INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Az Egyesült Királyság 2017. március 29-én az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Unióból való kilépésre vonatkozó szándékát. Ez azt jelenti, hogy amennyiben a kilépésről rendelkező megállapodást a felek nem erősítik meg, az elsődleges és másodlagos uniós jog 2019. március 30-ától („a kilépés időpontja”) kezdődően nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra. Az Egyesült Királyság ezt követően harmadik országgá válik.

Az Unió és az Egyesült Királyság megállapodásra jutottak a kilépésről rendelkező megállapodásról, amelyet az Európai Tanács 2018. november 25-én hagyott jóvá (50. cikk). Az Egyesült Királyságban azonban bizonytalan a megállapodás ratifikációja.

A „Felkészülés az Egyesült Királyságnak az Európai Unióból 2019. március 30-án való kilépésére: rendkívüli helyzetre szóló cselekvési terv” című, 2018. november 13-i közleményében (a továbbiakban: a rendkívüli cselekvési tervről szóló közlemény), az Európai Bizottság hangsúlyozta, hogy a kilépésről rendelkező megállapodás kínálja a legjobb lehetőséget az Egyesült Királyság Unióból való rendezett kilépéséhez. A kilépésről rendelkező megállapodás hiányában azonban az Unió fel fog lépni érdekei védelmében, és minden területen egységes és összehangolt megközelítést kell alkalmaznia. Ugyanebben a közleményben a Bizottság ismertette azt a hat általános elvet, amelyekkel a rendkívüli intézkedéseknek minden szinten összhangban kell lenniük. Ezek magukban foglalják azokat az elveket, amelyek szerint a rendkívüli intézkedések nem reprodukálhatják az uniós tagság előnyeit, sem bármilyen átmeneti időszaknak a kilépésről rendelkező megállapodás tervezetében előírt feltételeit; általánosságban ideiglenes jellegűek lesznek, és alkalmazásuk elvben 2019 végéig tart; az intézkedéseket az Európai Unió egyoldalúan, saját érdekei védelmében fogadja el, és az intézkedéseket az Unió elvben bármikor visszavonhatja.

A kilépés időpontjától kezdődően abban az esetben, ha az Unió és az Egyesült Királyság között nem jön létre a kilépésről rendelkező megállapodás, az Unió és az Egyesült Királyság közötti kapcsolatokban a társadalombiztosítási rendszerek koordinálásáról szóló uniós jogszabályok már nem alkalmazandók. Ez azt jelenti, hogy a társadalombiztosítási jogosultságokat nem garantálják azon uniós polgárok számára, akik egy vagy több tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoznak vagy tartoztak az Egyesült Királyságot érintő helyzetekben (például ott dolgoztak vagy tartózkodtak, míg az Egyesült Királyság az Unió tagállama volt), valamint az Egyesült Királyság azon állampolgárai számára, akik egy vagy több tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoznak vagy tartoztak.

A forgatókönyvtől függetlenül a Bizottság következetesen egyértelművé tette, hogy az uniós polgároknak Egyesült Királyságban való védelme, valamint az Egyesült Királyság állampolgárainak az Európai Unióban való védelme elsőbbséget élvez. Ez azt követeli meg a tagállamoktól, hogy nagyvonalú megközelítést alkalmazzanak a már a területükön lakóhellyel rendelkező egyesült királysági állampolgárokra vonatkozóan. Az az elvárás, hogy az Egyesült Királyság hasonló módon járjon el. Ezt szem előtt tartva, e javaslat célja, hogy az Egyesült Királysággal egyeztetett megoldások hiányában enyhítse az Egyesült Királyság Unióból való kilépése miatt fellépő negatív hatásokat.

Valóban szükség van annak biztosítására, hogy azok a személyek, akik a kilépés időpontja előtt uniós polgárként éltek az Unión belüli szabad mozgáshoz való jogukkal, megőrizzék a kilépés időpontja előtt, még az Egyesült Királyság uniós tagsága alatt bekövetkező tényeken és eseményeken alapuló vagy akkor szerzett – (önálló) foglalkoztatási vagy tartózkodási – biztosítási időszakokra vonatkozó társadalombiztosítási jogosultságaikat. A szociális biztonsági rendszerek koordinálásának egyes, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendeletben rögzített alapelveit (asszimiláció, időszakok összesítése, egyenlő bánásmód), valamint e rendelet azon szabályait, amelyek gyakorlati hatást gyakorolnak ezen elvek végrehajtására (mint például az öregségi nyugdíj arányos kiszámítása), továbbra is alkalmazni kell e személyek tekintetében azon tények vagy események vonatkozásában, amelyek a kilépés időpontja előtt következtek be és a kilépés időpontja előtt szerzett időszakok vonatkozásában. Ugyanez az igény merül fel olyan hontalan személyek és menekültek társadalombiztosítási jogosultságai tekintetében is, akik egy vagy több tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoznak vagy tartoztak és az Egyesült Királyságot érintő helyzetekben vannak vagy voltak. Ide tartoznak az összes fent említett kategóriába tartozó személy családtagjai és túlélő hozzátartozói.

Mivel az Egyesült Királyság harmadik országgá válik, a szociális biztonsági rendszerek koordinálására vonatkozó egyéb elvek és szabályok – mint például a pénzbeli ellátások exportálhatósága, a természetbeni betegségi ellátások folyamatos nyújtása és az alkalmazandó jogszabályokra vonatkozó szabályok – a kilépés időpontjától kezdve nem alkalmazandók.

A Szerződés szabad mozgásra vonatkozó rendelkezései értelmében az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a szociális biztonsági rendszerek összehangolása tekintetében az Egyesült Királyság és más tagállamok között a szabad mozgáshoz való jog bármely gyakorlásával kapcsolatban, amelyre akkor került sor, amikor még az Egyesült Királyság az Unió tagállama volt. Ezért a tagállamok nem köthetnek és alkalmazhatnak olyan kétoldalú egyezményeket, amelyek az e rendelet hatálya alá tartozó helyzetekre vonatkoznak.

•A javaslatnak a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel és más uniós politikákkal való összhangja

Ez a javaslat azon uniós felkészültségi és rendkívüli helyzetre szóló cselekvési terv részét képezi, amelynek az a célja, hogy az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének a kilépésről rendelkező megállapodás elfogadásának hiányában gyakorolt negatív hatásait enyhítse. A javaslat a rendkívüli cselekvési tervről szóló közleményben meghatározott általános elveket követi. Különösen, mivel a javaslat nem reprodukálhatja az uniós tagság előnyeit, sem bármilyen átmeneti időszaknak a kilépésről rendelkező megállapodás tervezetében előírt feltételeit, egyoldalú és átmeneti jellegű.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

Ez a javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 48. cikkén alapul, mivel a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozik.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)