HU   ECB -PUBLIC  
 
 
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK VÉLEMÉNYE  
(2014. július  28.) 
a Kúriának a fogyasztói hitelszerződésekre vonatkozó határozatából eredő új, általános érvényű 
rendelkezésekről  
(CON/2014/ 59) 
 
Bevezetés és jogalap  
2014. június 27 -én az Európai Központi Bank („EKB”) fe lkérést kapott a magyar Nemzetgazdasági 
Minisztériumtól (a továbbiakban: a konzultáló hatóság) arra, hogy alkosson véleményt a fogyasztói 
kölcsönszerződésekre vonatkozó egyes intézkedésekre vonatkozó törvényjavaslatról (a továbbiakban: 
a törvényjavaslat).  
A törvényjavaslathoz számos módosító indítványt1 nyújtottak be a magyar Országgyűléshez, amelyek 
egyikét sem küldték meg az EKB -nak. Ezen túlmenően az Országgyűlés  2014. július 4 -én elfogadta a 
törvényjavaslatot2. Ezen körülmények között az EKB az elfogado tt törvény (a továbbiakban: a 
törvény) alapján fogadta el a véleményét . 
Az EKB véleményalkotásra szolgáló hatásköre az Európai Unió m űködéséről szóló szerződés 
127. cikkének (4) bekezdésén és 282. cikkének (5) bekezdésén, valamint a 98/415/EK tanácsi 
határ ozat3 2. cikke (1) bekezdésének hatodik francia bekezdésén alapul, mivel a rendelettervezet a 
pénzügyi intézményekre vonatkozó, a pénzintézetek és pénzpiacok stabilitását lényegesen befolyásoló 
szabályokkal kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz.  Az Európai  Központi Bank eljárási 
szabályzatának 17.5. cikke első mondatával összhangban a Kormányzótanács fogadta el ezt a 
véleményt.  
                                                 
1  Lásd különösen a T/465/7 és a T/465/9 -es módosító indítványokat.  
2  2014. évi XXXVIII. törvény, közzétéve a Magyar Közlöny 98/2014 . számában 2014. július 18 -án. 
3  A Tanács 98/415/EK határozata (1998. június 29.) a nemzeti hatóságoknak az Európai Központi Bankkal a 
jogszabálytervezetekről folytatott konzultációjáról (HL L 189., 1998.7.3., 42. o.).  
ECB -PUBLIC  
2 1. A törvény célja  
1.1. Az ezen tárgykör vonatkozásában az Európai Unió Bírósága előzetes döntéshozatali eljárásában 
meghozott hat ározatát4, és a magyar Alkotmánybíróság határozatát5 követően a magyar Kúria 
elfogadott egy jogegységi határozatot6 (a továbbiakban: a Kúria határozata), amely a magyar 
Országgyűlés által meghatározandó, a természetes személyek által Magyarországon megkötö tt, 
forintban vagy devizában denominált fogyasztói kölcsönszerződésekre vonatkozó egyes 
egységes intézkedések alapvető feltételeire vonatkozó intézkedések körvonalait fekteti le. A  
Kúria határozata többek között kimondja, hogy a külföldi pénznemben folyósí tott hitelek illetve 
kölcsönök (a továbbiakban: devizakölcsönök) vonatkozásában alkalmazott árfolyamrés (azaz a 
vételi és eladási árfolyam közti különbség) alkalmazása nem tisztességes, és a pénzügyi 
intézményeknek a törlesztőrészletek újraszámolásakor a M agyar Nemzeti Bank (MNB) 
hivatalos devizaárfolyamát kell alkalmazniuk. A Kúria azt is megállapította, hogy a pénzügyi 
intézmények által a fogyasztói kölcsönszerződések vonatkozásában alkalmazott egyoldalú 
kamatemelést, költségemelést és díjemelést tisztess égtelennek kell tekinteni, amennyiben azok 
nem felelnek meg a Kúria határozatában megfogalmazott konjunktív feltételrendszernek 
(a továbbiakban: a hét elv). Minderre tekintettel a törvény a természetes személyek által 
megkötött forint - és devizakölcsönök v alamint pénzügyi lízingszerződések vonatkozásában 
tartalmaz szabályokat, visszaható hatállyal. A törvény által bevezetett rendelkezések az 
Országgyűlés által elfogadandó további, a Kúria határozatának való megfelelést célzó 
intézkedések közül az elsők7. A törvény további, a Kúria határozatának végrehajtására 
vonatkozó új intézkedésekhez kapcsolódó rendelkezéseket is bevezet . 
1.2. Mindezek érdekében a törvény:  
 a törvény hatályba lépést megelőzően, de legkorábban 2004. május 1 -ig visszamenően 
semmissé nyilván ítja a pénzügyi intézmények által a devizakölcsönök és -pénzügyi 
hitelszerződések vonatkozásában a kölcsönösszeg folyósítása és a törlesztőrészletek 
kiszámításakor használt árfolyamrés alkalmazását. Ennek eredményeképpen a törvény 
előírja a pénz ügyi intézm ények számára azt, hogy a fogyasztóknak visszafizetendő 
összeget az MNB által közzétett hivatalos devizaárfolyamon számítsák ki. Ezt a számítást 
a szerződés kezdetéig, de nem korábban,  mint 2004. május 1 -jéig visszamenőlegesen kell 
elvégezni a törvény hatá lybalépését követő 90 napon belül. Az érintett pénzügyi 
intézményeknek az ezen számításra alkalmazott módszertant a törvény hatályba lépését 
követő 60 napon belül meg kell küldeniük az MNB számára ellenőrzésre.  
                                                 
4  A Bíróságnak a C -26/13. számú ügyben 2014. április 30 -án hozott határozata.  
5  Az Alkotmánybíróság 2014. március 20 -i 8/2014. számú határozata.  
6  A Kúria 2014. június 16 -i 2/2014. számú jogegységi határozata. Lásd még a Kúria 2013. december 16 -i 6/2013. 
számú jogegységi határozatát is.  
7  Lásd a törvény preambulumát és a 3. szakaszának (5) bekezdését.   
ECB -PUBLIC  
3  meghatároz hét elvet, és megállapítja, hogy a kölcsönszerződések és pénzügyi 
lízingszerződések egyetlen egyoldalú módosítása sem felel meg ezen hét elvnek, így 
azokat tisztességtelennek, ezáltal semmisnek nyilvánítja. A módosítások ezen hét elvnek 
történő megfelelését annak a pénzügyi intézménynek k ell az általa – devizakölcsön esetén 
a törvény hatályba lépését követő harminc, forintkölcsön esetén kilencven napon belül – 
kezdeményezett polgári peres eljárásban bizonyítania, amely ilyen módosítást fogadott el. 
Amennyiben egy ilyen eljárás nem kerül le folytatásra, úgy az egyoldalú 
szerződésmódosításokat a törvény erejénél fogva tisztességtelennek, következésképp  
jogellenesnek kell tekinteni.  
 meghatározza azokat a különös szabályokat, amelyek alapján a pénzügyi intézmények 
ilyen polgári eljárásokat kezde ményezhetnek. Ezek a szabályok rövid határidőt írnak elő 
a pénzügyi intézmények számára annak bizonyítására, hogy az általuk alkalmazott 
szerződési feltételek megfelelnek a hét elvnek. A bizonyítási teher a pénzügyi 
intézményekre hárul.  
 egyes feltételek m entén kizárja az elévülés alkalmazhatóságát, és felfüggeszti a 
folyamatban lévő bírósági eljárásokat, valamint a fogyasztói kölcsönszerződésekhez 
kapcsolódó végrehajtási eljárásokat.  
 
2. Általános észrevételek  
2.1. Az EKB -val folytatott konzultáció megfele lő időpontja  
A törvényjavaslatot 2014. július 4 -én elfogadták, röviddel azt követően, hogy az EKB -val 
konzultációt kezdeményeztek, és még mielőtt az EKB elfogadhatta volna a véleményét. 
Következésképpen a magyar Országgyűlésnek nem volt lehetősége arra, ho gy a jogalkotás előtt 
figyelembe vegye az EKB álláspontját. Továbbmenve, a törvény lényegi eltéréseket tartalmaz a 
törvényjavaslathoz képest azon módosító indítványok következtében, amelyeket időközben az 
Országgyűlésnek benyújtottak, amelyek egyikét sem k üldték meg az EKB számára tervezet 
formájában. Ezen körülményekre tekintettel jelen vélemény a törvény rendelkezésein alapul.  
A magyar hatóságok eszerint  megszegték az EKB -val való konzultációnak való megfelelésre 
vonatkozó kötelezettségüket. A törvény el fogadása semmilyen módon nem mentesíti a 
hatóságokat az ezen véleményben foglaltak megfontolására vonatkozó kötelezettségük alól, 
mivel e kötelezettség fontos a törvény, valamint az esetleges későbbi módosítások alkalmazása 
és értelmezése szempontjából.  
Ebben a tekintetben az EKB nyomatékot ad azon álláspontjának, amely szerint a nemzeti 
hatóságok különleges sürgősség, vagy a jogszabályalkotás előrehaladott állapota esetén sem 
mentesülnek az EKB -val a jogalkotási folyamat egy olyan pontján történő konzultác ió alól, 
amely elegendő időt biztosít: a) az EKB számára arra, hogy megvizsgálja a jogszabálytervezetet 
és valamennyi megkívánt nyelvi változatban elfogadja a véleményét; valamint b) a nemzeti 
ECB -PUBLIC  
4 hatóságok számára arra, hogy a 98/415/EK határozatban foglaltak nak megfelelően figyelembe 
vegyék az EKB álláspontját.  Az EKB erre tekintettel méltányolná, ha a konzultáló hatóság a 
jövőben a 98/415/EK határozatban foglaltaknak megfelelően tenne eleget az EKB -val történő 
konzultációra vonatkozó kötelezettségének.  
2.2. Az Országgyűlés által elfogadott intézkedések áttekintése   
Az EKB a devizakölcsönök vonatkozásában már számos véleményben8 elemezte a magyar 
pénzügyi piacon fennálló helyzetet. A globális pénzügyi válságot megelőzően számos 
tagállamban9 népszerű volt a ház tartások és a nem pénzügyi vállalatok által devizában történő 
hitelfelvétel, tekintettel arra, hogy a devizakölcsönökre alacsonyabb kamatlábat alkalmaztak a 
nemzeti valutában nyújtott kölcsönök kamatlábához viszonyítva, továbbá a nemzeti valuta 
felerősödés ével kapcsolatos várakozások is erősítették a devizakölcsönökre vonatkozó igényt. 
Magyarországon a devizakölcsönök euróban, svájci frankban és japán yenben voltak 
denominálva.  
A magyar hatóságok 2010 -től kezdve egy sor intézkedést vezettek be a bankrendsz er által viselt, 
a magánszektor pénzügyi helyzetére gyakorolt, a forint leértékelődéséből eredő kedvezőtlen 
hatásokkal együtt járó kockázatok kezelése érdekében. 2010 márciusában a hatóságok 
bevezették a deviza alapú jelzálog és autóhitelezésre vonatkozó m aximális hitelfedezeti arány 
mutatót, továbbá  2010 júniusában a jövedelemarányos törlesztőrészletre vonatkozó szigorúbb 
szabályokat vezettek be. Ezen túlmenően a devizalapú jelzáloghitelezésre vonatkozó tilalom 
került bevezetésre 2010  augusztusi hatállyal.  2011 július ában a magyar hatóságok hatályon 
kívül helyezték e tilalmat, és a devizahitelek nyújtására vonatkozó, alapvetően hasonló hatással 
járó feltételeket jelentettek be. Ezen túlmenően a háztartások devizakölcsönökből eredő 
növekvő terheinek enyhítését célzó két  kormányzati intézkedés is bevezetésre került még 
ugyanebben az évben. Ezek a végtörlesztésre és az árfolyamgátra vonatkozó rendelkezések 
voltak.  
2014. első negyedévében a háztartások devizakölcsön -állománya a Magyarországon nyújtott 
hitelek teljes állomán yának több, mint 54% -át tették ki, és azok összértéke éppen hogy az 
ország éves bruttó hazai termékének 13% -a alatt maradt.  
                                                 
8  Lásd a CON/2010/62, a CON/2011/87, a CON/2012/27 véleményeket.  
9 Az Unióban való devizahitelezéssel kapcsolatos további információkért lásd az ERKT/2011/1 ajánlást 
(2011.  Szeptember  21.) a devizahitelezésről (HL C 342., 2011.11.22., 1.o.).  
ECB -PUBLIC  
5 3. Különös észrevételek  
3.1. A fent említettek szerint a Kúria meghatározott hét elvet ( egyértelmű és érthető megfogalmazás; 
tétele s meghatározás; objektivitás; ténylegesség és arányosság; átláthatóság; felmondhatóság; 
szimmetria), és kimondta azt, hogy amennyiben ezen elveknek való megfelelés teljesül, úgy a 
fogyasztói kölcsönszerződések általános szerződési feltételeinek módosítását  nem lehet 
tisztességtelennek tekinteni.  Az összhang és a jogi megalapozottság megteremtése érdekében 
egyértelműbbé lehetett volna tenni a törvény 5. szakaszában, hogy azt, hogy a pénzügyi 
intézmények által alkalmazott, az általános szerződési feltételek e gyoldalú módosítása által 
bevezetett egyes feltételek tisztességesek -e vagy sem, kizárólag ezen hét elv10 
figyelembevételével kell értékelni. Amennyiben az lehetséges, iránymutatást kell adni az 
érintett feleknek ezen hét elv alkalmazása tekintetében, mivel  a törvény értelmében a 
tisztességesség kérdésében polgári peres eljárásban kell dönteni, amennyiben valamely 
pénzügyi intézmény akként dönt, hogy az általa alkalmazott általános szerződési feltételek 
tisztességességét bizonyítani kívánja.  
3.2. Elismerve, hogy az Európai Parlament és a Tanács 2014/17/EU irányelve11 nem irányadó a 
2016. március 21 -e előtt megkötött hitelmegállapodásokra12, a törvény visszaható hatálya nem 
tűnik összhangban lévőnek a 2014/17/EU irányelv 23. cikke (5) bekezdésének általános célj ával 
és az abban foglalt alapelvvel. Ez az irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a 
devizahitelekre vonatkozó további rendelkezéseket vezessenek be, feltéve, hogy az ilyen 
rendelkezéseket nem alkalmazzák visszaható hatállyal.  
3.3. Megjegyezve, hogy a törvényjavaslathoz csatolt általános indoklás 6. pontja elismeri az 
intézkedések lehetséges gazdasági következményének jelentőségét, az EKB javasolja, hogy a 
magyar hatóságok végezzenek el egy, a rendelkezések visszaható hatályának lehetséges 
kihatá sait elemző átfogó vizsgálatot, mivel az ilyen intézkedések komoly terhet jelenthetnek a 
bankszektor számára, potenciálisan kedvezőtlenül érintve a magyar pénzügyi szektor egészének 
stabilitását, és esetlegesen kedvezőtlen tovagyűrűző hatásokat eredményezh etnek a gazdaságra. 
Az érintett bankok által készített előzetes előrejelzések szerint az intézkedések lehetséges 
egyszeri hatása jelentősebb veszteséget eredményezhet, mint amely 2011 -ben a bankrendszerre 
nehezedett a végtörlesztésre vonatkozó intézkedések  következtében. Bár a bankszektor 
tőkeszerkezete jelenleg erősebb, mint amilyen az a végtörlesztés bevezetése előtt volt, az új 
intézkedések várhatóan jelentős költségei egyes esetekben a pénzügyi intézmények 
                                                 
10  Ezen követelményeket a törvény 4. szakasz (1) bekezdésének (a) -(g) pontjai határozzák meg.  
11  Az Európai Parlament és a Tanács 2014/17/EU irányelve (2014. február 4.) a lakóingatlanokhoz kapcsolódó 
fogyasztói hitelmegállapodásokról, valamint a 2008/48/EK és a 2013/36/EU irányelv és az 1093/2010/EU rendelet 
módosításáról (HL L 60., 2014. 2.28., 34. o.).  
12  Lásd a z irányelv  43. c ikkének (1) bekezdését.  
ECB -PUBLIC  
6 tulajdonosaitól származó tőkeemelést kívánhatna k meg a szavatoló tőke előírt mértékének és a 
hitelezési kapacitásnak a törvény elfogadása előtti szintjére történő visszaállítása érdekében13.  
Az EKB megismétli14, hogy ebben az összefüggésben alapvető fontosságú az, hogy érdemi 
párbeszédre kerüljön sor a magyar hatóságok és valamennyi érdekelt szervezet - ideértve az 
egyéb tagállamokban lévő érdekelteket is - között. Az ezekkel az érdekeltekkel folytatott 
egyeztetés fényt vethet olyan makropudenciális szempontokra, amelyek nemzeti szinten nem 
nyilvánvalóak . Továbbmenve, az MNB -vel, mint a makroprudenciális kérdésekért felelős 
hatósággal folytatott eszmecsere elősegítheti a hatékony intézkedések koordinálását, anélkül, 
hogy azok kihatással lennének  a pénzügyi stabilitásra . Ezen túlmenően a magyar hatóságokna k 
biztosítaniuk kell az illetékes európai hatóságokkal – ide értve az Európai Bizottságot, az 
Európai Bankhatóságot, az Európai Rendszerkockázati Testületet és az EKB -t – lefolytatott, a 
törvény 3. szakaszának  (5) bekezdése által előrevetített bármely tová bbi intézkedésre vonatkozó 
tényleges és időszerű konzultációt.  
3.4. Ennek érdekében az EKB javasolja, hogy a törvény alapján a fogyasztók számára az 
újraszámítás következtében visszajáró összegek visszafizetésére vagy a zok leírására, valamint a 
devizakölcs önök esetleges átalakítására vonatkozó további szabályok meghatározása során kellő 
módon fontolják meg a nyilvánosság érdekeit, ideértve a pénzügyi intézményeket és a 
hitelfelvevőket, valamint a magyarországi pénzügyi rendszer stabilitásának biztosításáért  felelős 
hatóságokat is. A devizakölcsönök forintkölcsönné alakítására vonatkozó esetleges további 
szabályoknak figyelemmel kell lenniük továbbá a pénzügyi stabilitás megőrzésének, az 
érintettek közötti megfelelő teherviselés biztosításának, valamint az er kölcsi kockázat jövőbeni 
elkerülésének a szükségességére is.  
3.5. A külföldi bankcsoportok tulajdonában lévő, a magyar bankszektorban működő jogalanyok 
magas arányára tekintettel, továbbá a fogyasztók számára az újraszámítás következtében 
visszajáró összeg ek visszafizetésére vagy azok leírására vonatkozó további szabályok 
függvényében a bankcsoportok konszolidált profitjára és tőkepozíciójára gyakorolt, határon 
átnyúló, tovagyűrűző hatások is előfordulhatnak. Az elmúlt években az egyéb kormányzati 
intézkedé sekből – ideértve a bankadót, a pénzügyi tranzakciós adót és a devizakölcsönök 
végtörlesztésére vonatkozó intézkedéseket – eredő veszteségeket a külföldi anyabankok 
tőkeinjekciókkal ellentételezték a leányvállalataik stabil működésének biztosítása érdekébe n, 
jelezve ezzel a bankszektor felé fennálló hosszú távú elkötelezettségüket. Továbbmenve, az 
MNB, mint az illetékes bankfelügyelő megfontolhatná azt, hogy hogyan kezelné a törvény 
alkalmazásából eredően egy magyar hitelintézet vonatkozásában bekövetkező t őkehiányt.  
                                                 
13  Az MNB becslése szerint lehetséges, hogy az intézked éseknek a bankszektor számára je lentett egyszeri költsége 2,3 -
2,9 milliárd euro között alakul. Ez a becslés összehasonlítható azzal az 1 milliárd eurós veszteséggel, amelyet a 
végtörlesztésre vonatkozó rendelkezések következtében a magyar bankrendszer elsz envedett.  
14  Lásd a CON/2012/27 vélemény 3.7. b ekezdését.  
ECB -PUBLIC  
7 3.6. A bankrendszerre gyakorolt potenciális kedvezőtlen hatásokon túlmenően nem zárható ki a 
magyar gazdaságra és a pénzügyi piacokra gyakorolt kedvezőtlen hatás lehetősége sem. Ezt  
figyelembe kell venni a hitelintézetek és a fogyasztóik közti e lszámolásra, valamint a 
devizakölcsönök forintkölcsönné történő átalakítására vonatkozó további rendelkezések 
meghatározása során is annak érdekében, hogy ezek a rendelkezések ne veszélyeztessék 
Magyarország makrogazdasági és pénzügyi stabilitását.  
 
Ezt a véleményt közzéteszik az EKB honlapján.  
 
 
Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. július 28 -án. 
 
[aláírás] 
 
az EKB elnöke  
Mario DRAGHI