P9_TA(2022)0138

A gyermekek oktatásának világszerte történő előmozdítására vonatkozó uniós stratégia

Az Európai Parlament 2022. május 3-i állásfoglalása: a gyermekek oktatásának világszerte történő előmozdítására vonatkozó uniós stratégia felé: a Covid19-világjárvány hatásainak enyhítése (2021/2209(INI))

(2022/C 465/04)

Az Európai Parlament,

— tekintettel a gyermek jogairól szóló, 1989. november 20-i ENSZ-egyezményre,

— tekintettel az ENSZ Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatának 26. cikkére, a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 18. cikkére, a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 13. és 14. cikkére, valamint a nőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetések minden formájának kiküszöböléséről szóló egyezmény 10. cikkére,

— tekintettel az ENSZ 2015-ben elfogadott fenntartható fejlődési céljaira és az ENSZ fenntartható fejlődési célokról szóló 2021. évi jelentésére,

— tekintettel az ENSZ Gyermekjogi Bizottságának általános észrevételeire (1),

— tekintettel a gyermekek alternatív gondozásáról szóló, 2009. december 18-i ENSZ-iránymutatásokra,

— tekintettel a szabadságuktól megfosztott gyermekekről szóló, 2019. július 11-i globális ENSZ-tanulmányra,

— tekintettel az ENSZ „A Covid19 hatása a gyermekekre” című, 2020. április 15-i szakpolitikai tájékoztatójára, valamint az EU és a Latin-amerikai és Karibi Országok Csoportja (GRULAC) által arra közösen adott és 173 ország által aláírt pozitív válaszra,

— tekintettel a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet „Milyen hatással van a Covid19-világjárvány a bevándorlókra és gyermekeikre?” című, 2020. október 19-i szakpolitikai válaszára,

— tekintettel az UNESCO 1960. december 14-én elfogadott, az oktatásban tapasztalható megkülönböztetés elleni egyezményére,

— tekintettel az UNICEF, az UNESCO és a Világbank „Küldetés: az oktatás helyreállítása 2021-ben” című brosúrájára;

— tekintettel az Amerikai Államok Szervezete 1967. évi alapokmányának 49. cikkére,

— tekintettel a gyermekek jogairól és jólétéről szóló, 1990. évi afrikai charta 11. cikkére,

— tekintettel emberi jogok és a népek jogai 1981. évi afrikai chartájának 17. és 25. cikkére,

— tekintettel a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége 2012. évi emberi jogi nyilatkozatának 31. cikkére,

— tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájának 14. cikkére,

— tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (5) bekezdésére és 21. cikkére,

— tekintettel az ENSZ Fejlesztési Programjának „Senkit sem hagyunk hátra: A Covid19 hatása a fenntartható fejlődési célokra” című, 2021. áprilisi jelentésére,

— tekintettel az európai gyermekgaranciára,

— tekintettel a gyermekmunka felszámolásának 2021-es nemzetközi évére és a Bizottság gyermekmunkával szembeni zéró toleranciára vonatkozó megközelítésére,

— tekintettel a gyermek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 30. évfordulója kapcsán a gyermekek jogairól szóló, 2019. november 26-i állásfoglalására (2),

— tekintettel „A szíriai konfliktus – tíz évvel a felkelés után” című, 2021. március 11-i állásfoglalására (3),

— tekintettel eljárási szabályzata 54. cikkére,

— tekintettel a Fejlesztési Bizottság és a Kulturális és Oktatási Bizottság véleményére,

— tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A9-0058/2022),

A. mivel a Covid19-világjárvány világszerte csaknem ötmillió ember életét követelte, ami a világ minden részén arra késztette a kormányokat, hogy rendkívüli intézkedésekkel igyekezzenek megfékezni a Covid19-vírus terjedését, melyek magukban foglalták az iskolabezárásokat és az oktatási intézményekbe való belépés korlátozását is;

B. mivel az új variánsok súlyosbítják a Covid19-járvány okozta egészségügyi válságot, miközben a konfliktusok és más válságok, többek között az éghajlati válság miatt a gyermekek továbbra is világszerte ki vannak téve annak a veszélynek, hogy készségeik nem fejlődnek a minimálisan elvárt szintre;

C. mivel az oktatáshoz való hozzáférés nemzetközileg elismert alapvető emberi jog, amely elengedhetetlen más emberi jogok gyakorlásához; mivel az oktatáshoz való jog maga után vonja, hogy az alapfokú oktatásnak kötelezőnek, egyetemesnek, és mindenki számára hozzáférhetőnek kell lennie;

D. mivel az UNICEF becslése szerint több mint 168 millió gyermek veszített el egy teljes tanévet a Covid19 miatti korlátozásokból adódó iskolabezárások miatt, míg az UNESCO adatai szerint világszerte 800 millió diákot sújtottak az oktatásban adódó jelentős fennakadások, akik átlagosan egy tanév kétharmadát veszítették el;

E. mivel 2020 márciusa óta mintegy 194 ország kényszerült országos szintű iskolabezárásra a világjárvány miatt, ami világszerte 1,8 milliárd iskolást érintett, akik így nem tudtak hozzáférni az oktatáshoz és az iskolák által nyújtott egyéb létfontosságú előnyökhöz; mivel néhány régióban az iskolák még mindig be vannak zárva; mivel az iskolák bezárása miatt a gyermekek fokozottan ki voltak téve erőszaknak, bántalmazásnak és kizsákmányolásnak, többek között családi körben is; mivel az iskolák részleges vagy teljes bezárása leginkább a kiszolgáltatott és marginalizált gyermekekre van hatással, mivel növeli az oktatási rendszerben már meglévő egyenlőtlenségeket, és megzavarja mindennapi életük minden aspektusát;

F. mivel az UNICEF szerint világszerte a gyermekek egyharmada nem rendelkezik internet-hozzáféréssel, ami akadályozza a távoli/digitális tanuláshoz való hozzáférést; mivel a Covid19-világjárványt követően is szükség lesz távtanulási és távoktatási programokra, különösen a természeti katasztrófák és konfliktusok által sújtott országokban; mivel az e-tanulás új kihívások elé állította a tanárokat a diákok tanulásának megkönnyítése és a társas kapcsolatok fenntartása terén; mivel a Covid19-világjárvány és a gyermekek folyamatos oktatásának biztosítására hozott, sürgősséggel bevezetett innovatív intézkedések lehetőséget adnak az oktatás újragondolására, mely révén az előremutatóbbá, inkluzívabbá, rugalmasabbá és reziliensebbé válhat; mivel a távoktatási programoknak minden gyermek számára hozzáférhetőnek kell lenniük, figyelembe véve azokat a társadalmi-gazdasági kihívásokat, amelyekkel a gyermekek szembesülhetnek, valamint az internethez, a műsorokhoz vagy a digitális médiához való hozzáférésük esetleges hiányát;

G. mivel a Covid19-világjárványnak a szülőket érintő gazdasági következményei egyértelműen kihatottak gyermekeik egészségére, jóllétére és oktatáshoz való hozzáférésére; mivel az iskolák bezárásakor a szülők nem voltak felkészülve a távoktatásra és az otthoni oktatásra; mivel egyes dolgozó szülők pénzügyi erőforrások vagy más alternatívák híján arra kényszerültek, hogy egyedül otthon hagyják gyermekeiket, míg mások – ez főleg a nők körében volt gyakori – kénytelenek voltak otthagyni munkahelyüket, ami szegénységbe sodorta az érintett családokat;

H. mivel az országok több mint 90 %-a bevezette a távoktatás valamilyen formáját a iskolák vészhelyzeti bezárása során; mivel a távoktatás leginkább az általános és középfokú oktatásban részt vevő gyermekeknek kedvezett, míg az óvodáskorú gyermekek esetében fennáll a veszélye annak, hogy nem lesznek felkészülve az általános iskolára;

I. mivel a diákok a Covid19-világjárvány kezdete óta világszerte mintegy 1,8 billió, személyes részvétellel zajló tanóráról és világszerte több mint 39 milliárd iskolai étkezésről maradtak le az iskolák bezárása miatt (4);

J. mivel a világ már jóval a Covid19-világjárvány előtt is szembesült az oktatás globális válságával, amelynek oka nemcsak az oktatáshoz való korlátozott hozzáférés volt a szegénység, a legközelebbi iskolába vezető hosszú út, a káros nemi normák, a kiszolgáltatott csoportokkal szembeni hátrányos megkülönböztetés, a környezeti kockázatok és a konfliktusok miatt, hanem az olyan iskoláztatás is, amely nem feltétlenül vezetett tanuláshoz; mivel a világjárvány számos konfliktus sújtotta régióban súlyosbította a gyermekek kritikus helyzetét, amelyet gyakran jellemez többek között a növekvő bizonytalanság, az éghajlatváltozás hatásaival szembeni nagyobb sebezhetőség és az oktatási intézmények elleni támadások, és emiatt a gyermekeket fokozottan fenyegeti a katonai toborzás veszélye, ami súlyosan sérti a gyermekek jogait és a nemzetközi humanitárius jogot; mivel világszerte 617 millió gyermek és serdülő nem tudta elérni az alapszintű olvasási (5) és matematikai készségeket, pedig kétharmaduk iskolába jár;

K. mivel a Covid19 20 évnyi előrelépést tett semmivé az oktatás terén; mivel 2020-ban további 101 millió gyermek – az 1–8. osztályba tartozók 9 %-a – olvasási készsége esett a minimálisan elvárt szint alá (6);

L. mivel becslések szerint 2030-ra további 825 millió gyermek nem a munkához és az élethez szükséges középfokú készségekkel éri el a felnőttkort; mivel több millió olyan gyermek és fiatal van, akik ugyan rendszeresen jártak iskolába, mégsem sajátították el a munkaerőpiacra való sikeres belépéshez, lehetőségeik teljes kibontakoztatásához és a közösségeik szolgálatához szükséges ismereteket és készségeket;

M. mivel az iskolabezárások jelentős gazdasági hatással járnak, hiszen megakadályozzák, hogy a gyermekek és a fiatalok fejlesszék a megfelelő készségeiket, teljes körűen kibontakoztassák lehetőségeiket és felkészüljenek az életre, ami gyakorta munkanélküliséghez és ennek következtében az egyenlőtlenségek növekedéséhez és a lehetőségek szűküléséhez vezet;

N. mivel az ENSZ becslése szerint világszerte 11 millióra tehető azon általános és középiskolás diákok száma – és közülük 5,2 millió leány –, akiknél fennáll a kockázata annak, hogy a Covid19-hez köthető iskolabezárásokat követően nem térnek vissza az oktatásba (7); mivel minél tovább maradnak ki a gyermekek az iskolából, annál nagyobb a valószínűsége annak, hogy teljesen lemorzsolódnak az oktatásból; mivel félő, hogy ez a helyzet aláássa az oktatás terén elért eredményeket és a fenntartható fejlődési célok elérését, különös tekintettel a szegénység csökkentésével, az egészséggel és jólléttel, valamint a jó minőségű oktatással kapcsolatos célokra;

O. mivel az iskolabezárások hatásai nemek szerint eltérőek, és magukban hordozzák az egyenlőtlenségek növekedésének kockázatát; mivel a szakértők véleménye szerint az iskolák válság alatti bezárása növelheti a tinédzserkori terhességek előfordulását; mivel az iskolából kimaradó lányokat aránytalanul nagy mértékben fenyegeti a korai és kényszerházasság és a szexuális kizsákmányolás kockázata; mivel becslések szerint a következő évtizedben további kétmillió nő számára jelent majd fenyegetést a női nemi szervek megcsonkítása; mivel a lányokat tömegesen akadályozhatják meg abban, hogy a Covid19 miatti bezárásokat követő újranyitáskor visszatérjenek az iskolába, tekintettel bizonyos megkülönböztető politikákra, amelyek a várandós lányokat és a fiatal anyákat eltiltják az iskolától;

P. mivel világszerte 129 millió lány nem jár iskolába, köztük 32 millió általános iskolás korú, 30 millió a középiskola alsó évfolyamainak, 67 millió pedig a középiskolai felső évfolyamainak megfelelő korú; mivel világszerte az országok kevesebb mint fele érte el a nemek közötti egyenlőséget az alapfokú oktatásban való részvétel terén; mivel a távoktatásra való átállás miatt jelentős annak a veszélye, hogy a legszegényebb és legsebezhetőbb háztartásokban élő gyermekek – különösen a lányok – végleg vagy hosszú időre lemorzsolódnak az iskolából;

Q. mivel azon 10 ország közül, ahol a lányok számára a legnehezebb a tanulás, 9 a szubszaharai Afrikában található, a tizedik pedig Afganisztán, ahol a tálibok gyakorlatilag megfosztották a lányokat az általános iskola utáni oktatástól azzal, hogy elrendelték, hogy a középiskolákat csak fiúk számára nyissák meg újra; mivel a nem egyértelmű tálib politika, valamint a lányok oktatására vonatkozó homályos és be nem váltott ígéretek miatt az afgán lányok milliói érthető módon féltik az oktatásukat; mivel számos nemzetközi kezdeményezés indult egyetemek és magánszemélyek részéről, amelyek távoktatást kínálnak afgán lányoknak és nőknek;

R. mivel számos nemzeti és regionális bűnüldöző hatóság szerint az iskolából kimaradó gyermekek – különösen a hátrányos helyzetű lányok és gyermekek, például a kisebbségekhez tartozó, vidéki, őslakos és migráns gyermekek, ideértve a menekülteket is, a fogyatékossággal élő és az állami gondozásban lévő gyermekek, valamint azok a gyermekek, akik a világjárvány következében elveszítették szüleiket és/vagy nagyszüleiket – aránytalan mértékben ki vannak téve a kizsákmányolásnak, a gyermekmunkának és a családon belüli erőszaknak, beleértve az erőszak látványának való kitettséget, az online megfélemlítést és egyéb olyan bűncselekményeket is, mint a szexuális kizsákmányolás és bántalmazás (8);

S. mivel a Világbank becslése szerint egy öthónapos globális iskolabezárás az óriási társadalmi költségeken túl olyan tanulási deficitet eredményezhet, melynek reálértéke 10 billió USD-ra tehető; mivel a tanulás elmaradása akár napi 161 millió USD veszteséget jelenthet a gazdaságok számára;

T. mivel sajnálatos módon az iskolák bezárása elengedhetetlen volt a Covid19 terjedésének korlátozásához; mivel az iskola többet jelent, mint egy hely, ahol a gyermekek tanulhatnak, mivel egyben találkozóhely, valamint a mentális egészség és a pszichoszociális támogatás központja is; mivel az UNESCO és az UNICEF szerint az iskolabezárások nemcsak az oktatáshoz való jogot csorbították, hanem az egészséghez való jogot is, mivel az említett iskolabezárások miatt több mint 80 millió gyermek nem kapta meg az időszerű elsődleges védőoltásait; mivel az iskolák bezárása azt is jelenti, hogy a tanárok nem tudják nyomon követni a szülői bántalmazásra vagy a megfelelő gondoskodás hiányára utaló jeleket; mivel az UNICEF Innocenti Kutatási Hivatala és az Élelmezési Világprogram szerint az iskolák bezárása a megfelelő táplálkozáshoz való jogot és a napi étkezéshez való hozzáférést is korlátozza; mivel az iskolai étkeztetési programok a legveszélyeztetettebb gyermekek esetében ösztönzést jelenthetnek az iskolába való visszatérésre; mivel az iskolabezárások súlyosan befolyásolják a gyermekek mentális jóllétét, mivel a gyermekek otthonaikban erőszaknak és stressznek lehetnek kitéve; mivel az iskolabezárásoknak akut és krónikus pszichoszociális következményeik is lehetnek, a depressziótól a fokozott szorongáson át egészen az öngyilkosságig, hiszen a gyermekeket megfosztják a társaikkal való kapcsolattartás lehetőségétől;

U. mivel az iskolából való lemorzsolódás erősíti a társadalmi egyenlőtlenséget, és befolyásolhatja egy ország stabilitását és jólétét, világszerte veszélyeztetve gyermekek millióinak jövőjét, és súlyos hatást gyakorolva egy teljes generációra; mivel az oktatás alapvető fontosságúnak bizonyult a szélsőségesség, valamint a gyermekek és fiatalok radikalizálódása elleni küzdelemben;

V. mivel az UNHCR 2021-es oktatási jelentése szerint a menekült gyermekek fele nem jár iskolába; mivel a menekült gyermekek ki vannak zárva a távoktatási lehetőségekből; mivel a menekült gyermekek – különösen a menekülttáborokban élők – túlzsúfolt életkörülményei gyakran megkönnyítik a vírus terjedését és akadályozzák az egészségügyi szabályoknak való megfelelést; mivel a Covid19 terjedése a táborokban válságos helyzetbe sodorja a gyermekeket, mivel sokuk immunrendszere már eleve legyengült, illetve már fejlődő szervezetükben jelen vannak bizonyos egészségi problémák, ami miatt náluk a vírussal való találkozás esetén fennáll a súlyosabb lefolyás kockázata; mivel a legtöbb menekülttábor nem rendelkezik megfelelő egészségügyi szolgáltatásokkal ahhoz, hogy megfelelően kielégítse a gyermekek és családjaik szükségleteit;

W. mivel a Covid19-oltóanyagok világszinten egyenlőtlen elosztása aránytalanul sújtja az alacsony jövedelmű országokat;

1. elismeri és nagyrabecsülését fejezi ki a tanárok és mindenféle nevelő és támogató személyzet munkájáért, akik gyorsan alkalmazkodtak a Covid19-világjárványhoz, és biztosították a gyermekek és serdülők tanulási folyamatának fenntartását; üdvözli a nemzetközi és helyi civil társadalmi szervezetek, magánszemélyek és vállalkozások kezdeményezéseit, amelyek célja, hogy a gyermekek számára információs és kommunikációs technológiát, távoktatási tanfolyamokat és egyéb tananyagokat biztosítsanak, különösen azokban az országokban, ahol a gyermekek csak korlátozottan érik el a távoktatást, vagy egyáltalán nem férnek hozzá az oktatáshoz; sürgeti a Bizottságot, az Európai Külügyi Szolgálatot és a tagállamokat, hogy a Covid19-világjárvány által a gyermekek oktatáshoz való hozzáférésére gyakorolt hatás enyhítésére irányuló globális erőfeszítések során támogassa a gyermekek jogain alapuló megközelítést, amely a megkülönböztetésmentesség, a gyermek mindenek felett álló érdekének érvényesítése és a gyermekek részvétele elvén alapul;

2. elismeri, hogy az oktatás olyan horizontális kérdés, amely a fenntartható fejlődés valamennyi dimenzióját érinti;

3. üdvözli a fenntartható fejlődést szolgáló oktatásról szóló, 2021. évi UNESCO-világkonferencián tett kötelezettségvállalásokat és a Berlini Nyilatkozat elfogadását; kitart amellett, hogy minden gyermek számára minőségi oktatást kell biztosítani, ami elősegíti az ENSZ valamennyi fenntartható fejlődési céljának megvalósítását, és hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a fenntartható fejlődést az oktatás és képzés valamennyi szintjébe beépítsék, a kisgyermekkori neveléstől a felsőoktatásig és a felnőttoktatásig, beleértve a szakképzést, az iskolarendszeren kívüli oktatást és az informális tanulást is;

4. kitart amellett, hogy az EU-nak vezető szerepet játszania olyan oktatási hatalomként, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy teljes mértékben használják ki képességeiket a gyermekek oktatásának támogatására világszerte, és adjanak hangot meggyőződésüknek ebben a kérdésben; hangsúlyozza a jövőbeli európai oktatási térség kulcsszerepét abban, hogy fontos lehetőséget biztosítson a nagyobb nemzetközi együttműködésre az oktatással kapcsolatos szinergiák Európán kívüli kialakítása érdekében, hogy ezáltal a közös kihívásokra közös megközelítéseket és megoldásokat lehessen kidolgozni; sürgeti a Bizottságot, hogy kettőzze meg erőfeszítéseit a vonatkozó stratégia meghatározása érdekében, beleértve annak egyértelmű leírását és célkitűzéseit is;

5. hangsúlyozza, hogy garantálni kell a gyermekek oktatáshoz való jogát, és minden gyermeknek biztosítani kell a lehetőséget az iskolába való visszatérésre, és felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait abban, hogy helyreállítási terveikben előnyben részesítsék az iskolák újranyitását, ideértve a tanároknak nyújtott támogatást ahhoz, hogy a gyermekekkel pótolják a kimaradt tananyagot, valamint a gyermekek jóllétének támogatását, mivel az iskolák elengedhetetlenek a gyermekek tanulásának, biztonságának, egészségének, táplálkozásának és általános jóllétének biztosításához; felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait annak biztosításában, hogy minden gyermek élhessen az általános iskolai oktatáshoz való jogával, és hozzanak intézkedéseket annak biztosítására, hogy a középfokú oktatás rendelkezésre álljon, és elérhető legyen; ezenkívül felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák harmadik országok hatóságait a digitális oktatási és tanulási módszerek fejlesztésében és végrehajtásában, és mozdítsák elő mindenki számára az internet-hozzáférést;

6. úgy véli, hogy a nemzeti helyreállítási tervekben, valamint az EU és a nemzetközi pénzügyi intézmények által működtetett támogatási programokban világszerte prioritásként kell kezelni a hazai erőforrások mozgósításának javítását, a szociális szektorokra, nevezetesen az oktatásra és egészségügyre fordított hazai kiadások védelmét és jelentős növelését, valamint e kiadások minőségének javítását; ezzel összefüggésben ragaszkodik a méltányos elosztás és finanszírozás biztosításához annak érdekében, hogy a hátrányos helyzetű, elszegényedett és a marginalizálódott gyermekek – különösen a lányok –, fiatalok és családok ne maradjanak ki a támogatásból; hangsúlyozza, hogy a gyermek mindenek felett álló érdekének kell vezérelnie minden olyan erőfeszítést, amely a Covid19-világjárvány által az oktatáshoz való hozzáférésre gyakorolt hatás enyhítésére irányul, és hogy az ilyen intézkedéseknek tiszteletben kell tartaniuk a gyermekek azon jogát, hogy tájékoztatást kapjanak, valamint felhatalmazást és lehetőséget arra, hogy hallassák a hangjukat;

7. hangsúlyozza, hogy okvetlenül figyelembe kell venni a szülők társadalmi helyzetét és támogatni azokat a családokat, amelyeknek visszaesett a jövedelme a Covid19-világjárvány gazdasági következményei folytán;

8. elismeri, hogy az EU és a tagállamok hivatalos fejlesztési támogatásának prioritásként kell kezelnie a minőségi oktatás megvalósítását;

9. megjegyzi, hogy a kényszerű lakóhelyelhagyás a menekültként élők számának növekedéséhez vezet; felszólítja a Bizottságot, hogy támogassa a készségek átadását a menekülttáborokban, valamint nyújtson erőteljes oktatási támogatást a menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek számára integrációjuk és jövedelemtermelő tevékenységekben való részvételük elősegítése érdekében;

10. aggodalmát fejezi ki a világjárványnak az oktatás finanszírozására gyakorolt tartós pénzügyi hatása miatt, mivel az UNESCO-tagállamok többsége még nem érte el a GDP 4–6 %-ának vagy a közkiadások 15–20 %-ának megfelelő küszöbértéket;

11. rámutat a világjárvány elleni erőfeszítések egyenlőtlenségére, melynek oka az oltóanyagokhoz való egyenlőtlen hozzáférés és a védelmi lehetőségek ebből adódó egyenlőtlensége; hangsúlyozza, hogy a világjárvány csak globális fellépéssel szüntethető meg, és az oltóanyagoknak mindenki számára elérhetőnek kell lenniük; felszólítja a tagállamokat, hogy növeljék az ENSZ COVAX-programjához való hozzájárulásaikat és a program általános hatékonyságát, hogy biztosítsák a harmadik országok Covid19 elleni vakcinákkal való, megfelelő szintű ellátását, ezzel lehetővé téve számukra a Covid19 elleni oltási kampányok megszervezését az illetékes nemzeti közegészségügyi hatóságok és az Egészségügyi Világszervezet ajánlásaival összhangban, az iskolákba való mielőbbi visszatérés előmozdítása érdekében; sürgeti a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy szorosan működjenek együtt transzatlanti szövetségeseikkel és nemzetközi partnereikkel a Covid19-oltóanyagok globális kínálatának növelése érdekében, biztosítva a méltányos elosztást a leginkább rászoruló országok és népességek között, törekedve a Covid19-cel kapcsolatos megfizethető gyógyszerekhez való globális hozzáférés javítására, valamint a globális termelési korlátok és ellátási hiányok megszüntetésére;

12. sürgeti az EU-t, hogy az Egyesült Államokkal és a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) más tagjaival együtt fokozza a gyártást és bővítse az ellátási lehetőségek körét a Covid19 megfékezéséhez, megelőzéséhez és kezeléséhez szükséges diagnosztikai eszközökhöz, oltóanyagokhoz, terápiás készítményekhez és más releváns egészségügyi termékekhez való méltányos hozzáférés biztosítása, valamint annak érdekében, hogy ezek a célok a WTO 12. miniszteri konferenciájáig teljesüljenek;

13. felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait a biztonságos iskolai környezet megteremtését célzó műveletek finanszírozásában és végrehajtásában, többek között higiéniai termékek utánpótlásának biztosítása, valamint a kézmosást és más higiéniai intézkedéseket érintő információmegosztás révén, továbbá kéri az étkeztetési szolgáltatások fenntartását az iskolás korú gyermekek és serdülők számára; hangsúlyozza, hogy az iskolai étkezés és a tiszta víz létfontosságú a gyermekek táplálkozásának, növekedésének és fejlődésének biztosítása szempontjából, mivel a korlátozások feloldását követően erős ösztönzést jelentenek a gyermekek – különösen a lányok, valamint a legszegényebb és leginkább marginalizált közösségekből származó gyermekek – számára, hogy visszatérjenek az iskolába; kiemeli e tekintetben a tanárok és a civil társadalmi szereplők, köztük a hitalapú szervezetek, vallási közösségek és nem kormányzati szervezetek meghatározó szerepét az egészség előmozdításában és a Covid19-világjárvány leküzdésében, valamint a gyermekek és családjaik abbéli támogatásában, hogy megbirkózzanak az egészségügyi válság okozta kihívásokkal és nehézségekkel, a gyermekek és családjaik jóllétének javításában, valamint képzések és oktatási programok biztosításában;

14. felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait az oktatási kockázatenyhítési és kockázatkezelési tervek rezilienciaépítési tervek keretében történő kidolgozásában; kiemeli, hogy fontos lenne most vészhelyzeti és válságelhárítási terveket kidolgozni és garantálni annak érdekében, hogy csökkentsék a Covid19 terjedésének kockázatát az iskolákban, és minimálisra csökkentsék az iskolabezárások gyermekekre és családjaikra gyakorolt hatásait, különös tekintettel a legszegényebb és leginkább marginalizált gyermekekre és a súlyos fogyatékossággal élő gyermekekre; kiemeli e tekintetben, hogy elsőbbséget kell kapnia a konfliktus sújtotta térségekben élő gyermekeknek és a jó minőségű oktatáshoz való hozzáférésüknek;

15. hangsúlyozza, hogy az iskolabezárások hatással lehetnek a szülők munkahelyi kötelezettségeire is, mivel a munkavégzéssel egyidejűleg gondozzák gyermekeiket; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a dolgozó szülőknek biztosítsanak megfelelő erőforrásokat és útmutatást a távoktatással, a tanórán kívüli tevékenységekkel és a pszichológiai támogatási módszerekkel kapcsolatban az otthoni munkavégzés és az otthoni oktatás összeegyeztetése érdekében;

16. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy az otthoni stressz és szorongás csökkentése érdekében nyújtsanak oktatási és pszichoszociális támogatást azoknak a gyermekeknek és családoknak, akiknek a fertőzés kockázatának minimalizálása érdekében önkéntes karanténban kell maradniuk;

17. felhívja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait abban, hogy saját kezdeményezésből iránymutatásokat adjanak ki a távoktatás bevált gyakorlataira vonatkozóan, valamint annak biztosításában, hogy az iskolák megfelelő és biztonságos eszközöket, tanterveket és technológiákat alkalmazzanak és tegyenek hozzáférhetővé az alacsony jövedelmű családokból származó gyermekek, a vidéki, őslakos és migráns gyermekek, a marginalizálódott gyermekek és a fogyatékossággal élő vagy tanulási nehézségekkel küzdő gyermekek, az alternatív gondozásban lévő gyermekek, a fogva tartott gyermekek, valamint a távoli területeken vagy olyan környezetben élő gyermekek számára, ahol szabadságukban korlátozzák őket vagy az internethez való hozzáférés nem magától értetődő; hangsúlyozza a digitális tanulásban rejlő potenciált a tekintetben, hogy lehetővé teszi az oktatási intézmények számára, hogy gyorsan elérjék valamennyi gyermeket, ugyanakkor előmozdítja a civil társadalom, valamint az állami és a magánszektor szereplőinek széles körével való partnerségeket és együttműködést; hangsúlyozza azonban, hogy a digitális tanulásba történő beruházásoknak a digitális szakadék csökkentésére kell törekedniük, valamint igazodniuk kell a kontextushoz, összhangban kell lenniük a gyermek mindenek felett álló érdekével, és nem mehetnek az alapvető oktatási infrastruktúra és személyzet, valamint a jelenléti oktatás támogatásának rovására; emlékeztet azonban arra, hogy a digitális technológiákhoz való hozzáférés még mindig nem volt méltányos vagy széles körű a világjárvány idején; úgy véli, hogy ebben az ágazatban jelentős beruházásokra van szükség mind a képzés, mind a finanszírozás tekintetében; felhívja az EU-t és tagállamait, hogy továbbra is biztosítsanak hozzáférhető oktatási forrásokat és nyílt hozzáférést a digitális eszközökhöz a tanárok, a szülők és a diákok számára; hangsúlyozza ezzel összefüggésben, hogy minden digitális eszköz esetében garantálni kell a gyermekek magánszféráját és a személyes adatok védelmét, ügyelni kell arra, hogy a tartalmak tiszteletben tartsák a nemek közötti egyenlőség szempontját, és megfelelően figyelembe kell venni a gyermekek különböző élethelyzetét;

18. felhívja a Bizottságot és az EKSZ-t, hogy valamennyi rendelkezésre álló uniós pénzügyi eszközön keresztül tartsák fenn az oktatás jelentős finanszírozását, a NDICI – Globális Európa eszköz oktatásra vonatkozó 10 %-os referenciaértékével összhangban, és a jelenlegi és jövőbeli válságokkal szembeni reziliencia növelése érdekében bocsássanak rendelkezésre több finanszírozást;

19. felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a harmadik országok hatóságait a gyermekek megfelelő gondozásának biztosításában, többek között azáltal, hogy vészhelyzeti tervet vezetnek be a Covid19 súlyos esetei miatt árvaságra jutott vagy a kórházi ápolásra szoruló felnőtt gondviselők távollétében megfelelő gondozás nélkül maradt gyermekek gondozására;

20. felszólítja a Bizottságot, hogy a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz (NDICI) – Globális Európa keretében kapcsolja össze a beruházások kockázatmentesítését célzó lehetséges tevékenységeket az oktatáshoz és szakképzéshez való hozzáférés pénzügyi támogatásával, különös tekintettel a tanárok megfelelő infrastruktúrájának és képzésének kialakítására;

21. felszólítja a Bizottságot és az EKSZ-t, hogy támogassák a harmadik országok kormányait a nemek közötti egyenlőség szempontját érvényesítő és inkluzív, erősebb oktatási rendszerek kiépítésében és továbbfejlesztésében, és ehhez kapcsolódóan számolják fel a nők és lányok elleni nemi alapú erőszak minden formáját; emlékeztet arra, hogy a nők oktatáshoz való hozzáférését az ENSZ alapvető jogként határozta meg; úgy véli, hogy az EU-nak és a nemzetközi fejlesztési közösségnek kiemelt célként kell kezelnie a lányok oktatásának fokozását, valamint a nők a természettudományos, technológiai, műszaki és matematikai (STEM) oktatásban való részvételének és ilyen pályán való elhelyezkedésének támogatását; e tekintetben fenntartja annak szükségességét, hogy a lányok megkülönböztetés nélkül, nemi előítéletektől mentesen és a lehetőségeik kibontakoztatása szempontjából egyenlő esélyekkel férhessenek hozzá az életkoruknak megfelelő információkhoz és szolgáltatásokhoz, valamint hogy befejezhessék tanulmányaikat; sürgősen szükségesnek tartja, hogy foglalkozzanak az oktatás nemekkel kapcsolatos akadályaival, például az olyan törvényekkel, politikákkal és káros társadalmi-kulturális normákkal, amelyek terhesség, házasság és anyaság esetén akadályozzák a lányokat a tanulmányok folytatásában; ösztönzi a nemi sztereotípiák és a káros társadalmi-kulturális normák leküzdését az oktatáson keresztül, valamint az erőszak megelőzését nemek közötti egyenlőség szempontját figyelembe vevő oktatási programokon keresztül;

22. elítéli, hogy világszerte lányok milliói nem férnek hozzá az oktatáshoz, ami függőségnek és az erőszak és a kizsákmányolás nagyobb kockázatának teszi ki őket, különösen azokban az esetekben, amikor a hatalmon lévő hatóságok rendszeresen megtagadják a nőktől és lányoktól az oktatáshoz, a munkához és a közélethez való hozzáférést; elutasít minden olyan gyakorlattal való visszaélést, amely az oktatáshoz való hozzáférés terén diszkriminál és előírja az iskolák bezárását, és elutasítja az ilyen gyakorlatok eszközként való felhasználását is; követeli, hogy vessenek véget e gyakorlatoknak, és sürgeti, hogy minden iskolát nyissanak meg újra a lányok és nők számára;

23. felszólítja a Bizottságot és az EKSZ-t, hogy őrizzék meg és erősítsék tovább az elmúlt 20 év során a nők és lányok oktatása terén Afganisztánban elért eredményeket; sürgeti, hogy az EU Afganisztánnak szánt humanitárius segélycsomagján belül különítsék el a szükséges forrásokat annak érdekében, hogy a nemzetközi és helyi szervezetek megkönnyíthessék a nők és lányok számára az oktatási intézmények újbóli megnyitását, és ideiglenes intézkedésként távoktatási programokat dolgozhassanak ki; kéri, hogy az afgán menekülteket befogadó országokban is fordítsanak hasonló figyelmet az afgán gyermekek és fiatalok oktatására;

24. hangsúlyozza, hogy minden ember számára biztosítani kell a szexuális és reproduktív egészséggel, a családtervezéssel, a modern fogamzásgátló módszerekkel, a biztonságos és legális abortusszal, valamint az anyasági, szülés előtti és utáni egészségügyi ellátással kapcsolatos oktatáshoz és tájékoztatáshoz való jogot;

25. felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, valamint a harmadik országok nemzeti kormányait, hogy dolgozzanak ki egyedi programokat a Covid19-járvány gyermekekre, tanárokra és közösségeikre gyakorolt mentális egészségügyi és pszichoszociális hatásainak kezelésére és enyhítésére, és dolgozzanak ki célzott kampányokat a gyermekek, a szülők és a tanárok számára az internet használatához kapcsolódó kockázatokról, például a zaklatásról, az emberkereskedelemről, a szexuális bántalmazásról és az internetes megfélemlítésről, valamint mozdítsák elő különleges programok kidolgozását az erőszak áldozataivá vált gyermekek és szüleik támogatására;

26. hangsúlyozza, hogy a lányok és fiatal nők korai szüléssel és nem kívánt terhességgel, gyermekházassággal, prostitúcióval, HIV-fertőzéssel és nemi alapú erőszakkal szembeni kiszolgáltatottságának csökkentése érdekében az életkornak megfelelő, tényeken alapuló és átfogó szexuális oktatási programokra van szükség;

27. megjegyzi, hogy a szubszaharai régióban az egy képzett szakemberre jutó tanulók száma továbbra is magas az EU különböző erőfeszítései és segítségnyújtása ellenére; kiemeli, hogy a regionális átlagot tekintve az alapfokú oktatásban 58, a középfokú oktatásban pedig 43 diák jut egy képzett tanárra; felhívja a figyelmet arra, hogy számos fejlődő ország nehézségekkel küzd az erőforrások hatékony felhasználása terén, és igen gyakori, hogy az oktatásra fordított kiadások növelése nem jár együtt az oktatás bővülésével és a humán tőke fejlődésével; hangsúlyozza a tanárok szerepét a tanulás megkönnyítésében valamennyi szinten, továbbá a technológia fontosságát a tanulásban, valamint az iskolák és oktatási rendszerek hatékony irányításában ezekben az országokban; emlékeztet arra, hogy az UNESCO szerint legalább 15 millió tanárt kellene felvenni ahhoz, hogy a szubszaharai Afrikában 2030-ig teljesüljenek az oktatással kapcsolatos célok a 4. fenntartható fejlődési céllal összhangban;

28. felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat, hogy támogassák a partnerországok hatóságait oktatási rendszereik kihívásainak kezelésében azzal a céllal, hogy e rendszereket képessé tegyék a jövőbeli válságok átvészelésére, azokat ellenállóbbá és befogadóbbá tegyék, a tanulás helyreállítására irányuló programokat hajtsanak végre és védjék az oktatási költségvetéseket, a magas színvonalú, megfizethető és inkluzív oktatásba való célzott beruházások révén, beleértve az oktatási technológiai eszközökbe, a tanárképzésbe és egyéb erőforrásokba történő beruházásokat annak biztosítása érdekében, hogy a gyermekek és a fiatalok teljes körűen kibontakoztathassák lehetőségeiket, felkészüljenek az életre és az életük későbbi szakaszában ne essenek el a munkaerőpiacra való belépés lehetőségétől, ugyanakkor tiszteletben tartva minden gyermek oktatási szükségleteit és jogait; kiemeli, hogy a jövőbeli válságok kezelésére tervezett távoktatási programoknak különböző oktatási anyagokat kell tartalmazniuk, beleértve a nyomtatott anyagokat is, hogy a leghátrányosabb helyzetű és marginalizált gyermekek számára is elérhetőek legyenek;

29. üdvözli az UNESCO „Világméretű felhívás az oktatás jövőjébe való beruházásra” című párizsi nyilatkozatát; sürgeti a világ országait, hogy az oktatást befektetésnek tekintsék, ne pedig kiadásnak; úgy véli, hogy az oktatás terén a megfelelő és hatékony pénzügyi támogatás előfeltétele a szegénység megszüntetésének és a jólét növelésének, különösen egy olyan időszakban, amikor az állami források egyre szűkösebbek a súlyosan érintett ágazatok, például az egészségügy vagy az oktatás egymással versengő igényei miatt; sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy nemzetközi fejlesztési és segítségnyújtási stratégiáikban jelentősen növeljék az oktatásra nyújtott finanszírozást;

30. hangsúlyozza, hogy a fiatalok a fejlődő országok gazdasági felemelkedésének legértékesebb erőforrásai;

31. emlékeztet arra, hogy a globális közösség elkötelezett az oktatás minőségének 2030-ig történő javítása mellett (4. fenntartható fejlesztési cél);

32. szorgalmazza az afrikai és az uniós fiatalok közötti olyan nemzetközi oktatási csereprogramok megerősítését, mint amilyen az Erasmus és az Erasmus fiatal vállalkozóknak, amelyek célja, hogy segítsék az új vállalkozókat a vállalkozás vezetéséhez szükséges készségek elsajátításában;

33. kéri a tagállamoktól annak figyelembevételét, hogy a Covid19 egészségügyi válság súlyosbította a szíriai táborokban fogva tartott személyek helyzetét, ezért kéri az e táborokban fogva tartott valamennyi európai gyermek azonnali hazatelepítését, biztosítva, hogy elsődleges szempontként a gyermek mindenek felett álló érdekét tartsák szem előtt;

34. hangsúlyozza, hogy a helyreállítási tervekbe be kell építeni a szakképzést és a „második esélyt nyújtó programokat”, hogy segítsék a gyermekeket és a fiatalokat a munkaerőpiacra való belépésben; felszólítja a Bizottságot, az EKSZ-t és a tagállamokat és a harmadik országokat, hogy nyújtsanak vonzó jövőbeli kilátásokat a fiatal nemzedék számára;

35. hangsúlyozza, hogy a képzésbe és az oktatásba való befektetés mellett a munkahelyteremtést is támogatni kell annak érdekében, hogy a fiatalok következő generációja számára jobb jövőbeli kilátásokat biztosítsanak Afrikában és más fejlődő régiókban; megjegyzi, hogy a köz- és magánszféra közötti partnerség különösen fontos a tisztességes munkához való hozzáféréssel kapcsolatos 8. fenntartható fejlődési cél eléréséhez; hangsúlyozza, hogy a középfokú oktatás és a szakképzés elengedhetetlenül fontos a fiatalok foglalkoztathatósága és a fenntartható fejlődés szempontjából; továbbá megjegyzi, hogy Afrika fiatal népességének növekedése mindenekelőtt a minőségi oktatás támogatását és a szakképzés fejlesztését teszi szükségessé a mobilitás, a piacra lépés és a jogérvényesítés javítása érdekében;

36. felszólítja az EU-t, hogy a magánszektorral együttműködve mozdítsa elő a szakképzésbe és az egész életen át tartó tanulásba való beruházást, valamint az oktatási struktúrák megerősítését a humán tőke kiaknázása érdekében;

37. kiemeli a tanárok folyamatos szakmai fejlődésének és fokozott pénzügyi támogatásának fontosságát, lehetővé téve számukra, hogy kezeljék a diákjaiknál kialakult tanulási deficitet, reagálni tudjanak a személyes szociális körülményekre, a családi helyzetre, valamint a pszichés problémákra, és tanítási módszereikbe be tudják építeni a digitális technológiát; hangsúlyozza, hogy sürgősen meg kell ragadni a lehetőséget, és a Covid19 helyreállítási alapokat, valamint a világjárvány idején a távoktatás biztosítására sürgősséggel bevezetett innovatív intézkedéseket fel kell használni az oktatás újragondolása és olyan rendszerek kiépítése érdekében, amelyek előremutatóbbak, inkluzívabbak, rugalmasabbak és reziliensebbek; úgy véli, hogy ezeknek az új megközelítéseknek megoldást kell nyújtaniuk a tanulási veszteségek problémájára, meg kell akadályozniuk az iskolai lemorzsolódást, és biztosítaniuk kell a diákok, a tanárok és a személyzet szociális és érzelmi jólétét;

38. hangsúlyozza az iskolarendszeren kívüli oktatás, az informális tanulás, az állampolgári ismeretek oktatása és az önkéntesség szerepét; felhívja a Bizottságot, hogy támogassa a harmadik országokat a humán készségek jobb elismerésében; hangsúlyozza, hogy elő kell mozdítani a nemzedékek közötti szolidaritás és mentorálás gyakorlatait az egyenlőtlenségek, a kirekesztés és a korai iskolaelhagyás csökkentése érdekében;

39. szorgalmazza a globális tudáscsere és mobilitás felgyorsítását az oktatás minden szintjén, minden ország és régió között és azokon belül egyaránt, elismerve ugyanakkor az országok közötti kapcsolatok bonyolult és vitatott történelmét, és hangsúlyozva az örökség, a kulturális identitás, a történelem, a művészet és a világpolgárság népszerűsítésének fontosságát az oktatáson keresztül; megjegyzi, hogy e célból lehetőség van az online eszmecserék és az utazás összekapcsolására;

40. hangsúlyozza, hogy fontos az olyan figyelemfelkeltő tevékenységek kidolgozása és megerősítése, amelyek az éghajlatváltozással és a környezetvédelemmel, valamint ezeknek a gyermekekre és a jövő nemzedékeire gyakorolt hatásával foglalkoznak; kéri, hogy a környezetvédelmi oktatást tegyék az iskolai tantervek központi elemévé;

41. hangsúlyozza a testnevelés fontos szerepét az iskolákban, mivel a testmozgás és az egészséges életmód kulcsfontosságú a tanulók egészségének javításához; felhívja ezért a Bizottságot és az EKSZ-t, hogy támogassák a nemzeti hatóságokat abban, hogy az iskolákban elegendő számú és biztonságos sportlétesítmény, valamint megfelelően képzett testnevelő tanárok álljanak rendelkezésre;

42. felhívja a figyelmet arra, hogy a fenntartható, inkluzív és reziliens társadalmak kialakítása érdekében ki kell használni a kultúra és az oktatás közötti szinergiákat; e tekintetben felhívja a Bizottságot és az EKSZ-t, hogy támogassák a nemzeti hatóságokat abban, hogy a művészeteket és a kultúrát beépítsék az iskolai tantervekbe és a tanórán kívüli tevékenységekbe, ezáltal gazdagítva a harmadik országokból érkező tanulók oktatási és tanulási élményét;

43. úgy véli, hogy a nemzeti kormányoknak – és illetékes nemzeti, regionális vagy helyi hatóságaiknak – gyermekbarát módon kell kommunikálniuk a gyermekekkel, hogy elmagyarázzák nekik a Covid19 terjedésének korlátozása érdekében hozott intézkedéseket, hogy a Covid19 hatásairól, kockázatairól és veszélyeiről felvilágosítást nyújtsanak, és a gyermekekkel közöljék jogaikat;

44. hangsúlyozza a készségek elsajátításának fontosságát, különösen a személyes tanulás révén, amely lehetővé teszi a gyermekek számára, hogy egész életük során fejlődjenek, például a személyes kapcsolatok, a tanulási készségek, az empátia és az együttműködés terén; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a gyermekek fejlődésük kulcsfontosságú elemeként részt vehessenek játék- és szabadidős tevékenységekben, amint azt a gyermek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 31. cikke is elismeri; lépéseket szorgalmaz a gyermekek szabadidős és kulturális tevékenységeinek előmozdítása érdekében, mind önálló jogként, mind pedig mentális egészségük és általános jólétük javításának eszközeként;

45. megismétli azon ENSZ-tagállamokhoz intézett felhívását, amelyek ezt még nem tették meg, hogy ratifikálják a gyermek jogairól szóló ENSZ-egyezményt, ugyanakkor hangsúlyozza annak fontosságát, hogy világszerte érvényt szerezzenek ezen alapvető emberi jogi eszköznek;

46. hangsúlyozza, hogy megfelelően értékelni kell és nyomon kell követni a válság során bevezetett kezdeményezések hatását a hiányosságok azonosítása és orvoslásuk módjának meghatározása érdekében;

47. elkötelezi magát amellett, hogy az oktatást a parlamenti küldöttségeken belüli megbeszélések kulcsfontosságú témájává teszi, különösen az olyan közös parlamenti közgyűlések révén, mint az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés;

48. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.

(1) Különös tekintettel a gyermek jogairól szóló egyezmény általános végrehajtási intézkedéseiről szóló 5. sz. észrevételre; a származási országukon kívül tartózkodó, kísérő nélküli és hozzátartozóiktól elszakított gyermekekkel való bánásmódról szóló 6. sz. észrevételre; a fiatalkorúakra vonatkozó igazságszolgáltatásban a gyermekek jogairól szóló 10. sz. észrevételre; a kiskorú meghallgatáshoz való jogáról szóló 12. sz. észrevételre; a gyermeknek az erőszak minden formájától való mentességéhez való jogáról szóló 13. sz. észrevételre; a gyermek arra vonatkozó jogáról szóló, 14. sz. észrevételre, hogy mindenek fölött álló érdekét elsődleges szempontnak tekintsék; a gyermeknek a lehető legjobb egészségi állapothoz való jogáról szóló 15. sz. észrevételre; és a vállalkozói szektor gyermekek jogaira gyakorolt hatásával kapcsolatos állami kötelezettségekről szóló 16. sz. észrevételre.

(2) HL C 232., 2021.6.16., 2. o.

(3) HL C 474., 2021.11.24., 130. o.

(4) UNICEF Kutatási Hivatal, Covid19: Nem csak a tanórák hiányoznak – az iskolabezárások hatása a gyermekek táplálkozására, (2021. január).

(5) UNESCO 46. sz. tájékoztató: More Than One-Half of Children and Adolescents Are Not Learning Worldwide (Világszerte a gyermekek és kamaszok több mint fele nem tanul), 2017. szeptember.

(6) Az ENSZ 2021. évi jelentése a fenntartható fejlődési célokról, 2021. július 15.

(7) UNESCO: How many students are at risk of not returning to school? (Hány diákkal történhet meg, hogy nem tér vissza az iskolába?), 2020. július 30.

(8) Az Europol 2020. június 19-i sajtóközleménye: „Exploiting Isolation: Sexual Predators Increasingly Targeting Children during COVID Pandemic” (Az elszigeteltség kihasználása: a gyermekek a szexuális ragadozók elsődleges célpontjai a Covid19-járvány idején).