalma a menekültügyi politika érzékeny területét képezi. Itt a tagországok közötti különbségek még jelentősebbek, mint a szorosan vett nemzetközi védelem megadásával kapcsolatos eljárás esetében. Elengedhetetlenül szükséges, hogy menekültügyi politikájának kialakítása során az Európai Bizottság kifejezetten a szóban forgó terület nemzeti szakpolitikáinak és programjainak kutatását célzó forrásokat mozgósítson. Proaktív intézkedések hiányában a nemzetközi védelem megadása súlytalanná válik, ami az e jogállást élvező személyek hallgatólagos diszkriminációját fogja eredményezni. Az EGSZB a szakszervezeteknek és a munkaadói szervezeteknek a nemzeti szintű menekültügyi politikába való bevonását ajánlja.

4.9 Az EGSZB pozitívan értékeli az iskolai végzettségek és bizonyítványok elismerésére/elismertetésére vonatkozó kitételek megjelenését, valamint a nemzetközi védelmet élvező személyek szakképzési programokhoz való hozzáférésének ösztönzését. Ezek a gazdaságba és társadalomba való beilleszkedés és az életminőség javításának irányába mutató fontos lépések A munkaerőpiachoz való hozzáférést erőteljes diszkriminációellenes intézkedésekkel és a gazdasági szereplők ösztönzésével kell előmozdítani.

4.10 Családtagok. Az EGSZB pozitívan értékeli a családtagokra vonatkozó meghatározás tisztázását, és úgy ítéli meg, hogy ennek révén lehetővé válik a nemzetközi védelemmel kapcsolatos kérelmek pontosabb és egységesebb értékelése valamennyi EU tagországban.

4.11 Az EGSZB pozitívan értékeli a kiskorú érdekére vonatkozó kritérium használatát a nemzetközi védelem megadásának mérlegelése során.

Kelt Brüsszelben, 2010. április 28-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Mario SEPI

(1) HL C 221., 2002.9.17., 43. o.

(2) HL C 204., 2008.8.9., 77. o.

(3) HL C 218, 2009.9.11., 78. o.

(4) COM(2008) 360 végleges.

(5) COM(2008) 815 végleges; COM(2008) 820 végleges; COM(2008) 825 végleges.

(6) COM(2009) 66 végleges.

(7) COM(2007) 301 végleges.

(8) GHK, Impact assessment studies on The future development of measures on the qualification and status of third country nationals or stateless persons as persons in need of international protection and on the content of the protection granted, based on Council Directive 2004/83/EC and The future development of measures on procedures in MS for granting and withdrawing refugee status, based on Council Directive 2005/85/EC, Multiple framework service contract JLS/2006/A1/004 (GHK, hatásvizsgálatok-tanulmányok a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek nemzetközi védelemre szorulóként való elismerésére és a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó intézkedések jövőbeni alakulásáról a 2004/83/EK tanácsi irányelv alapján, valamint a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárásokkal kapcsolatos intézkedések jövőbeni alakulásáról a 2005/85/EK tanácsi irányelv alapján, JLS/2006/A1/004. sz. többszörös szolgáltatási keretszerződés).

(9) Lásd a Human Rights Watch jelentését: Pushed Back, Pushed Around Italy's Forced Return of Boat Migrants and Asylum Seekers, Libya's Mistreatment of Migrants and Asylum Seekers. HRW 2209

(10) Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság az irányú szándékát, hogy az e területtel kapcsolatos eljárásokat átláthatóbbá tegye.

(11) COM(2009) 551 végleges – SEC(2009) 1374, 14–16. o.

(12) HL C 193., 2001.7.10., 77–83. o.

(13) HL C 204, 2008.8.9., 77–84. o.

(14) Számos hasonló értékelő rendszert lehet felsorolni, ilyen a „működésképtelen államok mutatója” (Failed States Index) – Fund for Peace: http://www.fundforpeace.org/web/index.php?option=com_content&task=view&id=229&Itemid=366; Fenyegetett kisebbségek – Minorities at Risk: http://www.cidcm.umd.edu/mar/about.asp; Konfliktus és béke – Conflict and Peace: http://www.cidcm.umd.edu/pc/; Global Report, The Center for Systemic Peace (CSP): http://www.systemicpeace.org/; Human Security Report: http://www.humansecurityreport.info/index.php?option=content&task=view&id=28&Itemid=63.