[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 1.3.2006

SEC(2006) 281 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lengyelország aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

Háttér

Az 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.

A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Lengyelország első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.

A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.

Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Lengyelország nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.

Értékelés

1. Lengyelország 2006. január 19-én, több mint másfél hónappal a magatartási kódexben előírt határidő után nyújtotta be konvergenciaprogramját. A késést a parlamenti választásokat követő 2005. novemberi kormányváltás és a 2006. január elejei pénzügyminiszter-csere okozta. A program a 2005–2008. közötti időszakot öleli fel. A dokumentumot 2006. január 18-án fogadta el a kormány, amely magában foglalja az új kormány által 2005. decemberben módosított 2006-os kormányköltségvetést. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[3].

2. 2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy Lengyelországban túlzott a hiány. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2007-ig ki kell igazítani. A konvergenciaprogram (2004–2007. közötti időszakot felölelő) megelőző aktualizálásáról szóló, 2005. február 17-i véleményében a Tanács felkérte Lengyelországot, hogy „i. erősítse a 2005-ön túli költségvetési kiigazítást és csökkentse a 2007-re tervezett hiányt; ii. gondoskodjon a Hausner terv ben szereplő strukturális intézkedések teljes körű végrehajtásáról, és tegyen további erőfeszítéseket alternatív intézkedések hozatalára, amennyiben végrehajtási kockázatok merülnének fel”.

3. A lengyel reál GDP növekedés 1994–2004. között évente átlagosan 4,5 % volt, amely több mint 2 százalékponttal haladja meg az EU-25-ök 2,4 %-os átlagát. Az erős gazdasági expanzió időszakát követően a reál GDP növekedés 2001-re 1,0 %-ra esett, ami a belföldi és a külső ciklikus tényezőket egyaránt tükrözi. A növekedés azóta helyreállt, 2004-re elérte az 5,3 %-ot. A vásárlóerő-egyenértéken számított egy főre jutó jövedelem 2004-re elérte az EU-25-ök átlagának 46,5 %-át. A HICP-infláció az elmúlt tíz év során magas, átlagosan 7,0 % volt, de 2005-ben jelentősen, kb. 2 %-ra zuhant. A munkaerőpiaci helyzet továbbra is Lengyelország fő problémája. A gazdaság szerkezeti átalakításának következményeként a munkanélküliségi ráta az 1994-es 13,2 %-ról 2004-re 18,8 %-ra nőtt, míg a teljes foglalkoztatottság ugyanebben az időszakban több, mint 7 százalékponttal csökkent. A munkaerőpiac strukturális problémái, különösen a munkavállalók alacsony földrajzi mobilitása valamint a képesítések kínálatának és keresletének egyensúlytalansága továbbra is a gazdasági növekedés jelentős akadályozója. Az elmúlt tíz évben az államháztartási egyenleg negatív volt Lengyelországban. 2003-ig a GDP -1.4 %-a és -4.8%-a[4] között ingadozott, ezután javulni kezdett és 2004-ben elérte a GDP -3,8 %-át.

4. A reál GDP 2005-ös 3,3 %-os növekedését követően a program makrogazdasági forgatókönyve azzal számol, hogy a gazdasági növekedés fokozatosan gyorsulni kezd, 2006-ban 4,3 %-ra, majd 2008-ra 5,0 %-ra nő, ami nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak a 2005–2007. évekre vonatkozó 2005. őszi előrejelzéseivel. A 2008-as év vonatkozásában a program növekedési előrejelzése meghaladja a Bizottság szolgálatai által a potenciális növekedésre tett becslés értékét. A program alapját képező növekedési feltételezések ily módon elfogadhatónak tekinthetők, az utolsó év esetében pedig kedvezőbb irányba mutatnak.

5. Lengyelország az elmúlt években sikeres inflációcsökkentő politikát folytatott, és csak két olyan rövid időszak volt, amikor az infláció átmenetileg növekedett (2000-ben és 2004-ben). A harmonizált fogyasztóiár-index (HICP) az 1997-es 15 %-ról 2005-re mintegy 2 %-ra csökkent. A devizaárfolyam széles tartományban mozgott az elmúlt években, ezt egy 2004 márciusától kirajzolódó felértékelési trend kísérte, amely átmenetileg csak 2005 tavaszán szakadt meg. A felértékelés 2005 májusában folytatódott, és a megnövekedett volatilitás ellenére végig jellemezte az év hátralévő részét. A hosszú lejáratú államkötvények euró-övezettel szembeni kamatkülönbözetének 2004 augusztusa óta tapasztalt folyamatos csökkenését a 2005. szeptemberi választásokat és az új kormány gazdasági programját övező bizonytalanságok szakították meg. A lengyel monetáris politika alapját továbbra is a közvetlen inflációkövetés és a zloty szabad árfolyam-lebegtetése képezi. Az inflációs célkitűzést 2004. óta folyamatosan évi 2,5 % fogyasztói árindex inflációként határozták meg. Lengyelország az ERM II-höz történő lehetséges csatlakozásig (amelynek időpontját még nem jelentették be) a monetáris politika jelenlegi rendszerét kívánja tovább alkalmazni.

6. Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási hiányt a konvergenciaprogram 2006. januári aktualizálása a GDP 2,9 %-ára becsüli (ez a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései szerint a GDP 3,6 %-a, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálása a GDP 3,9 %-ának megfelelő hiányt tervezett). A módszertani változtatások miatti jelentős adatátdolgozások folytán azonban nem lehetséges egyenes összehasonlítást végezni a megelőző konvergenciaprogramokkal. A vártnál jobb eredmények a központi kormányzat, különösen az állami költségvetés teljesítményének tudhatók be, itt a (készpénzalapú) közvetlenadó-bevételek ugyanis magasabbak voltak a tervezettnél, a kiadásokat pedig alulteljesítették, és ez a 2005-ös költségvetési tervhez képest mintegy 0,7 százalékponttal csökkentette a hiányt.

7. A konvergenciaprogram jelenlegi aktualizálása az államháztartási hiány fokozatos csökkentésére törekszik úgy, hogy a parlamenti ciklus végére (tehát 2009 végére) teljesítsék a konvergencia-kritériumokat. 2009-re nézve nem számszerűsítették a tervezett hiányt. A 2007-re tervezett hiány változatlanul a GDP 2,2 %-a, a nyíltvégű nyugdíjalapok az államháztartási szektorban szerepelnek. A nyíltvégű nyugdíjalapokat az államháztartási szektorból kihagyva a tervezett hiányt a megelőző aktualizáláshoz képest felfelé, a GDP 3,9 %-áról a GDP 4,1 %-ára módosították, mivel a nyugdíjreform becsült költsége a GDP 1,7 %-áról 1,9 %-ra nőtt. Az elsődleges egyenleg (amennyiben a nyíltvégű nyugdíjalapok az államháztartási szektorban szerepelnek) a GDP -0,3 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ra várhatóan 0,6 %-ra javul. Ezt a lassú kiigazítást a 2006-os bevételek kedvező alakulása és néhány 2007-es és 2008-as kiadási csökkentés vezérli. A megelőző aktualizáláshoz képest a jelenlegi aktualizálás 2006-ra kedvezőbb hiányt tervez, de ezt követően a kiigazítás kisebb mértékű, a kiadási reformokat pedig 2007-ig illetve 2008-ig elhalasztják.

8. A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális egyenleg a tervek szerint átlagosan csak a GDP 0,25 % javul évente, és ez a programidőszak során egyenletesen oszlik el. A Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint az aktualizált program a költségvetési egyenlegre nézve a „GDP kb. -1 %-ának megfelelő” középtávú célkitűzést azonosít, amit várhatóan 2010. után, jóval a programidőszakon túl valósítanak meg.

9. Mivel a program középtávú célkitűzése (a becslések szerint a GDP kb. -1½ %-ának megfelelő hiány) meghaladja a minimálisan szükséges értéket, annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányad és a potenciális kibocsátás átlagos növekedését.

10. A költségvetési előrejelzések kockázatainak egyenlege negatív. Egyrészről, mivel a megelőző programokban kitűzött költségvetési célokat túlteljesítették, a költségvetési előrejelzéseket óvatosnak lehet tekinteni. Másrészről, az adórugalmassági feltételezések igencsak optimisták, különösen 2006 vonatkozásában. Ezen felül a programidőszak utolsó évének (vagyis 2008) növekedési feltételezései kedvezőnek tűnnek. A jelenlegi politikai körülmények között a bányászoknak különleges nyugdíj-jogokat biztosítottak, ami különleges elbánás követelésére buzdított más társadalmi csoportokat, aláásva így a nyugdíjreformot. A költségvetési előrejelzéseknek politikai eredetű kockázata is van. Az államháztartás szerkezeti átalakítását célzó ún. Hausner terv jelentős részének végrehajtása már a múltban is nehéznek bizonyult, mivel a kormányt nem támogatta a parlament. A jelenlegi politikai helyzet (kisebbségi kormány) nem kedvez az államháztartási hiány csökkentését és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának elérését célzó intézkedések meghozatalának. A konvergenciaprogramban bemutatott nominális sarokszám (állami költségvetés: 30 milliárd PLN) nem tűnik elegendőnek a magas lengyel hiány okainak (tehát az állami kiadások túl gyors növekedésének) megszüntetéséhez.

11. A program nem követi a Tanács által a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásban meghatározott hiánycsökkentési pályát. Az aktualizálás költségvetési megközelítése már ránézésre sem tűnik konzisztensnek a túlzott hiány Tanács által meghatározott határidőre való kiigazításával. Ezt a következtetést megerősíti az, ha figyelembe vesszük a kockázatok egyenlegét. A 2005-ös költségvetés tervezettnél jobb végrehajtásának köszönhetően (amelynek során bizonyos összegeket átvittek 2006-ra), a 2005-ös és 2006-os tervezett hiányok alacsonyabbak a megelőző aktualizáláshoz képest és elérik a Tanács 2004. július 5-i ajánlásában megállapított nominális tervezett hiány értékeket. A célul kitűzött értékek összehasonlítását azonban bonyolítják a nemzeti elszámolási módszer módosításai, valamint az adathelyesbítések. A kritikus 2007. évre a program a GDP 2,2 %-ának megfelelő hiánycsökkentést tervez. Ha a 2004. március 2-i Eurostat határozattal összhangban azonban figyelmen kívül hagyjuk az államháztartási szektorból a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszereket, a tervezett hiány 2007-ben a GDP 4,1 %-ával egyenlő. A túlzott hiány határidőig történő kiigazítására jelentős mértékű további kiigazításra lenne szükség.

12. 2005. és 2008. között az államadósság várhatóan a GDP 3¼ százalékpontjával nő, és 2008-ban eléri a GDP 45½ %-át, ami jóval a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt van, de a nyíltvégű nyugdíjalapokat az államháztartási szektorból kihagyva az adósságarány 52,6 %-ot fog elérni. Az adósságnövelő hatású jelentős állományalkalmazkodás várhatóan ellensúlyozza az elsődleges többlet hatását és a kedvező lavinahatást (tehát az implicit kamatláb negatív hozzájárulását ellensúlyozza és meg is haladja a tartós magas nominális GDP növekedés).

13. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Lengyelország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. Az adósság szintje jelenleg a 60 %-os referenciaérték alatt van, és ott is marad, amennyiben az 1999-es nyugdíjreform teljes végrehajtásához kapcsolódó megtakarítások ténylegesen fel is merülnek. A reform hosszú távú eredményét azonban gyengíthetik a kormány nemrégiben hozott intézkedései, amelyek egyes foglalkoztatási csoportokat kivesznek a megreformált nyugdíjrendszerből, különösen akkor, ha a nyugdíjrendszerek alól további mentesítések megadására kerül sor. A függő kötelezettségek tényleges felmerülése valamint a jelenleg magas strukturális hiány középtávon a tervezettnél gyorsabban növelheti az adósság/GDP arányt. Az államháztartás tervezett konszolidációjának középtávon történő szigorú végrehajtása csökkenti a hosszú távú fenntarthatóság kockázatait.

14. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A tervezett kiigazítás azonban nem elégséges a túlzott hiány azonnali korrekciójához.

15. Lengyelország 2006. január 5-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: költségvetési konszolidáció a magas hiányok miatt, az alulfejlett közlekedési és környezetvédelmi infrastruktúra fejlesztése, az állami K+F és innováció fokozása, valamint a keveset keresők fizetésére nehezedő adóterhek csökkentésén keresztül határozottabb megközelítés alkalmazása a foglalkoztatottsági arány emelésére. A nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásai nem szerepelnek a konvergenciaprogram költségvetési előrejelzéseiben. A nemzeti reformprogramban szereplő államháztartási intézkedések közül a konvergenciaprogram a hiányhorgonyt és a többéves költségvetési tervezést említi meg.

A fenti értékelés fényében a Bizottság megállapítja, hogy a konvergenciaprogram a 2004. július 5-i tanácsi ajánlásban előírtakkal szemben nem kívánja 2007-ben kiigazítani a túlzott hiányt. A Bizottság ennek megfelelően a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretén belül további lépéseket szándékozik ajánlani a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtaknak megfelelően. Lengyelországnak addig:

- erősítenie kéne a 2006-os kiigazítást, különösen azáltal, hogy a tervezettnél magasabb bevételeket illetve a tervezettnél alacsonyabb kiadásokat hiánycsökkentésre használják fel;

- javítania kell a megreformált nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát;

- a középtávú kiadásokra vonatkozó szabály felállításán keresztül javítania kell az államháztartás intézményi keretén.

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lengyelország aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

16. [2006. március 14-én] a Tanács megvizsgálta Lengyelország 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.

17. A lengyel reál GDP növekedés 1994–2004. között évente átlagosan 4,5 % volt, amely több mint 2 százalékponttal haladja meg az EU-25-ök 2,4 %-os átlagát. Az erős gazdasági expanzió időszakát követően a reál GDP növekedés 2001-re 1,0 %-ra lassult, ami a belföldi és a külső ciklikus tényezőket egyaránt tükrözi. A növekedés azóta helyreállt, 2004-re elérte az 5,3 %-ot. A vásárlóerő-egyenértéken számított egy főre jutó jövedelem 2004-re elérte az EU-25-ök átlagának 46,5 %-át. A HICP-infláció az elmúlt tíz év során magas, átlagosan 7,0 % volt, de 2005-ben jelentősen, kb. 2 %-ra zuhant. 2%. A munkaerőpiac helyzete továbbra is Lengyelország fő problémája: a munkanélküliségi ráta 2004-ben 18,8 % volt, a foglalkoztatottság aránya az EU-ban itt a legalacsonyabb (2004-ben 51,7 %) Az elmúlt tíz évben az államháztartási egyenleg mindig negatív volt Lengyelországban. 2003-ig a GDP -1.4 %-a és -4.8%-a[6] között ingadozott, ezután javulni kezdett és 2004-ben elérte a GDP -3,8 %-át.

18. 2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy Lengyelországban túlzott a hiány. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2007-ig ki kell igazítani. A konvergenciaprogram (2004–2007. közötti időszakot felölelő) megelőző aktualizálásáról szóló, 2005. február 17-i véleményében a Tanács felkérte Lengyelországot, hogy „i. erősítse a 2005-ön túli költségvetési kiigazítást és csökkentse a 2007-re tervezett hiányt; ii. gondoskodjon a Hausner terv ben szereplő strukturális intézkedések teljes körű végrehajtásáról, és tegyen további erőfeszítéseket alternatív intézkedések bevezetésére, amennyiben végrehajtási kockázatok merülnének fel”.

19. Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási hiány a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseinek becslése szerint 2005-ben a GDP 3,6 %-ával egyenlő, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálásában a GDP 3,9 %-ának megfelelő hiányt tűztek ki célul. A megelőző konvergenciaprogramokkal való összehasonlítást megnehezítik a módszertani változtatásokkal kapcsolatos jelentős adatátdolgozások. A vártnál jobb eredmények a központi kormányzat, különösen az állami költségvetés teljesítményének tudhatók be, itt a (készpénzalapú) közvetlenadó-bevételek ugyanis magasabbak voltak a tervezettnél, a kiadásokat pedig alulteljesítették, és ez a 2005-ös költségvetési tervhez képest mintegy 0,7 százalékponttal csökkentette a hiányt.

20. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[7]. Lengyelország 2006. január 19-én nyújtotta be konvergenciaprogramját, 7 héttel a magatartási kódexben megállapított december 1-i határidő után. A késést a parlamenti választásokat követő 2005. novemberi új kormányalakítás és a 2006. január elejei pénzügyminiszter-csere okozta.

21. A program makrogazdasági forgatókönyve arra számít, hogy az éves reál GDP növekedés a 2005-ös 3,3 -ról 2006-ra 4,3 %-ra nő, majd 2008-ban eléri az 5,0 %-ot. A program alapját képező növekedési feltételezések elfogadhatónak tekinthetők, az utolsó év esetében pedig kedvezőbb irányba mutatnak. Az inflációra vonatkozó programelőrejelzések szintén valószerűnek tűnnek, kivéve 2006-ot, amikor is alacsonynak tűnnek.

22. A konvergenciaprogram jelenlegi aktualizálása az államháztartási hiány fokozatos csökkentésére törekszik úgy, hogy a parlamenti ciklus végére (tehát 2009 végére) teljesítsék a konvergencia-kritériumokat. 2009-re nézve nem számszerűsítették a tervezett hiányt. A 2007-re tervezett hiány változatlanul a GDP 2,2 %-a, a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek az államháztartási szektorban szerepelnek. A nyugdíjrendszereket az államháztartási szektorból figyelmen kívül hagyva a tervezett hiány a megelőző aktualizáláshoz képest a GDP 3,9 %-áról a GDP 4,1 %-ára nő, mivel a nyugdíjreform becsült költsége jelenlegi eléri a GDP 1,9 %-át. Az elsődleges egyenleg (amennyiben a tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek az államháztartási szektorban szerepelnek) a GDP -0,3 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ra várhatóan 0,6 %-ra javul. Ezt a lassú kiigazítást elsősorban a 2006-os bevételek kedvező alakulása és néhány 2007-es és 2008-as kiadási csökkentés vezérli. A megelőző aktualizáláshoz képest a jelenlegi aktualizálás 2006-ra kedvezőbb hiányokat tervez (a bevételek 2005-ös kedvező alakulása miatt ugyanis bizonyos összegeket átvittek 2006-ra), de ezt követően a kiigazítás kisebb mértékű, a kiadási reformokat pedig 2007-ig illetve 2008-ig elhalasztják.

23. A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai által a program adatai alapján számított strukturális egyenleg (a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) várhatóan évente átlagosan a GDP 0,25 % javul a programidőszak során. A program a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP -1,0%-ának megfelelő strukturális hiányként állapítja meg, amelyet nem a programidőszakban terveznek megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. -1½ %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányad és a potenciális kibocsátás átlagos növekedését.

24. A költségvetés akár rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettnél. Bár a költségvetési előrejelzések óvatosnak tűnhetnek annak fényében, hogy a múltban a megelőző programokban kitűzött költségvetési célokat túlteljesítették, a tervezett kiigazítást több tényező is nehezíti. Az adórugalmassági feltételezések igencsak optimisták, különösen 2006 vonatkozásában Ezen felül a programidőszak utolsó évének (2008) növekedési feltételezései kedvezőnek tűnnek. A jelenlegi politikai körülmények között a bányászoknak különleges nyugdíj-jogokat biztosítottak, ami külön rendszerek igénylésére buzdított más társadalmi csoportokat is, aláásva így az 1999-ben végrehajtott nyugdíjreformot. A 2005. őszi választások után előállt helyzet miatt általános politikai kockázat övezi a költségvetési előrejelzéseket. A konvergenciaprogramban bemutatott négyéves nominális sarokszám (állami költségvetés: 30 milliárd PLN) nem tűnik elegendőnek a magas lengyel hiány okainak (tehát az állami kiadások túl gyors növekedésének) megszüntetéséhez. Az államháztartási kiadások növekedésének ellenőrzésére emiatt hasznos volna egy alternatív vagy további költségvetési szabály.

25. A program nem követi a Tanács által a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásban meghatározott hiánycsökkentési pályát. Az aktualizálás költségvetési megközelítése már ránézésre sem tűnik konzisztensnek a túlzott hiány Tanács által meghatározott határidőre való kiigazításával. Ezt a következtetést megerősíti az, ha figyelembe vesszük a kockázatok egyenlegét. A 2005-ös költségvetés tervezettnél jobb végrehajtásának köszönhetően (amelynek során bizonyos összegeket átvittek 2006-ra), a 2005-ös és 2006-os tervadatok alacsonyabbak a megelőző aktualizáláshoz képest és elérik a Tanács 2004. július 5-i ajánlásában megállapított nominális tervezett hiány értékeket. A célul kitűzött értékek összehasonlítását azonban bonyolítják a nemzeti elszámolási módszer módosításai, valamint az adatátdolgozások. A kritikus 2007. évre a program a GDP 2,2 %-ának megfelelő hiánycsökkentést tervez. Ha a 2004. március 2-i Eurostat határozattal összhangban azonban figyelmen kívül hagyjuk az államháztartási szektorból a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszereket, a tervezett hiány 2007-ben a GDP 4,1 %-ával egyenlő. A túlzott hiány határidőig történő kiigazítására jelentős mértékű további kiigazításra lenne szükség.

26. 2005. és 2008. között az államadósság várhatóan a GDP 3¼ százalékpontjával nő, és 2008-ban eléri a GDP 45½ %-át, ami jóval a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt van. Az adósságnövelő hatású jelentős állományalkalmazkodások várhatóan ellensúlyozzák az elsődleges többletek hatását és a kedvező lavinahatást (tehát az implicit kamatláb negatív hozzájárulását ellensúlyozza és meg is haladja a tartós magas nominális GDP növekedés).

27. Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A javasolt intézkedések azonban nem elégségesek a túlzott hiány azonnali korrekciójához.

28. Lengyelország 2006. január 5-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: költségvetési konszolidáció a magas hiányok miatt, az alulfejlett infrastruktúra fejlesztése valamint a munka terheinek csökkentése a magas lengyel munkanélküliség csökkentésére. A nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásai azonban nem szerepelnek a konvergenciaprogram költségvetési előrejelzéseiben. A nemzeti reformprogramban bemutatott államháztartási intézkedések közül a konvergenciaprogram a hiányhorgonyt és a többéves költségvetési tervezést említi meg.

29. Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Lengyelország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. Az adósság szintje jelenleg a 60 %-os referenciaérték alatt van, és ott is marad, amennyiben az 1999-es nyugdíjreform teljes végrehajtásához kapcsolódó megtakarítások ténylegesen fel is merülnek. A reform hosszú távú eredményét azonban gyengíthetik a kormány nemrégiben hozott intézkedései, amelyek egyes foglalkoztatási csoportokat kivesznek a megreformált nyugdíjrendszerből, különösen akkor, ha a nyugdíjrendszerek alól további mentesítések megadására kerül sor. A függő kötelezettségek tényleges felmerülése valamint a jelenleg magas strukturális hiány középtávon a tervezettnél gyorsabban növelheti az adósság/GDP arányt. Az államháztartás tervezett konszolidációjának középtávon történő szigorú végrehajtása csökkenti a hosszú távú fenntarthatóság kockázatait[8].

A fenti értékelés fényében a Tanács megállapítja, hogy a konvergenciaprogram a 2004. július 5-i tanácsi ajánlásban előírtakkal szemben nem kívánja 2007-ben kiigazítani a túlzott hiányt, és a Bizottság a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretén belül további lépéseket szándékozik ajánlani a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtaknak megfelelően. Lengyelországnak addig:

- erősítenie kellene a 2006-os kiigazítást, különösen azáltal, hogy a tervezettnél magasabb bevételeket illetve a tervezettnél alacsonyabb kiadásokat hiánycsökkentésre használják fel;.

- javítania kellene a megreformált nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát;

- a középtávú kiadásokra vonatkozó szabály felállításán keresztül javítania kellene az államháztartás intézményi keretén.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 1

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reál GDP (%-os változás) | CP 2006. jan. | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |

COM 2005. nov. | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | n.a. |

CP 2004. dec. | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | n.a. |

HICP-infláció (%) | CP 2006. jan. | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |

COM 2005. nov. | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | n.a. |

CP 2004. dec. | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | n.a. |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | CP 2006. jan.2 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |

COM 2005. nov.5 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | n.a. |

CP 2004. dec.2 | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | CP 2006. jan. | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |

COM 2005. nov. | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | n.a. |

CP 2004. dec. | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | n.a. |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | CP 2006. jan. | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |

COM 2005. nov. | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | n.a. |

CP 2004. dec. | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | n.a. |

Ciklikus hatásoktól megtisztított és strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | CP 2006. jan. | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |

COM 2005. nov.4 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | n.a. |

CP 2004. dec. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. | n.a. |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | CP 2006. jan. | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |

COM 2005. nov. | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | n.a. |

CP 2004. dec. | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | n.a. |

Megjegyzések: 1 A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat (amelyet a 2007. tavaszi adatbejelentésig kell elvégezni) hatását. Ezt a hatást figyelembe véve az államháztartási egyenleg az aktualizált program szerint a következőképpen alakulna: a GDP -5,6 %-a 2004-ben, -4,7 %-a 2005-ben, -4,6 %-a 2006-ban, -4,1 %-a 2007-ben és -3,7 %-a 2008-ban, míg a bruttó államadósság 2004-ben a GDP 45,9 %-a, 2005-ben 47,9 %-a, 2006-ban 51,2 %-a, 2007-ben 52,1 %-a és 2008-ban 52,6 %-a lenne. 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 3 A ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg és a strukturális egyenleg ugyanaz, mivel a program egyszeri és egyéb átmeneti intézkedései nem jelentősek (2005-ben a GDP 0,04 %-a, hiánycsökkentő hatású). 4 A Bizottság szolgálatainak előrejelzéseiben nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % és 4,5 %). Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” című dokumentum, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én fogadott el.

[3] A program biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi kötelező és a legtöbb opcionális adatot. Hiányoznak a foglalkoztatottságra (ledolgozott órák száma) és a munkaerő-produktivitásra (GDP/ledolgozott órák száma) vonatkozó adatok. Nem szerepelnek az államháztartási kiadások funkciók szerinti megosztásának 2008-as adatai. Szintén hiányoznak a pénzeszközök és az elhatárolások közötti különbözetek, valamint a nettó pénzügyieszköz-felhalmozódás. A 7. táblázatból (hosszú távú fenntarthatóság) hiányoznak a bevételek-összesen és a kiadások-összesen adatok.

[4] A túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti meghatározás, valamennyi nyugdíjalap az államháztartási szektorban szerepel, átdolgozott adatok.

[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] A túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti meghatározás, valamennyi nyugdíjalap az államháztartási szektorban szerepel, átdolgozott adatok.

[7] A program biztosítja az új magatartási kódexben előírt valamennyi kötelező és a legtöbb opcionális adatot. Hiányoznak a foglalkoztatottságra (ledolgozott órák száma) és a munkaerő-produktivitásra (GDP/ledolgozott órák száma) vonatkozó adatok. Nem szerepelnek az államháztartási kiadások funkciók szerinti megosztásának 2008-as adatai. Szintén hiányoznak a pénzeszközök és az elhatárolások közötti különbözetek, valamint a nettó pénzügyieszköz-felhalmozódás. A 7. táblázatból (hosszú távú fenntarthatóság) hiányoznak a bevételek-összesen és a kiadások-összesen adatok.

[8] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók: (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).