[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.4.9.

COM(2010)134 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

a szolgáltatási irányelv (2006/123/EK) szerinti kölcsönös segítségnyújtás végrehajtásával megbízott tisztviselők képzéséről és cseréjéről

SEC(2010)395

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

a szolgáltatási irányelv (2006/123/EK) szerinti kölcsönös segítségnyújtás végrehajtásával megbízott tisztviselők képzéséről és cseréjéről

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. Bevezetés

A szolgáltatási irányelv[1] egy fontos és innovatív része az igazgatási együttműködéssel foglalkozik. A tagállamok[2] nemzeti, regionális és helyi szintű illetékes hatóságainak a többszörös ellenőrzés elkerülése és a szolgáltatók hatékony felügyeletének biztosítása érdekében – közvetlenül és határokon átnyúlóan – segíteniük kell egymást (28–36. cikk).

A hatóságokat e feladat ellátásában a belső piaci információs rendszer (IMI) támogatja. Az IMI egy IT-alapú információs hálózat, amelyet a Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve fejlesztett ki. Lehetővé teszi a hatóságok számára más országokban lévő partnereik azonosítását és előre lefordított kérdések és válaszok felhasználásával saját nyelvükön folytathatnak velük információcserét. Problémák esetén az IMI-koordinátorok beavatkozhatnak. Az IMI-t jelenleg a szakmai képesítések elismeréséről szóló irányelv[3] és a szolgáltatási irányelv kapcsán alkalmazzák.

A szolgáltatási irányelv 34. cikkének (2) bekezdése előírja a tagállamok számára, hogy a Bizottság segítségével kísérő intézkedéseket hozzanak a kölcsönös segítségnyújtás megvalósításáért felelős tisztviselők cseréjének és képzésének megkönnyítésére.

A 34. cikk (3) bekezdése szerint a Bizottság „ mérlegeli az érintett tisztviselők cseréjére és a képzések megszervezésére irányuló többéves program létrehozásának szükségességét ”.

Ez a jelentés a különböző forrásokból – többek között az összes IMI-felhasználó és -koordinátor körében végzett felmérésből és az IMI-oktatóktól származó visszajelzésekből – gyűjtött adatok alapján végzett értékelés megállapításait összegzi[4].

2. Az igények értékelése

Az IMI felhasználóitól, koordinátoraitól és oktatóitól kapott visszajelzésekből nyolc fő következtetés vonható le:

1. Az IMI felhasználóbarát, de továbbra is szükség van a képzésre.

2. A szolgáltatási irányelv jogi és gyakorlati vonatkozásaival kapcsolatos képzés nagyobb kihívást jelent, mint az IMI használatával kapcsolatos, technikai szempontú képzés.

3. Az általános nyelvi és számítástechnikai képzés a munkahelyi képzés keretében elérhető, és nem elengedhetetlen az igazgatási együttműködéshez.

4. A felhasználók a helyben tartott képzést kedvelik.

5. A képzési költségeknél nagyobb gondot okoz az, hogy nincs elegendő, a megfelelő készségekkel rendelkező oktató.

6. A Bizottság által biztosított képzési anyagot nagyra értékelik, de nem ismerik eléggé.

7. Jelenleg a tagállamok kezében van a képzésekkel kapcsolatos fő felelősség, de a Bizottságnak is szerepet kellene vállalnia.

8. A tisztviselők cseréje jelentős hozzáadott értéket képviselhetne.

3. A megteendő intézkedések célkitűzései

Az igények értékelése alapján megteendő intézkedések általános célkitűzése annak biztosítása kell legyen, hogy az IMI-felhasználók rendelkezzenek az IMI hatékony használatához szükséges tudással és készségekkel. E célból a felhasználókhoz közeli helyeken, EU-szerte a lehető legegységesebb képzést kell nyújtani. A képzések nyújtásában az IMI-koordinátorok szerepe alapvetően fontos, és ebben támogatni kell őket. A képzés tartalmát illetően túl korai a célkitűzések meghatározása, mivel az igények idővel változhatnak[5].

A segédanyagokat ismertebbé kell tenni és felhasználásukat ösztönözni kell. Ez különösen igaz az önálló tanulást segítő anyagokra.

Mivel az IMI-felhasználók szerint jelentős hozzáadott értéket jelentene, ha más országok tisztviselőivel találkoznának tapasztalatcsere céljából, további célkitűzés lehetne a tisztviselők cseréjének ösztönzése és támogatása.

4. A rendelkezésre álló politikai lehetőségek összehasonlítása

A Bizottság fenntarthatná a jelenlegi állapotot , és a maival egyező módon nyújthatna továbbra is segítséget a tagállamoknak. Ez a típusú segítségnyújtás magas fokú elégedettséget vált ki. Mindazonáltal nem kezeli a képzéssel és a rendszer megismertetését célzó tájékoztatással megbízottak összes nehézségét, például a humánerőforrások elégtelenségét, a képzés lefolytatásához szükséges szakértelem hiányát, a hierarchia támogatásának hiányát.

A Bizottság a tagállamokban felmerülő igényekkel összhangban kiigazíthatná és kiterjeszthetné jelenlegi megközelítését . Például segíthetne több tagállamból származó résztvevőkkel tartott konferenciák megszervezésében. Emellett kapcsolatokat teremthetne a tisztviselőcsere iránt érdeklődő tagállamok között és tanácsokkal segíthetné őket. A Bizottság nagyobb fontosságot tulajdoníthatna bizonyos koordinátorok közvetlen kéréseinek is, például a segédanyagok fordítását és a rendszer fejlesztésének preferenciáit illetően.

A Bizottság további forrásokat kérhetne és felállíthatna egy többéves programot , amely lehetővé tenné a képzési és a rendszer megismertetését célzó tájékoztatási tevékenységek gyors felerősödését. A programban foglalt intézkedések közé tartozhatna például a külső szakemberek által nyújtott szisztematikus képzés minden tagállamban, szakmai segítség a határokon átnyúló konferenciák megszervezésében és a tisztviselők cseréjének központosított rendszere. A pénzügyi és humánerőforrásokat érintő hatás az intézkedések számától és kiterjedésétől függ. Mindazonáltal ebben a szakaszban, amíg a tagállamok közép- és hosszú távú igényeit még nem határozták meg, nem egyértelmű, hogy egy ilyen többéves program alapvető költségeit ellensúlyozná-e az általa elérhető haszon.

A második megközelítés rugalmasságot biztosítana a felmerülő igények tekintetében és azonnal végrehajtható lenne. A sok IMI-felhasználó egységes elérésében valószínűleg nem olyan hatékony, mint egy többéves program, és a koordinátorok néhány problémáját bizonyára nem oldaná meg. Mindazonáltal rugalmas támogatást nyújthatna, miközben nem zárja ki egy forrásigényesebb megoldás lehetőségét a jövőben.

5. Következtetés

Az igények értékelése összességében azt mutatja, hogy jelenleg nincs elegendő indok a tisztviselők képzésére és cseréjére irányuló többéves program elfogadására. Egy ilyen program elindítása elhamarkodott lenne egy olyan időpontban, amikor épphogy elkezdődött a szolgáltatási irányelv keretében az együttműködés. A Bizottságnak és az IMI-koordinátoroknak több tapasztalatot kell gyűjteniük, hogy meg tudják határozni a közép- és hosszú távú képzési, és esetleg a tisztviselőcserét illető igényeket.

Mindeközben a Bizottság folytatja jelenlegi, az igazgatási együttműködés megismertetése és az IMI-felhasználók képzése terén a tagállamok támogatására irányuló erőfeszítéseit, amelyek eddig igen sikeresek voltak. Ettől függetlenül a tagállamoktól érkező megfelelő kérések esetén tevékenységei rugalmas kiigazítását és kiterjesztését javasolja. A tagállamok, és különösen az IMI-koordinátorok részéről ez megköveteli, hogy komolyan vegyék a rendszer megismertetését célzó tájékoztatást és a képzést illető alapvető szerepüket, és használják fel a Bizottság támogatását, valamint elegendő mértékű pénzügyi és humánerőforrást biztosítsanak ezekhez a feladatokhoz.

A Bizottság továbbra is szoros figyelemmel kíséri a tagállami fejleményeket, és a szolgáltatásokkal kapcsolatos IMI-modul kötelező használatának első évében összegyűjtött tapasztalatok alapján újra értékelni fogja egy többéves program elfogadásának szükségességét. A Bizottság beszámol a helyzetről az IMI-ről szóló 2010-re vonatkozó éves jelentésben, amelynek közzétételét 2011 februárjára tervezik. A Bizottság ezenkívül rendszeresen továbbítja a tagállamoknak az ahhoz szükséges statisztikai információkat, hogy hozzájárulhassanak az éves jelentéshez[6].

[1] Az Európai Parlament és a Tanács 2006/123/EK irányelve (2006. december 12.) a belső piaci szolgáltatásokról (HL L 376., 2006.12.27., 36. o.).

[2] Ebben a szövegben a „tagállam” kifejezés az EU 27 tagállamára és az Európai Gazdasági Térségben részt vevő három EFTA-országra vonatkozik, azaz Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre.

[3] Az Európai Parlament és a Tanács 2005/36/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a szakmai képesítések elismeréséről (HL L 255., 2005.9.30., 22. o.)

[4] Az értékelés és az eredmények részletes leírása megtalálható a jelentést kísérő szolgálati munkadokumentumban.

[5] A felmérések idején sok tagállam még nem fogadta el a szolgáltatási irányelvet átültető nemzeti jogszabályt és/vagy még nem nyújtott a jogi kérdésekkel kapcsolatos képzést.

[6] A figyelemmel kísérés és értékelés részleteit illetően lásd a kísérő szolgálati munkadokumentumot.