[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2007. 12. 21.

COM(2007) 844 végleges

2007/0286 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

az ipari kibocsátásokról (azaz a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről)

(Átdolgozás)

(a Bizottság előterjesztése) [COM(2007) 843 végleges] [SEC(2007) 1679] [SEC(2007) 1682]

INDOKOLÁS

1) A JAVASLAT HÁTTERE

A javaslat alapja és célkitűzései

A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló irányelv (IPPC) és az ipari kibocsátásokra vonatkozó további kapcsolódó rendelkezések felülvizsgálatakor meghatározó kiindulópontot jelentett a lisszaboni menetrend, a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program, valamint az EU fenntartható fejlődési stratégiája. A legfontosabb alapgondolatok egyike a környezetvédelem költséghatékony, ugyanakkor a technológiai innovációt is ösztönző fejlesztését fogalmazta meg célkitűzésként. A felülvizsgálat egyben a szabályozás javítására irányuló törekvésként értelmezendő, és része az Európai Bizottság 2006–2009 időszakra szóló folytatólagos egyszerűsítési programjának.

Általános háttér

Az ipari tevékenységek fontos szerepet töltenek be a gazdaságban. Ezzel párhuzamosan azonban a környezetszennyezésből, a hulladéktermelésből és az energiafogyasztásból is kiveszik a részüket. A kibocsátások elmúlt évtizedekben tapasztalt csökkenése ellenére továbbra is az ipari tevékenységek nyomán keletkezik a környezetszennyező anyagok legnagyobb része.

Az IPPC-irányelv hatálya alá mintegy 52 000 létesítmény tartozik. Az összes szennyezőanyag-kibocsátás döntő hányadát ezen létesítmények levegőbe juttatott szennyezőanyag-kibocsátása képviseli, amely messze meghaladja a légszennyezésre vonatkozó tematikus stratégia célként kitűzött határértékeit. Az IPPC-létesítmények kibocsátásának további csökkentése nélkül ezen célkitűzések pozitív egészségügyi és környezetvédelmi hozadékai nem érvényesülnek.

Az ipari tevékenységek ezenkívül a környezet más területein is súlyos következményekkel járnak: a vizek és a talaj szennyezésétől kezdve a hulladéktermelésig. Az engedélyezésben ezért létfontosságú a több közeg kereszthatásaival is számoló, integrált megközelítés.

E megközelítés középpontjában az elérhető legjobb technikák (BAT) megvalósítása áll. Ezek olyan elfogadott módszerek használatán alapulnak, amelyek egészében véve a leghatékonyabban szolgálják a magas szintű környezetvédelmet, és amelyek a költségek és hozadékok szempontjából az egyes ágazatokban mind gazdaságilag, mind pedig műszakilag megvalósíthatónak bizonyulnak.

A Bizottság az elérhető legjobb technikákkal kapcsolatban megteremti a tagállamok és az egyéb érdekelt felek közötti információcsere kereteit, hogy kidolgozzák az egyes ipari ágazatokra uniós szinten érvényes elérhető legjobb technikákat ismertető referenciadokumentumokat (BREF).

Az ipari létesítmények működését a fentieken kívül ágazati irányelvek is szabályozzák, amelyek az üzemeltetési feltételeken kívül más műszaki követelményeket is meghatároznak. Az IPPC-irányelv vonatkozásában ezek a rendelkezések alapkövetelménynek tekintendők.

Hatályos rendelkezések a javaslat által szabályozott területen

A javaslat célja, hogy az alábbi különálló jogi eszközöket felülvizsgálja, és egyetlen egységes jogszabállyá dolgozza át.

A Tanács 78/176/EGK irányelve (1978. február 20.) a titán-dioxid-iparból származó hulladékról, HL L 54., 1978.2.25., 19. o.

A Tanács 82/883/EGK irányelve (1982. december 3.) a titándioxid-iparból származó hulladék által érintett környezeti elemek felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó eljárásokról, HL L 378., 1982.12.31., 1. o.

A Tanács 92/112/EGK irányelve (1992. december 15.) a titán-dioxid-ipar hulladékai által okozott szennyezés csökkentésére és lehetséges megszüntetésére kidolgozott programok közelítését szolgáló eljárásokról, HL L 409., 1992.12.31., 11. o. (mely három utolsó irányelv együttesen „TiO2 irányelvek”-ként ismert)

A Tanács 96/61/EK irányelve (1996. szeptember 24.) a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről („IPPC-irányelv”), HL L 257., 1996.10.10., 26. o.

A Tanács 1999/13/EK irányelve (1999. március 11.) a szerves oldószerek egyes tevékenységeknél és berendezésekben történő felhasználása során keletkező illékony szerves vegyületek kibocsátásának korlátozásáról, HL L 85., 1999.3.29., 1. o.

Az Európai Parlament és a Tanács 2000/76/EK irányelve (2000. december 4.) a hulladékok égetéséről („hulladékégetési irányelv”), HL L 332., 2000.12.28., 91. o.

Az Európai Parlament és a Tanács 2001/80/EK irányelve (2001. október 23.) a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról („nagy tüzelőberendezések irányelve”), HL L 309., 2001.11.27., 1. o.

Összeegyeztethetőség az Unió más politikáival és célkitűzéseivel

E javaslat összhangban van az Európai Közösséget létrehozó szerződés 175. cikkével, célja pedig az emberi egészség és a környezet magas szintű védelmének biztosítása.

2) K ONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELT FELEKKEL ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

Konzultáció az érdekelt felekkel

A konzultáció módszerei, a megcélzott főbb ágazatok és a válaszadók általános bemutatása A felülvizsgálati eljárás 2005 végén indult, széles körű tanulmányprogramra és az érdekeltekkel folytatott folyamatos konzultációra épült, többek között egy tanácsadói csoport és az érdekeltek fórumának létrehozásával, valamint internetes konzultáció formájában.

A válaszok összefoglalása és figyelembevételük módja

Az internetes konzultációra 2007. április 17. és június 18. között nyílt mód. A közel 450 beérkezett válasz alapján elemzés készült.

A válaszadók döntő többsége egyetértett a következőkben:

- Az Európai Unió jogszabályai az IPPC-létesítmények összes környezetkárosító hatását továbbra is integráltan kezeljék;

- Az ipari létesítményekből származó környezetszennyezés megelőzésére illetve minimalizálására irányuló törekvések középpontjában a jövőben is az elérhető legjobb technikák (BAT) álljanak, azok végrehajtása pedig elsősorban a BREF-dokumentumok alapján történjen;

- Bizonyos minimális követelményeket uniós szinten rögzíteni kellene a kibocsátások ellenőrzése és jelentése terén meghatározott további lépésekkel és vizsgálatokkal kapcsolatban;

- A célirányos kutatás új technikák feltérképezéséhez járulna hozzá, melyeket a későbbi elérhető legjobb technikák kialakításakor számba lehetne venni;

- Az üzemeltetőket nem kellene szükségtelen ellenőrzési és jelentéstételi kötelezettségekkel terhelni, a tagállamok összes Bizottság felé irányuló jelentését pedig egységesíteni és ésszerűsíteni kellene.

Az összes háttérinformáció elérhető a CIRCA ennek a kezdeményezésnek szentelt, nyilvános webhelyén[1]

A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

Érintett tudományos területek vagy szakterületek

A javaslat kidolgozása során az alábbi szakterületeket vettük tekintetbe: (1) az ipari kibocsátások (levegő, víz és talaj szennyezése) egészségre és környezetre gyakorolt hatásainak felmérése (2) az ipari kibocsátások megelőzését vagy enyhítését szolgáló környezetvédelmi technológiák (3) gazdasági elemzés és modellezés (4) az egészségügyi hatások becslése azok számszerűsített pénzügyi vonatkozásaival együtt (5) az ökoszisztémában jelentkező előnyök értékelése (6) szakismeretek az ipari létesítmények működésének engedélyezése és szabályozása terén.

Az alkalmazott módszerek

Módszerként elsősorban szakértői egyeztetéseket alkalmaztunk, és átfogó tanulmányok, készítésére adtunk megbízást, többek között modellezésre és esettanulmányokon alapuló részletes adatgyűjtésre, valamint ágazati és földrajzi felmérésekre.

A konzultációba bevont főbb szervezetek/szakértők

A konzultációban a tagállamok szakértői, tudományos szakértők, iparági és környezetvédelmi szervezetek, nem kormányzati szervezetek és szaktanácsadók vettek részt számos különböző területről.

A beérkezett és felhasznált javaslatok összefoglalása 225

A Bizottsághoz beérkezett ténymegállapítások a következőképpen összegezhetők: i. az ipari kibocsátások súlyos kockázatot hordoznak magukban az emberi egészségre és a környezetre nézve, de az elérhető legjobb techniák (BAT) alkalmazásával költséghatékonyan megelőzhetők, illetve csökkenthetők; ii. a BAT alkalmazásában rejlő környezetvédelmi lehetőségek kiaknázása, valamint a tagállamok jogszabály-érvényesítési törekvéseinek támogatása érdekében szigorítani kell a jelenlegi rendelkezéseket; iii. a különböző jogszabályi elemek egymáshoz való viszonya ésszerűsítésre szorul, a jelentéstételre és az ellenőrzésre vonatkozó bizonyos rendelkezéseket pedig egyszerűbbé kell tenni a szükségtelen adminisztrációs terhek csökkentése és a jelenlegi végrehajtási gyakorlat hatékonyságának fokozása érdekében.

A szakvélemények nyilvánosságát biztosító eszközök

A szakértők és a résztvevők jelentései (mind a tervezetek, mind pedig a végleges változatok) az érdekeltek megjegyzéseivel és közleményeivel együtt, kivétel nélkül automatikusan felkerültek az internetre, és nyilvánosan hozzáférhetők. 230

Hatásvizsgálat

A hatásvizsgálat legfőképpen a következő problémákat tárta fel: (1) a jelenlegi jogszabályokban tapasztalt hiányosságok elégtelen szintű végrehajtáshoz vezetnek és megnehezítik az ezirányú Közösségi lépéseket, ezáltal nem használhatók ki teljes mértékben az alkalmazás egészségügyi és környezetvédelmi előnyei, és (2) a jelenlegi jogi keretrendszer túlságosan összetett és következetlen. A felsoroltak nem csak az EU fenntartható fejlődési stratégiájában, különösen pedig a tematikus stratégiákban kitűzött célok elérésének szabnak gátat, hanem a környezetvédelmi szabványok jelentős különbségei és a szükségtelen adminisztrációs terhek miatt versenytorzuláshoz is vezethetnek.

Az eredmények tanúsága alapján a hatásvizsgálat több különböző politikai alternatívát vizsgált meg annak érdekében, hogy a fenti kérdések kezeléséhez költséghatékony intézkedéscsomagot állítson össze. A vizsgálat alapján a Bizottság a következő javaslatokkal él:

A jelenlegi szabályozás következetlenségeinek és bonyolultságának kérdésében a Bizottság javasolja az IPPC-irányelv és hat ágazati irányelv egyesítését egyetlen irányelvben, átdolgozással.

Ezen túlmenően a meglévő jogszabályok egyes rendelkezéseit felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy kezelni lehessen a BAT tényleges alkalmazásában jelentkező hiányosságokat, a nem egyértelmű követelményekből fakadó problémákat (például a BAT-alapú engedélyeztetéssel vagy engedély-felülvizsgálattal kapcsolatban), a végrehajtásra vonatkozó rendelkezések hiányát, valamint a tematikus stratégiákban foglaltak teljesítését megnehezítő jogszabályi korlátokat. A javasolt főbb jogszabály-módosítások a következők:

- A BAT használatának és fogalmának pontosítása és megszilárdítása;

- A nagy tűzelőberendezések és a titán-dioxidot termelő létesítmények kibocsátására vonatkozó minimális követelmények felülvizsgálata a BAT-normákkal egyeztetve;

- A nem lényegi műszaki követelményeket a tudományos és technikai haladás vívmányaival összeegyeztető, illetve a tagországi jelentések jellegét és formáját meghatározó bizottság felállítása;

- A vizsgálatokra és környezetvédelmi fejlesztésekre vonatkozó rendelkezések bevezetése;

- Az innováció, a fejlesztések és az új technológiák elterjesztésének ösztönzése;

- Az engedélyeztetésre, az ellenőrzésre és a jelentéstételre vonatkozó bizonyos jogszabályok ésszerűsítése és átláthatóbbá tétele a szükségtelen adminisztrációs terhek csökkentése érdekében;

- A szabályozás hatályának és rendelkezéseinek pontosítása és kiterjesztése a tematikus stratégiában foglaltak hatékonyabb szolgálata érdekében.

A hatásvizsgálati jelentés a http://ec.europa.eu/environment/ippc/index.htm weboldalon érhető el.

3) A JAVASLAT JOGI ELEMEI 305

A javasolt intézkedés összefoglalása

A jelenlegi javaslat célja az ipari kibocsátásokra vonatkozó, hét különálló jelenlegi irányelv egyetlen egységes irányelvben való egyesítése.

Az átdolgozásos módszernek köszönhetően egyetlen dokumentumban ötvözhetők a lényegi irányelvmódosítási javaslatok, valamint változatlan formájukban az eredeti rendelkezések.

A javaslat emellett a jogszabályok hatékonyabb nemzeti szintű végrehajtása és betartatása érdekében megerősít, illetve bővít bizonyos rendelkezéseket a magas szintű környezetvédelem célját és az adminisztratív terhek csökkentését szem előtt tartva. Átláthatóbb rendelkezésekkel a jogszabályok közösségi szintű intézkedéseken alapuló végrehajtása és ellenőrzése is hatékonyabbá tehető.

Jogalap

Az irányelv elsődleges célja a környezet védelme. A javaslat alapja ezért az EK-Szerződés 175. cikke. 320

A szubszidiaritás elve

A szubszidiaritás elve annyiban érvényesül, hogy a Közösség nem rendelkezik kizárólagos hatáskörrel a javaslatot illetően.

A javaslat célkitűzéseit a tagállamok a következő okok miatt nem tudják kielégítően megvalósítani: 3

A jelenlegi szabályzás a Közösségen belül meghatározza az ipari kibocsátások megelőzésének és csökkentésének minimális normáit. A javaslat ezt az elvet a továbbiakban is követi. Ezen túlmenően az ipari kibocsátások legnagyobb része (például a légszennyezés vagy a vizek szennyezése) egyidejűleg több tagállamot is érint. A tagállamoknak ezért kivétel nélkül lépéseket kell tenniük annak érdekében, hogy a lakosságot és a környezetet veszélyeztető kockázatokat saját területükön csökkenteni lehessen.

Közösségi fellépéssel a javaslatban megfogalmazott célok hatékonyabban elérhetők, a következő okokból: 324

A javaslat legfőbb hozadéka, hogy módosítja és ésszerűsíti az ipari kibocsátásokra vonatkozó jelenlegi szabályozást, s így a Közösség egészén belül meghatározza az ipari kibocsátások megelőzésének és csökkentésének minimális normáit. Az ipari kibocsátások jelentős mértékben felelősek a vizek és a talaj szennyezésétől kezdve a hulladéktermelésen át az energiafogyasztásig. Az ipari kibocsátások általában nem egyetlen tagállam területére korlátozódnak, így a kibocsátott légszennyezés vagy szennyvíz egyszerre több tagállamban is mérhető környezetszennyezést okoz. A probléma nagysága így közösségi fellépést tesz szükségessé. Az egyes tagállamok összehangolt, közösségi szintű intézkedések hiányában nem tudják azt egymagukban megoldani.

A javaslat a meglévő jogszabályok ésszerűsítésére és egyes rendelkezések megerősítésére összpontosít, így közösségi fellépéssel hatékonyabbá teszi a tagállamokban a végrehajtást és a jogszabályok érvényesítését. A javaslat a tagállamok illetékes hatóságainak hatáskörében hagyja a végrehajtás, az érvényesítés és a teljesítés módjával kapcsolatos döntéshozatalt, mely által biztosíthatják a környezetvédelem alapvető normáit és a védelmet az Európai Unió összes polgára számára.

A javaslat ennélfogva megfelel a szubszidiaritás elvének.

Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők alapján:

A kiválasztott jogi eszköz egy irányelv, mivel 1) a javaslat célja a meglévő irányelvek átdolgozása és egyszerűsítése; valamint 2) célkitűzéseket határoz meg, de a végrehajtás részleteit a tagállamokra bízza.

332

A javaslat számos olyan újítást vezet be, amelyek csökkentik a szükségtelen pénzügyi és adminisztratív terheket, főként az uniós szinten különböző jogszabályok hatálya alá tartozó létesítmények tagállami szinten egységesített engedélyezésének elősegítése, az ellenőrzési és jelentéstételi kötelezettségek egyszerűsítése, illetve az ipari kibocsátásokra vonatkozó közös információs rendszer és elektronikus jelentéstétel fokozatos megvalósítása révén. Ezen túlmenően egyes jelentéstételi követelmények hatályukat vesztik.

Annak ellenére, hogy az érvényesítésre, a megfelelőségre és az engedélyek felülvizsgálatára vonatkozó konkrétabb rendelkezéseket vezet be, a javaslat megfelelő mozgásteret biztosít a tagállamok hatóságai számára, hogy létrehozzák a jogszabály célkitűzései megvalósításához szükséges legköltséghatékonyabb végrehajtási rendszereket. A javaslat továbbá áttekinthetővé teszi a jogszabály jelenleg érvényes hatályát, így elkerülve, hogy a tagállamok következetlenül és harmonizálatlanul értelmezzék azt. Korlátozott számban születtek javaslatok további ágazatok jogszabályba történő felvételére, amelyeket azok szükségességére, hozzáadott értékére és arányosságára vonatkozó alapos hatásvizsgálat előzött meg.

A javaslat ennélfogva megfelel az arányosság elvének.

Az eszközök megválasztása

Javasolt eszközök: irányelv.

2

Más jogi eszközök a következő okok miatt nem lennének megfelelőek:

A jelenlegi javaslat célja hét meglévő irányelv egyszerűsítése és egyetlen egységes okmányba történő egyesítése. Ennek fényében, illetve tekintettel arra, hogy a meglévő jogszabályok közösségi célkitűzéseket határoznak meg, a megfelelés érdekében alkalmazandó intézkedések megválasztását azonban a tagállamokra bízva, a legjobb eszköz az irányelv.

4) K ÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A javaslat nincs hatással a Közösség költségvetésére.

5) T OVÁBBI INFORMÁCIÓK

A jogszabályok egyszerűsítése

A javaslat jogszabályok egyszerűsítéséről és az (uniós vagy nemzeti) hatóságok adminisztratív eljárásainak egyszerűsítéséről gondoskodik.

Az átdolgozás egyszerűsíti és ésszerűsíti a hatályos rendelkezéseket. A felesleges rendelkezéseket és a szükségtelen kötelezettségeket hatályon kívül helyezik, miközben az ellenőrzési követelmények egyszerűsödnek az elektronikus jelentéstétel fokozatos megvalósításának köszönhetően. Mindez segítséget nyújt a tagállamok számára abban, hogy csökkentsék a szükségtelen adminisztratív terheket, mivel a legtöbb eredményt a tagállami szintű végrehajtási gyakorlatok megváltoztatása hozza. Ez a jogszabály alapvető jellege, ami inkább a kereteket és az alapelveket határozza meg, és nem a végrehajtás részleteit. 515

A javaslat beleillik a Bizottságnak a közösségi vívmányok egyszerűsítésére vonatkozó folyamatos programjába, valamint a CLWP 2007/ENV/002 referenciaszámú munka- és jogalkotási programjába.

Meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése

A javaslat elfogadása hét önálló hatályos jogszabály hatályon kívül helyezésével jár.

Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék

A Bizottság háromévenként jelentést készít a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a jogszabály végrehajtásáról.

Megfelelési táblázat

A tagállamoknak az irányelvet átültető nemzeti rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot közölniük kell a Bizottsággal.

Európai Gazdasági Térség

A javasolt jogi aktus érinti az EGT-t, ezért ki kell terjeszteni az Európai Gazdasági Térségre.

A javaslat részletes magyarázata

Az irányelv alkalmazási köre változatlan maradt. A javaslatot alkalmazni kell az I. mellékletben (a hatályos IPPC-irányelv hatályának megfelelően) és a VI. melléklet 1. részében (a szerves oldószerek egyes tevékenységeknél és berendezésekben történő felhasználása során keletkező illékony szerves vegyületek kibocsátásának korlátozásáról szóló hatályos irányelv hatályának megfelelően) felsorolt tevékenységekre, a tüzelőberendezésekre, a hulladékégető és -együttégető művekre, illetve a titán-dioxidot termelő létesítményekre. Mindazonáltal az I. melléklet jelenlegi hatálya kis mértékben módosult, mivel néhány további tevékenységgel egészült ki: a 20–50 MW névleges hőteljesítményű tüzelőberendezések, a faanyagok és faipari termékek tartósítása, illetve a falapok előállítása.

A jogszabályjavaslat 7 fejezetből áll. Az I. fejezet általános, átfogó jellegű rész, amely valamennyi, az ezen irányelv hatálya alá tartozó ipari tevékenyégre alkalmazandó közös rendelkezést meghatározza. Az I. mellékletben található II. fejezet az IPPC-irányelv módosításával külön rendelkezéseket állapít meg az említett tevékenységekre vonatkozóan. A III.–VI. melléklet témakör szerint a nagy tüzelőbrendezésekre, a hulladékégető művekre, az oldószereket, valamint a titán-dioxidot alkalmazó létesítményekre vonatkozó műszaki minimumkövetelményeket tartalmaz. A VII. fejezet az illetékes hatóságokra, a tagállami jelentéstételre, a bizottságra, a szankciókra vonatkozó rendelkezéseket és a szokásos záró rendelkezéseket tartalmazza.

Megjegyzések a cikkekhez

A cikkekre vonatkozó megjegyzések kizárólag azokat a cikkeket érintik, amelyek újak, vagy amelyekben lényegi változtatást vezettek be.

- Engedélyezési feltételek meghatározása az I. mellékletben (14–17. cikk) felsorolt tevékenységek esetében

Az engedély tartalmazza a környezet egészének magas szintű védelméhez szükséges intézkedéseket, ugyanakkor magában foglalja a szennyező anyagok kibocsátási határértékeit, a talaj és a talajvíz védelmét célzó megfelelő követelményeket, valamint az ellenőrzési követelményeket. Az engedély feltételeit az elérhető legjobb technikák alapján kell meghatározni.

Az elérhető legjobb technikák mibenlétének meghatározása és az ipari tevékenységekből származó kibocsátások szintjei tekintetében a Közösségen belül tapasztalható eltérések minimalizálása érdekében a Bizottság az érdekelt felekkel folytatott információcserét követően elfogadja az elérhető legjobb technikákra vonatkozó referenciadokumentumokat (a továbbiakban: BAT referenciadokumentum).

Részletes elemzés készült arról, hogy jelentős hiányosságok mutatkoznak az elérhető legjobb technológiák végrehajtásában, a hatályos jogszabályokban található és az elérhető legjobb technológiákra vonatkozó átláthatatlan rendelkezések, az illetékes hatóságok számára az engedélyeztetési eljárás orán biztosított nagy mozgástér, valamint az elérhető legjobb módszereket ismertető referenciadokumentumok (BREF) tisztázatlan szerepe miatt. Ennek eredményeképpen az IPPC-irányelvek végrehajtásához kiadott engedélyek sokszor olyan feltételeket foglalnak magukban, amelyeket a BREF-ek nem határoznak meg az elérhető legjobb módszerekkel kapcsolatban, az eltérésre az engedélyező hatóságok pedig alig vagy egyáltalán nem szolgálnak magyarázattal.

Az említett hiányosságok miatt a tervezett környezeti előnyök nem valósultak meg és a belső piaci torzulások továbbra is jelentősek.

A hiányosságok orvoslása érdekében a javaslat az elérhető legjobb technológiák alkalmazását elősegítő és áttekinthetővé tevő rendelkezéseket határoz meg. A javaslat előírja, hogy a BAT referenciadokumentumok legyenek mérvadóak az engedélyezési feltételek megállapításakor, valamint hogy olyan kibocsátási határértékeket határozzannak meg, amelyek nem haladják meg a BAT referenciadokumentumokban ismertett elérhető legjobb technológiákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket.

Egyes sajátos körülmények figyelembe vétele céljából a javaslat lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára eltérések engedélyezését, hogy a kibocsátási határértékek meghaladhassák a BAT referenciadokumentumokban leírt elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket. Mindazonáltal az ilyen eltérések jól meghatározott kritériumok alapján valósulhatnak meg, és nem haladhatják meg az ezen irányelv III.–VI. fejezetében rögzített kibocsátási határértékeket. Ezen túlmenően az ilyen eltérésekről és azok indoklásáról tájékoztatni kell a nyilvánosságot.

Annak érdekében, hogy az üzemeltetők tesztelhessék a környezetvédelem magas szintjét biztosító új keletű technológiákat, a javaslat lehetőséget biztosít az illetékes hatóságok számára, hogy a BAT referenciadokumentumokban leírt elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szintektől ideiglenesen eltérésekre nyújtsanak lehetőséget.

A javaslat ugyanakkor új követelményeket vezet be a talaj és a talajvíz létesítmény területén történő rendszeres ellenőrzésére vonatkozóan, hogy a megfelelő információ hozzáférhetőségével biztosítsa e környezeti elemek védelmét a veszélyes anyagok által okozott szennyeződések ellen.

- A megfelelőségre vonatkozó és a környezetvédelmi fejlesztések elősegítését célzó rendelkezések az I. mellékletben (22., 24. és 25. cikk) felsorolt tevékenységek esetében

A hatályos jogszabályokban a megfelelőségi jelentésekre, ellenőrzésekre és engedély-felülvizsgálatokra vonatkozó rendelkezések nem egyértelműek, ennek eredményeképpen a tagállamok jelentősen eltérő mértékben alkalmazzák azokat, ami ezáltal az optimálistól elmaradó szintű környezetvédelemhez és belső piaci torzulásokhoz vezet.

A javaslat ezért konkrétabb rendelkezéseket állapít meg, hogy így biztosítsa ezen irányelv hatékony végrehajtását és érvényesítését. Következésképp az irányelv új rendelkezést vezet be, amelyben kötelezi az üzemeltetőket, hogy rendszeresen tegyenek jelentést az engedély feltételeinek való megfelelésről az illetékes hatóságnak. A tagállamok biztosítják, hogy ennek az irányelvnek való megfelelés hiányában az üzemeltető és az illetékes hatóságok meghozzák a szükséges intézkedéseket.

A jogszabály azt is előírja, hogy az elérhető legjobb technikák fejlődése és egyéb, a létesítmény üzemeltetésével kapcsolatos változtatások figyelembe vétele céljából az engedély feltételeit rendszeresen újra kell értékelni és – adott esetben – aktualizálni kell, ha a Bizottság új vagy frissített BAT referenciadokumentumot fogad el.

A tagállamok számára továbbá előírja a környezetvédelmi ellenőrzés rendszerének biztosítását. Az új rendelkezések elsősorban a tagállamokban végzett környezetvédelmi ellenőrzések minimumkövetelményeinek megállapításáról szóló 2001/331/EK ajánláson alapulnak

A bevezetett változtatások hozzájárulnak az elérhető legjobb technikák végrehajtásához, sok esetben fel is gyorsítva annak folyamatát, így közelebb visznek a tematikus stratégia célkitűzéseinek teljesítéséhez és csökkentik a versenyhelyzet torzulásait.

- A telephely bezárása és helyreállítása az I. mellékletben (23. cikk) felsorolt tevékenységek esetében

Az ipari tevékenységek jelentős kedvezőtlen hatást fejthetnek ki a talaj és a talajvíz minőségére a vesztélyes anyagok használatából, előállításából vagy kibocsátásából eredően. A hatályos közösségi vívmányok rendelkezései átláthatatlanok a telephely tevékenységeinek leállítását követő bezárásra és helyreállításra vonatkozó követelményekről.

E követelmények átláthatóvá tétele és a talajvédelemre vonatkozó tematikus stratégia célkitűzéseinek megvalósítása érdekében a a javaslat az üzemeltető számára alapjelentés készítését írja elő, amelyben számszerűsített adatokat közöl a talaj- és talajvíz-szennyeződés állapotáról. A tevékenység végleges leállítása esetén az üzemeltető helyreállítja a helyszínt és visszaállítja az alapjelentésben szereplő állapotot.

- Kibocsátási határértékek tüzelőberendezések esetében (33. és 35. cikk, az V. melléklet 1. és 2. része)

Az alapvető szennyező anyagokra vonatkozó összkibocsátás döntő hányadát a nagy tüzelőberendezések levegőbe történő kibocsátása képviseli, amely messze meghaladja a levegőszennyezésre vonatkozó tematikus stratégia célként kitűzött határértékeit. Az említett létesítmények kibocsátásának további csökkentése nélkül ezen célkitűzések pozitív egészségügyi és környezetvédelmi hozadékai nem érvényesülnek. Ezért egyes tüzelőberendezési és szennyező anyag kategóriák tekintetében szigorúbb, az elérhető kegjobb technológiákhoz igazított kibocsátási határértékeket kell megállapítani.

- A hulladékégető és -együttégető művekre vonatkozó ellenőrzési követelmények (43. és 35. cikk, a VI. melléklet 6. része)

A jogszabályok egyszerűsítése és a szükségtelen adminisztratív költségek enyhítése érdekében, de a környezetvédelmi szint megváltoztatása nélkül a javaslat néhány további eltéréseket vezet be a hulladékégető és együttégető művek általi kibocsátások hatályos ellenőrzési minimumkövetelményeire vonatkozóan. Az eltéréseket az illetékes hatóságok engedélyezik a javaslatban meghatározott külön feltételek mellett.

- Kibocsátási határértékek és jelentéstételi követelmények a titán-dioxidot termelő létesítmények esetében (63. és 64. cikk, a VIII. melléklet 1., 3. és 4. része)

A titán-dioxidot előállító létesítmények jelentős levegő- és vízszennyezést okozhatnak. E hatások csökkentése érdekében a javaslat egyes szennyező anyagok esetében szigorúbb – az elérhető legjobb techonológiákhoz igazított – kibocsátási határértékeket állapít meg.

- Végrehajtási intézkedések

Az irányelv a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel ruházza fel. Amennyiben a végrehajtási hatáskörre vonatkozó átruházás történik, azokat a vonatkozó cikkben külön szerepeltetik. A Bizottság az intézkedéseket az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdése és 7. cikke szerinti ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően fogaadja el.

A végrehajtási intézkedéseket különösen a BAT referenciadokumentumokban szereplő elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szintektől való eltérés engedélyezése, illetve az V.–VIII. mellékletben megállapított nem alapvető fontosságú minimumkövetelményeknek a tudományos és műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása esetén kell alkalmazni.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

2007/0286 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

ð az ipari kibocsátásokról ï (azaz a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről)

(EGT-vonatkozású szöveg)

? AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS ⎪ AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 130s√ 175 Õ. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

tekintettel az √ Európai ∏Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[4],

a Szerződés[5] 189c√ 251 Õ. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,

mivel:

ò új

1. A titán-dioxid iparból származó hulladékról szóló, 1978. február 20-i 78/176/EGK irányelv[6], a titándioxid-iparból származó hulladék által érintett környezeti elemek felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó eljárásokról szóló, 1982. december 3-i 82/883/EGK tanácsi irányelv[7], a titán-dioxid-ipar hulladékai által okozott szennyezés csökkentésére és lehetséges megszüntetésére kidolgozott programok közelítését szolgáló eljárásokról szóló, 1992. december 15-i 92/112/EGK tanácsi irányelv[8], a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv[9], a szerves oldószerek egyes tevékenységeknél és berendezésekben történő felhasználása során keletkező illékony szerves vegyületek kibocsátásának korlátozásáról szóló, 1999. március 11-i 1999/13/EK tanácsi irányelv[10], a hulladékok égetéséről szóló, 2000. december 4-i 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[11], valamint a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló, 2001. október 23-i 2001/80/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[12] számos helyen alapvető módosításra szorul. Az áttekinthetőség érdekében ezeket át kell dolgozni.

2. Összhangban a „szennyező fizet” és a megelőzés elvével az ipari tevékenységekből származó környezetszennyezés megelőzése, csökkentése és, amilyen mértékig csak lehet, megszüntetése érdekében, létre kell hozni a főbb ipari tevékenységek átfogó irányítási keretét, amely a környezeti károkat elsődlegesen a forrásnál hárítja el és biztosítja a természeti erőforrásokkal való ésszerű gazdálkodást.

3. A talajba, levegőbe vagy a vízbe történő kibocsátások egymástól független csökkentésére vonatkozó, eltérő megközelítések a környezet egészének védelme helyett a szennyezés különböző környezeti elemekbe való átkerülését segíthetik elő. Ezért indokolt egy olyan integrált megközelítés kialakítása, amely a levegőbe, a vízbe vagy talajba történő kibocsátások megelőzését és csökkentését, a hulladékgazdálkodást, a hatékony energiafelhasználást és a balesetmegelőzést is magában foglalja.

4. A hatályos rendelkezések egyszerűsítése és áttekinthetővé tétele, a felesleges adminisztratív terhek csökkentése, illetve a hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program megállapításáról szóló, 2002. július 22-i 1600/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[13] nyomán elfogadott, a levegőszennyezésre vonatkozó tematikus stratégiáról szóló[14], a talajvédelemre vonatkozó tematikus stratégiáról szóló[15], a hulladékkeletkezés megelőzésére és a hulladékok újrafeldolgozására vonatkozó tematikus stratégiáról szóló[16] bizottsági közlemények következtetéseinek megvalósítása céljából indokolt az ipari létesítményekkel kapcsolatos jogszabályok felülvizsgálata. E tematikus stratégiák az emberi egészség és a környezet védelmére irányuló olyan célokat tűznek ki, amelyek az ipari kibocsátások további csökkentése nélkül nem valósíthatóak meg.

5. AA környezetszennyezés megelőzésének és csökkentésének feltétele, hogy csak engedéllyel rendelkező létesítmények működhessenek, illetve a szerves oldószereket alkalmazó létesítmények működését vagy az ilyen anyagokkal felhasználásával folytatott tevékenységet engedélyhez vagy nyilvántartásba vételhez kössék.

6. Az engedélykibocsátás elősegítése érdekében a tagállamok bizonyos létesítménykategóriákra vonatkozóan általánosan kötelező érvényű szabályok keretében követelményeket állapítanak meg.

7. A kettős szabályozás elkerülése érdekében az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[17] hatálya alá tartozó létesítmény engedélye nem tartalmazhat az üvegházhatású gázokra vonatkozó kibocsátási határértéket, kivéve, ha ez a jelentős mértékű helyi szennyezés elkerüléséhez szükséges, vagy ha a létesítményt ideiglenesen kizárták a szóban forgó rendszerből.

8. Az üzemeltetőknek olyan engedélykérelmet kell benyújtaniuk az illetékes hatóságok számára, amely tartalmazza az engedély feltételei megállapításához szükséges adatokat. Az üzemeltetők az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv[18] és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv[19] alkalmazásából származó információkat használják fel az engedélykérelem benyújtásakor.

9. Az engedély tartalmazza a környezet egészének magas szintű védelméhez szükséges intézkedéseket, ugyanakkor magában foglalja a szennyező anyagok kibocsátási határértékeit, a talaj és a talajvíz védelmét célzó megfelelő követelményeket, valamint az ellenőrzési követelményeket. Az engedély feltételeit az elérhető legjobb technikák alapján kell meghatározni.

10. Az elérhető legjobb technikák mibenlétének meghatározása és az ipari tevékenségekből származó kibocsátások szintjei tekintetében a Közösségen belül tapasztalható eltérések minimalizálása érdekében a Bizottságnak az érdekelt felekkel folytatott információcserét követően el kell fogadnia az elérhető legjobb technikákra vonatkozó referenciadokumentumokat (a továbbiakban: BAT referenciadokumentum). E dokumentumokból kiindulva kell megállapítani az engedély feltételeit. A referenciadokumentumok egyéb információforrásból is kiegészíthetőek.

11. Egyes sajátos körülmények figyelembe vétele céljából az illetékes hatóságok eltérésekre nyújthatnak lehetőséget, hogy az ekkor megvalósuló kibocsátási határértékek meghaladhassák a BAT referenciadokumentumban leírt elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket. Az ilyen eltérések jól meghatározott kritériumok alapján engedélyezhetők és nem haladhatják meg az ebben az irányelvben rögzített kibocsátási határértékeket.

12. Annak érdekében, hogy az üzemeltetők vizsgálhassák a környezetvédelem magas szintjét biztosító új keletű technológiákat, az illetékes hatóságok a BAT referenciadokumentumban leírt elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szintektől való ideiglenes eltérésekre is nyújthatnak lehetőséget.

13. Egy létesítmény megváltoztatásakor nőhet a környezetszennyezés mértéke/szintje. Az illetékes hatóságot ezért értesíteni kell minden olyan tervezett változtatásról, amely hatással lehet a környezetre. A létesítmények jelentős változtatása esetén, ami az emberekre vagy a környezetre jelentős káros hatással lehet, az engedély feltételeit újra kell értékelni, hogy a szóban forgó létesítmény továbbra is teljesítse ennek az irányelvnek a követelményeit.

14. Az állati eredetű szerves trágya és hígtrágya terítése jelentős hatással lehet a környezet minőségére. E hatások integrált módon történő megelőzése és csökkentése érdekében szükségszerű, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó tevékenységek során keletkező trágya és hígtrágya terítését az üzemeltető vagy a harmadik fél az elérhető legjobb technika alkalmazásával végezze. Annak érdekében, hogy a tagállamok rugalmasan tudják teljesíteni az említett követelményeket, az engedélyben vagy más intézkedésekben elő lehet írni az elérhető legjobb technikák alkalmazását az üzemeltető vagy a harmadik fél által végzett terítésre vonatkozóan.

15. Az elérhető legjobb technikák fejlődése és egyéb, a létesítménnyel kapcsolatos változtatások figyelembe vétele céljából az engedély feltételeit rendszeresen újra kell értékelni és – adott esetben – aktualizálni kell, különösen ha a Bizottság új vagy frissített BAT referenciadokumentumot fogad el.

16. Biztosítani kell, hogy a létesítmény üzemeltetése ne eredményezze a talaj és a talajvíz minőségének romlását. Az engedély feltételeinek ezért tartalmaznia kell a talaj és a talajvíz ellenőrzését, továbbá az üzemeltetőnek a tevékenységek végleges beszüntetését követően kötelessége az adott helyszín helyreállítása.

17. Ezen irányelv hatékony végrehajtásához és érvényesítéséhez elengedhetetlen, hogy az üzemeltetők rendszeresen jelentést tegyenek az engedély feltételeinek való megfelelésről az illetékes hatóságnak. A tagállamok biztosítják, hogy ennek az irányelvnek való megfelelés hiányában az üzemeltető és az illetékes hatóságok meghozzák a szükséges intézkedéseket és gondoskodnak a környezetvédelmi ellenőrzés rendszeréről.

18. A nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő hatékony részvétele szükségszerű ahhoz, hogy lehetőség nyíljon a nyilvánosság számára az adott határozatok szempontjából lényeges vélemények és aggályok kifejezésére, illetve a döntéshozók számára azok figyelembevételére, növelve ezzel a döntéshozatali folyamat számonkérhetőségét és átláthatóságát, valamint hozzájárulva a környezetvédelemmel kapcsolatos kérdések tudatosításához és a meghozott határozatok támogatásához. A nyilvánosság érintett tagjai számára biztosítani kell az igazságszolgáltatáshoz való jogot, hozzájárulva ily módon az emberi egészség és a jólét követelményeinek megfelelő környezetben való élet jogához.

19. A nagy tüzelőberendezések számottevően hozzájárulnak a szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásához, amely jelentős hatást fejt ki az emberi egészségre és a környezetre. E hatás csökkentése, valamint az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeiről szóló, 2001. október 23-i 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[20] követelményeinek és a levegőszennyezésre vonatkozó tematikus stratégiáról szóló bizottsági közleményben kitűzött célok teljesítése érdekében egyes tüzelőberendezés-kategóriák és szennyező anyagok esetében szigorúbb kibocsátási határértéket kell megállapítani.

20. Ha súlyos hiány következtében hirtelen megszakadna az alacsony kéntartalmú tüzelőanyagok ellátása vagy a gázellátás, az illetékes hatóság ideiglenes eltérnésekre nyújthat lehetőséget, hogy az érintett tüzelőberendezések kibocsátásai meghaladhassák az ebben az irányelvben rögzített kibocsátási határértékeket.

21. Az érintett üzemeltető a szennyezés környezetre kifejtett káros hatásainak korlátozása érdekében nem működtetheti a tüzelőberendezést a kibocsátáscsökkentő berendezés működési hibáját vagy meghibásodását követően 24 óránál tovább, és a kibocsátáscsökkentés nélküli üzemeltetés összes időtartama semmilyen körülmények között sem haladhatja meg bármely 12 hónapos időszakban a 120 órát. Mindazonáltal az illetékes hatóságok engedélyezhetik az eltérést az említett időkorlátozástól, ha elengedhetetlenül szükséges az energiaellátás fenntartása, vagy ha az általános kibocsátásnövekedés elkerülése érdekében egy másik tüzelőberendezést szükséges üzembe helyezni.

22. A környezet és az emberi egészség magas fokú védelme céljából és elkerülendő a hulladékok átszállítását kevésbé szigorú normák szerint működő, más tagországokban lévő égetőművekhez, a Közösség területén szigorú üzemeltetési feltételek, műszaki követelmények, valamint kibocsátási határérték előírása és betartása szükséges.

23. A szerves oldószerek használata egyes tevékenységeknél és berendezésekben szerves vegyületek levegőbe kerülését idézi elő, ami hozzájárul a fotokémiai oxidánsok helyben és határokon átterjedő képződéséhez, ami a természeti erőforrások károsodását és gazdasági értékének csökkenését okozza, valamint káros hatású az emberi egészségre. Ezért a szerves oldószerek felhasználása elleni megelőző intézkedésekre van szükség, valamint a szerves vegyületek kibocsátási határértékének és a megfelelő üzemeltetési követelményeknek való megfelelést biztosító követelményeket kell előírni. A tagállamok eltérést biztosíthatnak az üzemeltetőknek a kibocsátási határértékek betartása alól, ha másfajta, alternatív intézkedések, mint pl. alacsony oldószertartalmú vagy oldószermentes termékek vagy módszerek alkalmazása egyenértékű kibocsátási határértéket tesz lehetővé.

24. A titán-dioxidot előállító berendezések jelentős levegő- és vízszennyezést okozhatnak. E hatások csökkentése érdekében közösségi szinten egyes szennyező anyagok esetében szigorúbb kibocsátási határértékek megállapítására van szükség.

25. Az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtói hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[21] összhangban kell meghozni.

26. A Bizottságra kell ruházni különösen a BAT referenciadokumentumokban szereplő elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szintektől való eltérés biztosítására, illetve az időszakos ellenőrzések gyakoriságára és az alapjelentés tartalmára vonatkozó kritériumok, valamint a környezeti kockázatok értékelésére alkalmazandó kritériumok megállapításának hatáskörét. A Bizottságra kell továbbá ruházni a következő hatásköröket: az új keletű technológiák fejlesztésére és alkalmazására vonatkozó intézkedések elfogadása, egyes esetekben az átlagos kén-dioxid kibocsátási határérték megállapítása; azon időpont meghatározása, amelytől kezdődően a nehézfémek, a dioxinok és a furánok levegőbe való kibocsátásának határértékeit folyamatosan mérni kell; a tagállamok által ezen irányelv végrehajtásáról a Bizottság számára rendelkezésre bocsátandó információk típusának és formátumának meghatározása, valamint az V.–VIII. melléklet tudományos és műszaki fejlődéshez való igazítása. A hulladékégető és hulladékegyüttégető művek esetében a hatáskör magában foglalhatja a teljes porkibocsátás folyamatos ellenőrzésétől való eltérés engedélyezési kritériumainak meghatározását is. Az említett intézkedéseket az 1999/468/EK határozat 5a. cikkében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni, mivel általános hatályúak és céljuk az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek módosítása, illetve az irányelv kiegészítése új, nem alapvető fontosságú elemekkel.

27. A tagállamok megállapítják a hatályos szankciókat tartalmazó szabályokat, amelyeket ezen irányelv megsértése esetén kell alkalmazni, és biztosítják azok végrehajtását. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük,

28. A meglévő létesítmények számára elegendő időt kell biztosítani ezen irányelv új követelményeihez való technikai megfeleléshez, ezért néhány új követelményt az irányelv alkalmazásától számított meghatározott időszakot követően kell alkalmazni. A tüzelőberendezések esetében elegendő időt kell biztosítani az V. mellékletben megállapított kibocsátási határértékek betartásához szükséges kibocsátáscsökkentő intézkedések életbe léptetéséhez.

29. Mivel a meghozandó intézkedés célkitűzései magas fokú környezetvédelmet biztosítanak és a környezetminőség javítása tagállami szinten nem valósítható meg megfelelő módon, így – az ipari tevékenységekből származó szennyezés határon átnyúló természetéből fakadóan – az közösségi szinten valósítható meg jobban, a Közösség intézkedéseket fogadhat el a Szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban. Ugyanennek a cikknek megfelelően, az arányosság elvével összhangban az irányelv nem lépi túl az említett célok megvalósításához szükséges mértéket.

30. Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelmet fordít különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elvekre. Ez az irányelv különösen az Európai Unió alapjogi chartája 37. cikkének alkalmazását szorgalmazza.

31. Ezen irányelvnek a nemzeti jogba történő átültetésére irányuló kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalmán a korábbi irányelvekhez képest jelentős mértékben változtattak. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a korábbi irányelvekből adódik.

32. Ez az irányelv nem érinti a tagállamoknak az IX. melléklet B. részében felsorolt irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos kötelezettségeit.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET

√ Közös rendelkezések ∏

1. cikk

Az irányelv célja és hatálya √ Az irányelv tárgya ∏

Ennekz az irányelvnek a célja, hogy az I. mellékletben felsorolt √ az ipari Õ tevékenységekből származó környezetszennyezés integrált megelőzésére és csökkentésére √ vonatkozó szabályokat határozza meg Õ valósítsa meg.

√ Emellett Õ oOlyan intézkedéseket √ szabályokat Õ tartalmaz, amelyeket a fent említett tevékenységekből származó szennyező anyagok kibocsátásának megelőzésére vagy, ahol az nem lehetséges, a levegőbe, vízbe vagy a talajba történő kibocsátások csökkentésére √ és a hulladékképződés megelőzésére dolgoztak Õ ki, beleértve a hulladékokkal kapcsolatos intézkedéseket, a környezet egészének magas szintű védelme érdekében, a 85/337/EGK irányelv és az egyéb vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül.

ò új

2. cikk

Hatály

1. Az irányelvet a II.–VI. fejezetben említett, környezetszennyezést okozó ipari tevékenységekre kell alkalmazni.

2. Az irányelv nem alkalmazandó a kutatási tevékenységekre, a fejlesztési tevékenységekre, illetve az új termékek és folyamatok vizsgálatára.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

32. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában √ a következő fogalommeghatározások érvényesek Õ:

(1)1. „anyag”: kémiai elemek vagy azok vegyületei, kivéve √ a következő anyagokat: Õ

a) a radioaktív anyagokat a 80/836/Euratom a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irányelvben[22]nek megfelelően, √ meghatározottak szerint ∏; valamint

a géntechnológiával módosított √ mikroorganizmusok ∏szervezeteket a géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerben történő felhasználásáról szóló, 1990. április 23-i 90/219/EGK tanácsi irányelvben[23] √ meghatározottak szerint ∏; és

√ c) a géntechnológiával módosított szervezetek Õa géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsia 90/220/EGK irányelvben[24]nek[25] megfelelően √ meghatározottak szerint Õ;

(2)2. „környezetszennyezés”: az emberi tevékenység eredményeképpen anyag, rezgés, hő vagy zaj közvetlen vagy közvetett kibocsátása a levegőbe, talajba vagy a vízbe, amely veszélyt jelenthet az emberi egészségre vagy a környezet minőségére, kárt okozhat az anyagi javakban, illetve akadályozza vagy zavarja a környezet élvezetét vagy annak más jogszerű használatát;

(3)3. „létesítmény”: olyan rögzített műszaki egység, ahol √ amelyben Õ egy vagy több, az I. mellékletben√ , illetve a VII: melléklet 1. részében Õ felsorolt tevékenységet folytatnak, és bármely más, azzal közvetlenül együtt járó√ , ugyanazon a telephelyen folytatott Õ tevékenységet, amely műszakilag kapcsolódik az adott telephelyen folytatott√ az említett mellékletekben felsorolt Õ tevékenységhez, és amelynek hatása lehet a kibocsátásokra és a környezetszennyezésre;

4. „meglévő létesítmény”: egy működő létesítmény, vagy olyan létesítmény, amelyet ennek az irányelvnek a hatálybalépését megelőzően meglévő jogszabályokkal összhangban engedélyeztek, vagy az illetékes hatóság szerint teljes engedélykérelmezési kötelezettsége van, feltéve, ha a létesítmény ezen irányelv hatálybalépését követően legkésőbb egy éven belül működni kezd;

(4)5. „kibocsátás”: anyag, rezgés, hő vagy zaj közvetlen vagy közvetett kiengedése a létesítmény egyedi vagy diffúz forrásaiból a levegőbe, vízbe vagy a talajba;

(5)6. „kibocsátási határérték”: bizonyos meghatározott paraméterekben kifejezett tömeg, koncentráció, illetve kibocsátási szint, amely nem léphető túl egy vagy több időszak alatt. Kibocsátási határértékeket anyagok egyes csoportjára, családjára vagy kategóriáira is meg lehet határozni, különösen a III. mellékletben felsoroltakra. Az anyagokra vonatkozó kibocsátási határértékeket rendszerint azoknál a pontoknál kell alkalmazni, ahol a kibocsátás elhagyja a létesítményt, figyelmen kívül hagyva bármilyen hígítást a határértékek megállapításakor. A vízbe történő közvetett kibocsátások vonatkozásában a víztisztító telep hatását számításba lehet venni, amikor a kibocsátási határértéket megállapítják a létesítményre, feltéve, ha a környezet egészének ugyanolyan szintű védelmét biztosítja, és feltéve, ha ez nem vezet a környezet nagyobb fokú szennyezéséhez, a 76/464/EGK irányelvnek vagy annak végrehajtására kiadott irányelvek sérelme nélkül;

(6)7. „környezetminőségi szabvány”: olyan követelmények összessége, amelynek egy adott környezet vagy annak egy bizonyos része egy adott időben meg kell, hogy feleljen, ahogy ezt a közösségi joganyag meghatározza;

8. „illetékes hatóság”: az a hatóság, azok a hatóságok vagy testületek, amelyek a tagállamok jogszabályai szerint felelősek az ebből az irányelvből eredő kötelezettségek végrehajtásáért;

(7)9. „engedély”: egy (vagy több) írásbeli határozat vagy annak egy része, amely engedélyezi egy létesítmény√ , tüzelőberendezés, hulladékégető vagy együttégető mű Õ egészének vagy egy részének működéséhez, amely engedély alapja bizonyos feltételek fennállása, amelyek alapján a létesítmény megfelel ezen irányelv követelményeinek. Az engedély egy vagy több létesítményre vagy a létesítmény részeire terjedhet ki, amelyet ugyanaz az üzemeltető ugyanazon a telephelyen üzemeltet;

(8)10. a)„változtatás az üzemeltetésben”: az üzem természetében vagy működésében bekövetkező változtatás vagy az üzem bővítése, amely következményekkel járhat a környezetre nézve;

b)„jelentős változtatás”: az a√ egy létesítmény, tüzelőberendezés, hulladékégető vagy együttégető mű bővítése, illetve a Õ működésében √ vagy természetében Õ bekövetkező változtatás, amely az illetékes hatóság véleménye alapján jelentős káros hatással lehet az emberekre vagy a környezetre;

E meghatározás alkalmazásában az üzemeltetés bármely változtatása vagy bővítése jelentősnek minősül, ha a változtatás vagy bővítés önmagában eléri az I. mellékletben meghatározott küszöbértékeket, ha ilyen küszöbértéket a mellékletben meghatároztak;

(9)11. „az elérhető legjobb technikák”: a tevékenységek fejlődésében és működési módszereikben a leghatékonyabb és legelőrehaladottabb szint, amely jelzi egyes technikák gyakorlati alkalmasságát arra, hogy alapját képezzék azoknak a kibocsátási határértékeknek √ és más engedélyezési feltételeknek Õ, melyeket a kibocsátások és a környezet egészére való hatás megelőzésére vagy, ahol az nem lehetséges, a csökkentésére állapítanak meg:

a) „technikák”: magukban foglalják az alkalmazott technológiát, valamint a létesítmény tervezésének, építésének, karbantartásának, üzemeltetésének és leállításának módját,;

b) „elérhető”: azok a technikák, amelyeket olyan mértékben fejlesztettek ki, hogy azok alkalmazhatók legyenek a vonatkozó ipari ágazatban gazdaságilag és műszakilag képviselhető feltételek mellett, figyelembe véve a költség-haszon arányokat, függetlenül attól, hogy a kérdéses tagállamban az adott technikákat alkalmazzák, illetve előállítják vagy sem, olyan mértékig, amíg azok az üzemeltető számára ésszerűen hozzáférhetők,;

c) „legjobb”: a leghatékonyabb technika a környezet egésze magas szintű védelmének elérése érdekében.

Az elérhető legjobb technika meghatározásakor különös figyelmet kell fordítani a IV. mellékletben felsorolt szempontokra;

(10)12. „üzemeltető”: olyan természetes vagy jogi személy, aki üzemelteti vagy felügyeli a létesítményt√ , tüzelőberendezést, hulladékégető vagy együttégető művet, Õ vagy, ahol ezt a nemzeti jogszabályok biztosítják, akire döntéshozó gazdasági hatalmat ruháztak a létesítmény √ vagy üzem Õ műszaki működése felett;

ê 2003/35/EK 4. cikk (1) bekezdés b) pont (kiigazított szöveg)

(11)13. „nyilvánosság”: egy vagy több természetes vagy jogi személy, valamint a nemzeti jogszabályokkal, illetve gyakorlattal összhangban azok szövetségei, szervezetei és csoportjai;

(12)14. „érintett nyilvánosság”: az engedély vagy az engedély feltételeinek a kiadására vagy frissítésére vonatkozó határozat meghozatala által érintett vagy valószínűleg érintett, illetve abban érdekelt nyilvánosság; e meghatározás alkalmazásában a környezetvédelmet előmozdító, a nemzeti jog szerinti követelményeknek megfelelő nem kormányzati szervezeteket érdekeltnek kell tekinteni.

ò új

(13) „új keletű technológia”: egy ipari tevékenység során alkalmazható újszerű technológia, amely üzleti megvalósítása esetén magasabb fokú általános környezetvédelmet vagy nagyobb költségmegtakarítást biztosít a meglévő legjobb elérhető technológiáknál;

(14) „veszélyes anyagok”: a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EK tanácsi irányelvben[26] és a tagállamoknak a veszélyes készítmények osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítéséről szóló, 1999. május 31-i 1999/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben[27] meghatározott veszélyes anyagok vagy készítmények;

(15) „alapjelentés”: a veszélyes anyagok által okozott talaj- és talajvízszennyeződés állapotára vonatkozó számszerűsített információ;

(16) „rutinvizsgálat”: egy tervezett vizsgálati program keretében végrehajtott környezetvédelmi vizsgálat;

(17) „nemrutin-vizsgálat”: panasz esetén, valamint balesetek, váratlan események és nem megfelelőség vizsgálata során végrehajtott környezetvédelmi vizsgálat;

ê 2001/80/EK 2. cikk (kiigazított szöveg)

(18)6.

„tüzelőanyag”: bármilyen, a tüzelőberendezésben tüzelésre használt szilárd, folyékony vagy gáz-halmazállapotú éghető anyag, az új településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés megelőzéséről szóló, 1989. június 8-i 89/369/EGK tanácsi irányelv[28], a meglévő településihulladék-égető művek által okozott levegőszennyezés csökkentéséről szóló, 1989. június 21-i 89/429/EGK tanácsi irányelv[29] és a veszélyes hulladékok égetéséről szóló, 1994. december 16-i 94/67/EK tanácsi irányelv[30] által vagy az ezeket az irányelveket a későbbiekben hatályon kívül helyező vagy módosító közösségi jogszabályok által meghatározott hulladékok kivételével;

(19)7. „tüzelőberendezés”: bármely olyan technikai berendezés, amelyben tüzelőanyagot égetnek el az így keletkező hő hasznosítása céljából;

(20)11. „biomassza”: √ a következők bármelyike: Õ

a) bármely, teljesen vagy részben mezőgazdaságból vagy erdőgazdaságból származó növényi anyagot tartalmazó termék, amely energiatartalmának felhasználása céljából tüzelőanyagként használható; valamint

b) az alábbi, tüzelőanyagként használt termékek:

a)i. mezőgazdasági és erdészeti eredetű növényi hulladék;

bii.) az élelmiszer-feldolgozó iparból származó hulladék, amennyiben a termelt hőt hasznosítják;

ciii.) cellulózgyártásból, valamint cellulózból történő papírgyártásból származó rostos növényi hulladék, amennyiben a gyártás helyén együtt égetik, és a termelt hőt hasznosítják;

div.) parafahulladék;

ev.) fahulladék, kivéve a fakonzerválókkal vagy bevonatokkal történő kezelésből származó halogénezett szerves vegyületeket vagy nehézfémeket esetlegesen tartalmazó fahulladékot, valamint különösen az építési és bontási hulladékból származó fahulladékot;

(21)8. „vegyes tüzelésű egység√ tüzelőberendezés Õ”: bármilyen olyan tüzelőberendezés, amely egyidejűleg vagy felváltva két- vagy többféle tüzelőanyaggal fűthető;

(22)12. „gázturbina”: olyan forgó gép, amely a termikus energiát mechanikai munkává alakítja át, és elsősorban az alábbi egységekből áll: kompresszor, egy hőberendezés, amelyben a tüzelőanyag égetése történik a munkaközeg felmelegítése céljából, illetve turbina;

ê 2000/76/EK 3. cikk (kiigazított szöveg)

1.(23) „hulladék”: 75/442/EGK a hulladékról szóló 20../…/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv [31] 1. cikkének a) pontjában3. cikkének a) pontjában meghatározott bármely szilárd vagy folyékony halmazállapotú hulladék;

2.(24) „veszélyes hulladék” alatt a veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi a 20../…/EK irányelv 1. cikkének (4) bekezdésében 3. cikkének b) pontjában meghatározott bármely szilárd vagy folyékony halmazállapotú √ veszélyes ∏ hulladékot kell érteni;

(25)3. „vegyes települési hulladék”: a háztartási, valamint olyan kereskedelmi, ipari és intézményi hulladékok, amelyek jellegüknél és összetételüknél fogva nem térnek el jelentősen a háztartási hulladéktól, de ez nem vonatkozik a 94/3/EK [22] határozat mellékletébenaz Európai Hulladékjegyzék létrehozásáról szóló, 2000. május 3-i 2000/532/EK bizottsági határozat[32] mellékletében szereplő, a 20 01 rovatba tartozó olyan frakcióra, amelyet a keletkezés helyén külön gyűjtenek, valamint az említett melléklet 20 02 rovatszáma alatt feltüntetett egyéb hulladékra sem;

(26)4. „hulladékégető mű”: bármely helyhez kötött vagy mobil műszaki egység és berendezés, amelyet a hulladék oxidálás és más hőkezelési eljárások √ révén történő Õ hőkezelése érdekében építettek, függetlenül attól, hogy a keletkezett égéshőt hasznosítják-e vagy sem. Ez magában foglalja, például a pirolízist, a gázosítást vagy a plazmaeljárásokat, amennyiben a kezelés eredményeként keletkező anyagokat a kezelést követően elégetik;

(27)5. „√ hulladék Õ-együttégető mű”: bármely helyhez kötött vagy mobil berendezés√ műszaki egység Õ, amelynek elsődleges célja az energiatermelés vagy az anyagi termékek előállítása, és amely: hulladékot alap vagy kiegészítő tüzelőanyagként használ;, vagy amelyben a hulladékot ártalmatlanítás céljából √ oxidálás és más hőkezelési eljárások révén történő Õhőkezelésnek vetik alá√ , amennyiben a kezelés eredményeként keletkező anyagokat a kezelést követően elégetik Õ;

(28)7. „névleges teljesítmény”: azon kemencék összesített hulladékégetési teljesítménye, amelyekből a √ hulladék Õégető mű √ vagy a hulladékegyüttégető mű Õ az építő meghatározása és az üzemeltető visszaigazolása szerint áll, figyelembe véve többek között a hulladék fűtőértékét, amelyet az óránként elégetett hulladék mennyiségében fejeznek ki;

(29)10. „dioxinok és furánok”: az I. mellékletbena VI. melléklet 2. részében felsorolt valamennyi poliklórozott dibenzo-p-dioxin és dibenzofurán;

(30)13. „maradékanyag”: az a 75/442/EGK irányelv 1. cikkének a) pontjában meghatározott folyékony vagy szilárd halmazállapotú √ hulladék Õanyag (ideértve a fenékhamut, salakot, pernyét, kazánkormot, a gázkezelés szilárd reakciótermékeit, a szennyvízkezelés eredményeként visszamaradt szennyvíziszapot, kimerült katalizátorokat és kimerült aktív szenet is), amely a hulladék égetése vagy együttégetése folyamatában, az égéstermékek, illetve szennyvíz kezelésének folyamán, vagy a hulladékégető vagy √ hulladék Õegyüttégető műben egyéb folyamatai során keletkezik.

ê 1999/13/EK 2. cikk (kiigazított szöveg)

16(31) szerves vegyület bármely olyan vegyület, amely legalább szenet, valamint a hidrogén, halogének, oxigén, kén, foszfor, szilícium vagy nitrogén elemek közül egyet vagy többet tartalmaz a karbonoxidok, szervetlen karbonátok és bikarbonátok kivételével;

(32)17. illékony szerves vegyület (VOC) bármely olyan szerves vegyület √ vagy kreozot frakciója Õ, amelynek gőznyomása 293,15 K-on 0,01 kPa vagy nagyobb érték, vagy ennek megfelelő illékonyságú a mindenkori felhasználás körülményei között. Ebben az irányelvben az a kreozot frakció (kátrány párlat), amelynek gőznyomása 293.15 K-on meghaladja ezt az értéket, VOC-nak tekintendő;

(33)18. szerves oldószer bármely illékony szerves vegyület (VOC), amelyet √ a következő célokra használnak fel: Õ

a) önmagában vagy más anyagokkal kombinálva nyersanyagok, termékek vagy hulladékanyagok feloldására anélkül, hogy kémiai változáson menne keresztül;

b) vagy tisztítószerként alkalmazzák szennyezőanyagok feloldására;

c) avagy oldószerként;

d) diszperziós közegként;

e) viszkozitásbeállító közegként;

f) felületifeszültség-beállító közegként;

g) lágyítószerként;

h) vagy konzerválószerként;

(34)20. bevonat bármely készítmény, beleértve valamennyi szerves oldószert vagy olyan készítményt, ami a megfelelő felvitel érdekében szerves oldószereket tartalmaz, amit egy felületen dekorációs, védő vagy más funkcionális hatás elérésére használnak √ a szerves oldószerek egyes festékekben, lakkokban és jármű utánfényezésére szolgáló termékekben történő felhasználása során keletkező illékony szerves vegyületek kibocsátásának korlátozásáról szóló, 2004. április 21-i 2004/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (8) bekezdésében meghatározott bevonat Õ;

5. cikk

Követelmények a meglévő létesítmények engedélyezéséhez

(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok a 6. és 8. cikk szerint kiadott engedélyek, illetve, ahol ez lehetséges, a feltételek ellenőrzése, és, ha szükséges, frissítése révén gondoskodjanak arról, hogy a meglévő létesítmények a 3., 7., 9., 10., 13. cikk, továbbá a 14. cikk első és második francia bekezdésének és a 15. cikk (2) bekezdése követelményeinek megfelelően működjenek, legkésőbb nyolc évvel ennek az irányelvnek a hatálybalépését követően, a Közösség egyéb, különös jogszabályainak sérelme nélkül.

(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az 1., 2., 11. és 12. cikk, a 14. cikk harmadik francia bekezdése, a 15. cikk (1), (3) és (4) bekezdése, a 16., 17. és 18. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek a meglévő létesítményekre való alkalmazása érdekében ennek az irányelvnek a hatálybalépésétől kezdődően.

ê 96/61/EK 4. cikk (kiigazított szöveg)

4. cikk

Új létesítmények engedélyezése √ Engedélyszerzési kötelezettség ∏

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy egyetlen új létesítmény√ , tüzelőberendezés, hulladékégető mű, vagy hulladékegyüttégető mű Õ se működhessen ennek az irányelvnek az alapján kiadott engedély nélkül, a nagy tüzelőberendezésekből származó egyes szennyező anyagok levegőbe történő kibocsátásának korlátozásáról szóló, 1988. november 24-i 88/609/EGK tanácsi irányelvben[33] megállapított kivételek sérelme nélkül.

ê 1999/13/EK 3. cikk (kiigazított szöveg)

√ Az első bekezdéstől eltérve, a tagállamok nyilvántartásba vételi eljárást állapíthatnak meg a kizárólag az V. fejezet hatálya alá tartozó berendezések esetében. Õ

ê 1999/13/EK 2. cikk (kiigazított szöveg)

8. nyilvántartásba vétel olyan, √ A nyilvántartásba vételi Õ eljárást √ kötelező erejű Õ jogszabályban kell rögzíteni, amely √ és annak tartalmaznia Õ kell legalább az üzemeltetőnek az illetékes hatósághoz intézett értesítését tartalmazza arról, hogy egy, az irányelv hatálya alá tartozó berendezést kíván üzemeltetni vagy ilyen tevékenységet kíván végezni; .

ê 96/61/EK 2. cikk (9) bekezdés (kiigazított szöveg)

2. Az engedély √ kettő Õ egy vagy több létesítményre vagy a létesítmény részeire terjedhet ki, amelyet ugyanaz az üzemeltető ugyanazon a telephelyen √ vagy különböző telephelyeken Õ üzemeltet.

ò új

Amennyiben az engedély kettő vagy több létesítményre terjed ki, az egyes létesítményeknek meg kell felelniük az ebben az irányelvben megállapított követelményeknek.

5. cikk

Üzemeltetők

Egy létesítményt, tüzelőberendezést, hulladékégető művet, vagy hulladékegyüttégető művet közösen üzemeltethet kettő vagy több természetes vagy jogi személy, illetve lehet a létesítmény vagy üzem különböző részeinek üzemeltetői.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

6 8 . cikk

Határozatok √ Engedélyezés ∏

1. Az illetékes hatóság olyan feltételekkel engedélyezi a létesítményt, amelyek biztosítják, hogy √ ha ∏ a létesítmény megfelel ezen irányelv követelményeinek, vagy amennyiben ez nem biztosított, akkor a hatóság megtagadja az engedélyezést, a közösségi vagy a nemzeti jogszabályokban meghatározott egyéb követelmények sérelme nélkül.

Valamennyi újonnan kiadott vagy módosított engedély részleteket tartalmaz a levegő, a víz és a talaj védelmével kapcsolatos intézkedésekről ezen irányelvnek megfelelően.

7. cikk

Az engedélyek kiadásának integrált megközelítése

2.

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy az engedélyezés feltételei √ és az engedélyezési eljárások Õ teljes mértékben koordinálva legyenek egynél több illetékes hatóság √ vagy üzemeltető Õ bevonása√ , illetve egynél több engedély kiadása Õ esetén, annak érdekében, hogy garantált legyen egy hatékony, integrált megközelítés minden illetékes hatóság részéről.

ê 96/61/EK 9. cikk (kiigazított szöveg)

3.2. Új létesítmény vagy jelentős változtatás esetén, ahol a 85/337/EGK irányelv 4. cikke alkalmazandó, az irányelv 5., 6., és 7. és 9. cikke értelmében kapott minden vonatkozó információt vagy következtetést figyelembe vesznek √ megvizsgálnak és felhasználnak Õ az engedély megadására irányuló eljárás céljából.

7. cikk

√ Általánosan kötelező erejű szabályok Õ

(8) Az engedélyeztetési eljárás engedéllyel való rendelkezés ennek az irányelvnek megfelelő kötelezettségének szerinti végrehajtásának sérelme nélkül a tagállamok előírhatnak √ belefoglalhatnak Õ az általánosan kötelező előírásokba bizonyos követelményeket a létesítmények√ , a tüzelőberendezések, a hulladékégető művek vagy a hulladékegyüttégető művek Õ egyes kategóriáira, az egyedi engedélyeztetési feltételekbe foglalásuk helyett, feltéve, ha az integrált megközelítés és a környezet egészének magas fokú védelme biztosított.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

√ Ha általánosan kötelező erejű szabályokat fogadtak el, erre az engedélyben elegendő egyszerűen utalást tenni. Õ

ò új

8. cikk

Megfelelőségi jelentés

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy:

(1) az üzemeltető legalább tizenkét havonta jelentést tegyen az engedély feltételeinek való megfelelésről az illetékes hatóságnak;

ê 96/61/EK 14. cikk (kiigazított szöveg)

(2) az üzemeltető rendszeresen késedelem nélkül tájékoztassa az illetékes hatóságot a kibocsátások ellenőrzésének eredményeiről, valamint minden váratlan eseményről vagy balesetről, melyeknek jelentős hatása van a környezetre.

9 14 . cikk

√ Az engedély feltételeinek nem teljesítése ∏ Az engedély feltételeinek teljesítése

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy: az üzemeltető a létesítmény működtetése során teljesítse az engedélyezési feltételeket teljesüljenek,.

ê 1999/13/EK 10. cikk (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

2. A tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy Haha √ a tagállamok Õ azt tapasztalják, hogy az irányelv követelményeit megszegik, az alábbiakat betartják √ biztosítják a következőket Õ:

a) az üzemeltető √ késedelem nélkül ∏ tájékoztatja az illetékes hatóságot; és

b) √ az üzemeltető Õ ð és az illetékes hatóság ï √ megteszi a szükséges Õ intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy a lehető legrövidebb időn belül a követelményeket ismét be tudja tartani.;

b) aA √ követelmények megszegésének Õ nem megfelelés olyan eseteiben, amelyek közvetlen veszélyt jelentenek az emberi egészségre √ vagy a környezetre Õ, ameddig a megfelelést az első albekezdés b) pontjának megfelelőenaz a) bekezdés értelmében helyre nem állítják, a √ létesítmény, tüzelőberendezés, hulladékégető mű, vagy hulladékegyüttégető mű üzemeltetését Õ tevékenység végzését felfüggesztik.

ê 2003/87/EK 26. cikk (kiigazított szöveg)

10. cikk

√ Üvegházhatást okozó gázok kibocsátása ∏

1. Ha egy adott létesítményből származó üvegházhatású gáz kibocsátása a létesítmény által végzett tevékenységgel kapcsolatban szerepel a 2003/87/EK irányelv I. mellékletében, az engedély nem tartalmaz kibocsátási határértéket az adott gáz közvetlen kibocsátásaira, kivéve, ha ez a jelentős helyi szennyezés elkerüléséhez szükséges.

2. Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[34] I. mellékletében felsorolt tevékenységek esetén a tagállamok dönthetnek úgy is, hogy a tüzelőberendezésekre vagy a telephelyen található egyéb szén-dioxidot kibocsátó egységekre nem határoznak meg energiahatékonysággal kapcsolatos követelményeket.

3. Amennyiben szükséges, az illetékes hatóság megfelelően módosítja az engedélyt.

4. Az 1.–3. bekezdéstelőző három albekezdést a 2003/87/EK irányelv 27. cikkével összhangban nem kell alkalmazni az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek Közösségen belüli kereskedelmi rendszeréből átmenetileg kizárt létesítményekre.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

II. FEJEZET

√ Az I. mellékletben felsorolt tevékenységekre vonatkozó külön rendelkezések ∏

ò új

11. cikk

Hatály

Ezt a fejezetet az I. mellékletben meghatározott és – adott esetben – a kapacitásra vonatkozóan ugyanitt megállapított küszöbértékeket elérő tevékenységekre kell alkalmazni.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

123. cikk

Az üzemeltető alapvető kötelezettségeinek általános elvei

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok biztosítsák a létesítmények üzemeltetéseének alábbi módját √ a következő elvek alapján follyon Õ:

1.a) minden megfelelő megelőző intézkedést megtesznek a környezetszennyezés ellen;,

2. különösen az elérhető legjobb technikákata alkalmazása révén √ alkalmazzák Õ;

3.b) jelentős mértékű környezetszennyezést nem okoznak;

4.c) a hulladék keletkezését elkerülik a 20../…/EK irányelvnek a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelvnek megfelelően;

(5) ahol hulladék keletkezik, azt hasznosítják, vagy, ahol műszakilag vagy gazdaságilag nem lehetséges, úgy ártalmatlanítják, hogy elkerüljék vagy csökkentsék a környezetre gyakorolt bármilyen hatást;

6.d) az energiát hatékonyan használják;

7.e) megteszik a szükséges intézkedéseket a balesetek megelőzésére és azok következményeinek korlátozására;

8.f) f) végleges leállítás esetén megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy elkerüljék bármilyen környezetszennyezés kockázatát, és a működés helyszínét kielégítő állapotba √ a 23. cikk (2) és (3) bekezdése szerinti állapotba Õ állítsák vissza.

Abból a célból, hogy eleget tegyenek ennek a cikknek, elegendő, ha a tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok figyelembe veszik az engedély feltételeinek meghatározásakor az e cikkben megállapított általános elveket.

136. cikk

Engedélykérelmek

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az illetékes hatósághoz érkező engedélykérelmek tartalmazzák a következők leírását:

a) a létesítmény és annak tevékenysége;

b) a létesítmény által felhasznált vagy termelt nyers- és segédanyagok, egyéb anyagok, valamint energia;

c) a létesítmény kibocsátásainak forrásai;

d) a létesítmény helyének állapota;

ò új

e) adott esetben az alapjelentés;

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

f) a létesítményből származó, előre látható kibocsátások mennyisége és természete az egyes környezeti elemekbe és a környezetbe való kibocsátások jelentős hatásainak azonosítása;

g) a létesítményből származó kibocsátás megelőzésére vagy, ahol ez nem lehetséges, csökkentésére javasolt technológiák vagy egyéb technikák;

h) ahol szükséges, intézkedések a létesítményből származó hulladék keletkezésének megelőzésére és a hulladék hasznosítására;

i) további tervezett intézkedések az üzemeltető alapvető kötelezettségei általános alapelveinek teljesítésére vonatkozóan a 123. cikk értelmében,

j) a környezetbe történő kibocsátások ellenőrzésére vonatkozó tervezett intézkedések;

ê 2003/35/EK 4. cikk 2. pont (kiigazított szöveg)

k) √ a javasolt technológiák, technikák és intézkedések Õ a kérelmező által esetlegesen tanulmányozott főbb alternatíváinak körvonalai.

ê 96/61/EK

Az engedélykérelem ugyanakkor tartalmazza a fenti francia bekezdésben az első albekezdésben említett részletek nem technikai jellegű összefoglalóját.

2. Ahol információt szolgáltattak a 85/337/EGK irányelv követelményeivel összhangban, vagy biztonsági jelentést nyújtottak be az egyes ipari tevékenységekkel összefüggő súlyos balesetek kockázatairól szóló, 1982. június 24-i 82/501/EGK tanácsi a 96/82/EK irányelvnek megfelelően, vagy más jogszabályok teljesítése kapcsán vannak egyéb információk, amelyek az (1) bekezdésennek a cikknek bármelyik követelményét kielégítik, azokat az információkat bele lehet foglalni, vagy csatolni lehet a kérelemhez.

ò új

14. cikk

BAT referenciadokumentumok

1. A Bizottság a 29. cikkben említett információcsere eredményein alapuló BAT referenciadokumentumokat fogad el.

2. A BAT referenciadokumentumok különösen az elérhető legjobb technikákat, a kapcsolódó kibocsátási szinteket és a kapcsolódó ellenőrzést, a talaj és a talajvíz ellenőrzését, a telephely helyreállítását és az új keletű technológiákat tárgyalják, különös figyelmet fordítva a III. mellékletben felsorolt kritériumokra. A Bizottság szükség szerint felülvizsgálja és frissíti a BAT referenciadokumentumokat.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

159. cikk

Az engedély feltételei √ Engedélyezési feltételek ∏

1. A tagállamok biztosítják, hogy az engedély tartalmazza valamennyi szükséges intézkedést a 312. és 1019. cikkben említett engedélyezési követelmények teljesítéséhez, hogy a környezet egészének magas szintű védelme valósuljon meg a levegő, a víz és a talaj védelme által.

2. Új létesítmény vagy jelentős változtatás esetén, ahol a 85/337/EGK irányelv 4. cikke alkalmazandó, az irányelv 5., 6. és 7. cikke értelmében kapott minden vonatkozó információt vagy következtetést figyelembe vesznek az engedély megadására irányuló eljárás céljából.

3. √ Ezek az intézkedések Õ Az engedély tartalmazzák √ legalább a következőket: Õ

a) a kibocsátási határértékeket azokra a szennyező anyagokra, különösen a II.III. mellékletben felsorolt √ szennyező anyagokra és más olyan szennyező anyagokra Õ nézve, amelyeket valószínűleg jelentős mértékben bocsát ki az illető létesítmény, tekintettel természetükre és a szennyezés egyik közegből a másikba való átjuttatására való képességükre (víz, levegő és talaj). ;

(b) Amennyiben szükséges, az engedély megfelelő követelményeket tartalmaz a talaj és a felszín alatti víz védelmének biztosítására, és intézkedéseket a létesítmény által termelt hulladék kezelésére;. Ahol szükséges, a határértékek kiegészíthetők vagy helyettesíthetők műszaki paraméterekkel vagy intézkedésekkel.

c) 5. Az engedély tartalmazza a kibocsátást ellenőrző, megfelelő követelményeket, meghatározva a mérés módszerét, gyakoriságát és az értékelési eljárást, valamint azt a kötelezettséget, hogy az illetékes hatóság számára √ rendszeresen Õ nyújtsák be √ a kibocsátások ellenőrzésének eredményeit és Õ azon √ egyéb Õ adatokat, amelyek szükségesek az engedélyben foglaltak betartásának ellenőrzéséhez.;

Az I. melléklet 6.6. pontja alatt lévő létesítményekre az e bekezdésben említett intézkedések esetében figyelembe vehetik a költség-haszon elemzést.

ò új

d) a helyszínen valószínűsíthetően előforduló veszélyes anyagokkal kapcsolatos rendszeres ellenőrzés követelményeit, tekintettel a talaj- és talajvízszennyeződés lehetőségére a létesítmény telephelyén;

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

e) (6) Az engedély tartalmazza a rendestől eltérő működtetési feltételekre vonatkozó intézkedéseket. Ezért ahol felmerül annak kockázata, hogy ez hatással lehet a környezetre, megfelelő előírásokat kell hozni az üzembe helyezésre, a szivárgási hibákra, az üzemzavarra, az időszakos leállításokra, valamint a működés végleges beszüntetésére vonatkozóan;

f) Az engedély feltételei minden körülmény esetén tartalmaznak intézkedéseket a nagy távolságra jutó vagy határokon átterjedő szennyezés minimalizálásával kapcsolatban, és a környezet egészének magas szintű védelmét biztosítják.

Az engedély tartalmazhat a (4) bekezdés követelményeitől való átmeneti eltérést, ha az illetékes hatóság által elfogadott helyreállítási terv biztosítja, hogy ezek a követelmények hat hónapon belül teljesülnek, és ha a projekt a szennyezés csökkentéséhez vezet.

7. Az engedély tartalmazhat olyan egyéb meghatározott feltételeket ezen irányelv céljából, amelyet a tagállam vagy az illetékes hatóság arra alkalmasnak talál.

2. Ahol szükséges, √ Az első bekezdés a) pontjának alkalmazásában a kibocsátási Õ a határértékek kiegészíthetők vagy helyettesíthetők az azokkal egyenértékű műszaki paraméterekkel vagy intézkedésekkel.

Az I. melléklet 6.6. pontja alatt található létesítményekre az e bekezdéssel összhangban meghatározott kibocsátási határértékeknél figyelembe veszik az ezeknek a létesítménykategóriáknak megfelelő gyakorlati megfontolásokat.

ò új

3. A BAT referenciadokumentumokból kiindulva kell megállapítani az engedély feltételeit.

4. Amennyiben a létesítmény, vagy annak egy része nem tartozik a BAT referenciadokumentumok hatálya alá, vagy amennyiben e dokumentumok nem tárgyalják az összes lehetséges környezeti hatást, az illetékes hatóságok a III. mellékletben felsorolt kritériumok alapján meghatározzák az érintett létesítményre vagy tevékenységre vonatkozóan elérhető legjobb technológiákattechnikákat, és ennek megfelelően megállapítják az engedély feltételeit.

5. AZ I. melléklet 6.6. pontjában említett létesítmények esetében az (1)–(4) bekezdést kell alkalmazni az állatjóllétre vonatkozó jogszabályok sérelme nélkül.

ê 96/61/EK 2. cikk (kiigazított szöveg)

16. cikk

Kibocsátási határértékek és az azokkal egyenértékű paraméterek és műszaki intézkedések

1.6. A √ szennyező Õ anyagokra vonatkozó kibocsátási határértékeket rendszerint azoknál a pontoknál kell alkalmazni, ahol a kibocsátás elhagyja a létesítményt,√ és Õ figyelmen kívül hagyva √ a pontok előtti Õ bármilyen hígítást a határértékek megállapításakor.

A vízbe történő közvetett √ szennyezőanyag- Õkibocsátások vonatkozásában a víztisztító telep hatását számításba lehet venni, amikor a kibocsátási határértéket megállapítják a√ z érintett Õ létesítményre, feltéve, ha a környezet egészének ugyanolyan szintű védelmét biztosítja, és feltéve, ha ez nem vezet a környezet nagyobb fokú szennyezéséhez, a 76/464/EGK irányelvnek vagy annak végrehajtására kiadott irányelvek sérelme nélkül;.

ê 96/61/EK 9. cikk

24. A 1019. cikk sérelme nélkül, a (3) bekezdésbena 15. cikk (1) és (2) bekezdésében említett kibocsátási határértékek és az azokkal egyenértékű műszaki paraméterek az elérhető legjobb technikákon alapulnak anélkül, hogy előírnák bármilyen meghatározott technika vagy technológia használatát, de figyelembe véve az érintett létesítmény műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti feltételeket. Az engedély feltételei minden körülmény esetén tartalmaznak intézkedéseket a nagy távolságra jutó vagy határokon átterjedő szennyezés minimalizálásával kapcsolatban, és a környezet egészének magas szintű védelmét biztosítják.

ò új

Az illetékes hatóság olyan kibocsátási határértékeket határoz meg, amelyek nem haladják meg a BAT referenciadokumentumban ismertett elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket.

3. A (2) bekezdés második albekezdésétől eltérve, az illetékes hatóságok – különleges esetekben – a környezeti és gazdasági költségeknek és előnyöknek a létesítmény műszaki jellemzőinek, földrajzi elhelyezkedésének és a helyi környezeti feltételeknek figyelembe vételével elvégzett értékelése alapján olyan kibocsátási határértékeket határozhatnak meg, amelyek meghaladják a BAT referenciadokumentumban leírt elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket.

E kibocsátási határértékek azonban – adott esetben – nem haladhatják meg a V.–VIII. mellékletben meghatározott kibocsátási határértékeket.

A Bizottság kritériumokat állapíthat meg az ebben a bekezdésben említett eltérés engedélyezésére vonatkozóan.

Az említett intézkedéseket – amelyek célja az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítása – a 69. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

4. A (2) és (3) bekezdést a szerves trágyának és hígtrágyának az I. melléklet 6.6. pontjában említett, a létesítmény telephelyén kívül történő terítésére kell alkalmazni. Ezeket a követelményeket a tagállamok nemcsak engedélyekbe, hanem más intézkedésekbe is belefoglalhatják.

5. Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a 12. cikk (2) bekezdésének és az első albekezdés 1. és 2. pontjának követelményeitől való eltérést az olyan kibocsátásnövekedés esetében, amely az új keletű technológiák tesztelésének és alkalmazásának következménye, feltéve, hogy az eltérés engedélyezésétől számított 6 hónapon belül e technológiák alkalmazásával felhagynak, illetve a tevékenység eléri legalább az elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szintet.

17. cikk

Ellenőrzési követelmények

1. A 15. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában említett ellenőrzési követelményeknek – adott esetben – a BAT referenciadokumentumokban leírt ellenőrzés következtetésein kell alapulniuk.

2. A 15. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett rendszeres ellenőrzés gyakoriságát az illetékes hatóság az egyes létesítmények engedélyében, illetve általánosan kötelező erejű szabályok keretében határozza meg.

Az első albekezdés sérelme nélkül, a rendszeres ellenőrzést legalább hétévente egyszer el kell végezni.

A Bizottság kritériumokat állapíthat meg a rendszeres ellenőrzés gyakoriságának meghatározására vonatkozóan.

Az említett intézkedéseket – amelyek célja az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítása – a 69. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

18. cikk

Általánosan kötelező erejű szabályok

ê 96/61/EK 9. cikk (8) bekezdés (kiigazított szöveg)

1. Az engedélyeztetési eljárás ennek az irányelvnek megfelelő kötelezettség szerinti végrehajtásának sérelme nélkül a tagállamok előírhatnak általánosan kötelező előírásokban bizonyos követelményeket a létesítmények egyes kategóriáira, az egyedi engedélyeztetési feltételekbe foglalásuk helyett, feltéve, ha √ elfogadása esetén a tagállamok biztosítják Õ az integrált megközelítést és√ az egyedi engedélyezési feltételekkel elérhető szinttel egyenértékű Õ a egészének magas fokú környezetvédelmet biztosított.

ò új

2. Az általánosan kötelező erejű szabályok a legjobb elérhető technológián alapulnak, anélkül, hogy előírnák bármiféle technika vagy adott módszer alkalmazását.

A tagállamok gondoskodnak róla, hogy az általánosan kötelező erejű szabályok olyan kibocsátási határértékeket – illetve egyenértékű paramétereket vagy műszaki intézkedéset – határozzanak meg, amelyek nem haladják meg a BAT referenciadokumentumban ismertett elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket.

3. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az általánosan kötelező erejű szabályokat az elérhető legjobb technikákban bekövetkezett fejlődéshez igazítsák.

Ha a Bizottság új, vagy frissített BAT referenciadokumentumot fogad el, a tagállamok, amennyiben szükséges, a kihirdetéstől számított négy éven belül újraértékelik és frissítik az érintett létesítményre vonatkozó általánosan kötelező erejű szabályokat.

4. Az (1)–(3) bekezdésekkel összhangban elfogadott általánosan kötelező erejű szabályokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

1910. cikk

Az elérhető legjobb technikák és a kKörnyezetminőségi szabványok

Ahol a környezetminőségi szabvány szigorúbb feltételeket igényel, mint amilyeneket az elérhető legjobb technikával el lehet érni, további intézkedéseket kell √ belefoglalni Õ megkövetelni különösen az engedélybe az egyéb, környezetminőségi szabványoknak való megfelelés céljából hozható intézkedések sérelme nélkül.

2011. cikk

Az elérhető legjobb technikák fejlődése

A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az illetékes hatóság figyelemmel kísérje az elérhető legjobb technikák fejlődését, vagy a hatóságot tájékoztatják arról. ð és bármely új vagy felülvizsgált BAT referenciadokumentum közzétételéről. ï

2112. cikk

Az üzemeltető változtatásai a létesítményekben

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltető tájékoztassa az illetékes hatóságokat √ hatóságot ∏ bármilyen, a létesítmény üzemeltetésében √ jellegében vagy működésében ∏ tervezett változtatásról √ vagy a létesítmény bővítéséről ∏, ahogy azt a 2. cikk 10. pontjának a) alpontja tartalmazza. Ahol szükséges, az illetékes √ hatóság ∏ hatóságok megújítja az engedélyt vagy a feltételeket.

2. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy olyan engedély nélkül, amelyet ennek az irányelvnek megfelelően adtak ki, ne hajtsanak végre a 2. cikk 10. pontja b) alpontjának értelmében jelentős, az üzemeltető által tervezett változtatásokat a létesítmény üzemeltetésében.

Az engedélykérelemnek és az illetékes hatóság határozatának ki kell terjednie a létesítmény olyan részeire és a 613. cikkben felsorolt szempontokra √ részletekre Õ, amelyeket a √ lényeges Õ változtatás érinthet. A 3., a 6–10. cikk, valamint a 15. cikk (1), (2) és (4) bekezdésének vonatkozó rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazzák.

ê 96/61/EK 2. cikk (10) bekezdés b) pont (kiigazított szöveg)

3.b) E meghatározás alkalmazásábanA üzemeltetés √ létesítmény jellegének vagy működésének Õ bármely változtatása vagy √ a létesítmény Õ bővítése jelentősnek minősül, ha a változtatás vagy a bővítés önmagában eléri az I. mellékletben √ a kapacitásra vonatkozóan Õ meghatározott küszöbértékeket, ha ilyen küszöbértéket a mellékletben meghatároztak;.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

2213. cikk

Az engedély feltételeinek újraértékelése és frissítése az illetékes hatóság által

1. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes √ hatóság Õ hatóságok időszakonként √ újraértékelje Õ újraértékeljék és szükség esetén √ az ezen irányelvnek való megfelelés céljából frissítse Õ frissítsék az engedély √ minden Õ feltételét.

ò új

2. Az illetékes hatóság kérésére az üzemeltetőknek minden olyan információt be kell nyújtaniuk, amely szükséges az engedély feltételeinek újraértékeléséhez.

Az engedélyezési feltételek újraértékelése során az illetékes hatóság minden, az ellenőrzésből és a vizsgálatokból származó információt felhasznál.

3. Ha a Bizottság új, vagy frissített BAT referenciadokumentumot fogad el, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az illetékes hatóságaik, amennyiben szükséges, a kihirdetéstől számított négy éven belül újraértékeljék és frissítsék az érintett létesítményre vonatkozó engedélyezési feltételeket.

A 16. cikk (3) bekezdésével összhangban engedélyezett eltérésre az első albekezdést kell alkalmazni.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

ð új szöveg

42. Az újraértékelést √ engedélyezési feltételek újraértékelését és – adott esetben – frissítését legalább a következő esetekben Õ elvégzik minden olyan esetben, amikor:

a) a létesítmény által okozott szennyezés olyan jelentős, hogy az engedélyben megállapított kibocsátási határértékeket felül kell vizsgálni, és új határértékeket kell megállapítani;,

b) jelentős változások az elérhető legjobb technikák ð fejlődése ï lehetővé teszi a kibocsátások jelentős mértékű csökkentését aránytalanul magas költségek nélkül,

c) az eljárás vagy a tevékenység üzembiztonság egyéb technikát igényel,;

d) ð ha egy környezetminőségi szabványnak való megfelelés a kívánalom a 19. cikknek megfelelően.

- a Közösség vagy a nemzeti jogszabályok új rendelkezései azt megkövetelik.

ò új

23. cikk

A telephely bezárása és helyreállítása

1. A környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[35] és a talajvédelem kereteinek meghatározásáról, valamint a 2004/35/EK irányelv módosításáról szóló 20../…/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[36] sérelme nélkül, az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy a 12. cikk 8. pontjában előírt alapelv tiszteletben tartásának biztosítására megállapított engedélyezési feltételeket végrehajtsák a tevékenység végleges leállítása esetén.

2. Ahol a tevékenység magában foglalja a veszélyes anyagok felhasználását, előállítását vagy kibocsátását – tekintettel a létesítmény telephelyén bekövetkező talaj- és talajvízszennyeződés lehetőségére –, az üzemeltetőnek egy létesítmény üzembe helyezésének vagy egy létesítmény engedélyének frissítése előtt alapjelentést kell készítenie. Ennek a jelentésnek tartalmaznia kell a talaj és talajvíz eredeti állapotának meghatározásához szükséges számszerűsített információkat.

A Bizottság megállapítja az alapjelentés tartalmára vonatkozó kritériumokat.

Az említett intézkedéseket – amelyek célja az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítása – a 69. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

3. A tevékenység végleges leállítása esetén az üzemeltető értékeli a veszélyes anyagok által okozott talaj- és talajvízszennyeződés mértékét. Az üzemeltető helyreállítja a helyszínt és visszaállítja annak eredeti állapotát, amennyiben a (2) bekezdésben említett alapjelentésben rögzített eredeti állapothoz viszonyítva a létesítmény veszélyes anyagoktól származó talaj- vagy a talajvízszennyeződést okozott.

4. Amennyiben az üzemeltetőnek nem kötelessége a (2) bekezdésben említett alapjelentés elkészítése, a tevékenység végleges leállítása esetén megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a telephely ne jelentsen jelentős kockázatot az emberi egészségre vagy a környezetre.

ò új

24. cikk

Megfelelőségi jelentés

A 8. cikk 1. pontjában említett megfelelőségi jelentésnek tartalmaznia kell a létesítmény üzemeltetése – beleértve a kibocsátási szinteket – és a BAT referenciadokumentumokban leírt elérhető legjobb technikák közötti öszehasonlítást.

25. cikk

Vizsgálatok

1. A tagállamok létrehozzák a létesítmények vizsgálatának rendszerét.

A rendszer helyszíni vizsgálatokat is tartalmaz.

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

14. cikk

Az engedély feltételeinek teljesítése

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítják érdekében, hogy:

- az üzemeltető a létesítmény működtetése során teljesítse az engedélyezési feltételeket,

- az üzemeltető rendszeresen tájékoztassa az illetékes hatóságot a kibocsátások ellenőrzésének eredményeiről, valamint késedelem nélkül minden váratlan eseményről vagy balesetről, melyeknek jelentős hatása van a környezetre,

- az létesítmények üzemeltetők minden szükséges segítséget adjanak meg az illetékes √ hatóságoknak Õ hatóság képviselőinek, hogy azok bármilyen √ helyszíni Õ ellenőrzést el tudjanak végezni a létesítményben, vagy mintát vegyenek, és valamennyi információt összegyűjthessenek ahhoz, hogy az ezen irányelv céljai megvalósításához szükséges feladataikat el tudják látni.

ò új

2. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a vizsgálati terv minden létesítményre vonatkozzon.

3. Az egyes vizsgálati tervek a következőket tartalmazzák:

a) a releváns, jelentős környezeti tényezők általános értékelése;

b) a vizsgálati terv hatálya alá tartozó földrajzi terület;

c) a vizsgálati terv hatálya alá tartozó létesítmények nyilvántartása és ezen irányelv követelményeinek való megfelelőségük általános értékelése;

d) a terv felülvizsgálatára vonatkozó rendelkezések;

e) az (5) bekezdés szerinti rutinvizsgálati programok vázlata;

f) a (6) bekezdés szerinti nemrutin-vizsgálati eljárások;

g) adott esetben a különböző vizsgálati hatóságok közötti együttműködésre vonatkozó rendekezések.

4. Az illetékes hatóságok a vizsgálati tervek alapján rendszeresen vizsgálati programokat dolgoznak ki, amelyekben meghatározzák a különböző típusú létesítményekre vonatkozó helyszíni látogatások gyakoriságát.

A programok minden egyes létesítmény vonatkozásában tizenkéthavonként legalább egy látogatást tartalmaznak, kivéve ha a programok az érintett létesítmény környezeti kockázatainak szisztematikus értékelésén alapulnak.

A Bizottság megállapítja a környezeti kockázatok értékelésére vonatkozó kritériumokat.

Az említett intézkedéseket – amelyek célja az ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítása – a 69. cikk (2) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

5. A rutinvizsgálatoknak megfelelőnek kell lenniük az érintett létesítményből eredő releváns környezeti hatások teljes körének vizsgálatára.

A rutinvizsgálat biztosítja, hogy az üzemeltető teljesítse az engedélyezési feltételeket.

A rutinvizsgálat célja az is, hogy az engedélyezési követelmények hatékonyságát értékelje.

6. A nemrutinvizsgálatot súlyos környezetvédelmi panasz, súlyos környezetvédelmi baleset, váratlan esemény és nemmegfelelőség esetén késedelem nélkül és – adott esetben – az engedély kibocsátása, újraértékelése vagy aktualizálása előtt végre kell hajtani.

7. Minden egyes rutin- és nemrutinvizsgálatot követően az illetékes hatóság jelentést készít, amelyben leírja a létesítmény ezen irányelv követelményeinek való megfelelőségére vonatkozó megállapításait és a további lépések szükségességére vonatkozó következtetéseit.

A jelentésről értesítik az érintett üzemeltetőt és azt a vizsgálat idejétől számított két hónapon belül nyivánosan hozzáférhetővé teszik.

Az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy a jelentésben meghatározott minden szükséges intézkedést ésszerű időn belül megtegyenek.

ê 96/61/EK

2615. cikk

Az információhoz való hozzáférés és a nyilvánosság részvétele az engedélyezési eljárásban

ê 2003/35/EK 4. cikk (3) bekezdés (kiigazított szöveg)

1. A tagállamok biztosítják, hogy az érintett nyilvánosság kellő időben hatékony lehetőséget kapjon a következő eljárásokban történő részvételre:

a) az új létesítmények iránti engedély kiadása;,

b) a létesítmény üzemeltetésében történő jelentős változtatás iránti engedély kiadása;,

c) egy létesítmény engedélyének vagy engedélyezési feltételeinek a frissítése a 13. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdésévela 22. cikk (4) bekezdésének a) pontjával összhangban.

ò új

d) A 7. és a 18. cikkben előírt általánosan kötelező erejű szabályok elfogadása.

ê 2003/35/EK 4. cikk (3) bekezdés (kiigazított szöveg)

Az ilyen részvételre vonatkozóanesetében az V IV. mellékletben meghatározott eljárást kell alkalmazni.

ò új

2. Az (1) bekezdés a) és b) pontját nem kell alkalmazni, amennyiben a következő feltételek mindegyike teljesül:

a) az új létesítmény vagy a lényeges változtatás a 85/337/EGK irányelv hatálya alá tartozik;

b) az általánosan kötelező erejű szabályok az összes szükséges engedélyezési feltételre kiterjednek;

c) nincs szükség szigorúbb követelmények bevezetésére a 19. cikknek való megfelelés érdekében.

ê 2003/35/EK 4. cikk (3) bekezdés (kiigazított szöveg)

35. Az √ engedély megadására, újraértékelésére vagy frissítésére, illetve az általánosan kötelező erejű szabályok elfogadására vagy frissítésére vonatkozó Õ határozat meghozatalát követően a hatáskörrel rendelkező hatóság a megfelelő eljárásokkal összhangban tájékoztatja a nyilvánosságot és a nyilvánosság rendelkezésére bocsátja a következő információkat:

a) a határozat tartalma, beleértve az engedély, valamint bármely feltétel és a későbbi frissítések másolatát; és

b) az érintett nyilvánosság által kifejezésre juttatott aggodalmak és vélemények vizsgálatát követően a határozat alapjául szolgáló indokok; és megfontolások, beleértve a nyilvánosság részvételének folyamatára vonatkozó információkat.

ò új

c) a határozat meghozatala előtt tartott konzultáció eredményei, illetve az eredmények határozatban való figyelembe vételének módjára vonatkozó magyarázat;

d) az érintett létesítményhez vagy tevékenységhez kapcsolódó BAT referenciadokumentum címe;

e) az engedélyben foglalt kibocsátási határértékek vagy az általánosan kötelező erejű szabályok meghatározásának módja a BAT referenciadokumentumban ismertett elérhető legjobb technikák és a hozzájuk kapcsolódó kibocsátási szintek viszonylatában;

f) az eltérés és az előírt feltételek indokai, amennyiben a 16. cikk (3) bekezdésével összhangban eltérést engedélyeztek;

g) az általánosan kötelező erejű szabályoknak a 18. cikk (3) bekezdésében és az engedélyek 22. cikk (1), (3) és (4) bekezdésében említett újraértékelési eredménye;

ê 96/61/EK (kiigazított szöveg)

h)(2) aA kibocsátások ellenőrzésének eredményei, ahogy azt az 9. cikkben említett engedélyezési feltételek megkövetelik, és melyek az illetékes hatóság birtokában vannak, hozzáférhetővé kell tenni a nyilvánosság számára.

(4)3. Az (1), (2) és (3) bekezdés a környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (1) és (2) bekezdésébena 90/313/EGK irányelv 3. cikkének (2) és (3) bekezdésében meghatározott korlátozásokra is figyelemmel alkalmazandó.

ê 2003/35/EK 4. cikk (3) bekezdés (kiigazított szöveg)

2715a. cikk

Az igazságszolgáltatáshoz való jog

1. A tagállamok biztosítják, hogy vonatkozó nemzeti jogrendszerükkel összhangban az érintett nyilvánosság azon tagjainak, akik √ nek a 26. cikknek megfelelően a bíróság vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan testület előtt felülvizsgálati eljáráshoz van joguk a határozatok, jogi aktusok és mulasztások anyagi vagy eljárási jogszerűségének kifogásolása céljából, ha a következő feltételek valamelyike teljesül Õ:

a) kellő mértékben érdekeltek; vagy

b) jogsérelemre hivatkoznak, amennyiben a tagállam közigazgatási eljárásjoga ezt előfeltételként írja elő.;

a bíróság vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan testület előtt felülvizsgálati eljáráshoz van joguk a határozatok, jogi aktusok és mulasztások anyagi vagy eljárási jogszerűségének kifogásolása céljából ezen irányelvnek a nyilvánosság részvételére vonatkozó rendelkezéseire is figyelemmel.

2. A tagállamok meghatározzák, hogy az eljárás melyik szakaszában kezdeményezhető a határozatok, jogi aktusok és mulasztások kifogásolása.

3. Hogy mi minősül kellő mértékű érdekeltségnek és jogsérelemnek, azt a tagállamok határozzák meg összhangban azzal a célkitűzéssel, amely szerint biztosítják az érintett nyilvánosságnak az igazságszolgáltatáshoz való széleskörű jogát.

Ebből a célból √ a környezetvédelmet ösztönző és Õ a 2. cikk 14. pontjában említett √ a nemzeti jog szerinti bármely Õ követelménynek megfelelő nem kormányzati szervezet érdekeltségét e cikkaz (1) bekezdés a) pontjának az alkalmazás