INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A jordániai gazdaságot az elmúlt években jelentős mértékben érintette a régióban – mindenekelőtt a szomszédos Irakban és Szíriában – tapasztalható regionális zavargások. Ez a regionális nyugtalanság komoly terheket rótt a külső egyensúlyra és az államháztartásra egyaránt. Az idegenforgalmi bevételek visszaesése, a beáramló közvetlen külföldi tőkebefektetések (FDI) csökkenése, a kereskedelmi útvonalak 8 éve tartó elzáródása és az Egyiptomból érkező földgázszállítások ismétlődő zavarai – amelyek következtében Jordániának az egyiptomi helyett más, drágább tüzelőanyaggal kellett ellátnia villamos erőműveit – visszafogták a növekedést, továbbá hatást gyakoroltak a külső és a költségvetési pozícióra.

A szíriai konfliktus nemcsak azzal gyakorolt hatást Jordániára, hogy megzavarta a Szíriával való vagy azon keresztül folytatott kereskedelmet, hanem azzal is, hogy közel 1,3 millió szíriai menekült áramlott Jordániába, akik közül 660 330 főt regisztráltak az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa (UNCHR) hivatalánál (2019. augusztus 4-i adatok). A szíriai menekültek nagyarányú beáramlása megnövelte a Jordánia költségvetési helyzetére, közszolgáltatásaira és infrastruktúrájára nehezedő nyomást.

A széles körben megfelelő szakpolitikai válasz és a nagyszabású nemzetközi támogatás segítette az országot a makrogazdasági stabilitás megőrzésében és a gazdasági visszaesés megelőzésében. Jordánia gazdasága azonban továbbra is sebezhető a külső sokkhatásokkal szemben. A reálnövekedés 2018-ban 1,9 %-ra esett vissza, amely 1996 óta a legalacsonyabb érték. A munkanélküliségi ráta 2019 elején 19 %-ra ugrott, miközben a közvetlen külföldi befektetések visszaestek. Az erőfeszítések ellenére a költségvetési konszolidációt nem sikerült az eredeti ütem szerint fenntartani, mivel a növekedés a vártnál alacsonyabb volt, ami gyengítette az adóbevételeket, és a villamosenergia-vállalat a költségeket tükröző díjak hiányában évtizedekig veszteséget termelt. Az államadósság alig csökkent, Jordánia pedig továbbra is függ a külföldi támogatásoktól. Jordánia továbbra is jelentős külső finanszírozási igénnyel szembesül, ideértve az eurókötvények és más külső piaci kölcsönök 2020–22-ben esedékessé váló fizetési kötelezettségeit. Ezzel összefüggésben továbbra is alapvető fontosságú a Jordánia nemzetközi partnereitől kapott folyamatos támogatás.

2016 augusztusában Jordánia és a Nemzetközi Valutaalap (IMF) hároméves, 723 millió USD (a kvóta 150 %-a) összegű kibővített finanszírozási eszközről (EHA) állapodott meg, amelyet a közelmúltban 2020 márciusáig meghosszabbítottak. E programot egy 2 milliárd USD (a kvóta 800 %-a) összegű hároméves készenléti hitelmegállapodás követett, amely megállapodás 2012 augusztusában született és 2015 augusztusában zárult le. Az IMF-programokat két makroszintű pénzügyi támogatási (MFA) program egészítette ki: a 180 millió EUR összegű kölcsönből álló MFA-I, amelyet a társjogalkotók 2013 decemberében fogadtak el és 2015 októberében zárult le; és a 200 millió EUR összegű kölcsönből álló MFA-II, melyet a társjogalkotók 2016 decemberében fogadtak el és 2019 júliusában zárult le.

A makroszintű pénzügyi támogatási programok az EU és más nemzetközi adományozók szélesebb körű erőfeszítéseinek részét képezték, amelyekről a „Segítségnyújtás Szíriának és a térségnek” című, 2016. februári londoni konferencián állapodtak meg, amelynek célja, hogy segítséget nyújtson Jordániának és a régió más országainak a regionális konfliktusokból és a nagyszámú szíriai menekült jelenlétéből fakadó gazdasági és társadalmi hatások enyhítésében. A Jordániával szembeni nemzetközi kötelezettségvállalást több alkalommal is megerősítették, különösen a „Szíria jövőjének támogatása” című, 2017. áprilisi brüsszeli konferencián, az EU–Jordánia Társulási Tanács 2017. júliusi ülésén, valamint a „Szíria jövőjének támogatása” című, 2018. áprilisi második brüsszeli konferencián. A 2019 februárjában megrendezett „London Initiative” (Londoni kezdeményezés) elnevezésű konferencián és a 2019. márciusi harmadik brüsszeli konferencián a nemzetközi és regionális donorközösség – az EU-t is beleértve – újból megerősítette szándékát, hogy támogatni fogja Jordánia makrogazdasági stabilitásának megőrzésére és a növekedési kilátások javítására irányuló erőfeszítéseket.

Jordánia az EU–Jordánia Társulási Tanács 2019. június 26-i luxemburgi ülésén előirányzottaknak megfelelően 2019. július 11-én hivatalos kérelmet nyújtott be az Európai Bizottsághoz, hogy az EU-tól további, három részletben folyósítandó, 500 millió EUR összegű makroszintű pénzügyi támogatásban részesüljön. Ez a támogatás hozzájárulna az ország külső finanszírozási igényeinek fedezéséhez és a reformok végrehajtásának támogatásához.

E kérelemre, valamint Jordánia gazdasági helyzetére, különösen a további külső finanszírozási igények felmerülésére való tekintettel az Európai Bizottság javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a Jordániának nyújtandó további makroszintű pénzügyi támogatásról (MFA), amely az EUMSZ 212. cikkén alapul, és legfeljebb 500 millió EUR összegű közép- és hosszú lejáratú hitel formájában, három részletben nyújtandó támogatást irányoz elő.

A javasolt makroszintű pénzügyi támogatás célja, hogy segítse Jordániát abban, hogy fedezni tudja további külső finanszírozási igényének egy részét 2020–2021-ben, csökkentve a gazdaság rövid távú fizetési mérleggel és költségvetéssel kapcsolatos sebezhetőségi pontjait, valamint hozzájáruljon az államadósság fenntarthatóságához. Emellett az uniós segítségnyújtás ösztönzőket biztosítana Jordánia reformtörekvéseinek fokozására a jordániai hatóságokkal kötendő egyetértési megállapodás révén, amely a gazdasági kiigazítási és strukturális reformokat támogató megfelelő intézkedéscsomagot határoz meg. E szakpolitikai feltételek összhangban állnának Jordánia reformvállalásaival, amelyek az EU–Jordánia partnerségi prioritásoknak és más uniós támogatási eszközöknek, valamint az IMF-fel és a Világbankkal egyeztetett kiigazítási programoknak, továbbá a 2019. februári „London Initiative” című konferencián ismertetett ötéves reformnak és növekedésmátrixnak felelnek meg.

Az e javaslatot kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumban részletesebben kifejtetteknek megfelelően és többek között a politikai helyzetre vonatkozóan a Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) által közösen készített értékelés alapján a Bizottság úgy véli, hogy Jordánia külső finanszírozási hiányának fennállása, amely az országnak az IMF-fel egy folyósítási program keretében folytatott együttműködésével párosul, gazdasági szempontból indokolttá teszi a makroszintű pénzügyi támogatási műveletet, és hogy a javasolt MFA-művelet politikai előfeltételei teljesülnek.

Háttér-információk

Jordánia gazdaságát számottevő mértékben érintette a 2011-ben kitört szíriai konfliktus. Jordánia GDP-növekedése a 2001–2010 közötti robusztus, átlagosan 6,2 %-os növekedést követően 2011–2018 között átlagosan 2,4 %-ra lassult. Annak ellenére, hogy Jordániát régóta jellemzik makrogazdasági és strukturális gyengeségi pontok, a gazdasági lassulás nagyrészt számos külső sokkhatásnak tudható be, többek között a következőknek: az elhúzódó regionális konfliktusok által érintett kritikus exportútvonalak és piacok zavara, a közvetlen külföldi befektetések jelentős csökkenése, a nagyszámú szíriai menekült befogadása (a jordániai hatóságok becslése szerint 1,3 millió, akik közül 660 330 főt regisztráltak az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa [UNCHR) hivatalánál]), valamint a Fed kamatlábainak növekedését tükröző emelkedő olajárak és hitelfelvételi költségek.

A gazdasági tevékenység gyengülése 2018-ban is folytatódott, mivel a reál-GDP növekedése 2018-ban 1,9 %-ra lassult (a 2017. évi 2,1 %-ról), ami 1996 óta a legalacsonyabb növekedési ráta. Pozitív fejlemény, hogy beindult az idegenforgalom és valamelyest helyreállt az export, valamint két, Irakkal és Szíriával határos határátkelőhelyet újból megnyitottak 2018-ban. 2018 negyedik negyedévében újraindult az Egyiptomból származó olcsó gázimport is. E fejlemények azonban a növekedési adatokban még nem mutatkoztak meg: 2019 első negyedévében a reál-GDP 2 %-kal nőtt, ami lényegében változatlan az elmúlt évek üteméhez képest.

Ilyen körülmények között a munkanélküliségi ráta 2019 első negyedévében 19 %-ra emelkedett az előző évi 18,4 %-ról, és 2014 óta – amikor 12,9 %-on állt – jelentősen emelkedő tendenciát mutat. A munkanélküliségi ráta továbbra is magas a fiatalok (38,5 %) és a nők (28,9 %) körében, összehasonlítva a férfiakkal (16,4 %).

Az infláció 2018-ban (a 2017. végi 3,3 %-ról) 4,5 %-ra emelkedett, ami tükrözi, hogy az olajárak 2018 nagy részében emelkedtek, és megnőtt a különböző alaptermékekre vonatkozóan januárban hatályba léptetett általános forgalmi adó is. 2019 első négy hónapjában azonban az infláció 0,6 %-ra mérséklődött, mivel az adóemelés hatása gyengült. A Jordán Központi Bank 2017. február és 2018. december között hét lépésben 3,75 %-ról 5,75 %-ra emelte a viszontleszámítolási kamatlábat. Ez nagyjából tükrözi a Fed-kamatláb növekedési ütemét, mivel a jordániai dinár az amerikai dollárhoz kötött. A szigorítási ciklus egybeesett az infláció fokozatos, ugyanakkor mérsékelt növekedésével, amint azt korábban említettük. 2019 júniusában az 5,75 %-os viszontleszámítolási kamatláb változatlan maradt, mivel az infláció csökkent, és a 2018-ban fennálló devizapiaci nyomás enyhült. Mindazonáltal az IMF-program második felülvizsgálata keretében a hatóságok jelezték, hogy amennyiben szükséges, a tartalékcélok teljesítésének biztosítása érdekében készek a monetáris politika szigorítására.

Jordánia az elmúlt években jelentős előrelépést tett államháztartásának konszolidálása terén, de a gyenge növekedési profil és a villamosenergia- és vízszolgáltató létesítmények veszteségeinek kezelése terén az eredmények elmaradása miatt 2018-ban nem sikerült fenntartani ezt az előrelépést. A teljes költségvetési hiány – beleértve a pénzügyi támogatást is – 2018-ban a GDP 3,3 %-ára emelkedett a 2017. évi GDP 2,2 %-áról. A költségvetési hiány – a NEPCO (az állami villamosenergia-szolgáltató) és a WAJ (Jordániai Vízügyi Hatóság) közötti egyensúlyt figyelembe vevő pénzügyi mérőszám – a 2017. évi GDP 2,9 %-áról 2018-ban a GDP 4,3 %-ára ugrott, ami a megnövekedett olajköltségeket tükrözi együtt azzal a ténnyel, hogy a villamosenergia- és vízágazatban a díjszabás során nem vették figyelembe a költségeket, ösztönözve ezzel a túlfogyasztást. 2019 tekintetében az IMF-program a költségvetési hiány csökkenését 2,3 %-ra, a kombinált államháztartási hiány csökkenését pedig 2,6 %-ra irányozza elő. 2019 első négy hónapjában a költségvetési hiány az előző évhez képest csökkent, a GDP 3,8 %-áról a GDP 3 %-ára. Az adóbevételek azonban az előző évhez képest 1,4 %-kal csökkentek, ami aggályokat vet fel a költségvetés 2019 végéig történő végrehajtásával kapcsolatban.

2019. március végén a teljes bruttó államadósság a GDP 94,4 %-ának felelt meg, ami gyakorlatilag nem változott a 2018. végi szinthez képest. A külső államadósság a GDP 39,4 %-át tette ki, ebből 72 %-ot USD-ban denomináltak, amelyhez a jordániai dinár kötődik. Az államadósság magas szintje – bár sebezhetőség forrása – az IMF megítélése szerint fenntartható, feltéve, hogy az ország folytatja a költségvetési kiigazítást és a növekedést elősegítő reformokat, és hogy a nemzetközi és regionális donorközösség továbbra is jelentős támogatást nyújt Jordániának, különösen vissza nem térítendő támogatások és kedvezményes finanszírozás formájában.