ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.5

Általános iránymutatásként e vélemény le kívánja szögezni a következőket: — a turizmus általános érvényű állampolgári jog, amint azt az idegenforgalmi etikai világkódex is kimondja – ez a bevált gyakorlatokra vonatkozó kötelezettségeket is jelent, — továbbá olyan jog, amely jólétet, valamint közvetlen és közvetett jövedelmezőséget biztosít különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások számára, mivel olyan stratégiai ágazatot teremt Európában, amely ez idáig stabilnak bizonyult, — az ágazati szereplők által nyújtott szolgáltatások minősége, valamint a felhasználóknak a helyi közösségek iránti felelőssége olyan értékek, amelyeket az idegenforgalom folyamatossága érdekében meg kell őriznünk, — az idegenforgalom gazdasági, szociális, kulturális és környezetvédelmi szempontból kedvező hatással van a helyi és regionális szintekre, illetve ennek így kell lennie, és ebben az értelemben a más kultúrák, élet- és cselekvési formák megismerésének, valamint az interregionális együttműködésnek az eszköze, — az idegenforgalom fontos munkahelyteremtő, dinamikus ágazat ma és a jövőben is, és képes színvonalas, stabil és a jogokat tiszteletben tartó munkahelyeket teremteni, — az idegenforgalom nem mentes az utasok nagy számával és az idényjelleggel kapcsolatos problémáktól, amelyek a versenyképesség elvesztésével járnak, — hiszünk a világos nézetekkel és ambiciózus célkitűzésekkel rendelkező 21. európai idegenforgalmi menetrend szükségességében, — az európai idegenforgalmi modell az Unió számára szükséges, és az egész világon mintául szolgálhat, ha nem további szabályozásra támaszkodik, hanem az idegenforgalmi célpontok és az összes résztvevő által szabadon elfogadott, a minőséggel, a fenntarthatósággal, a hozzáférhetőséggel stb. kapcsolatos értékekre, — az európai idegenforgalmi modell az úti céloknak és az idegenforgalom fogalmának sokféleségére, valamint az idegenforgalom alkalmazási módjainak változatosságára támaszkodik, és mindezek gazdagabbá is teszik, — ez az általunk pártolt európai idegenforgalmi modell megfelelően szolgálja a békét és a népek közötti megértést.
2.4

A cselekvési terv középpontjában öt, az elektronikus kormányzattal összefüggő fő célkitűzés áll, és mindegyikhez 2010-ig elérendő konkrét célok társulnak: — a társadalmi integráció felgyorsítása az elektronikus kormányzaton keresztül, hogy 2010-re minden polgár élvezhesse a megbízható, innovatív szolgáltatásokat és az azokhoz való könnyű hozzáférést. Ezzel kapcsolatban előttünk áll mind a digitális megosztottság leküzdésének kihívása, mind pedig az IKT-alapú társadalmi integrációs politikák alkalmazásának lehetősége annak érdekében, hogy minden polgár – beleértve a társadalmilag hátrányos helyzetű csoportokat is – teljes körűen kihasználhassa az elektronikus kormányzat előnyeit. — az eredményesség és a hatékonyság elérése – a magas felhasználói elégedettség, az átláthatóság és az elszámoltathatóság, valamint az adminisztratív terhek könnyítésének és a hatékonyság növelésének jelentős mértékű elősegítése 2010-ig. Ehhez egyrészt létre kell hozni a hatás-/haszonorientált mérés közös keretét, amely általános mutatókon alapuló teljesítményértékelést és mérhető mutatók felhasználásával végzett esettanulmányokat foglal magában. Másrészt bővíteni kell a tapasztalatmegosztást a hosszú távú fenntarthatóság biztosítása érdekében. — átfogó alapszolgáltatások a polgárok és a vállalkozások javára – 2010-re a közbeszerzések 100 %-a elektronikusan is elérhető lesz, és 50 %-uk elektronikus úton fog lezajlani; együttműködési megállapodásokat kell kötni a polgároknak szóló további nagy hatóerejű online közszolgáltatásokra is, mint például a polgárok mobilitásával kapcsolatos szolgáltatások (így az Európa egészére kiterjedő munkakeresési szolgáltatások, valamint a betegnyilvántartáshoz és a rendelvények elektronikus felírásához kapcsolódó társadalombiztosítási szolgáltatások javítása) vagy a HÉA-visszatérítés, — a legfontosabb összetevők rendszerbe állítása – lehetővé tenni a polgárok és a vállalkozások számára, hogy a közszolgáltatásokhoz 2010-re kényelmes, biztonságos és interoperábilis, hitelesített hozzáférést élvezhessenek egész Európában, ezt szolgálnák a harmonizált nemzeti személyi igazolványok, illetve az elektronikus személyazonosításra és hitelesítésre vonatkozó szabályozási intézkedések bevezetése a közszolgáltatások terén, — a társadalmi integrációtól kezdve a döntéshozatal minőségéig számos kérdésre és aggodalomra választ kereső, hatékony közvita és a demokratikus döntéshozatalban való részvétel eszközeinek bemutatása 2010-re.
4.4.3

Portugália nehéz helyzetének ismeretében, amelyet már a portugál mezőgazdaság helyzetéről szóló európai bizottsági jelentés (COM (2003) 359 final, 2003.6.19.) is részletezett, az EGSZB elfogadja a Tanács megállapodását, amely értelmében Portugália mentesül a 320 millió eurós összegű tárfinanszírozási kötelezettség alól. A vidékfejlesztés támogatására elkülönített eszközök társfinanszírozásának elve helyes, azonban nem alkalmazandó dogmaként. Az EGSZB az egyes esetekben a jövőben is kritikusan foglalkozik majd a társfinanszírozás és az ez alóli kivételek mértékével, illetve módozatával.
2.3.2.2

A többoldalú Egyeztető Fórum következtetései világossá tették, hogy az ajánlások valamennyi típusú vállalkozásnak szólnak (beleértve a kkv-kat és a szociális gazdasági szektor vállalkozásait is), sokszínűségük tiszteletben tartása mellett. Az EGSZB támogatja azt a gondolatot, hogy a kkv-knak és a mikrovállalkozásoknak is helyük van a megfelelő eszközökkel megtámogatott CSR-stratégiában. Ezen túlmenően hangsúlyozza, hogy minden típusú vállalkozás egyformán érintett a kérdésben, nem csak a tőketársaságok, de az egyéni vállalkozások, az állami vállalatok, a betegbiztosító egyesületek, a kisipari, ipari és mezőgazdasági szövetkezetek, a paritásos intézmények, a szociális gazdasági szektor stb. is. Az EGSZB felhívja a fenti formákban működő vállalkozásokat, hogy csatlakozzanak a Szövetséghez. Egy vállalkozás létrejöttekor rögtön kívánatos egy CSR-rel kapcsolatos intézkedést hozni.
4.1

Az EGSZB üdvözli annak elismerését, hogy a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani a nemzetközi szerződéseket, így különösen az ENSZ-nek a gyermek jogairól szóló egyezményét (United Nations Convention on the Rights of the Child, a továbbiakban: UNCRC), amelyet minden egyes tagállam ratifikált. Világviszonylatban ugyanis csak az USA és Szomália nem ratifikálta azt. Ebben az összefüggésben különleges jelentőség hárul a Nemzetközi Munkaügyi Szervezetnek (ILO) a gyermekmunka tilalmáról szóló alapvető egyezményére is.
5.4

Mivel Litvániában és Szlovákiában több változás is történt a szociális nyugdíjakra vonatkozó jogszabályokban, a nem járulékalapú különleges ellátásokra vonatkozó IIa melléklet is módosul. Litvánia esetében a melléklet a nemzeti jogszabályok változásainak figyelembevétele érdekében módosul, Szlovákia esetében pedig a jogszabályok kiigazításra kerülnek, és segélyt csak az erre már korábban is jogosultak kapnak.
3.12

Nyilvánvaló a nemzeti adminisztrációkon belüli koherencia hiánya, az Európai Unió hatékonyságát pedig veszélyeztetik azok a tagállamok, amelyek nem tartják be saját határozataikat. Néhány tagállamban alig van nemzeti szintű kommunikációs és információs politika az egységes piac kérdéseit – köztük a „sikersztorikat ”– illetően. A kormányzatok, a nemzeti parlamentek és a média nem érzik úgy, hogy erkölcsi kötelességük volna megtenni a magukét ebben a kérdésben. A szociális partnereket és a civil társadalmat jobban be kell vonni, ha azt akarjuk, hogy Európa polgárai valóban úgy érezzék, ők is alakítói az eseményeknek, így például a jelenleg megfeneklett alkotmány sorsának. A figyelemnek azonban nem csak a kommunikációs problémákra kell összpontosulnia: a polgárok EU-ba vetett bizalmának visszaszerzése érdekében az elsődleges megközelítésnek továbbra is az Unió sürgős problémáinak megoldásában kell állnia.
1.2

Arra is rá kell mutatni, hogy a szennyező anyagok évekkel betiltásuk után is megmaradnak a környezetben; némelyik közülük messzi távolságokra elsodródhat és még olyan elszigetelt területeken is megjelenhet, amelyeket látszólag nem érintett a szennyeződés.
5.9

E megközelítés jellemzi a fehér könyv félidei felülvizsgálatáról szóló közleményt is, amit az EGSZB is támogat. A közleményt az EGSZB egy másik véleményben szándékozik megtárgyalni, de néhány megjegyzést itt is tenni kíván. A közlemény előtt közzétett konzultációs dokumentum kizárólag – a 2001. évi fehér könyv alapján – az intermodális szállításra helyezte a súlyt, azaz arra, hogy a szállítás a közúti fuvarozási szektorból jelentős mértékben a hajózási és vasúti szektorba kerüljön át.
4.1

Ha egy cselekvési terv több mint 160 különféle javaslatot tesz a helyzet javítására, az először is arra utal, hogy jelenleg igen sok politikaterületen és a legkülönbözőbb szinteken hiányosságok vannak. Ugyanakkor azon is el kell gondolkodni, hogy az összes intézkedés egyformán fontos-e és egyszerre vezetik-e be őket. A kérdésfeltevés nem azt hivatott sejtetni, hogy az EGSZB a felsorolt intézkedések közül akár csak egyet is megalapozatlannak tart. Mindössze afelől vannak kétségei, hogy valóban mindegyiküket komolyan végre is hajtják.
5.6.2

Az 5.6. pontban említett véleményében az EGSZB utalt az EP és a Tanács ajánlására (5) is; ebben egy sor intézkedést határoztak meg „a rendőrség, a vám és az igazságügy területén való együttműködés megkezdésére ”az EU-n belüli biztonság javítására irányuló Hágai Program (6) megvalósítása céljából, amely a tiltott vagy korlátozottan forgalmazható áruk kereskedelme elleni küzdelmet is magában foglalja. A nyilvántartások előző pontban említett összekapcsolása olyan, a vámon keresztül lebonyolítandó ellenőrzések végrehajtását tenné lehetővé, amelyek ma még nem lehetségesek: ez az adóhatóságok Hágai Programban való együttműködésének közvetett módja. Az EGSZB tudatában van annak, hogy a már folyamatban lévő programokra és a megszilárdult eljárásmódokra tekintettel már nem lehetséges egy ilyen program megvalósítása. Mindenesetre felhívja a figyelmet arra, hogy az EU és a tagállamok különböző adatbankjai szerves összekapcsolásának az Unió stratégiai programjai részét kellene képeznie, nem csupán a biztonsággal kapcsolatos célokra, hanem a gazdasági és szociális politika számos egyéb célkitűzésére is tekintettel.
4.4.2

Így hát kevés volt az ösztönző a tanúsítás igénybevételére, és használatának hiánya kevéssé meglepő. Azon az alapon is érte kritika, hogy az irányelvnek történő megfelelést csak egy bizonyos időpontban rögzíti, nem nyújtva biztosítékot arra nézve, hogy a megfelelés folytatólagos lesz az azt követő időszakban is. Ezáltal a tanúsítási folyamat itt félrevezető, míg azonos értékű folyamatok hatékonyan működnek a minőségbiztosítási és modern pénzügyi ellenőrzés terén. A lényeg annak biztosítása, hogy az eljárások olyan rendszere álljon rendelkezésre, amely – amennyiben követik – az irányelv megfelelő tiszteletben tartásához vezet, valamint hogy az ajánlatkérő ténylegesen tartsa magát saját eljárásaihoz. A legtöbb jelentős szervezet belső eljárások alapján működik, és ezeket megbízható módon be is tartja, feltéve, hogy nem forog fenn csalás vagy komoly vállalati krízishelyzet esete. A tanúsítás útján arról szerzett bizonyítvány, hogy az eljárások elvben kielégítők és a gyakorlatban is alkalmazzák őket, megfelelő biztonságot nyújt arra nézve, hogy az adott szervezet betartja a rendelkezéseket. Érvényességét persze időről-időre újra meg kellene erősíteni.
2.7

A sokrétűség jelentősen megnövekedett az utóbbi két bővítés eredményeképpen. Valamennyi korábbi bővítés arra késztette az Európai Uniót, hogy foglalkozzon a szociális viszonyokkal annak érdekében, hogy simábbá tegye a csatlakozási folyamatot. Számos uniós szociális prioritást fel lehet sorolni ebben az összefüggésben, például a migráns munkavállalók szociális biztonságát, a társadalmi kohéziót, a szociális párbeszédet, a foglalkoztatáspolitikát és a nemek közötti egyenlőséget. Az is tény azonban, hogy a bővítés továbbra is nagy kihívást jelent az EU kohéziója, valamint egyes lisszaboni célkitűzések megvalósítása szempontjából, különösen a szociális és a foglalkoztatáspolitika területén. A lisszaboni stratégia félidős értékeléséről szóló Kok-jelentés figyelmeztet arra, hogy a bővítés az EU-n belül feszültségekhez vezet, amelyek „tovább nőnek, ha nem lesz kilátás a konvergenciára”. A következő években az integrációs politika súlypontját ismét inkább az Unió társadalmi kohéziójának növelésére kell helyezni. Ehhez az EU-nak többek között olyan makrogazdasági keretfeltételekre van szüksége, amelyek előmozdítják a növekedést és a foglalkoztatást. Az EGSZB megállapítja, hogy a tagállamok közötti erős gazdasági és társadalmi különbségek továbbra is fennállnak. Úgy véli, hogy a bővítést nem szabad a szociális dimenzió leértékelésével kapcsolatos kockázatnak tekinteni, hanem inkább lehetőségként kell felfogni az élet- és munkafeltételek javítására – egy célzottabb európai politika támogatásával – nemcsak az új tagállamokban, hanem egész Európában.
4.9

Végül a rendeletjavaslat előírja, hogy minden tagállam készítsen éves nyomonkövető jelentést a rendszer alkalmazásáról, és az Európai Bizottság is legkésőbb 2011. december 31-ig nyújtson be a megvalósításról szóló jelentést az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, melynek kíséretében szükség esetén jogalkotási javaslatokat is előterjeszt.
1.3.2

Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a szociális és felhasználóhoz közeli szolgáltatások egyre jelentősebb szerepet töltenek be az elöregedő társadalomban, és gyakran a lakáshasználattal összefüggésben nyújtják azokat. Az EGSZB szeretné, hogy e szolgáltatásokról európai eszmecsere folyjon, és fokozódjon ismertségük. Arra is felhívja a figyelmet, hogy a szociális lakások egyedi elbánásban részesítendők, és így nem vethetők kizárólag a piaci szabályok alá, amint azt a szolgáltatásokról szóló irányelv is elismeri.
5.2

Az ökotermékekre vonatkozó önkéntes címkézési rendelkezéseket és a friss tojás értékesítése során a termelési technológia kötelező jelölését is részletesen kidolgozták a közösségi jogalkotási aktusokban. Más szóval, a címkézést érintő, közelebbről meghatározott megnevezések alkalmazása során be kell tartani az EU-s jogszabályokat. Ezáltal kell biztosítani a tisztességes versenyfeltételeket, valamint a megbízható fogyasztói információkat. Ez a fajta címkézés, amely átfogó, kötelező érvényű követelményeket foglal magában, a fogyasztók kívánságán alapul, illetve fontos a piac működése szempontjából, mivel azon márkanevek használatát szabályozza, amelyeket a fogyasztók meghatározott termelési formákhoz társítanak. Emellett megteremtődnek a csalások és tévedések kiküszöböléséhez szükséges minimális jogi feltételek. A tapasztalatok ezen a téren is azt mutatták, hogy a szempontok meghatározása nehéz és időigényes feladat. Olyan átfogó munkáról van szó, amely a vállalkozások és a tagállami felügyelő szervek számára nyilvántartással, könyveléssel és ellenőrzésekkel jár. Ennek ellenére a jelenleg alkalmazott szabályozási rendszert továbbra is fent kell tartani ezeken a területeken.
5.2.7

Ahogy az EGSZB már hangsúlyozta „Az általános érdekű szolgáltatások jövője” tárgyában alkotott véleményében (CESE 976/2006), a gazdasági és nem gazdasági jelleg közötti különbségtétel elmosódó és bizonytalan. Szinte minden általános érdekű szolgáltatásnyújtás, még a nonprofit vagy jótékonysági jellegű is, rendelkezik valamilyen gazdasági értékkel, anélkül, hogy a versenyszabályok alkalmazása felmerülne. Ráadásul ugyanaz a szolgáltatás egyaránt lehet gazdasági és nem gazdasági jellegű is. Ugyanígy egy szolgáltatás is lehet gazdasági jellegű anélkül, hogy a piacnak módjában állna az általános érdekű szolgáltatásokra vonatkozó elvek és azok logikája alapján szolgáltatást nyújtani.
5.1

Az EGSZB megjegyzi, hogy a jelenlegi javaslat kizárólag a fémhigany kivitelére vonatkozik (1. cikk). Az EGSZB úgy véli, sürgősen szükség van annak a lehetőségnek a további mérlegelésére is, hogy a tilalmat kiterjesszék a higanyvegyületekre, illetve a higanytartalmú termékekre is, az 5. cikkben foglaltak szerint. E felülvizsgálat céljából ütemterv felállítása lenne kívánatos. További olyan intézkedéseket is mérlegelni kellene, amelyek a higany kevésbé mérgező vagy szennyező anyagokkal történő helyettesítését követelik meg a termékek és termelési folyamatok vonatkozásában az Unión belül.
4.4

A program eredményeit mintegy három évvel annak elfogadása után értékelve az Európai Bizottság úgy véli, hogy az „több mint félig megvalósult”, noha azt is kijelenti, hogy a rövid távú tengeri szállítást szorosabban kell integrálni a „logisztikai szállítási láncba”. Az derül ki azonban, hogy a javasolt intézkedések jelentős részének már meg kellett volna valósulnia. Az ilyen késések egyik példája a 14. cselekvés (statisztikai információk), amelyet már egy 1992-es közleményben is javasoltak. Az első eszközt most tesztelik az Eurostatnál.
4.1

Az Európai Bizottság egyik fontos szerepe az összefonódások által előre meghatározható piaci struktúra és erőfölény vizsgálata, amelyeket a nagyobb piaci erő és a jobb piaci pozíciók megszerzése érdekében a fejlesztő, gyártó és piaci kapacitásaikat összpontosítani kívánó cégek hoznak létre. Nem csak a cégek közötti fúziók, de a vállalkozások között létrejövő közös vállalkozások is összefonódásnak tekinthetők, amennyiben a végrehajtó hatáskörök egy egységes irányító szintre összpontosulnak, és a különböző résztvevők tevékenységei egyetlen piaci szereplő tevékenységi körének felelnek meg az adott piacon. Az összefonódások értelme többek között a fokozott hatékonyság, a termékfejlesztés felgyorsítása, a költségek csökkentése és az irányító szinten jelentkező előnyök. Ugyanakkor versenypolitikai szempontból az összefonódások ártalmasak lehetnek, mivel a piaci erők összpontosulása nagyon gyakran vezet erőfölény kialakulásához, ez pedig a visszaélés magas kockázatával jár. Néha az összefonódások negatív hatással járnak. Több tanulmányban kimutatták, hogy a fúziók nem mindig segítik elő a hatékonyságot vagy a növekedést. Hosszú távon képesek még a nyereségességet és a vállalat értékét is negatív módon befolyásolni. Egyidejűleg számos munkahely is megszűnhet. Ezért fontos, hogy az összefonódások értékelésénél a foglalkoztatási és szociálpolitikai kérdésekre (pl. munkahelyek) is figyelemmel legyenek. A legjobb tesztet annak felmérésére, hogy a kívánt összefonódásnak lehet-e versenytorzító hatása, a tervezett fúzió feltételeinek az EKSz. 81. cikke (3) bekezdésének rendelkezései (l. a 12. sz. lábjegyzetet) alapján történő vizsgálata jelenti. Amennyiben pozitív a válasz a fúzióban érintett vállalkozások piaci struktúrájára és piaci erejére vonatkozó, ott hivatkozott feltételekre, az összefonódás elfogadható. Ez egy fontos kapcsolódási pont az összefonódások ellenőrzése (amely lényegében iparpolitikai eszköz) és az antitrösztszabályok között, amelyek a szoros értelemben vett versenypolitika alkalmazásában segítik a hatóságokat.
4.2

Az EGSZB elismeri, hogy történt előrelépés a 25 tagú EU gazdasági növekedése és a specifikus foglalkoztatási intézkedések (4) terén, ám továbbra is aggódik amiatt, hogy ezentúl is fennáll majd az egyenlőtlenség a különböző intézkedések végrehajtása terén a tagállamokon belül és azok között is, és továbbra is úgy véli, hogy a lényeges változások előidézéséhez hiányzik az ügy sürgős és kiemelt kezelése.
4.7

Ahogy az EGSZB már „A Bizottság közleménye – Európai közlekedésbiztonsági cselekvési terv: »Csökkentsük 2010-ig a felére a közlekedési balesetek áldozatainak számát az Európai Unióban!« – Közös felelősségünk” tárgyában alkotott, 2003. december 10-i véleményében is kifejtette, sok információval szolgálna az úgynevezett fekete foltok (black spots) alaposabb elemzése, összekötve a balesetek okainak elemzésével minden fekete folt esetében. Ugyanebben a véleményben az EGSZB utalt az „Euro-Rap” munkájára is. Ez a szervezet különböző európai országokról olyan úthálózati térképet készít, amely azt is jelöli, hogy az adott útvonalon mekkora a veszély. A térkép a bekövetkezett balesetek számán alapul.
3.2.2

Természetesen az EGSZB is tisztában van azzal, hogy nincs olyan általánosan érvényes folyamat, amely minden európai városra egyformán igaz. Minden város és minden régió különféleképpen fejlődött. Olyan városok is vannak ugyanis, amelyek már az utóbbi években – részben évtizedekben – rendkívül intenzíven figyeltek arra, hogy támogassák a helyi tömegközlekedési rendszereket, valamint a kerékpáros- és gyalogosközlekedést. Így feltűnő, hogy például a brüsszeli kerékpáros-infrastruktúra eltér az amszterdamitól vagy münsteritől, és megfelelően különbözik a kerékpárosok forgalomban való részvételének aránya is. Más városok mellett Freiburg, Mulhouse és nemrégiben Párizs is új villamosvonalakat létesített, és így számos autóvezetőt átszállásra késztetett.
3.12

A Közlekedési Miniszterek Európai Konferenciája (European Conference of Ministers of Transport, ECMT) néhány évvel ezelőtt áttekintette az ECMT-tagállamok közlekedési politikáját (6). Az áttekintésből kiderül, hogy csak nagyon kevés országnak nincs nemzeti kerékpár-politikája (7). A különböző országokban természetesen eltérő a kerékpár-politika kerete, státusza és hatása. Az ECMT szerint az Európán belüli összes helyváltoztatásban a kerékpár átlagosan 5 %-ban vesz részt. Olyan országok, mint Dánia (18 %) és Hollandia (27 %), azt bizonyítják azonban, hogy sokkal nagyobb részvétel is lehetséges (8).
5.1

Az EGSZB mindig is értékelte, hogy – más szektorokkal ellentétben – a postai szolgáltatások liberalizációjára eddig fokozatosan és ellenőrzött módon került sor. Üdvözli, hogy a tervezet megerősíti a minden egyes igénybevevő számára biztosított egyetemes szolgáltatás főbb dimenzióit. Azt kéri azonban, hogy az egyetemes szolgáltatás körébe vegyék be a vakok és a gyengén látók számára vagy által feladott egyedi postai küldemények ingyenességét is.
3.16

Az EGSZB mindenképpen úgy véli, hogy – miként az a közleményben is áll – minden érintettet be kell vonni a döntéshozatalba a hosszú távú terveket, végrehajtásuk ütemét és hatásukat illetően, így a regionális tanácsadó testületek véleményét is sűrűn ki kell kérni. Az EGSZB emellett úgy véli, hogy az EU halászati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottságát (ACFA) és a tengeri halászat terén a szociális párbeszédért felelős bizottságot is be kell vonni e vitákba.
2.3

Az Európai Bizottság ezek ismeretében javasolja az európai talajvédelmi stratégiát. A stratégiát tartalmazó európai bizottsági közlemény mellett az Európai Bizottság javaslatot tesz egy keretirányelvre és megjelentet egy hatástanulmányt is. A keretirányelv határozza meg a közös alapelveket, célokat és intézkedéseket. Eszerint a tagállamoknak következetes megközelítést kell alkalmazniuk a talajok leromlásának meghatározásakor és az ellene való küzdelem, valamint a megelőző intézkedések meghozatala során, továbbá a talajvédelmet be kell építeniük a többi politikába is. A keretirányelv ugyanakkor rugalmas: megengedi, hogy a tagállamok határozzák meg az elérni kívánt védelmi szintet, a konkrét célokat és az ezek eléréséhez szükséges eszközöket. Ez azért szükséges, mert a talajpusztulás rendkívül változatos képet mutat Európában, ahol 320 fő talajtípust azonosítottak.
2.3.2

A másik terület vonatkozásában pedig helyénvaló megjegyezni, hogy a 71/304/EGK irányelv hatálybalépése óta az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlata a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében jelentős mértékben fejlődött. Bizonyítékként az Európai Bizottság az egyik lábjegyzetben szó szerint idézi a Säger C-76/90 sz. ügy indoklásának egyik részét: „Először is fontos megjegyezni, hogy a Szerződés 59. cikke [jelenleg 49. cikk] nemcsak a szolgáltatásnyújtók állampolgárság szerinti hátrányos megkülönböztetését tiltja, hanem valamennyi korlátozást, még akkor is, ha az ugyanúgy alkalmazandó az adott állam és a más tagállam állampolgárságával rendelkező szolgáltatásnyújtókra is, amennyiben a korlátozás természeténél fogva tiltja vagy akadályozza a más tagállamban letelepedett és ott jogszerűen hasonló szolgáltatást nyújtó szolgáltatásnyújtó tevékenységét.”