[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.5.2009

COM(2009) 212 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A közszféra információinak további felhasználása – a 2003/98/EK irányelv felülvizsgálata –

[SEC(2009) 597]

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A közszféra információinak további felhasználása – a 2003/98/EK irányelv felülvizsgálata –

1. BEVEZETÉS

A közlemény célja a közszféra információinak további felhasználásáról szóló irányelv[1] alkalmazásának felülvizsgálata, és a közszféra információinak a digitális korszakban történő további felhasználásában rejlő potenciál kihangsúlyozása. A közszféra információi jelentik Európa legnagyobb információforrását. Ide tartoznak például a térképek és műholdfelvételek, a jogszabályok és az ítélkezési gyakorlat, a statisztikák, a cég- és népesség-nyilvántartások, valamint a szabadalmi lajstromok. A közszféra információit az Európa polgárai által nap mint nap igénybe vett termékek és szolgáltatások széles körében használják nyersanyagként, például a gépjármű-navigációs rendszerekben, az időjárás-előrejelzésekben, valamint a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokban.

A közszféra információinak uniós piaca a becslések szerint 27 milliárd eurót tesz ki[2], ami négyszerese a mobiltelefonos barangolási szolgáltatások uniós piacának[3]. Ez is azt jelzi, hogy a közszféra információi mint gazdasági tevékenységet előmozdító tényezők központi szerepet töltenek be a digitális korszakban. Ezért az említett erőforrás használatának további növekedése közvetlenül hozzájárul a versenyképesség fokozására és a munkahelyteremtésre vonatkozó uniós célok teljesítéséhez.

A közszféra információiról szóló irányelv lényeges korlátokat szüntetett meg a belső piacon a további felhasználás tekintetében, többek között a hátrányos megkülönböztetés gyakorlatát, a monopolpiacokat és az átláthatóság hiányát. Elfogadása óta előrehaladás figyelhető meg, de a tagállamoknak további lépéseket kell tenniük ahhoz, hogy az EU gazdasága a közszféra információiban rejlő teljes potenciált kiaknázhassa.

A közleményt kísérő munkadokumentum alátámasztja a közleményben foglalt elemzést és következtetéseket.

2. A KÖZSZFÉRA INFORMÁCIÓINAK TOVÁBBI FELHASZNÁLÁSA AZ INNOVÁCIÓ ÉS NÖVEKEDÉS ÉRDEKÉBEN

Az internet alapjaiban változtatta meg annak módját, ahogy a vállalatok és állampolgárok hozzáférhetnek a közszféra információihoz és azokat tovább felhasználják. A digitális formátumban rendelkezésre álló tartalom a különböző forrásokból származó információk kombinálása és további érték hozzáadása révén lehetővé teszi a tartalom új módon történő további felhasználását. Erre megfelelő példák a navigációs szolgáltatások, a közvetlenül a mobiltelefonra küldött valós idejű közlekedési információk, az időjárás-előrejelzések, valamint a hitelminősítő szolgáltatások. Az említett, teljesen vagy részben a közszféra információin alapuló termékek és szolgáltatások új vállalkozásokat és munkahelyeket hoznak létre, továbbá több választási lehetőséget és jobb ár-érték arányt biztosítanak a fogyasztóknak. Ezek gyakran több tagállamot érintenek, mivel az információk iránti igény túlmutat az országhatárokon.

A közszféra információit felhasználó egyes szolgáltatások, mint például a személyi navigációs eszközök iránti kereslet olyan nagy, hogy az értékesített mennyiség 2006 és 2007 között megháromszorozódott (31 millió értékesített készülék), 2012-re pedig várhatóan több mint a kétszeresére, 68 millió készülékre fog nőni[4]. Ez az egyik leggyorsabban növekvő terület a szórakoztatóelektronikai ágazatban. A Nokia, a világ legnagyobb mobiltelefon-gyártója közel 6 milliárd eurót fizetett a Navteq, a világ vezető digitális térképkészítő cégének felvásárlásáért.

A piac még fejlődőben van, és további információrétegek – pl. közlekedési dugókra figyelmeztető közlekedési információk, a rendeltetési helyre vonatkozó időjárás-előrejelzés, a parkolóhelyekkel vagy tömegközlekedési lehetőségekkel kapcsolatos információk – integrációjával megnő az alapszintű navigáció hozzáadott-értéke.

Bár a közszféra információinak további felhasználása nő, a benne rejlő potenciált még mindig nem tudjuk kihasználni az információs erőforrások közszféra általi kezelésének módja miatt. Ennek egyik oka a rövid távú megtérülésre összpontosító szemlélet a szélesebb értelemben vett gazdaság számára járó előnyökkel szemben. Ez gyakran annak a következménye, hogy a közigazgatási szervekre nyomás nehezedik tevékenységeik részben saját forrásokból történő finanszírozására. Ez a közszféra és magánszféra között versenyhelyzetet teremthet, továbbá a használati jogok és díjfizetési feltételek korlátozását, valamint a kizárólagos jogok nyújtását eredményezheti.

Ezen túlmenően gyakorlati problémák, pl. a közszféra elérhető információival kapcsolatos tájékoztatás hiánya is akadályozzák a közszféra információinak további felhasználását. Más esetekben a közigazgatási szervek mérsékelt lelkesedéssel fogadják az ilyen információk további kereskedelmi hasznosításának alapötletét, vagy nem ismerik fel annak gazdasági potenciálját.

Az Office of Fair Trading (Tisztességes Kereskedelem Hivatala)[5] tanulmánya szerint azzal, ahogy a közigazgatási szervek a közszféra információit kezelik, az Egyesült Királyság gazdasági évente 500 millió fontnyi lehetőségtől esik el.

Az EU-n belüli helyzet szöges ellentétben áll az Egyesült Államokéval, ahol a további felhasználást erőteljesen bátorítják. A polgárok és vállalkozások széles körű jogokat élveznek a közszféra elektronikusan hozzáférhető információival kapcsolatban, és jelentős mozgásterük van annak további kereskedelmi felhasználására. A szövetségi közszféra információira nem vonatkozik szerzői jogi védelem, és nincs korlátozva azok további felhasználása. Mindezeken felül a további felhasználást terhelő díjak legfeljebb a sokszorosítás és terjesztés határköltségeire korlátozódnak.

3. A KÖZSZFÉRA INFORMÁCIÓIRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV VÉGREHAJTÁSA

A közszféra információiról szóló irányelvet 2003 novemberében fogadták el. A közszféra információin alapuló közösségi szintű termékek és szolgáltatások fejlesztése és a verseny torzulásának elkerülése végett az irányelv harmonizálja a közszféra információinak a további felhasználók számára történő elérhetővé tételét. A nyilvános dokumentumok közötti keresés és azok további felhasználásának megkönnyítése érdekében szabályozza a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, az alkalmazandó díjakat, a kizárólagos megállapodásokat, az átláthatóságot, a licencszerződéseket és a gyakorlati eszközöket. A már meglévő kizárólagos megállapodásokra vonatkozóan átmeneti időszakot léptettek életbe, amely 2008. december 31-én lejárt. A tagállamok szabadon túlléphetnek az irányelv által meghatározott minimális előírásokon.

Az irányelvet minden tagállam végrehajtotta, de csak négyen teljesítették a 2005. július 1-i határidőt. A Bizottság 18 jogsértési eljárást indított a tagállamokkal szemben[6], és az Európai Bíróság 4 ítéletet hozott az irányelv végrehajtásának elmulasztása miatt[7]. A tagállamok az irányelvet különböző módon hajtották végre:

1) 11 tagállam fogadott el egyedi intézkedéseket a közszféra információinak további felhasználására vonatkozóan (BE, DE, GR, ES, IE, IT, CY, LU, MT, RO és UK).

2) 4 tagállam a közszféra információinak további felhasználására vonatkozó új egyedi intézkedések és az irányelvet megelőző jogszabályok kombinációját alkalmazta (DK, AT, SI, SE), valamint 8 tagállamban a dokumentumok hozzáférésére vonatkozó jogi kereteket kiegészítették a közszféra információinak további felhasználásával kapcsolatos rendelkezésekkel (BG, CZ, FI, FR, LV, LT, NL, PT).

3) 4 tagállam olyan intézkedésekről értesítette a Bizottságot, amelyek nem tartalmaznak egyedi rendelkezéseket a közszféra információinak további felhasználására vonatkozóan (EE, HU, PL, SK).

A Bizottság átfogó megfelelőség-ellenőrzéssel kíséri figyelemmel az irányelv végrehajtását és alkalmazását. Ezenkívül intenzív igazgatási együttműködést is folytat. Ez gyors jogszabály-módosításokhoz vezetett számos tagállamban – ilyenek pl. DK, EL, IE, MT és SE –, amelyek eredetileg nem elégséges végrehajtási intézkedésekről tájékoztattak.

A Bizottság saját további felhasználásra vonatkozó szabályzatában a közszféra információiról szóló irányelv elveit alkalmazza saját dokumentumaira vonatkozóan is. A bizottsági információk újrafelhasználásáról szóló 2006/291/EK, Euratom határozat[8] túlmutat az irányelv előírásain, mivel (legfeljebb) a határköltségen alapuló díjakat alkalmaz, és lehetővé teszi minden dokumentum további felhasználását. Ilyenek például az EUROSTAT statisztikai adatai, a Bizottság fordítási memóriái, az EUR-Lex közösségi jogi adatbázis és a tanulmányok. A bizottsági információk gyakran 22, sőt 23 nyelven is hozzáférhetők, ami egyedülálló hozzáadott értéket képez pl. gépi fordítóeszközök számára.

4. A KÖZSZFÉRA INFORMÁCIÓIRÓL SZÓLÓ IRÁNYELV HATÁSA ÉS ALKALMAZÁSI KÖRE

4.1. Az irányelv által eredményezett változások

A korábbi, tagállamonként jelentősen eltérő szabályokkal és gyakorlati módszerekkel szemben az irányelv egyértelművé teszi a közszféra információinak a belső piacon történő további felhasználására vonatkozó jogi kereteket. Az irányelv hatásait a következő példák szemléltetik.

1) Új, a további felhasználást bátorító jogszabályok : Belgiumban az irányelv alapvetően megváltoztatta a közszféra információinak további kereskedelmi felhasználásával kapcsolatos szemlélet, amelyet korábban tiltottak, ma pedig már bátorítanak.

2) A közigazgatási szervek által kötött kizárólagos megállapodásokat egyes tagállamokban megszüntették (pl. Hollandiában és Svédországban; ez utóbbi esetben a változást egy panasz követően végrehajtott bizottsági intézkedés váltotta ki). Hollandiában és az Egyesült Királyságban kiterjedt vizsgálatokat folytattak a központi kormányzat és a helyi hatóságok által kötött kizárólagos megállapodások azonosítására. Litvánia új eljárást vezetett be annak biztosítására, hogy a kizárólagos jogok összhangban legyenek az irányelvvel, és azok megadása a versenyhatóságok előzetes véleményéhez legyen kötve.

3) Díjszabás : Hollandia bejelentette, hogy a jövőben csak legfeljebb a határköltségnek megfelelő díjat fog kiszabni az irányelv preambulumával összhangban, amely ezt a megközelítést javasolja. Más tagállamokban a közszféra egyes szervezetei is a határköltség alkalmazása felé indultak el, mint pl. a spanyolországi földhivatal, vagy drasztikus árcsökkentést hajtottak végre, mint az ausztriai térképészeti ügynökség. Ezek a szakpolitikai döntések jelentős növekedést eredményeztek a további felhasználási módok számában és jellegében.

Az ausztriai térképészeti ügynökség (BEV) bizonyos adatkészletek esetében mintegy 97 %-os árcsökkentést hajtott végre. Ennek eredményeként az információk felhasználása robbanásszerű, egyes esetekben 7000 %-os növekedést ért el. A kis- és középvállalkozások köréből új felhasználók kerültek ki, és új ágazatok (pl. egészségügy és mezőgazdaság) kezdték felhasználni az adatokat. Az árcsökkenést ellensúlyozta a kereslet jelentős növekedése, és a BEV összbevétele stabil maradt.

4) Konfliktusrendezési mechanizmusokat alakítottak ki a közszféra információnak további felhasználására vonatkozóan, pl. Franciaországban, Szlovéniában és az Egyesült Királyságban, és e mechanizmusok használata is a gyors és költséghatékony vitarendezés és közvetítés iránti igényt tükrözi. A franciaországi CADA ( Commission d’accès aux documents administratifs) szervezet 2007-ben 53, a közszféra információnak további felhasználására vonatkozó üggyel foglalkozott.

5) A közszféra rendelkezésre álló információkkal foglalkozó internetes portálokat hoztak létre többek között Szlovéniában és az Egyesült Királyságban az információk keresésének, használatának és kereskedelmének eszközeként.

Az Egyesült Királyságban a közszféra információival foglalkozó hivatal az elmúlt években elősegítette az információk további felhasználását. Elindították a kormányzat „felhasználás egy kattintással” licencrendszerét, amely jelenleg 15 000 jogosulttal működik, és ez a hivatal működteti a tisztességes információkereskedelmi rendszert annak biztosítására, hogy a közigazgatási szervek teljesítsék a tisztességes és átlátható kereskedelemmel szemben támasztott követelményeket. A közszféra rendelkezésre álló információiról átfogó tájékoztatást adó és a további felhasználással kapcsolatos problémák megoldását segítő „feloldási szolgáltatást" nyújtó weboldal a kilencedik leglátogatottabb kormányzati honlap.

4.2. Az irányelv hatását tanulmányok és konzultációk támasztják alá

Abban a vizsgálatban, amely az a közszféra információit felhasználó három fő – térképészeti, meteorológiai és jogi/közigazgatási – ágazatban értékeli irányelv hatását, a közszféra információinak további felhasználásának mérésére figyelemmel kísért különböző mutatók az elmúlt évekre vonatkozóan mindhárom ágazatban a piac növekedését és a további felhasználás erősödését tükrözik[9].

2007-ben a térképészeti információs ágazatban a közszféra információinak letöltési volumene 2002-höz képest 350 %-kal nőtt, és a piac becsült értéke csak Németországban körülbelül 1,5 milliárd euró, ami 50 %-os növekedést jelent 2000 óta[10].

A nemzeti meteorológiai hivatalok arról számoltak be, hogy a letöltött adatmennyiség 2002 és 2007 közötti 70 %-kal nőtt, és az EU meteorológiai piaca 2006-os becslések szerint 530 millió euróra tehető, ami 60 %-os növekedést jelent 1998-hoz képest.

Az információk további felhasználói a térképészeti és meteorológiai ágazatban a magas árakra, korlátozó licencfeltételekre és hátrányos megkülönböztetésre panaszkodnak. Különösen a meteorológiai szektorban azok a további felhasználók, akik számára problémát okoz az európai közszféra-adatok beszerzése, az adatokat máshonnan (az Egyesült Államokból vagy magán adatforrásokból) szerzik be, vagy teljesen megszüntetik az adott szolgáltatások fejlesztését.

A jogi és közigazgatási ágazatban a tartalomtulajdonosok az elmúlt években lényeges módosításokat hajtottak végre adatkezelési szabályzataikban, és jelenleg ingyenesen biztosítják az információkat az interneten keresztül. Ez a változás hozzájárul a piac erőteljes növekedéséhez. A tartalomtulajdonosok 2002 óta a piac 40 %-os növekedéséről számoltak be, és a további felhasználók is megerősítik a bevételek folyamatos emelkedését. Az ágazatban a további felhasználók legfőbb problémája az, hogy nincs adatuk a közszféra elérhető információiról és azok fellelési helyéről.

Franciaországban a jogi információs ágazat a professzionális digitális információk piacának egyik legdinamikusabb ágazata, amely a magas hozzáadott-érték arány eredményeképpen erős, 17 %-os növekedést tudott felmutatni 2007-ben[11].

A Bizottság a felülvizsgálat keretében konzultációt folytatott a tagállamokkal és az érintett felekkel[12]. A válaszadók úgy vélik, hogy a közszféra információiról szóló irányelv pozitív hatással járt a közszféra információinak további felhasználásra vonatkozóan. Azonban mind az érintett felek, mind a tagállamok jelezték, hogy a közszféra információinak további felhasználásában rejlő teljes potenciált még mindig nem aknázták ki. A közigazgatási szervek nincsenek tisztában felelősségeikkel és lehetőségeikkel, a magánszféra vállalatai viszont korlátozottan ismerik jogaikat és a közszféra információinak hozzáférhetőségét.

A további felhasználók az irányelv módosítását javasolják a benne foglalt rendelkezések szigorítása érdekében. Ezek a javaslatok magukban foglalják az irányelv hatályának kiterjesztését, előírások meghatározását a közigazgatási szervek számára a további felhasználás lehetővé tételére, határköltség-alapú díjazás bevezetését, független szabályozókat és/vagy konfliktusrendezési mechanizmusokat, a közfeladatok tisztázását, nemzeti eszközjegyzékek/leltárok létrehozását, valamint a tagállamok által a Bizottság számára évente kötelező jelleggel benyújtandó jelentéseket. A további felhasználók iránymutatást kérnek az irányelv egyes, általuk nem egyértelműnek vélt rendelkezéseivel kapcsolatban, ilyenek például a dokumentumok, közfeladatok, határköltség-alapú díjak és a befektetések ésszerű megtérülésének fogalommeghatározásai.

A konzultációban résztvevő tagállamok többsége úgy véli, hogy egyelőre korai lenne az irányelv módosítása, és inkább további időt hagynának annak teljes körű végrehajtására. A közigazgatási szervek véleménye szerint az irányelv által biztosított jelenlegi keretek jól működnek.

4.3. Az irányelv hatálya

A közszféra információiról szóló irányelv 13. cikke előírja a Bizottság számára az irányelv hatályának felülvizsgálatát. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy megvizsgálják, kiterjedjen-e az irányelv hatálya a kulturális, oktatási és kutatási intézményekre, valamint állami műsorszolgáltatókra is, amelyek jelenleg nem tartoznak annak hatálya alá.

A konzultációban részt vevők hangsúlyozták a kulturális és kutatási intézmények valamint állami műsorszolgáltatók birtokában levő információk további felhasználási lehetőségeit. Egyes érintett felek támogatják a hatály kiterjesztését, mivel az szerintük pozitív hatással járna az európai tartalomfejlesztési piacra nézve.

A tagállamok (Litvánia és Lettország kivételével) és az irányelv hatálya alól kizárt ágazatokat képviselő érintett felek azonban úgy vélik, hogy egyelőre nem indokolt a hatály kiterjesztése, mivel a lehetséges előnyök nem ellensúlyoznák az igazgatási terheket és a kapcsolódó költségeket. Rámutattak, hogy az említett intézmények birtokában levő anyagok nagy részére harmadik felek szellemi tulajdonhoz fűződő jogai is vonatkoznak, ezért azok semmiképpen sem tartoznának az irányelv hatálya alá. Ezt az utóbbi érvet támasztja alá egy közelmúltban készült tanulmány, amely arra a következtetésre jutott, hogy az irányelv hatályát jelenleg nem indokolt kiterjeszteni a kulturális ágazatra[13].

A Bizottság a közszféra információiról szóló irányelv elveinek alkalmazására ösztönzi az irányelv hatálya alá nem tartozó ágazatokat, különösen az átláthatóság, a hátrányos megkülönböztetés és a kizárólagos megállapodások tilalmát tekintve, amikor azok lehetővé teszik információs erőforrásaik további felhasználását.

Különös érdeklődésre számot tartó terület az állami költségvetésből fizetett tudományos információk elérhetősége. A kutatási és innovációs célú felhasználhatóság optimalizálása érdekében az ilyen információknak a digitális korszak tudományos információiról szóló bizottsági közleménnyel[14] összhangban mindenki számára széles körben rendelkezésre kell állniuk és felhasználhatónak kell lenniük.

Egy másik kérdéses terület a köztulajdonban levő tartalom kezelése. A Bizottság a közelmúltban kiadott, az európai kulturális örökség egy kattintással történő elérhetőségéről szóló közleménye[15] szerint hangsúlyozni kell annak fontosságát, hogy „a köztulajdonban lévő művek a formátumváltás után is elérhetőek legyenek. Más szóval a köztulajdonban lévő műveknek a digitalizálást követően is köztulajdonban kell maradniuk, és azokat az interneten elérhetővé kell tenni.” A kulturális intézmények között azonban megfigyelhető az a tendencia, hogy díjat szednek a köztulajdonban levő digitalizált anyagok hozzáféréséért vagy további felhasználásáért. Ez a köztulajdonban levő anyagok privatizációjához vezethet a digitális korban, ahelyett, hogy azokat a lehető legszélesebb körben elérhetővé tennék, valamint a polgárok és vállalatok előnyére használnák fel. A Bizottság ezen a területen nagy figyelemmel fogja kísérni a fejleményeket.

5. MI A KÖVETKEZő LÉPÉS?

A közszféra információiról szóló irányelvet számos tagállam lényeges késéssel hajtotta végre. A kizárólagos megállapodások tilalma csak 2009. január 1-jétől vált teljes mértékben alkalmazandóvá, ezért az irányelv jelenlegi formájában még nem érte el teljes hatását.

Ezért a Bizottság egyelőre nem kíván módosításokat javasolni az irányelvre vonatkozóan. A Bizottság legkésőbb 2012-ig újabb felülvizsgálatot végez , mivel addigra több bizonyíték fog rendelkezésre állni az irányelv hatásáról, működéséről és alkalmazásáról, és annak eredményeiről tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot. A jogszabály módosítása e szakaszban vehető fontolóra , ha a további felhasználási potenciál kiaknázása továbbra is akadályokba ütközik.

Eközben azonban a közszféra információs erőforrásainak tagállamok általi kezelése jelentős mértékben javítható. A Bizottság különösen a következő területekre hívja fel a figyelmet.

1) A közszféra információiról szóló irányelv teljes körű végrehajtása és alkalmazása

Ez az első alapvető lépés a közszféra információinak további felhasználása előtt álló akadályok, mind pl. a monopolpiacok és hátrányos megkülönböztetés leküzdésében. A Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri, hogy a tagállamok teljesítik-e kötelezettségeiket, és fellép az irányelvet megsértők ellen.

2) Kizárólagos megállapodások megszüntetése

Minden meglévő kizárólagos megállapodást 2008. december 30-ig kellett megszüntetni, kivéve, ha kivételes esetben bizonyítható, hogy közérdekű szolgáltatás nyújtásához kizárólagos jog szükséges.[16] Mindazonáltal bizonyított, hogy a tagállamokban még minding hatályban vannak kizárólagos megállapodások. A Bizottság szigorúan ellenőrizni fogja e kötelezettség betartását. 2009 nyarán intézkedéssorozat indít az említett megállapodások hatályának vizsgálatára.

3) Díjszabás

A közigazgatási szerveknek átlátható módon szükséges meghatározniuk a díjszámítás alapját, és be kell tartaniuk a díjak irányelvben meghatározott felső határát. A díjszámításnak nem szabad az adott közigazgatási szerv teljes bevételén alapulnia, hanem az érintett adatbázist vagy elemeket kell tekintetbe venni.

A cambridge-i egyetem által a közelmúltban készített tanulmány több másikkal egyetemben arra a megállapításra jutott, hogy a közszféra információinak további felhasználását az ösztönzi a legnagyobb mértékben, ha nem számolnak fel díjakat, vagy a díjak a határköltséget (a dokumentumok sokszorosításának és terjesztésének költségeit) tükrözik, és az ebből következő társadalmi és gazdasági előnyök messze felülmúlják a költségek fedezésének rövid távú pénzügyi előnyeit[17]. A közszféra információiról szóló irányelv preambuluma ezt a megközelítést javasolja. A határköltségeken alapuló díjszabás a közszféra információihoz való könnyebb hozzáférésről és azok hatékonyabb felhasználásáról szóló, a közelmúltban elfogadott OECD ajánlás[18] főbb alapelvei között is szerepel.

A Bizottság számára kiemelt fontosságú a határköltségeken alapuló gazdasági modell további folyamatos elemzése a tagállamokkal és érintett felekkel együttműködve.

4) A további felhasználás elősegítése

Az irányelv 3. cikkével összhangban a közigazgatási szervek gondoskodniuk kell arról, hogy a további felhasználásra alkalmas (azaz az eredeti közfeladat ellátásán túl bármilyen felhasználási lehetőséggel rendelkező) dokumentumok esetében legyen lehetőség kereskedelmi vagy nem kereskedelmi célú további felhasználásukra. A további felhasználás elősegítése során a közigazgatási szerveknek teljes mértékben tiszteletben kell tartaniuk az európai és nemzeti adatvédelmi szabályokat.

A közigazgatási szerveket ösztönzik az információs erőforrásaik feltérképezésére, valamint arra, hogy ezeket az információkat stabil formátumban könnyen és gyorsan hozzáférhetővé tegyék. Az információs eszköznyilvántartások és a közszféra információit tartalmazó nemzeti portálok e tekintetben fontos eszközök. A közszféra és magánszféra együttműködése alapvető fontosságú, valamint ösztönözni kell a partneri kapcsolatokat és innovációt.

A Bizottság elősegíti a bevált gyakorlati módszerek cseréjét az információk további, tagállamok közötti felhasználására vonatkozó intézkedések tekintetében, különösen a közszféra információi szakértői csoporton keresztül. Ez hozzájárul a tudatosság növeléséhez, valamint a további felhasználásra vonatkozó politikák alkalmazásához, például a közszféra információira vonatkozó platform projekteken keresztül.

5) Tisztességes verseny biztosítása a közigazgatási szervek és a további felhasználók között

A közigazgatási szerveknek tisztességes, megkülönböztetés, kereszttámogatás és kizárólagos jogok nélküli feltételeket kell biztosítaniuk a magánszféra további felhasználói számára, még akkor is, ha más további felhasználókkal versenyeznek a piacon.

Az irányelv a tagállamokra bízza a közigazgatási szervek közfeladatainak meghatározását. Egyes esetekben azonban a közfeladatok és a közigazgatási szervek piaci tevékenysége közötti választóvonal nincs egyértelműen rögzítve. Olyan esetek is fennállnak, ahol a közfeladatokat úgy határozták meg, hogy azok tevékenységek igen széles körére terjednek ki, és a közszféra információival kapcsolatos hozzáadott értéket nyújtó szolgáltatások közel teljes piacát lefedik. Az ilyen helyzet könnyen kereszttámogatáshoz vezethet, ahol is egy közigazgatási szerv a „nyers” információkat kedvezőbb feltételekkel használhatja fel a hozzáadott értéket nyújtó szolgáltatásokhoz, mint amelyeket a versenytársaknak ajánlanak fel. Ilyen körülmények között különösen nehéz a magánszféra további felhasználói számára a közigazgatási szervekkel versenyezni.

Az irányelv 10. cikkének (2) bekezdésében előírt tisztességes verseny és a megkülönböztetés tilalmának biztosítása érdekében, amennyiben egy közigazgatási szerv saját dokumentumainak további felhasználója és ezáltal olyan, hozzáadott értékkel bíró szolgáltatásokat nyújt, amelyekkel más további felhasználókkal versenyez, ugyanazokat a díjakat és feltételeket kell alkalmaznia, mint más felhasználókkal szemben. E célkitűzés megvalósulását segíti, ha a közigazgatási szerv elkülönítve kezeli a közfeladatok és a piaci tevékenységek számláit. Ezen túlmenően, míg a tagállamok határozhatják meg közigazgatási szerveik közfeladatait, figyelembe kell venniük az EK joganyagának az Európai Bíróság általi értelmezése során meghatározott korlátozásokat és feltételeket.[19] A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a közfeladatokat oly módon határozzák meg, hogy azok maradéktalanul lehetővé tegyék a közszféra információinak további felhasználását, és elő fogja mozdítani a bevált gyakorlati módszerek alkalmazását, valamint figyelemmel fogja kísérni az ezen a területen elért fejlődést.

A versenyszabályok adott esetben fontos és kiegészítő szerepet tölthetnek be a közszféra információinak további felhasználásában rejlő lehetőségek felszabadításában azáltal, hogy az információk további felhasználásának lehetőségét az irányelv rendelkezéseivel összhangban, megkülönböztetési nélkül megnyitják minden lehetséges piaci szereplő számára.

6) Konfliktusrendezés

A további felhasználók gyakran függenek a forrásaiktól, és nem hajlandók panaszt tenni azon közigazgatási szervekkel szemben, mivel előfordulhat, hogy a közszféra információit csak tőlük tudják beszerezni. A hivatalos bírósági eljárások hosszadalmasak és költségesek lehetnek. Ezért gondoskodni kell a hatékony, olcsó és független konfliktusrendezési mechanizmusok biztosításáról. Néhány tagállam (pl. FR, SI és UK) már kiépített ilyen mechanizmusokat, amelyeknek köszönhetően megnőtt a panaszok száma. Az irányelv megköveteli a jogorvoslati lehetőség biztosítását, de a tagállamokra bízza a gyakorlati végrehajtással kapcsolatos döntéseket. A Bizottság a közszféra információival kapcsolatos panaszkezelési mechanizmusok kiépítésére ösztönzi a tagállamokat, és figyelemmel fogja kísérni a fejleményeket ezen a területen.

Fő intézkedési területek összegzése

Tagállamok:

- Az irányelv teljes körű és megfelelő végrehajtásának és alkalmazásának biztosítása

- Kizárólagos megállapodások megszüntetése az irányelvben előírtak szerint

- A közszféra információinak további felhasználását elősegítő licencfeltételek és díjszabási modellek alkalmazása

- Tisztességes verseny biztosítása a közigazgatási szervek és a további felhasználók között

Ezenkívül a tagállamokat ösztönzést kapnak az információs erőforrások feltérképezésének és könnyű hozzáférhetőségének előmozdítására, valamint a gyors és olcsó konfliktusrendezési mechanizmusok kiépítésére.

Bizottság:

- Az irányelv végrehajtásának és alkalmazásának szoros figyelemmel kísérése

- Különösen a kizárólagos megállapodások vizsgálata (2009-10)

- A határköltségen alapuló gazdasági modell elemzése

- Bevált gyakorlati módszerek alkalmazásának ösztönzése (a további felhasználásra vonatkozó kezdeményező jellegű politikák, közfeladatok, konfliktusrendezés)

- További felülvizsgálat 2012-ig, amely adott esetben az irányelv módosítására vonatkozó javaslatokkal egészül ki

6. KÖVETKEZTETÉSEK

A közszféra információiról szóló irányelv vezette be a közszféra információinak további felhasználására vonatkozó alapvető feltételeket az Európai Unióban. Elfogadása óta előrehaladás figyelhető meg. Lehetővé vált a közszféra információinak további kereskedelmi hasznosítása, megszűntek a monopóliumok, tisztességes kereskedelmi feltételeket vezettek be, csökkentek az árak, és átláthatóbbá vált e terület. Az előrehaladás és az irányelv alkalmazása terén azonban eltérések tapasztalhatók az egyes tagállamok között.

Továbbra is jelentős akadályok állnak fenn. Ezek közé tartoznak a közigazgatási szervek kísérletei a költségek megtérülésének maximalizálására a szélesebb értelemben vett gazdasági előnyökkel szemben, a közszféra és magánszféra közötti verseny, a további felhasználással kapcsolatos gyakorlati problémák, mint például a közszféra rendelkezésre álló információival kapcsolatos tájékoztatás, és a közigazgatási szerveknek a gazdasági lehetőségek kiaknázását akadályozó gondolkodásmódja.

Ezeket a problémákat és a kezelésük terén a tagállamok által elért előrehaladást figyelemmel kell kísérni és ki kell értékelni mielőtt a Bizottság fontolóra venné a közszféra információiról szóló irányelv módosítását.

A tagállamoknak erőfeszítéseiket az irányelv teljes körű és megfelelő végrehajtására és alkalmazására kell összpontosítaniuk, összpontosítaniuk azáltal, hogy megszüntetik a kizárólagos megállapodásokat, a közszféra információinak hozzáférhetőségét és további felhasználását elősegítő licencfeltételeket és díjszabási modelleket alkalmaznak, egyenlő feltételek biztosítanak a saját dokumentumaikat további célból felhasználó közigazgatási szervek és más további felhasználók számára, továbbá előmozdítják a gyors és olcsó konfliktusrendezési mechanizmusok kialakítását.

A Bizottsági további felülvizsgálatot hajt végre 2012-ig, mivel addigra több bizonyíték fog rendelkezésre állni az irányelv hatásáról, működéséről és alkalmazásáról, és a jogszabály-módosítás mérlegelésére is ebben a szakaszban kerülhet sor, figyelembe véve a tagállamok által eközben elért eredményeket.

[1] Az Európai Parlament és Tanács 2003/98/EK irányelve (2003. november 17.) a közszféra információinak további felhasználásáról, HL L 345/90., 2003.12.31., 90. o.

[2] Study on Measuring European Public Sector Information Resources (MEPSIR) [Tanulmány az európai közszféra információs erőforrásairól], Helm et al ., 6/2006.

[3] 2007-ben hozzávetőlegesen 6,5 milliárd euró; A Bizottság közleménye (2008. szeptember 23.) a 717/2007/EK rendelet működésére vonatkozó felülvizsgálatról, COM(2008) 579 végleges.

[4] http://www.instat.com/press.asp?ID=2343&sku=IN0804074ID, 2008.6.25.

[5] The commercial use of public information (CUPI) [A közszféra információinak kereskedelmi felhasználása], OFT, 12/2006 .

[6] A végrehajtásra vonatkozó közlés elmulasztása kezdetben BE, CZ, DE, GR, ES, IT, CY, LV, LT, LU, MT, NL, AT, PT és HU tagállamokat érintette, az irányelvnek nem megfelelő nemzeti végrehajtási intézkedésekkel kapcsolatos eljárás pedig jelenleg IT, PL és SE tagállamokat érinti.

[7] AT, BE, ES és LU tagállamokra vonatkozóan.

[8] HL L 107., 2006.4.20., 38. o.

[9] Assessment of the Re-use of Public Sector Information (PSI) in the Geographical Information, Meteorological Information and Legal Information sectors [A közszféra információi további felhasználásának vizsgálata a földrajzi információs, meteorológiai információs és jogi információs ágazatokban], MICUS, 12/2008.

[10] Ugyanaz.

[11] Serda GFII sajtóközlemény, 2009, január 27.

[12] A konzultációk és az egyéni hozzájárulások eredményei a következő címen találhatók meg: http://ec.europa.eu/information_society/policy/psi/index_en.htm.

[13] Assessment of the Economic and Social Impact of the Public Domain in the Information Society [A szellemi köztulajdon gazdasági és társadalmi hatásainak vizsgálata az információs társadalomban], Rightscom, 4/2009.

[14] COM(2007) 56 végleges.

[15] COM(2008) 513 végleges.

[16] Az irányelv 11. cikkének (2) és (3) bekezdése.

[17] Models of Public Sector Information Provision via Trading Funds [A közszféra általi információszolgáltatás modelljei kereskedelmi alapokon keresztül], Newbery et al ., 2/2008.

[18] C(2008)36, 6/2008.

[19] A közfeladat fogalommeghatározása szorosan kapcsolódik az általános gazdasági érdekű szolgáltatások vagy közszolgáltatások fogalmához, és ez egyes nyelvekben felcserélhető (pl. francia nyelven mission de service public ). Az Európai Bíróság eseti alapon vizsgálta, hogy a tagállamokban egyes gazdasági tevékenységek ilyen szolgáltatásnak minősülnek-e, és erre vonatkozóan bizonyos feltételeket szabott, mint például a szolgáltatás egyetemessége és folytonossága, egységes díjszabások és egyenlő feltételek.