P6_TA(2006)0390

A halászati ágazat gazdasági helyzetének javulása

Az Európai Parlament állásfoglalása a halászati iparág gazdasági helyzetének javításáról (2006/2110(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a Közös Halászati Politika 2002. decemberi felülvizsgálatára, különösen 2002. január 17-i állásfoglalására [1] a Bizottság által 1998-1999-ben szervezett, a 2002 utáni közös halászati politika tárgyában tartott regionális gyűlésekről szóló bizottsági jelentésről,

- tekintettel az Európai Halászati Alapról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslattal kapcsolatos 2005. július 6-i jogalkotási állásfoglalására [2],

- tekintettel az Európai Halászati Alapról szóló 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendeletre [3],

- tekintettel a Bizottságnak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett 2006. március 9-i, "A halászati iparág gazdasági helyzetének javításáról" című közleményére (COM(2006)0103),

- tekintettel a Halászati Bizottság által 2006. május 3-án szervezett, az üzemanyagárak európai halászati iparágra gyakorolt hatásairól szóló nyilvános meghallgatására,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Halászati Bizottság jelentésére (A6-0266/2006),

A. figyelembe véve a halászati ágazat stratégiai jelentőségét a különböző tagállamok és az Európai Unió egészének társadalmi és gazdasági helyzete, népességének halászati termékekkel történő ellátása és élelmezési mérlegének egyensúlya szempontjából, valamint az ágazatnak a part menti közösségek társadalmi- gazdasági jólétéhez, a helyi fejlődéshez, a foglalkoztatáshoz, a gazdasági tevékenységek és munkahelyek teremtéséhez és/vagy fenntartásához, a friss hallal való ellátáshoz, valamint a helyi kulturális hagyományok fenntartásához való jelentős hozzájárulására,

B. mivel a közös halászati politikának rendeltetéséből adódóan felelősséget kell vállalnia költségei finanszírozásáért, illetve a halászat területén hozott döntésekért és intézkedésekért,

C. mivel a 2007-2013 közötti időszakra szóló pénzügyi keretben megállapított felső értéket tiszteletben kell tartani, még akkor is, ha kívánatos lett volna megfelelőbb mértékű finanszírozást elkülöníteni a halászati iparág számára,

D. mivel a tagállamok különböző halászflottái 2004-ben összesen közel 90000 halászhajót számláltak, és közvetlenül mintegy 190000 halászt foglalkoztattak,

E. mivel a halászati tevékenységnek az ágazat szociális struktúrájából valamint a különböző halászrégiók közötti strukturális és természeti különbségekből adódó sajátos jellemzőin túlmenően a közös halászati politikának figyelembe kell vennie a flották, a flottaszegmensek, a célfajok, a halászati eszközök, a termelékenység, a fogyasztói preferenciák és a fejenkénti halfogyasztás mennyisége tekintetében a különböző tagállamokban tapasztalható számottevő különbségeket is,

F. mivel a halászati erőforrások fenntarthatósága létfontosságú kérdés, ha hosszú távon biztosítani kívánjuk a halászati tevékenység fennmaradását és a halászati ágazat életképességét,

G. mivel a halászati ágazat tevékenysége elsősorban olyan régiókba koncentrálódik, amelyek gazdasága igen érzékeny, és amelyek többségükben az 1. cél hatáskörébe tartoznak, és az ágazat jelenlegi válsága jelentős kihatással van az érintett régiók gazdasági és társadalmi kohéziójának szintjére,

H. mivel a közös halászati politikának támogatnia kell a halászati iparág fenntartható fejlődését,

I. mivel egyes halászterületeken a halászatból élő népesség jövedelmi szintje jelentősen alacsonyabb a népesség egyéb rétegeinek jövedelménél, és ezt az egyenlőtlenséget tovább súlyosbítja, hogy ez a jövedelmi szint szorosan kapcsolódik a halászatban rejlő bizonytalansági tényezőkkel, a hal értékének ingadozásaival, valamint egyes termelési tényezők költségeivel; mivel éppen ezért a közösségi politikáknak méltányos életszínvonalat kell biztosítaniuk a halászatból élő népesség számára, elsősorban a vállalkozások jövedelme és kiadásai közötti egyensúly javítása révén,

J. mivel a halászati ágazatban dolgozók jövedelmének és bérének bizonytalansága összefügg az ágazatban alkalmazott értékesítési módszerekkel, az első értékesítéskor történő árképzéssel valamint a tevékenység rendszertelen jellegével, ami azt jelenti, hogy fenn kell tartani a nemzeti és közösségi szintű támogatás bizonyos formáit,

K. mivel a bérek és a fogások első értékesítéséből származó bevétel közötti kapcsolatnak köszönhetően az üzemanyagárakban bekövetkezett növekedés közvetlenül és hátrányosan befolyásolja a személyzet jövedelmét, annak akár 25%-os csökkenését eredményezve,

L. mivel az elmúlt években számos halászati vállalkozás gazdasági helyzete oly mértékben megromlott, hogy a tevékenységből származó bevételek csökkenése számos vállalkozás eltűnéséhez vezetett, ennek minden negatív társadalmi és gazdasági hatásával,

M. mivel a jövedelmek csökkenése egyrészt a halászati tevékenységre kirótt korlátozásokra (kapacitáscsökkentés, teljes kifogható mennyiség, kvóták, halászati tilalmi övezetek, a halállományok helyreállítására irányuló tervek, a halászati napok számának csökkentése), másrészt pedig az alacsony első értékesítési árak tartós fenntartására vezethető vissza, mely utóbbi az ágazat struktúrájával összefüggő probléma (a kínálat gyenge koncentrációja, a kereslet növekvő koncentrációja, a hozzáadott érték rossz elosztása, a halászati termékek importjának fokozatos növekedése, az akvakultúra-ágazat termelésének növekedése),

N. mivel a halászati ágazatot jelenleg sújtó gazdasági és társadalmi válság valamennyi halászflottát - jóllehet eltérő mértékben - érinti,

O. mivel az elmúlt évtized folyamán a halászati ágazat helyzetét a munkahelyek számának 35%-os csökkenése, a halászhajók számának 20%-os csökkenése és a kifogott halmennyiségek 28%-os csökkenése jellemezte, a közös halászati politika 2002-es felülvizsgálata során e tendencia megfordítására tett kísérletek ellenére,

P. mivel a halászati iparág gazdasági életképességének biztosítása érdekében annak kiigazítását olyan társadalmi- gazdasági intézkedéseknek kell kísérniük, amelyek a flotta korszerűsítése révén a legmagasabb biztonsági szintek elérésére, az iparágban dolgozó emberek magas szintű képzésének biztosítására és a tengerből élő emberek munkakörülményeinek és életfeltételeinek javítására irányulnak,

Q. mivel a halászati termékek terén a harmadik országokkal folytatott kereskedelem mérlegének deficitje évek óta folyamatosan növekszik, valamint az EU mára az általa fogyasztott halászati termékeknek immár több mint 40%-át importálja,

R. mivel az értékesítés dinamikája nem teszi lehetővé, hogy az ártényezők ingadozásait érvényesíteni lehessen a halak árában, és az első értékesítés esetében az átlagárak 2000 óta stagnálnak, sőt csökkennek, anélkül hogy ez a tendencia a friss hal fogyasztói árának csökkenésében is tükröződne,

S. mivel bizonyos esetekben a halászati termékek közös piacszervezésének jelenlegi formája nem tudott kellő mértékben hozzájárulni az első értékesítési árak szintjének javításához, sem a hozzáadott értéknek az ágazat értéktermelő láncában történő jobb elosztásához,

T. mivel a meglévő flottának a halászati erőforrásokhoz való hozzáigazítása a halászhajók differenciálatlan forgalomból történő kivonásához vezetett, az egyes flották, a halászati erőforrások, illetve az egyes országok halfogyasztói részéről mutatkozó igények sajátosságainak figyelembe vétele nélkül, ami jelentős gazdasági és társadalmi hatással járt,

U. mivel a halászati erőfeszítések csökkentése néhány tagállamot jobban érintett, mint a többit, és egyes tagállamok flottái a közösségi átlagot meghaladó globális csökkentést végeztek, mások pedig eközben növelték halászati erőfeszítéseiket,

V. mivel néhány halászati módszer felszámolása automatikusan jó néhány kisüzemi halászati gazdaság eltűnéséhez fog vezetni, ami óriási társadalmi és gazdasági utóhatásokkal jár,

W. mivel az üzemanyagárak elmúlt három év során tapasztalt emelkedése különösen negatív hatással járt a halászati iparágra, és érzékelhető módon hozzájárult a meglévő válság elmélyüléséhez valamint az ágazat cselekvési lehetőségeinek és gazdasági életképességének csökkenéséhez, ami a halászok bevételeinek erősen érezhető csökkenésében mutatkozott meg,

X. mivel 2004 és 2006 között az üzemanyagok ára közel 100%-kal növekedett, valamint arra, hogy ez utóbbiak mára az ágazat egyes szegmensei esetében a halászati vállalkozások működési összköltségének közel a felét teszik ki,

Y. mivel egyes tanulmányok becslései szerint az üzemanyagárak növekedése több ezer halászati vállalkozás eltűnését, és akár sok ezer munkahely megszűnését is eredményezheti,

Z. mivel az EU több tagállama is különféle egyedi intézkedéseket foganatosított flottája kártalanítása érdekében az üzemanyagárak növekedését követően, nevezetesen garanciaalapok létrehozása, illetve a költségvetési előirányzatok növelése révén,

AA. mivel az üzemanyagárak növekedésének tendenciája strukturális jelleget kezd ölteni,

AB. mivel az állami támogatásokról szóló értesítésekre vonatkozó mentességek tekintetében a Bizottság azt javasolja, hogy a de minimis szabályt egy hároméves időszak során a halászati iparág esetében kedvezményezettenként emeljék körülbelül 30000 EUR-ra, ami alacsonyabb összeg a más iparágakban alkalmazottaknál,

AC. mivel az Európai Tanács 2005. december 15- 16-i brüsszeli ülése a 2007-2013-as időszak vonatkozásában az Európai Halászati Alapot közel 4,9 milliárd EUR-ról mintegy 3,8 milliárd EUR-ra csökkentette, tovább súlyosbítva ezzel a halászati iparág számára rendelkezésre álló közösségi pénzügyi források elégtelenségét,

AD. mivel az Európai Halászati alapról szóló, 2006. június 19-i politikai megállapodás a luxemburgi mezőgazdasági és halászati Tanácsban nem veszi figyelembe a Parlament fent említett 2005. július 6-i állásfoglalásának kulcsfontosságú aspektusait és a Bizottság fent hivatkozott közleményében foglalt javaslatokat tartalmazza,

A Bizottság közleményéről

1. sajnálja, hogy a Bizottság közleményének kiadására ilyen későn került sor, és hogy a dokumentum minden ambíciót nélkülöz; úgy véli, hogy az előterjesztett javaslatok valójában nem kielégítők, sőt bizonyos esetekben a célra alkalmatlanok, ha figyelembe vesszük az ágazatot sújtó válság kiterjedését és súlyosságát, amelyet amúgy a Bizottság az elsők között állapított meg és írt le;

2. sajnálattal állapítja meg, hogy az ágazaton belül a robbanásszerű üzemanyagár-növekedés nyomán megromlott szociális és gazdasági helyzetet kihasználva a javasolt politika a halászhajók fogalomból történő kivonását és tevékenységük végleges beszüntetését szorgalmazza;

3. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a javasolt intézkedések nem rendelkeznek valódi társadalmi-gazdasági vetülettel, sőt, nem veszik figyelembe a végrehajtásuk esetén a hajók személyzetére gyakorolt következményeket;

4. felhívja a figyelmet arra, hogy a bizottsági közlemény nem tartalmazza a halászati iparág - különösen a halászati erőfeszítések - jelenlegi állapotát tükröző adatok összefüggő elemzését;

5. hangsúlyozza, hogy az előterjesztett javaslatok jelentős része legfeljebb közép- és hosszú távon fejt ki hatást a halászati iparág gazdasági helyzetére;

Azonnali intézkedések

6. sajnálattal tapasztalja, hogy a fizetőképesség helyreállítására és szerkezetátalakításra irányuló támogatások terén a Bizottság továbbra is ellenzi az esetleges kompenzáció jellegű kártérítések illetve működési támogatások folyósítását; következésképpen újra megerősíti az üzemanyagárak rendkívüli bizonytalansága okán kialakult helyzet orvoslását szolgáló konkrét és azonnali intézkedések meghozatalának szükségességét az ágazatban, különösen a halászati iparág számára kidolgozott üzemanyagár-támogatási intézkedések megvalósítása révén; mindezek alapján kéri egy olyan közösségi társfinanszírozású garanciaalap létrehozását, amely képes garantálni az üzemanyagárak stabilitását, valamint átmeneti kompenzációs kártérítés megítélését az érintett halászati vállalkozások részére;

7. úgy ítéli meg, hogy ki kell aknázni a Közösség 2006-os költségvetési éve kínálta valamennyi lehetőséget és pénzügyi mozgásteret az ágazat támogatására irányuló rendkívüli intézkedések finanszírozása érdekében, hogy az ágazat az egyéb jellegű intézkedések végrehajtásáig képes legyen úrrá lenni az üzemanyagárak növekedéséből adódó nehézségeken;

8. a közösségi vizeken kívül halászó uniós flotta versenyképességének biztosítása érdekében, amely olyan harmadik országbeli flottákkal kerül versenyhelyzetbe ugyanazon a piacon, melyeknél a közösségi hajók akár 300%-kal magasabb költségek mellett tevékenykednek, kéri a Bizottságot, hogy tanulmányozza az ágazat javaslatait egy olyan keret létrehozása céljából, amely adókedvezményeket biztosíthat;

9. kéri a Bizottságot, hogy az üzemanyagárak szintjével összefüggő jelenlegi válságot a halászati ágazatnak nyújtott közösségi strukturális támogatásra vonatkozó részletes szabályok és rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. december 17-i 2792/1999/EK tanácsi rendelet [4] 16. cikkének rendelkezései értelmében tekintse előre nem látható, a halászati orientációs pénzügyi eszköz (HOPE) hatáskörébe tartozó helyzetnek, hogy ugyanazokat a rövid távú támogatásokat nyújthassa, mint a tevékenység átmeneti szüneteltetése esetén, kapacitáscsökkentésre vagy egyéb biológiai tényezőkre vonatkozó megkötések nélkül; emlékeztet a Parlament által korábban tett számos ilyen irányú kötelezettségvállalásra;

10. nyomatékosan kéri a Bizottságot, hogy módosítsa tizenkét hónapra a fizetőképesség helyreállítását célzó támogatások érvényességének időtartamát;

11. hangsúlyozza, hogy az állami támogatások céljai között szerepelnie kell a hajószemélyzet érdekvédelmének, szükségleteik kielégítésének és problémáik megoldásának;

12. csalódottságát fejezi ki a Bizottság által nemrégiben bejelentett, a halászati iparág számára a de minimis támogatási plafont három év alatt mindössze 30000 EUR-ra növelő jogszabályok miatt; emlékeztet az iparágtól és számos tagállam közigazgatásától érkező azon állhatatos kérésekre, hogy az összeget növeljék 100000 EUR-ra, és összehasonlítja ezt az összeget a más termelőágazatok esetében nemrégiben megállapított plafonnal, ami a 200000 EUR-t is elérheti; felhívja a figyelmet a de minimis szabályban szereplő összeg halászati ágazatban történő felemelésével kapcsolatban tett számos kötelezettségvállalásra és felszólítja a Bizottságot, hogy sürgősen vizsgálja felül és felfelé módosítsa a legutóbb elfogadott megállapodást;

13. kéri a Bizottságot, hogy tegye lehetővé a HOPE-ból, illetve a jövőbeni EHA-ból nyújtott támogatások előrehozatalát, olyan finanszírozási előirányzatok kialakítása érdekében, amelyek képesek lehetnek minimalizálni a működési költségek növekedését;

Közép- és hosszú távú hatással járó intézkedések

A flotta felújítása és korszerűsítése

14. tudomásul veszi a Bizottság arra irányuló javaslatát, hogy a jövőbeli szerkezetátalakítási programok keretében olyan beruházásokat kíván megvalósítani, amelyek középpontjában a halászati eszközök átalakítása, az új felszerelések beszerzése valamint a motorok cseréje áll, és amelyek célja az átállás, az energiahatékonyság és az energiatakarékosság elősegítése;

15. úgy ítéli meg, hogy bizonyos uniós tagállamok szerkezetátalakítási terveinek a halászati iparág szerkezetátalakításának alapvető részét kell képezniük;

16. úgy véli, hogy a Bizottságnak és a tagállamoknak egy, a flották energiafogyasztásának csökkentésére vonatkozó átfogó tervet kell elfogadniuk, beleértve a kevesebb energiát fogyasztó halászfelszerelés, valamint a tisztább motorok kifejlesztését és - hosszú távon - a fosszilis üzemanyagoktól való függőség csökkentését;

17. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az EHA nélkülözi a motorcseréket célzó támogatásra irányuló törekvést; azon az állásponton van, hogy az olyan intézkedések, mint például a 12 méternél hosszabb hajók motorcseréjére nyújtott támogatás feltételéül a motorteljesítmény 20%-os csökkentését szabó intézkedés néhány halászati gyakorlatot jóformán életképtelenné fog tenni, továbbá érintheti a biztonságot is, miközben több csalásra ösztönözhetnek oly módon, hogy a ténylegesnél alacsonyabb motorteljesítményt jelentenek be;

18. hangsúlyozza, hogy az EHA-nak a jövőben is támogatást kell nyújtani a halászflotta felújításához és korszerűsítéséhez - különösen a biztonsági, környezetvédelmi vagy üzemanyag-takarékossági célú motorcserék lehetővé tétele érdekében -, amelyeknek elsődlegesen a kisléptékű part menti halászatnak és a kisüzemi halászatnak kell kedvezniük; valamint hogy az EHA-nak támogatást kell nyújtania a húsz évesnél öregebb halászhajók lecseréléséhez is, amelyek működése már nem garantálható biztonságos körülmények között;

Part menti halászat

19. kéri a Bizottságot, hogy ismerje el a kisléptékű part menti halászat és a kisüzemi halászat sajátos jellegét a közös halászati politika keretében, illetve elemezze, hogy a jelenlegi eszközök milyen mértékben felelnek meg az ágazat szükségleteinek, és szükség esetén gondoskodjon az eszközök kiigazításáról;

20. kéri a Bizottságot, hogy terjesszen elő a kisléptékű part menti halászatot és a kisüzemi halászatot támogató közösségi program létrehozására irányuló javaslatot, amely hozzájárul a fellépések összehangolásához, és az egyéb meglévő eszközökből származó források becsatornázásához, az ágazat e sajátos szegmensét sújtó problémák orvosolása érdekében;

Értékesítés

21. üdvözli a Bizottságnak a halászati termékek jelenlegi közös piacszervezésének alapos átértékelésére vonatkozó döntését; hangsúlyozza a szóban forgó piacszervezés átfogó felülvizsgálatának szükségességét a halak, illetve halászati termékek értékesítésének javítása és azok hozzáadott értékének növelése érdekében;

22. úgy véli, hogy létfontosságú a halászok közvetlenebb bevonása az értékesítési rendszer átalakításába, jövedelembázisuk kiszélesítése és életszínvonaluk növelése érdekében; kéri a Bizottságot, hogy e cél érdekében terjesszen elő a halászati termékek közös piacszervezésének felülvizsgálatára irányuló javaslatot, nevezetesen az első értékesítés árainak javítását, illetve a hozzáadott értéknek a termelési láncon történő méltányos és megfelelő elosztását lehetővé tévő mechanizmusok bevezetése révén;

23. csalódottságát fejezi ki amiatt, hogy számos esetben az iparág nem használta ki eléggé a jelenlegi közös piacszervezés alapján a versenyképesség javítása érdekében nyújtott lehetőségeket és felszólítja a Bizottságot, hogy - a nemzeti közigazgatással és a termelőket képviselő különféle szervezetekkel együttműködve - biztosítsa a lehető legnagyobb fokú nyilvánosságot e lehetőségek, valamint a közös piacszervezés jövőbeli felülvizsgálata nyomán esetlegesen megjelenő egyéb lehetőségek számára;

24. úgy véli, hogy mérlegelni kell egyéb, az árgaranciákhoz, illetve a jövedelmek maximális megadóztatásához hasonló intervenciós formák elfogadását is a hozzáadott érték megfelelőbb elosztása érdekében, a közvetítők árréseinek csökkentése révén;

25. hangsúlyozza, hogy a strukturális alapoknak hozzá kell járulniuk a halászati ágazat értékesítési infrastruktúráinak korszerűsítéséhez és kialakításához;

26. támogatja a közösségi halászati termékek magatartási kódexének kidolgozására irányuló kezdeményezést;

27. csatlakozik ahhoz az állásponthoz, amely szerint az ökocímkék alkalmazása elősegíthetné a termékek differenciálását, és ösztönözhetné a halászati termékek fenntartható kereskedelmét;

28. kéri a Bizottságot, hogy tanulmányozza a feldolgozott halászati termékek, illetve a nagyobb hozzáadott értékkel bíró (nevezetesen konzervtermékek) értékesítésének előmozdítására alkalmas mechanizmusokat - például a fogyasztói támogatásokat -, egyes mezőgazdasági termékek mintájára;

29. nyomatékosan kéri a Bizottságot, hogy fektessen hangsúlyt a közösségi halászati termékek - például a konzervtermékek - külső piacokon történő promóciójára, nevezetesen nemzetközi kiállítások és vásárok keretében történő terjesztésük finanszírozása révén;

30. úgy véli, hogy a Bizottságnak egy tanulmány keretében fel kell mérnie, milyen hatással bírnak a közösségi illetve importból származó akvakultúra-termékek a halárakra, különös tekintettel az első értékesítési árakra;

31. kéri a Bizottságot, hogy fogadjon el olyan intézkedéseket, amelyek értelmében az importból származó, a belső piacon értékesített halászati termékekre ugyanazok a kötelezettségek vonatkoznak, mint a közösségi halászati termékekre;

32. azon az állásponton van, hogy a halak fedélzeten történő kezelésének javításába történő beruházás - különösen a hűtési rendszerekbe történő beruházás támogatása - segíthetne az első értékesítés árainak javításában;

Pénzügyi kérdések

33. aggodalmát fejezi ki a 2007-2013-as pénzügyi keretben a halászati ágazatnak, nevezetesen az EHA-nak előirányzott pénzügyi források elégtelensége miatt, és úgy véli, hogy e források bővítése elkerülhetetlen szükségszerűség, amennyiben valóban megfelelő választ kívánunk adni az ágazat jelenlegi válságára;

Az erőforrások fenntarthatósága

34. ismételten kéri a Bizottságot, hogy alakítson ki átfogóbb megközelítést a tengeri környezet védelmére, illetve a halászati állományok helyreállítására irányuló intézkedésekkel kapcsolatosan, nevezetesen megvizsgálva és figyelembe véve a tengeri környezetre és a halászati erőforrások állapotára jelentős hatással bíró egyéb tényezőket (part menti és tengeri szennyezés, ipari és mezőgazdasági szennyvizek, tengerfenékkotrás illetve tengeri szállítás), a jelenlegi erőforrás-gazdálkodási módszerek kiegészítéseképpen; kéri a Bizottságot, hogy fogadjon el közösségi kezdeményezést e kérdésben;

35. rámutat arra, hogy feltétlenül egyensúlyt kell találni a társadalmi-gazdasági helyzet és a környezeti fenntarthatóság között, és egy támogatási vagy kompenzációs mechanizmust is működésbe kell hozni, a halállományok helyreállítását célzó programok vagy az ökoszisztémák védelmének megerősítésére irányuló egyéb intézkedések következményeit viselő halászok támogatására, különös tekintettel a legkedvezőtlenebb helyzetben lévő régiókra;

36. rámutat arra, hogy a halászati erőfeszítéseknek a rendelkezésre álló erőforrásokhoz való igazítása érdekében szükség van szabályozás keretre, különösen a túlméretezett felszereléssel rendelkező, kis halászvizekben halászó nagyméretű hajók problémájának megoldása érdekében;

37. hangsúlyozza, hogy a halászati erőfeszítés és kapacitás csökkentését úgy kell végrehajtani, hogy közben nem veszítjük szem elől az iparág hosszú távú megőrzésének célját;

38. meggyőződése, hogy azok a társadalmi és gazdasági problémák, amelyekkel az európai halászati iparág szembesül, nem oldhatók meg a halászati tevékenységek jobb irányítása nélkül, amely lehetővé teszi a halállományok helyreállítását, mivel halak nélkül nem folytatható halászat;

39. hangsúlyozza, hogy a nemzeti flottáknak a meglévő halászati erőforrásokhoz történő hozzáigazítása során figyelembe kell venni az eddigiekben már megvalósult tevékenységcsökkentést;

40. emlékeztet arra, hogy a halászati erőforrások helyreállítására irányuló intézkedéseket minden esetben a halászokkal történő egyeztetésnek kell kísérnie, és ezeknek a halászattal kapcsolatos tudományos kutatásra kell alapulniuk;

41. felszólítja a Bizottságot, hogy tegyen különbséget a halászai módszerek és azok alkalmazási módja között; hangsúlyozza, hogy néhány - az ipari mértékben történő használat esetében károsnak tartott - halászati módszer összhangban lehet a fenntartható megközelítéssel, ha kisüzemi léptékben használják, továbbá hogy ez lehetővé teheti a jelenleg hanyatlás állapotában lévő halászati közösségek számára a megmaradást;

42. felszólítja a Bizottságot annak elismerésére, hogy az egyes halászati tevékenységek nem különülnek el egymástól, és egy adott földrajzi régió átfogó kitermelési rendszerének részét képezik; hangsúlyozza, hogy az egy adott tevékenységtípusra kirótt korlátozó intézkedések (tilalmak vagy korlátozások) felborítják e rendszer egyensúlyát és azt eredményezik, hogy a halászati tevékenységet más fajokra irányítják, ami súlyos szociális és gazdasági következményekkel jár a halászközösségek számára, valamint egyes, már eddig is teljesen lehalászott fajok túlhalászásához vezet;

Illegális halászat

43. úgy véli, hogy az illegális, be nem jelentett és nem szabályszerű halászat elleni küzdelem fokozását célzó intézkedések alapvető fontossággal bírnak; nyomatékosan felhívja a tagállamokat, hogy szigorítsák ellenőrzési mechanizmusaikat e téren; úgy véli, hogy ha meg akarjuk akadályozni az illegálisan fogott halaknak az EU területére történő behozatalát, az EU határainál fokozott ellenőrzésekre van szükség;

44. felszólítja a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a közös halászati politikának az illegális, be nem jelentett és nem szabályszerű fogásokra vonatkozó jelenlegi rendelkezéseit; úgy véli, hogy sürgősen ki kell dolgozni olyan rendeleteket, melyek tiltják a fogások jelentős hányadának tengerbe való visszaengedését;

Kutatás

45. hangsúlyozza, hogy az EHA-n és a Közösség 7. kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramján keresztül elő kell mozdítani a halászati ágazat energiaintenzitását csökkentő és energiahatékonyságát növelő beruházásokat;

46. úgy véli, hogy fontos felmérni az esetleges üzemanyagtípus-váltás lehetőségeit, valamint az energetikai kérdések területén a mezőgazdasági szektorral esetleg kialakítható együttműködéseket;

47. hangsúlyozza, hogy a Közösség hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramjában kiemelt figyelmet kell fordítani a tengeri erőforrásokra, valamint a halászatra és az ágazat számára megfelelő finanszírozást kell biztosítani;

A közös halászati politika irányítása

48. tudomásul veszi a Bizottságnak a halászat gazdasági irányítására irányuló javaslatait, de emlékeztet rá, hogy a kvóták és halászati jogok elosztása a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik;

Részvétel a közös halászati politika irányításában

49. hangsúlyozza, hogy a regionális konzultatív tanácsoknak fontos szerepe lehet a halászok közös halászati politikával kapcsolatos döntéshozatalba való bevonása terén; helyénvalónak tartja, hogy e tanácsoknak nyújtsanak közösségi működési támogatást, amelyet ötévenként felül kell vizsgálni;

50. hangsúlyozza azon halászcsoportok és szakmai szervezetek támogatásának szükségességét, amelyek készek megosztozni a közös halászati politika alkalmazásának felelősségében (közös irányítás);

51. kéri a közös halászati politika még nagyobb mértékű decentralizálásának megvalósítását annak érdekében, hogy a halászok, az őket képviselő szervezetek és a halászközösségek fokozottabban részt vehessenek a közös halászati politikában és a halászati ágazat irányításának javításában;

52. hangsúlyozza a halászati piacok jobb szabályozásának szükségességét, egy hatékony ellenőrző rendszer és egy ökocímkézési rendszer alkalmazása, továbbá a halászati iparágra vonatkozó jogi keret létrehozása révén;

*

* *

53. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek.

[1] HL C 271. E, 2002.11.7., 401. o.

[2] HL C 157. E, 2006.7.6., 324. o.

[3] HL L 223., 2006.8.15., 1. o.

[4] HL L 337., 1999.12.30., 10. o.

--------------------------------------------------