GLOSSZÁRIUM ÉS RÖVIDÍTÉSEK

Bizottság általi központi igazgatás – Közvetlen : A költségvetés végrehajtásához kapcsolódó feladatokat közvetlenül a Bizottság szervezeti egységei végzik el.

– Közvetett : A Bizottság egyes közigazgatási – különösen a költségvetés végrehajtásával összefüggő – feladatokkal a Bizottság által létrehozott (végrehajtó) ügynökségeket, hagyományos ügynökségeket vagy közös vállalkozásokat vagy egyéb szerveket – például az Európai Beruházási Bankot, az Európai Beruházási Alapot, nemzeti közigazgatási szerveket vagy magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szerveket (úgynevezett nemzeti ügynökségeket) – bíz meg.

Eredményesség A meghatározott célkitűzések elérése.

Eredmények Közvetlenül az intézkedés következményeképpen bekövetkező hatások vagy változások.

EU Európai Unió

Hatás Egy intézkedés által közvetlen vagy közvetett módon, szándékosan vagy akaratlanul gyakorolt kedvező vagy kedvezőtlen, elsődleges vagy másodlagos, hosszú távú hatás.

Hatásvizsgálat A szakpolitikai és jogalkotási javaslatok gazdasági, társadalmi és környezeti következményeinek értékelése. Ez az eszköz biztosítja, hogy a bizottsági kezdeményezések és az uniós jogszabályok átlátható, teljes és kiegyensúlyozott adatokon alapuljanak.

Integrált projektek Nagy területi léptékű, különösen a regionális, multiregionális vagy nemzeti szintű, a környezetvédelemmel vagy éghajlatváltozással kapcsolatos konkrét uniós jogszabályokkal vagy egyéb uniós aktusokkal előírt, illetve a tagállami hatóságok által kidolgozott környezeti vagy éghajlati stratégiákat vagy cselekvési terveket végrehajtó projektek.

Intézkedés Jellegétől (szakpolitika, program, intézkedés vagy projekt) függetlenül bármely, közigazgatási szervek vagy más szervezetek által végrehajtott fellépés vagy művelet.

Katalizátor Valamely reakciót, fejleményt vagy változást ösztönző vagy felgyorsító tényező.

Az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott cselekvési programok meghatározzák az Unió legfontosabb környezetvédelmi célkitűzéseit és prioritásait. A többéves programok célja az Unió legfőbb környezeti kihívásainak azonosítása, célkitűzések meghatározása és iránymutatások biztosítása.

Az első európai uniós környezetvédelmi cselekvési program 1973-ban készült. A hatodik környezetvédelmi cselekvési program 2012 közepén járt le. Az Európai Bizottság "Jólét bolygónk felélése nélkül" címmel javaslatot tett a hetedik környezetvédelmi cselekvési programra, amelynek elfogadásáról az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa rendes jogalkotási eljárás keretében dönt majd.

Környezetvédelmi cselekvési programok (EAP) LIFE környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz (L’Instrument Financier pour l’Environnement)

Monitoring Az intézkedések forrásainak, outputjának és eredményeinek rendszeres vizsgálata.

Olyan mennyiségi vagy minőségi tényező vagy változó, amely egyszerű és megbízható módon biztosítja az eredmények mérését, valamely intézkedéshez kapcsolódó változások összesítését vagy a teljesítmény mérését. A mutatóknak relevánsnak, elfogadottnak, hitelesnek, könnyen megvalósíthatónak és megbízhatónak kell lenniük (RACER-kritériumok).

a) Ráfordítási mutatók: az intézkedéshez felhasznált források mennyiségét, minőségét és időszerűségét mutatják meg.

b) Output-mutatók: az intézkedés által létrehozott vagy biztosított kimenetek mérésére szolgálnak. Az output-mutatók által biztosított információk teszik lehetővé a források hatékony felhasználásának értékelését.

c) Végeredmény-mutatók: eredmény- és hatásmutatók.

- Eredménymutatók: az intézkedés végrehajtásának azonnali vagy rövid távú eredményeit mérik, és alapvető információt szolgáltatnak arról, hogy az intézkedés milyen mértékben érte el célkitűzéseit.

- Hatásmutatók: az intézkedés által közvetlen vagy közvetett módon, szándékosan vagy akaratlanul gyakorolt kedvező vagy kedvezőtlen, elsődleges vagy másodlagos, hosszabb távú hatások mérésére szolgálnak.

Mutató Output Az intézkedésre előirányzott források segítségével előállított kimenet.

Projekteredmények terjesztése Az a folyamat, amely során valamely projekt eredményeit és kimeneteit elérhetővé teszik az érdekelt felek és a nagyközönség számára.

Projekt fenntarthatósága A projekt folyamatos fennmaradása.

Projektreplikáció Valamely projekt részének vagy egészének reprodukciója.

A hatodik környezetvédelmi cselekvési program által végrehajtási eszközként bevezetett tematikus stratégiák hét tematikus területre terjednek ki: ezek a talajvédelem, a tengeri környezet védelme és megőrzése, a peszticidek fenntartható használata, a légszennyezés, a városi környezet minőségének javítása, valamint a természeti erőforrások fenntartható felhasználása és az azokkal való gazdálkodás, valamint a hulladékkeletkezés megelőzése és az újrafeldolgozás.

A stratégiák globális és – a múltbeli tapasztalatok szerint – főként tematikus (nem pedig bizonyos szennyezők vagy gazdasági tevékenységtípusok szerinti) megközelítésen alapulnak. Hosszú távú célkitűzéseket határoznak meg, és lehetőséget biztosítanak a meglévő jogszabályok egyszerűsítésére és egyértelműsítésére.

Tematikus stratégiák Uniós érdek A LIFE-környezet projektekkel összefüggésben az uniós hozzáadott érték szinonimája. Az uniós érdek az Unió környezetvédelmi politikájához kapcsolódó általános célkitűzések megvalósításához való hozzájárulást jelenti azáltal, hogy európai szinten jelentős fontosságú problémával foglalkoznak vagy várhatóan széles körben alkalmazható eredményeket valósítanak meg.

ÖSSZEFOGLALÓ

I. Az Európai Unió környezetvédelmi politikáját integrálta a főbb uniós szakpolitikai területekbe. Ezért az Unió a környezetpolitikai finanszírozás túlnyomó részét jelentős támogatási eszközein, például a strukturális alapokon és a közös agrárpolitikán keresztül biztosítja. A LIFE eszközt (LIFE: L’Instrument Financier pour l’Environnement, környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz) a Bizottság közvetlenül irányítja. Az eszköz most negyedik programozási időszakában van, és a jelenlegi LIFE program évente átlagosan 239 millió eurós éves költségvetéssel rendelkezik a projektek finanszírozására, ami a teljes becsült uniós környezetpolitikai kiadások kevesebb mint 1,5%-ának felel meg. Ez a költségvetés igen szerény az ambiciózus célkitűzéshez képest, ami nem kevesebb, mint az uniós környezetvédelmi politika és jogszabályok továbbfejlesztésének, naprakésszé tételének és végrehajtásának elősegítése. E költségvetés közel 50%-át, 120 millió eurót a LIFE-környezet összetevőire irányozták elő.

II. A Bizottság javaslatot tett a LIFE-környezet összetevő rendelkezésére álló költségvetés növelésére a következő programozási időszakban. A Számvevőszék ezért ellenőrzést végzett a LIFE program LIFE-környezet összetevője eredményességének értékelése érdekében. Ennek keretében megvizsgálta, hogy a LIFE-környezet összetevő kialakítása és végrehajtása hozzájárult-e a program eredményességéhez.

III. A Számvevőszék megállapította, hogy a LIFE-környezet összetevő nem működött eredményesen, mert nem volt megfelelő a kialakítása és a végrehajtása. A kialakítás terén a fő problémák a következők voltak:

a) A kevés forrás előzetesen meghatározott célkitűzésekre történő összpontosítását lehetővé tevő mechanizmus hiánya következtében a beruházott összegek által kifejtett hatás több területen, de csak csekély mértékben jelentkezett.

b) Az indikatív tagállami előirányzatok akadályozták a legjobb projektek kiválasztását, mert a projekteket nem csak érdemeik szerint, hanem részben a származási ország alapján bírálták el.

c) A projektkiválasztás minőségét kedvezőtlenül befolyásolta az értékelési eredmények nem kielégítő indokolása.

d) A program monitoringrendszere nem rendelkezett közös output- és eredménymutatókkal. A Bizottság ezért nem rendelkezett átfogó és naprakész rálátással a projektek teljesítményére, így nem tudta felmérni a program működésének eredményességét.

IV. Az eredményességet a következő főbb végrehajtási problémák akadályozták:

a) A projektkiválasztás során nem minden esetben értékelték megfelelően a LIFE projektek legfontosabb szempontjait, azaz azok innovatív és demonstratív jellegét, fenntarthatóságát és azt, hogy milyen uniós érdeket képviselnek.

b) Nem volt megfelelő a projektköltségek ésszerűségének, valamint a projektek fenntarthatóságának és replikálhatóságának monitoringja sem.

c) Az összetevőnek a környezetvédelmi politikára gyakorlandó várt katalizátorhatását nagymértékben csökkentette a projekteredmények nem kellőképpen eredményes terjesztése, valamint a projektek alacsony szintű fenntarthatósága és replikációja.

V. A Számvevőszék azt ajánlja, hogy a Bizottság hajtsa végre a következő ajánlásokat:

1) Az új LIFE programban előírt többéves munkaprogramok kialakítása során a jogalkotó hatóságok hatalmazzák fel a Bizottságot és a tagállamokat a támogatható kérelmek körének bizonyos korlátozott stratégiai prioritásokra történő leszűkítésére, valamint a finanszírozandó projektek egyértelmű, konkrét, mérhető és teljesíthető célkitűzéseinek meghatározására. Ha a projektek tekintetében egy adott időszakra korlátozott számú prioritást állapítanának meg, az hatékonyabbá tenné a kiválasztási folyamatot, az erőfeszítéseket egyes sajátos témakörök köré csoportosítaná, és megkönnyítené a program hatásainak értékelését.

2) Az új LIFE programról szóló bizottsági javaslat megszünteti a hagyományos projektekre fordított tagállami előirányzatokat, ugyanakkor a földrajzi egyensúly fenntartására törekszik az integrált projektek esetében. E rendelkezés alkalmazása során a Bizottság gondoskodjon arról, hogy az integrált projekteket azok érdemei szerint válasszák ki, és a földrajzi egyensúly miatt ne sérüljön a kérelmezők esélyegyenlőségének elve.

3) A Bizottság javítsa a projektkiválasztás során alkalmazott értékelőlapokat, és írja elő az értékelők számára, hogy külön értékeléseket készítsenek és pontszámokat adjanak a projekt fő szempontjai (például a pályázat innovatív vagy demonstratív jellege, a tervezett terjesztési fellépések minősége, illetve az eredmények megsokszorozhatósága) tekintetében, ami javítaná a kiválasztási eljárás minőségét és átláthatóságát, és biztosítaná, hogy azok a projektek kerüljenek kiválasztásra, amelyek a legnagyobb potenciállal rendelkeznek a program célkitűzései teljesítésének elősegítésére.

4) A Bizottság javítson programirányítási eszközein, és mérlegelje megfelelő közös output- és eredménymutatók, valamint a projektszintű követővizsgálat bevezetését a program megfelelő monitoringjának lehetővé tétele érdekében. E mutatóknak lehetőség szerint relevánsnak, elfogadottnak, hitelesnek, könnyen megvalósíthatónak és megbízhatónak kell lenniük (RACER-kritériumok).

5) A Bizottság javítson az elszámolt személyzeti költségek ésszerűségének vizsgálatán, különösen az összehasonlítható projektek esetén használja fel jobban a monitoringszakaszban összegyűjtött információkat. Ezeket később jobban felhasználhatják a túlzott költségek azonosításához.

6) A Bizottság írja elő a monitoringcsoport számára, hogy értékeléseiben – mind a projekt végrehajtási szakaszában készített értékelési jelentéseiben, mind az utólagos ellenőrzési jelentéseiben – végezze el a kedvezményezett által javasolt terjesztési, fenntarthatósági és replikációs intézkedések, valamint az azokat hátráltató potenciális akadályok kritikus elemzését.

7) A Bizottság mérlegelje, hogyan lehetne jobban ösztönözni a projekteredményeknek a – kereskedelmi érdekeiket védő –magánkedvezményezettek általi terjesztését és replikációját.

8) A Bizottság mérlegelje, hogyan kötelezhetné a kedvezményezetteket egyszerű és naprakész információk elektronikus úton történő benyújtására a projekt lezárulta után (többek között arra vonatkozóan, hogy a projekt továbbra is működik-e, illetve megsokszorozták-e, és ha igen, hány alkalommal). Ez lehetővé tenné a Bizottság számára a program eredményességére vonatkozó utólagos információinak hatékony javítását.

BEVEZETÉS

A KÖRNYEZETVÉDELEM FINANSZÍROZÁSA AZ EURÓPAI UNIÓBAN

1. A környezetvédelem egyre fontosabb szakpolitikai területet jelent az Európai Unió számára. Az Amszterdami Szerződéssel (1999) az Unió elismerte, hogy a környezet védelmét mind a fogalommeghatározás, mind a végrehajtás tekintetében integrálni kell az összes többi szakpolitikába (például a közlekedés-, vállalkozás-, kutatás- és bővítéspolitikába). A környezeti kérdések több területen átívelő jellege miatt a főbb közösségi kiadási programok (különös tekintettel a strukturális alapokra, a Kohéziós Alapra, a mezőgazdasági alapokra, valamint egyéb, az Unión kívül végrehajtott segítségnyújtási programokra) már tartalmazzák a környezetvédelmi politikával kapcsolatos szempontokat is.

2. Az 1. ábra kiadási programonkénti bontásban mutatja be a 2007 és 2013 közötti időszak környezetvédelemhez kapcsolódó becsült kiadásait. A 2,1 milliárd eurós költségvetésű LIFE program a teljes környezetpolitikai kiadásoknak csak kevesebb mint 1,5%-át képviseli.

1. ÁBRA

BECSÜLT KÖRNYEZETPOLITIKAI KIADÁSOK (MILLIÁRD EUR), 2007–2013

+++++ TIFF +++++

Forrás: A LIFE+ rendelet felülvizsgálatának kombinált hatásvizsgálata és előzetes értékelése: opciók kidolgozása.

A LIFE PROGRAM

3. A jelenlegi LIFE program [1] a 2007-től 2013-ig terjedő időszakot fedi le, és a következő három elemből épül fel:

a) a LIFE Természet és Biodiverzitás, amely olyan bevált gyakorlati és demonstrációs projekteket finanszíroz, amelyek elősegítik a madár- és az élőhelyvédelmi irányelv végrehajtását és a Natura 2000 hálózat kiépítését. Ezenkívül olyan innovatív és demonstratív projekteket társfinanszíroz, amelyek hozzájárulnak "A biodiverzitás csökkenésének megállítása 2010-ig és azon túl" című bizottsági közleményben foglalt célok eléréséhez;

b) a LIFE Környezetvédelmi Politika és Irányítás (a továbbiakban: LIFE-környezet), amely innovatív és demonstratív projekteket finanszíroz az éghajlatváltozás, a víz-, levegő- és talajgazdálkodás, a városi környezetgazdálkodás, a környezeti zaj, a vegyi anyagok, az egészség és a környezet, a természeti erőforrások és a hulladékgazdálkodás, valamint az erdőgazdálkodás és az innováció terén;

c) a LIFE Információ és Kommunikáció, amely környezettel (például az éghajlatváltozással vagy a természetvédelemmel) kapcsolatos információkat terjesztő, illetve hálózatépítéssel vagy bevált gyakorlatok cseréjét lehetővé tevő platformokkal foglalkozó projekteket támogat.

4. A LIFE program a Bizottság közvetlen irányítása alatt áll [2]. Mivel az uniós környezetpolitikai kiadások túlnyomó részét más kiadási programokba integrálták, a LIFE jelenti az Unió környezetvédelmi gerincét. Átfogó célja az uniós környezetvédelmi politika és jogszabályok kidolgozásának, aktualizálásának és végrehajtásának elősegítése, beleértve a környezetpolitika más szakpolitikai területekbe történő integrációját is. Ennélfogva célja szerint platformot kellene biztosítania a bevált gyakorlatok kifejlesztése és cseréje, a tudás megosztása, valamint a környezeti és éghajlati kérdésekkel kapcsolatos változások meggyorsítása számára. A gyakorlatban a LIFE a Tanács és az Európai Parlament által a környezetvédelmi cselekvési programokban meghatározott általános (politikai) környezetvédelmi prioritásokat támogatja. Amint az 1. háttérmagyarázat bemutatja, a LIFE-környezet projektjei ágazatok széles körét fedik le az éghajlatváltozástól a vegyi anyagokon keresztül a víz- és természetierőforrás-gazdálkodásig.

5. A jelenlegi LIFE-környezet összetevő éves átlag költségvetése mintegy 119,5 millió EUR. Az összetevő keretében 1996-tól 2012-ig 1,3 milliárd eurót fordítottak 1730 projekt finanszírozására (lásd: 1. táblázat). A 2. ábra részletesebben bemutatja a LIFE-környezet összetevőt, és szemlélteti az összetevő hátterében meghúzódó beavatkozási logikát és a főbb elemei – a szakpolitikai tervezés és értékelés, a projektvégrehajtás, valamint az eredmény- és hatásértékelés – közötti kölcsönhatásokat.

2. ÁBRA

A LIFE-KÖRNYEZET ÖSSZETEVŐ

+++++ TIFF +++++

6. A LIFE-környezet összetevő költségvetése – mind szerteágazó célkitűzéseihez, mind az Unió átfogó környezetvédelmi kiadásaihoz képest – viszonylag korlátozott, ezért eredményességét nagyban meghatározza, hogy a finanszírozott projektek valóban ösztönzik-e a környezeti változásokat. Ez azt jelenti, hogy a projektek sikeres lezárása önmagában nem elegendő a program átfogó eredményességének biztosításához. Amennyiben a projektek nem európai szintű, fontos környezeti problémát céloznak meg, és eredményeiket nem ellenőrzik, terjesztik, tartják fenn és replikálják megfelelően, aligha valószínű, hogy teljesülhet az átfogó célkitűzés, azaz a környezetvédelmi politikához való hozzájárulás.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

7. A Számvevőszék feltárt egy sor olyan kockázatot, amely veszélyezteti a LIFE program LIFE-környezet összetevője célkitűzéseinek eredményes megvalósítását. Különösen kockázatot jelent, hogy a nagyszámú prioritást élvező fellépés és a viszonylag alacsony költségvetés miatt sérülhet a program célirányossága és eredményessége; a projekt monitoring- és értékelési rendszereinek hiányosságai megnehezíthetik a programmal kapcsolatos következtetések levonását; valamint a projekteredmények elégtelen terjesztése akadályozhatja a multiplikátorhatás kifejtését. Mivel a Bizottság a következő, 2014–2020 közötti programozási időszakban jelentős mértékben növelni kívánja a program költségvetését, a Számvevőszék úgy határozott, hogy ellenőrzést végez e kockázatok részletesebb értékelése céljából.

8. Az ellenőrzés célkitűzése a következő kérdés megválaszolása volt: "Eredményesen működik-e a LIFE program LIFE-környezet összetevője [3]?" Ezt a Számvevőszék a következő ellenőrzési alkérdések megválaszolása útján kívánta megtenni:

- Jól tervezték-e meg a LIFE-környezet programot az eredményesség elősegítése tekintetében? E kérdés megválaszolása érdekében a Számvevőszék megvizsgálta a célkitűzések összhangját a rendelkezésre álló költségvetéssel, a költségvetés elosztásának módját, valamint a projekt kiválasztási és monitoringfolyamatainak kialakítását.

- Jól hajtották-e végre a LIFE-környezet programot az eredményesség tekintetében? E kérdés megválaszolása érdekében a Számvevőszék megvizsgálta a kiválasztási kritériumok alkalmazását, valamint a projektek nyomon követését, terjesztését, fenntarthatóságát és replikációját.

9. A fenti kérdések a katalizátorhatás eléréséhez szükséges kritériumokra vonatkoznak, így hatást gyakorolnak a program Környezet összetevőjének átfogó eredményességére.

10. Az ellenőrzés a 2005 és 2010 között finanszírozott projektekre összpontosított. A Számvevőszék felkereste a Bizottság illetékes szolgálatait, valamint a LIFE program legnagyobb kedvezményezettjei közül öt tagállamot (Németország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország és az Egyesült Királyság), amelyek együttesen a LIFE költségvetésének 55%-át és projektjeinek 15%-át képviselik.

11. Az öt tagállamban összesen 25 projekt helyszíni ellenőrzését végeztük el [4]. A vonatkozó dokumentumok vizsgálatával ellenőriztük a projektek célját, támogathatóságát, valódiságát, fenntarthatóságát és sokszorozhatóságát, valamint azt, hogy a kialakult bevált gyakorlatokat és a levont tanulságokat megosztották-e a Bizottsággal. Ezenfelül egy 70 projektből álló minta tekintetében elemeztük a projektek kiválasztására és nyomon követésére, valamint weboldalaira vonatkozó információkat.

12. Beszélgetéseket folytattunk a Bizottság képviselőivel, az értékelésért és a monitoringért felelős munkacsoporttal [5], valamint a nemzeti vagy regionális kapcsolattartó pontként (NKP) működő nemzeti, illetve regionális hatóságokkal.

ÉSZREVÉTELEK

I. RÉSZ: KIALAKÍTÁS

A PROGRAM SZÁMOS CÉLKITŰZÉSE NEM ÁLLT ÖSSZHANGBAN A RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ KORLÁTOZOTT KÖLTSÉGVETÉSSEL

13. A programok csak úgy lehetnek eredményesek, ha nemcsak egyértelmű és konkrét célkitűzéseket határoznak meg, de arra is ügyelnek, hogy azok valószerűek legyenek és igazodjanak az előirányzott költségvetéshez. Konkrétabban fogalmazva, a programoknak csak korlátozott számú konkrét célkitűzést szabad meghatározniuk, és az elérhető forrásokat az így kitűzött célok megvalósítására kell összpontosítaniuk. Ez különösen fontos a LIFE esetében, tekintettel a korlátozott költségvetésre és egyben arra, hogy a várakozások szerint a programnak katalizátorszerepet kell játszania az uniós környezetvédelmi politika fejlődésének elősegítésében.

14. A LIFE rendelet számos támogatható célkitűzést határozott meg a LIFE-környezet összetevő keretében támogatott projektek tekintetében (lásd: 1. háttérmagyarázat). 2008 után a Bizottság éves ajánlattételi felhívásaiban "indikatív prioritási területekre" szűkítette le ezeket a célkitűzéseket. A gyakorlatban azonban ez nem vezetett az egyedi prioritások lényegesen jobb összpontosításához, mert az e prioritásokon kívüli projektek is támogathatók maradtak, amennyiben a rendelet szerinti számos célkitűzés valamelyikéhez kapcsolódnak. Ezért a LIFE-környezet szerény költségvetése ellenére tizenkét különböző szakpolitikai területhez tartozó, igen sokféle témájú és érdekeltségű projekteket finanszíroz. Ez – még ha a finanszírozott projektek egyébként hasznosak is – elkerülhetetlenül azt eredményezi, hogy nem jön létre olyan kritikus tömegű projekt, amely érdemi fejlődést indíthatna el az Unió környezetvédelmi politikájában, és nem teszi lehetővé, hogy a program tényleges hatást gyakoroljon az egyes szakpolitikai területekre.

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

LIFE-KÖRNYEZET: KIS KÖLTSÉGVETÉSHEZ...

A LIFE-környezet összetevő a 2007–2013 közötti időszak becsült uniós környezetpolitikai kiadásainak mintegy 0,5%-át teszi ki.

...számos ambiciózus célkitűzés társul (a LIFE+ rendelet II. mellékletében található felsorolás szerint)

a) Éghajlatváltozás: az üvegházhatást okozó gázok koncentrációjának stabilizálása oly módon, hogy a globális hőmérséklet legfeljebb 2 °C-ot emelkedjen.

b) Víz: a jobb vízminőséghez való hozzájárulás költséghatékony intézkedések kifejlesztése által, hogy jó ökológiai állapot legyen elérhető, tekintettel az első vízgyűjtő-gazdálkodási terv 2009-ig történő elkészítésére a 2000/60/EK irányelv [6] szerint.

c) Levegő: olyan levegőminőség elérése, amely mellett jelentősen csökkennek az emberi egészségre és környezetre gyakorolt káros hatások és kockázatok.

d) Talaj: a talaj fenntartható használatának megóvása és biztosítása a talajfunkciók megőrzése, a talajt fenyegető veszélyek megelőzése, ezek hatásának csökkentése, és a leromlott minőségű talaj helyreállítása révén.

e) Városi környezet: hozzájárulás Európa városi területei környezeti teljesítményének fejlesztéséhez.

f) Zaj: hozzájárulás a környezeti zajjal kapcsolatos politika kialakításához és végrehajtásához.

g) Vegyi anyagok: a környezet és az egészség vegyi anyagok okozta veszélyektől való megóvásának javítása 2020-ra a vegyi anyagokra vonatkozó jogszabályok végrehajtása révén.

h) Környezet és egészség: a környezetvédelemre és egészségre vonatkozó politika információs bázisának fejlesztése (a 2004–2010-es időszakra vonatkozó Környezetvédelmi és Egészségügyi Cselekvési Terv).

i) Természeti erőforrások és hulladék: a) a természeti erőforrások és a hulladék fenntartható kezelését és használatát biztosító politikák kialakítása és végrehajtása; a termékek környezetvédelmi teljesítményének javítása; fenntartható termelői és fogyasztói szokások; a hulladékkeletkezés megelőzése, a hulladék hasznosítása és újrafeldolgozása; b) a hulladékkeletkezés megelőzésére és a hulladékok újrafeldolgozására irányuló tematikus stratégia hatékony végrehajtásához való hozzájárulás.

j) Erdők: az erdőkre vonatkozó, a politika szempontjából releváns információk pontos és átfogó alapjának biztosítása, különösen egy EU koordinációs hálózaton keresztül, a következőkkel összefüggésben: éghajlatváltozás (az erdők ökoszisztémájára gyakorolt hatás, ennek mérséklése, helyettesítő hatások), biodiverzitás (alapvető információ és védett erdőterületek), erdőtüzek, az erdő állapota és az erdő védőfunkciói (víz, talaj, infrastruktúra), csakúgy mint az erdőtüzek elleni védelemhez való hozzájárulás.

k) Innováció: hozzájárulás az innovatív szakpolitikai megközelítések, technológiák, módszerek és eszközök fejlesztéséhez és bemutatásához a Környezettechnológiai Cselekvési Terv (ETAP) végrehajtásának elősegítése érdekében.

15. Az 1. táblázat szemlélteti a LIFE-környezet alprogram prioritási területekre lebontott kiadásait az 1996 és 2012 közötti időszakban. A projektek még az egyes prioritási területeken belül is számos különféle ágazatot ölelnek fel, és az érintett végösszeg a teljes uniós környezetpolitikai kiadások mintegy 0,5%-ának felel meg (lásd: 5. bekezdés).

16. Tehát mivel a LIFE program nem rendelkezik olyan mechanizmussal, amely lehetővé tenné korlátozott forrásainak az indikatív prioritást élvező fellépésekre történő előirányzását, a Bizottság nem tudja korlátozott számú egyedi prioritásra összpontosítani a projektpályázatokat, így a LIFE nem feltétlenül az előzetesen kiválasztott szakpolitikai területeket célozza meg, hanem a kiválasztott projektek szakpolitikai területeit finanszírozza. A Számvevőszék véleménye szerint ez nem áll összhangban a programtól elvárt katalizátorszereppel.

1. TÁBLÁZAT

LIFE-KÖRNYEZET (1996–2012): FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK SZÁMA ÉS A FINANSZÍROZÁSI ÖSSZEG PRIORITÁSI TERÜLETENKÉNT

Forrás: A LIFE+ rendelet végrehajtásának félidős értékelése. GHK, 2010. április, és a Bizottság szolgálatai.

| | 2007–12 | 1996–2006 |

| Szakpolitikai terület | Projektek száma | Uniós hozzájárulás (millió EUR) | Projektek száma | Uniós hozzájárulás (millió EUR) |

Témák (1996–2006) | Levegő | 20 | 21 | 93 | 52 |

Vegyi anyagok | 32 | 21 | 17 | 10 |

Éghajlatváltozás | 144 | 168 | 39 | 33 |

Erdők | 15 | 17 | 15 | 6 |

Talaj | 27 | 29 | 92 | 49 |

Stratégiai megközelítések | 37 | 28 | 189 | 103 |

Városi környezet | 33 | 7 | 69 | 35 |

Hulladék és természeti erőforrások | 191 | 30 | 312 | 184 |

Víz | 92 | 37 | 250 | 145 |

Új témák | Környezet és egészség | 18 | 29 | | |

Innováció | 35 | 195 | | |

Zaj | 10 | 84 | | |

| Összesen | 654 | 666 | 1076 | 617 |

A TAGÁLLAMI ELŐIRÁNYZATOK AKADÁLYOZTÁK A PROJEKTPÁLYÁZATOK KÖZÖTTI VERSENYT

17. A LIFE számos különféle szakpolitikai területet finanszíroz az Unió teljes területén. A lehető legjobb projektek finanszírozása érdekében versenyeztetés útján kell kiválasztani a pályázatok közül a legjobb projekteket.

18. 2007 óta a LIFE program kialakítása révén arányos projektelosztást biztosít a tagállamok között. A LIFE+ rendelet 6. cikkének (2) bekezdése indikatív tagállami forráselosztásról [7] rendelkezik, amely alapja a lakosság és a Natura 2000 területként kijelölt tagállami területek aránya.

19. Az indikatív tagállami forráselosztás célja, hogy a költségvetés egy részének elhatárolása útján a kisebb tagállamok számára is biztosítson finanszírozást. Amint azonban az új LIFE rendeletről szóló bizottsági javaslatot kísérő hatásvizsgálat hangsúlyozza, e tagállamok előirányzatai szükségszerűen kis összegűek, ami csökkenti a program iránti érdeklődésüket és elkötelezettségüket. Következésképpen a rendszer nem ösztönözte e tagállamokat nagyobb mennyiségű projektpályázat benyújtására.

20. A Számvevőszék ezenfelül megállapította, hogy a tagállami előirányzatok torzítják a kiválasztási folyamat során alkalmazott értékelési kritériumok eredményeit, és a származási tagállam függvényében olyan projektek támogatását eredményezhetik, amelyek alacsonyabb értékelési pontszámmal rendelkeznek egyes, más tagállamokban elutasított projekteknél. 2009-ben például 55 ponttal elutasították három (olaszországi, lengyelországi és finnországi) projekt társfinanszírozását, míg egy francia és két brit projekt mindössze 46, illetve 50 ponttal elnyerte a finanszírozást.

21. A rendszer felnagyítja az egyes országokon belüli projektek közötti versenyt, holott azt kellene biztosítania, hogy európai szinten a legjobb projektek kerüljenek kiválasztásra. Ez csökkenti a program európai hozzáadott értékét.

A PROJEKTPÁLYÁZATOK ÉRTÉKELÉSÉHEZ HASZNÁLT ÉRTÉKELŐLAPOK NEM ÍRTÁK ELŐ AZ ÉRTÉKELÉSI EREDMÉNYEK KELLŐ INDOKOLÁSÁT, AMI CSÖKKENTETTE A KIVÁLASZTÁSI FOLYAMAT ÁTLÁTHATÓSÁGÁT

22. A projektek kiválasztási folyamata a finanszírozási programok minőségének sarokkövét jelenti, és szükségszerű előfeltétele azok eredményességének. E folyamatnak biztosítania kell az átláthatóságot, és egyenlő esélyeket kell garantálnia az összes pályázó számára, valamint objektív kritériumokon kell alapulnia, és olyan projekteket kell céloznia, amelyek leginkább hozzájárulnak a program célkitűzéseinek megvalósításához. Az átlátható és eredményes kiválasztási folyamathoz olyan értékelőlapok szükségesek, amelyekből kiderül, hogy az egyes kritériumok milyen pontszámot kaptak, illetve annak indokolása.

23. A LIFE projekteket a Bizottság által évente kiírt ajánlattételi felhívás alapján választják ki. A Bizottságot egy külső értékelőkből álló konzorcium segíti a projektpályázatok értékelésében, azonban továbbra is teljes mértékben felelős a kiválasztási folyamatért.

24. A LIFE-környezet projektpályázatok teljes kiválasztási folyamata négy szakaszból áll: a támogathatóság megállapításából, a kiválasztási szakaszból, az odaítélésből és a felülvizsgálatból. A folyamatot az I. melléklet vázolja fel. Az értékelési folyamat első két szakaszában (a támogathatóság vizsgálata és a kiválasztás során) az egyes pályázatokat egy-egy értékelő vizsgálja. Az odaítélési szakaszban a pályázatokat két szakértő értékelőnek egymástól függetlenül kell értékelnie. Jelentős eltérés esetén a pályázatot harmadik félnek is értékelnie kell. Az egyes pályázatoknak megítélt pontszámokkal kapcsolatos végleges döntést a Bizottság szolgálatainak elnöklése mellett, az értékelők részvételével rendezett ülésen hozzák meg.

25. Az értékelők egy, a Bizottság által készített szabványos értékelőlapot használnak a projektpályázatok előre meghatározott bírálati kritériumok szerinti értékeléséhez. E kritériumok mindegyikét egy sor konkrétabb mérlegelési szempontra bontják le [8]. Noha az odaítélési szakaszban az értékelőknek pontozniuk és véleményezniük kell minden egyes, az értékelőlapon szereplő fő kritériumot, értékelésüket nem kell indokolniuk, és nem kell pontozniuk az egyes fő kritériumokhoz tartozó alszempontokat.

26. Az ellenőrzés megállapította, hogy egyes, a program eredményessége szempontjából kulcsfontosságú szempontokat – például a pályázat innovatív vagy demonstratív jellegét, a tervezett terjesztési fellépések minőségét és az eredmények sokszorozhatóságát – nem önálló értékelési kritériumként, hanem csupán egy-egy értékelési kritérium számos szempontjának egyikeként vettek figyelembe. Ez a gyakorlatban azt jelentette, hogy az értékelőknek nem kellett pontozniuk a LIFE-környezet projektek e kulcsfontosságú szempontjait, illetve indokolniuk a vonatkozó értékelésüket. A Számvevőszék véleménye szerint ez hiányosságnak tekintendő a projektkiválasztási folyamat kialakítása tekintetében [9].

27. A Számvevőszék megállapította, hogy a többféle kulcsfontosságú szempont egyazon értékelési kritérium alá történő összevonása és az értékelő általi egyedi pontozás mellőzése olyan helyzetekhez vezetett, hogy az adott pontszámokat nem indokolták megfelelően az értékelőlapokon (lásd: 2. háttérmagyarázat), illetve fontos szempontokat nem értékeltek kellőképpen (lásd: 3. háttérmagyarázat és 41. bekezdés).

28. Ezen túlmenően az egyes értékelési kritériumok átfogó pontozása (a mögöttes szempontok pontozása nélkül) nem teszi lehetővé az elvégzett értékelési munka objektív és mélyreható újbóli elvégzését. Ez csökkenti a program kiválasztási rendszerének átláthatóságát.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

NEM INDOKOLTÁK MEGFELELŐEN AZ ÉRTÉKELÉSI PONTSZÁMOKAT

Egy német pályázathoz jellemzően negatív észrevételeket fűztek az 1. értékelési kritérium tekintetében. E kritérium keretében az értékelőknek a pályázat innovatív jellegét, a várható környezeti fejlődés jelentőségét és a technikai megvalósíthatóságot kellett pontozniuk.

Az értékelő jelezte az értékelőlapon, hogy csak a folyamat tekinthető innovatívnak, a javasolt módszerek és koncepciók nem.

A pályázat mindamellett a maximális 10 pontból 6 pontot kapott. A Számvevőszék szerint az értékelőlapon feltüntetett negatív szöveges értékelés nem indokolja ezt a pontszámot.

A MONITORINGRENDSZER NEM VOLT MEGFELELŐ, AMI HÁTRÁLTATTA A HATÉKONY PROGRAMIRÁNYÍTÁST

29. Bármely program megfelelő igazgatásához szükség van monitoringrendszerre, azaz a ráfordítások, outputok és eredmények rendszeres vizsgálatára, hogy naprakész információk álljanak rendelkezésre arról, hogy a program a tervezettnek megfelelően halad-e előre. A programok végrehajtása során a programigazgatók a monitoring segítségével tájékozódhatnak a műveleti célkitűzések eléréséről, így az esetleges problémák időben feltárhatók és orvosolhatók. Az eredményes monitoringrendszer többek között tartalmaz egy sor közös ráfordítási, output- és eredménymutatót, amelyek lehetővé teszik a projektadatok programszintű összesítését és összehasonlítását az előre meghatározott célkitűzésekkel és célokkal.

30. A monitoringnak a projektek lezárása után is folytatódnia kell. A LIFE program esetében az utólagos monitoring segíthetne annak meghatározásában, hogy az outputok és az elvárt eredmények a program lezárulta után is fennmaradnak-e, valamint a fenntarthatósággal kapcsolatos problémák feltárásában és annak felderítésében, hogy a projekt eredményeit milyen mértékben sikerült máshol követni vagy megismételni.

31. A Bizottság – egy külső monitoringcsoportként eljáró szakértői konzorcium segítségével – nyomon követi a projektek végrehajtását. A munkacsoport évente (önállóan vagy egy bizottsági igazgatási tisztviselő társaságában) helyszíni ellenőrzést végez a projektek előrehaladásának vizsgálata érdekében. A monitoringcsoport értékeli a projektek végrehajtásáról szóló rendszeres jelentéseket is, amelyeket a kedvezményezettek nyújtanak be a Bizottságnak.

32. A projektek helyszíni látogatása során a monitoringcsoport értékeli a projektpályázatban meghatározott outputok előállítását és eredmények elérését, valamint az elszámolt költségek technikai és pénzügyi támogathatóságát. A projekt lezárulta után a monitoringszakértők elkészítik a projekt eredményeinek átfogó értékelését, és döntenek annak végső "pontszámáról". Ezek a projektszintre összpontosító monitoringintézkedések azonban nemigen járulnak hozzá a program teljesítményére vonatkozó tanulságok levonásához. Ennek oka az, hogy a program teljesítménymonitoring-rendszere nem rendelkezik megfelelő output- és eredménymutatókkal. A 2007-ben bevezetett közös outputmutatók főként kommunikációs és terjesztési tevékenységekre korlátozódnak, mint műhelytalálkozók, szemináriumok, konferenciák és kiadványok. A Bizottság továbbá semmilyen eredménymutatót sem határozott meg. Ebből következik, hogy a jelenlegi keretrendszer nem teszi lehetővé az egyes projektekről nyert információk érdemi összesítését. Ez akadályozza a program eredményességének rendszeres nyomon követését és a teljesítményét érintő problémák időben történő azonosítását.

33. A program átfogó célkitűzése az uniós környezetvédelmi politika és jogszabályok továbbfejlesztésének, naprakésszé tételének és végrehajtásának elősegítése. Ehhez arra van szükség, hogy a sikeres projekteket fenntartsák, azok eredményeit terjesszék és megsokszorozzák. A Bizottság azonban úgy véli, hogy a rendelkezésére álló források nem elegendőek arra, hogy a projektek lezárása után szisztematikus utólagos ellenőrzéseket végezzen a projektek LIFE utáni "utóéletének" követővizsgálata érdekében.

34. E hiányosságok tudatában a Bizottság 2009 óta egy évi tíz utólagos ellenőrzésre vonatkozó követelményt iktat be az Európai Bizottság és a monitoringcsoport közötti szerződésbe a fenntarthatósággal kapcsolatos és egyéb kérdések vizsgálata érdekében [10]. 2012 decemberéig 30 LIFE-környezet projekt esetében végeztek ilyen ellenőrzést. Ez ugyan előrelépést jelent a korábbi állapothoz képest, azonban a lezárt projekteknek csak 5%-át érinti.

35. A projekt zárójelentésének értékelése során a monitoringcsoport létrehoz egy sor hosszú távú monitoringmutatót, amelyeket az utólagos ellenőrzések során felhasználhat. A számvevőszéki ellenőrzés azonban nem talált arra utaló jelet, hogy ezeket a mutatókat a későbbi utólagos ellenőrzések során valóban értékelték volna. A hosszú távú mutatók ezenfelül minden egyes projekt esetében különbözőek, ami még akkor is korlátozná programszintű felhasználhatóságukat, ha értéküket megállapították volna. A közelmúltban bevezetett utólagos ellenőrzések további hiányossága, hogy még ha valamely projekt fenntarthatóságát utólagos értékelések útján átfogóan elemzik is, a monitoringcsoport nem rendelkezik megbízással a projektek replikációjának vizsgálatára, ami alapvető fontosságú a program katalizátorhatásának biztosításában.

36. Ezen túlmenően – a projektek végrehajtási szakaszához hasonlóan – sem a Bizottság, sem a monitoringcsoport nem vette fontolóra egy sor közös mutató kidolgozásának lehetőségét, amelyeket a csoport az utólagos ellenőrzések során felhasználhatna az utólagos ellenőrzés keretében tett látogatások során a LIFE-környezet projektek eredményeinek követővizsgálatához. A fenti hiányosságok együttesen azt eredményezik, hogy a Bizottság nem rendelkezik információkkal a sikerrel lezárt projektek, a bizonyos számú év elteltével még mindig működő projektek, valamint a megsokszorozott projektek számát illetően. Ez megakadályozza, hogy a Bizottság tanuljon a múltbeli tapasztalatokból, és fejlessze kiválasztási és monitoringeljárásait, elkerülje a hibák megismétlődését, és forrásokat takarítson meg.

37. Noha a Bizottság rendszeres időközönként programértékeléseket rendez, ez nem válthatja ki a program folyamatos monitoringját. Ennek a két folyamatnak valójában egymást kiegészítő módon kellene működnie, hiszen az értékelésnek többek között a monitoringtevékenységből származó információkon kell alapulnia.

38. Az ellenőrzés összességében megállapította, hogy a LIFE-környezet projektek outputjaival és eredményeivel kapcsolatos konszolidált információk és megfelelő mutatók hiánya akadályozza a program eredményességének folyamatos értékelését, és hátráltatja a program végrehajtását érintő problémák időbeni azonosítását, ez pedig megakadályozza a tanulságok levonását a jövőre nézve.

II. RÉSZ: VÉGREHAJTÁS

39. Figyelemmel a LIFE-környezet összetevő célkitűzéseire (lásd: 4. bekezdés és 1. háttérmagyarázat), a rendeletben meghatározott támogathatósági kritériumokra és a Bizottság kiválasztási iránymutatásaira, a Számvevőszék véleménye szerint a LIFE-környezet projekteknek – amennyiben katalizátorként kívánnak hatni és hozzájárulni a program eredményességéhez – a következő szempontoknak kellene megfelelniük:

a) innovatívnak vagy demonstratívnak kell lenniük, azaz innovatív technikák vagy módszerek, bevált gyakorlatok vagy szakismeretek kifejlesztése vagy terjesztése útján innovatív vagy demonstratív megoldásokat kell kínálniuk egyes környezeti problémákra;

b) uniós érdekűnek kell lenniük, és európai szinten lényeges problémákat megcélozva vagy várhatóan széles körben alkalmazható eredmények generálásával hozzá kell járulniuk az uniós környezetvédelmi politika átfogó célkitűzéseinek eléréséhez;

c) eredményeiket terjeszteni kell, biztosítva az innovatív környezetvédelmi technológiák és eljárások széles körű megismertetését és alkalmazását;

d) fenntarthatónak kell lenniük, mivel a projekt sikeres terjesztése és sokszorozása csak annak folyamatos fennmaradása útján biztosítható;

e) megsokszorozhatónak kell lenniük a széles körű hatás elérése érdekében. A replikáció során a projektet megismétlő más szervezetek terjesztik és megsokszorozzák a projekt kimeneteit, és az egyéni projekt hatásain túl további hatást fejtenek ki.

40. Az ellenőrzés ezért azt elemezte, hogy ezek a kritériumok hogyan teljesültek a LIFE projektek különböző végrehajtási szakaszaiban.

A PROJEKTKIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁS SORÁN NEM ÉRTÉKELTÉK MINDIG MEGFELELŐEN A PROJEKTEK ALAPVETŐ SZEMPONTJAIT

41. A Számvevőszék megvizsgálta a 25 helyszínen ellenőrzött projekt, valamint 70 további, a dokumentumok áttekintésével vizsgált projekt értékelőlapját. Konkrétabban azt kívánta megállapítani, hogy a projektpályázatok értékelése megfelelően kiterjedt-e egyes, a program eredményességével összefüggő alapvető szempontokra, például a projekt innovatív vagy demonstratív jellegére, a fenntarthatóság és a replikálhatóság lehetőségére, valamint a megcélzott környezeti probléma jelentőségére (lásd: 39. bekezdés). Az ellenőrzés feltárt olyan projekteket, ahol az értékelést és a főbb kritériumokra megítélt pontszámokat nem indokolták megfelelően (lásd: 27. bekezdés), de a projekt ennek ellenére finanszírozásban részesülhetett:

a) A dokumentumok áttekintésével vizsgált projektek 20%-a és a helyszínen ellenőrzött projektek 24%-a esetében nem volt megfelelő indoklással alátámasztva a projekt innovatív vagy demonstratív jellegének értékelése.

- A Számvevőszék a 25 projektnél végzett helyszíni ellenőrzése során talált olyan eseteket (lásd: 3. háttérmagyarázat), ahol túlértékelték vagy nem indokolták megfelelően az innováció szintjét, például olyan esetekben, amikor az értékelők nem vették figyelembe más hasonló projektek meglétét.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

KIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁS: PÉLDÁK AZ INNOVATÍV VAGY DEMONSTRATÍV JELLEG ÉRTÉKELÉSÉNEK HIÁNYOSSÁGAIRA

Egy egyesült királyságbeli projekt értékelése során a projektet annak ellenére igen innovatívként értékelték, hogy az értékelő más kritériumokhoz fűzött észrevételeiben megjegyezte, hogy "a módszer nem teljesen innovatív a Közösségben".

A projekt demonstratív jellegének értékelése során az értékelő túl nagy léptékűnek találta a projektet. A kedvezményezett válasza az volt, hogy a javasolt technológiát a vállalat két kisebb létesítményében már tesztelték.

Az ellenőrzés feltárta, hogy az említett két létesítmény közül az egyik már üzemi termelést folytatott, ami megkérdőjelezi a LIFE projekt demonstratív jellegét.

b) A dokumentumok áttekintésével vizsgált projektek 21%-a és a helyszínen ellenőrzött projektek 12%-a esetében nem volt megfelelően indokolva a projekt fenntarthatóságának és replikációs lehetőségének értékelése.

- A Számvevőszék a 25 projektnél végzett helyszíni ellenőrzése során feltárt olyan eseteket (példákért lásd: 4. háttérmagyarázat), ahol az értékelők nem azonosították a projekt fenntarthatóságát vagy sokszorozhatóságát akadályozó potenciális gazdaságossági, pénzügyi vagy jogi tényezőket. Az ellenőrzés talált olyan projekteket, amelyek elérték ugyan célkitűzéseiket és meghozták a várt eredményeket, azonban az említett akadályok miatt nem voltak fenntarthatók vagy replikálhatók [11], amit a Számvevőszék szerint már a kiválasztási folyamat során meg lehetett volna állapítani. Ha az értékelők azonosították volna ezeket az akadályokat, a Bizottság esetleg úgy döntött volna, hogy nem finanszírozza ezeket a projekteket.

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

KIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁS: PÉLDÁK A PROJEKTPÁLYÁZATOK FENNTARTHATÓSÁGA ÉS REPLIKÁLHATÓSÁGA ÉRTÉKELÉSÉNEK HIÁNYOSSÁGAIRA

A projektek fenntarthatósága

Egy spanyol pályázat értékelése során az értékelők megjegyezték, hogy nem áll rendelkezésre kereskedelmi terv a projekt fenntartását illetően, ezért nem tudják értékelni, hogy a projekt gazdaságilag életképes lenne-e lezárulta és az uniós támogatás folyósítása után. Az értékelők mindamellett a projekt vizsgálatakor nem kértek semmiféle módosítást vagy kiegészítő információt annak biztosítása érdekében, hogy az akár csak minimális mértékben is garantálja-e a fenntarthatóságot az uniós finanszírozás utáni időszakban. A fenntarthatóság értékelése ezért nem volt elégséges.

Az ellenőrök projektvizsgálata megerősítette, hogy a projektet lezárulta után nem tartották fenn.

A projekt replikációját gátló jogi akadályok

Egy másik, 2008-ban befejeződött spanyolországi projekt által kifejlesztett technológia ózont alkalmazott környezetbarát tisztítószerként egyes élelmiszer-feldolgozó üzemekben. E technológia elterjedéséhez új uniós szabályozásra lenne szükség, amely támogatná ezt a technológiát, ez azonban még nincs hatályban.

A projekt replikációját gátló gazdasági akadályok

Egy franciaországi projekt az üveggyártás környezeti hatásait csökkentette. Az üvegkohó hosszú élettartama (15–20 év) azonban korlátozza a kedvezményezett cégcsoporton belüli replikációt; a csoporton kívüli replikációt pedig nem tervezik, mivel a projekt gazdasági előnyt jelent a cégcsoport számára.

c) A dokumentumok áttekintésével vizsgált projektek 20%-a és a helyszínen ellenőrzött projektek 12%-a esetében nem volt megfelelően indokolva az uniós érdek értékelése.

- A Számvevőszék a 25 projektnél végzett helyszíni ellenőrzése során feltárt olyan eseteket (példákért lásd: 5. háttérmagyarázat), ahol az értékelők nem értékelték a projekthez kapcsolódó uniós érdeket, vagy nem indokolták értékelésüket; sőt, egyes esetekben a projekteredményeknek a projekt közvetlen hatókörén kívüli alkalmazhatóságát illetően is kétségek merültek fel.

TÖBB TEKINTETBEN IS ELÉGTELEN VOLT A PROJEKTEK VÉGREHAJTÁSÁNAK BIZOTTSÁG ÁLTALI MONITORINGJA

42. A Számvevőszék ellenőrizte, hogy az elvégzett monitoringtevékenység átfogó volt-e, és hogy a monitoringcsoportok által készített jelentések a helyszíni ellenőrzésnek alávetett 25 projekt esetében megfelelően tükrözték-e a projekt tényleges végrehajtását.

43. A projektvégrehajtás során a monitoringcsoport az elvárt outputok megvalósítására és annak ellenőrzésére összpontosít, hogy az elszámolt költségek technikailag indokoltak, a projekt költségvetésében megfelelően kalkuláltak és reálisak-e, illetve a jelentéstételi időszakban valóban felmerültek-e. A Számvevőszék megállapította, hogy ezeket az ellenőrzéseket rendszeresen elvégzik. A számvevőszéki ellenőrzés azonban problémákat talált a költségek ésszerűségének, valamint a projektek fenntarthatóságának és replikálhatóságának monitoringja terén.

5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

KIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁS: PÉLDÁK A PROJEKTPÁLYÁZATOKHOZ FŰZŐDŐ UNIÓS ÉRDEK ÉRTÉKELÉSÉNEK HIÁNYOSSÁGAIRA

Egy brit pályázat a városi környezet fenntartására irányult három helyszín tekintetében. Közülük kettő esetében a pályázat említést sem tett környezeti problémákról. A tervezett és végül végrehajtott főbb fellépések elsősorban a szociális környezethez, illetve természetvédelmi intézkedésekhez kapcsolódtak, ahelyett, hogy az alkalmazandó rendelet előírásainak megfelelően uniós szinten lényeges környezeti problémával foglalkoztak volna.

Annak ellenére, hogy a LIFE rendeletben meghatározott prioritások egyikére hivatkozik, a javaslat kifejezett helyi problémákra összpontosít, és nem fűződik hozzá uniós érdek.

A Számvevőszék által megvizsgált értékelőlapok nem tartalmaztak utalást arra, hogy az értékelő figyelembe vette volna ezt a szempontot.

44. Noha ellenőrzik az elszámolt költségek támogathatóságát, még az egyes ágazatokon és régiókon belül sem végzik el a hasonló projektek költségeinek összehasonlító elemzését. Ezen összehasonlítások hiánya túlzott költségek befogadásához vezethet, különösen azért is, mert a projektpályázatoknak és a kedvezményezettek zárójelentéseinek értékeléséért felelős értékelők elsődlegesen technikai, nem pedig pénzügyi szakemberek. A számvevőszéki ellenőrzés például megállapította, hogy a 23 lezárt projekt esetében a projektigazgatók elszámolt személyi órabére 10,56 és 164,39 EUR között mozgott.

45. A helyszíni ellenőrzés során vizsgált 23 lezárt projekt záró költségszerkezetének elemzéséből (lásd: 3. ábra) kiderül, hogy jelentős arányt képviselnek a személyzeti költségek: a Számvevőszék mintájában a teljes projektköltség 18,5–83,5%-át tették ki az ilyen jellegű kiadások.

3. ÁBRA

A 23 LEZÁRT PROJEKT KÖLTSÉGSZERKEZETE

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Számvevőszék.

46. Noha bizonyára számos ok indokolja a LIFE projektek kapcsán elszámolt személyi órabérek közötti jelentős eltéréseket, a Számvevőszék úgy véli, hogy a szélsőséges nagyságrendi különbségek miatt további bizottsági elemzésre lenne szükség.

47. A Számvevőszék megállapította továbbá, hogy a monitoringcsoport nem fordít kellő figyelmet a projektek fenntarthatóságára és replikációs lehetőségére (példákért lásd: 6. háttérmagyarázat).

6. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

PÉLDÁK A FENNTARTHATÓSÁG ÉS A REPLIKÁCIÓS LEHETŐSÉG VIZSGÁLATÁNAK HIÁNYOSSÁGAIRA

Egy spanyolországi projekt célja a talajvíz szennyezésének csökkentése volt a műtrágya és salétromsav használatának korlátozása révén a kertészeti ágazatban.

A projekt annak ellenére kedvező értékelést kapott a monitoringcsoporttól, hogy a kedvezményezett elismerte, hogy az elért környezetvédelmi haszon csak korlátozott volt, és annak igazolásához további tanulmányokra van szükség. A monitoringcsoport is megjegyezte, hogy ilyen tanulmányok szükségesek a projekt fenntarthatóságának biztosításához, azonban a kedvezményezett nem vállalt kötelezettséget azok elkészítésére. A monitoringcsoport végül jó értékelést adott az átültethetőségre, bár következtetéseiben megjegyezte, hogy "az ágazat valószínűleg még nem áll készen a technológiai változtatások bevezetésére, mert az kevés nyereséget termel, és a kistermelők nem igazán képesek beruházásokat eszközölni". A kérdéssel a projekt végrehajtása során egyáltalán nem foglalkoztak.

A Számvevőszék ellenőrzésének időpontjában a hat projektpartner közül már csak egy alkalmazta az új technológiát. Arra sincsen bizonyíték, hogy a projekt replikációja megtörtént volna.

Egy olaszországi projektet 24 hónapos időszakra terveztek. 5 hónappal az időszak vége előtt a kedvezményezett jelentős projektmódosítást kérelmezett, mert a terméktesztelés iránt kezdetben érdeklődő 50 potenciális felhasználó mindegyike elvesztette érdeklődését az új folyamat iránt. Noha a tesztelést kezdetben alapvető fontosságúnak ítélték, a kedvezményezett a Bizottság engedélyét kérte, hogy a tesztet egy üzleti partner végezhesse el.

A Bizottság elfogadta a kért projektmódosítást. Érdeklődő végfelhasználók hiányában a projektet annak lezárulta után nem tartották fenn és nem replikálták. Bár nyilvánvalóan fennállt a kockázat, hogy a végfelhasználók érdeklődésének hiánya veszélyeztetheti a projekt fenntarthatóságát, a monitoringcsoport sohasem adott hangot aggályainak ezzel kapcsolatban, és nem tett korrekciós intézkedést a probléma rendezése érdekében.

48. A kedvezményezettek végrehajtási jelentést és zárójelentést készítenek, amelyben bemutatják a projekt eredményeit és kimeneteit. A monitoringcsoport értékeli ezeket a jelentéseket. A számvevőszéki ellenőrzés megállapította, hogy a monitoringcsoportok nem viszonyultak kellőképpen kritikusan a kedvezményezettek végrehajtási és zárójelentéseiben tett állításaihoz és érveihez (lásd: 7. háttérmagyarázat). Emiatt fennáll annak kockázata, hogy túlbecsülik a projektek – és egyben a program – eredményeit.

49. A számvevőszéki ellenőrzés a megvizsgált 25 projekt közül 18 esetében hiányosságokat tárt fel a monitoringcsoportok értékeléseiben. A hiányosságok a kedvezményezettek saját értékelésének kritikátlan elfogadásán túlmenően egyenlő arányban érintették a projektek környezetvédelmi célkitűzéseit, fenntarthatóságát, replikációját és terjesztését is.

A PROJEKTEK ALACSONY SZINTŰ TERJESZTÉSE, FENNTARTHATÓSÁGA ÉS REPLIKÁCIÓJA HÁTRÁLTATTA A PROGRAMTÓL ELVÁRT KATALIZÁTORHATÁST

50. A LIFE program egyik fő célkitűzése katalizátorhatás kifejtése lenne a környezetvédelmi politikák és fellépések kidolgozása tekintetében. Ennek szükséges előfeltétele, hogy a projekteredményeket megfelelően és széles körben terjesszék, fenntartsák és sokszorozzák (lásd: 39. bekezdés).

7. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A KEDVEZMÉNYEZETTEK JELENTÉSEINEK ELÉGTELEN VIZSGÁLATA

Egy olaszországi projekt célja a kerámiaiparban keletkező hulladék mennyiségének csökkentése volt. A monitoringcsoport által a kedvezményezett zárójelentéséről készített értékelés gyakorlatilag a kedvezményezett saját állításait tükrözi, és nem viszonyul kellőképpen kritikusan a projekt állítólagos fenntarthatóságához. A 2008 szeptemberében lezárult projektet (a végső kifizetés 2009 augusztusában történt meg) a Számvevőszék ellenőrzésének idején már nem tartották fenn.

Egy németországi projekt célja a városi logisztika tisztábbá tétele volt. A monitoringcsoport által a projekt környezetvédelmi hasznáról készített értékelés gyakorlatilag a kedvezményezett saját állításait tükrözi, azon felül más értékelést nem tartalmaz.

51. Az ellenőrzött projektminta arra mutat, hogy mindezekkel az elemekkel kapcsolatban problémák merültek fel (lásd: II. melléklet). Még ha a projektek pozitív környezeti eredményeket értek is el, a program nem terjesztette és replikálta azokat annak biztosítása érdekében, hogy ezeket a kis léptékű eredményeket uniós szinten, jelentősebb léptékben is alkalmazni lehessen. Ez nagymértékben korlátozza a program általános eredményességét.

AZ EREDMÉNYEK TERJESZTÉSE

52. Amint a 39. bekezdés és a 2. ábra bemutatja, a projekteredmények terjesztése feltétlenül szükséges ahhoz, hogy a projekt katalizátorként hathasson a környezetvédelmi fellépések tekintetében. Az eredményes terjesztés előmozdítja a projekteredmények megsokszorozását és továbbfejlesztését. A terjesztésnek célzottnak, hatékonyan kivitelezettnek és ellenőrzöttnek kell lennie. A LIFE projektek terjesztéséért a Bizottság és a kedvezményezettek megosztottan felelősek. A számvevőszéki ellenőrzés mindkét fél esetében problémákat tapasztalt.

53. A Bizottság jelentős projektinformációkat tesz közzé saját weboldalán a LIFE projektekről. Ezek között vannak projekttematikák és tapasztalatok, egy projektadatbázis, egy "LIFE témakörök" elnevezésű eszköz és projekt-összefoglalók. A tematikus platformok keretében a Bizottság, a tagállamok vagy az egyes kedvezményezettek találkozókat hívnak össze, és jelentős számú projektnél szerveznek zárókonferenciákat.

54. A projektek lezárását követően azonban a Bizottság nem aktualizálja ezeket az információkat a projektek eredményeivel, fenntarthatóságával és replikációjával összefüggő problémák vagy sikerek közzététele érdekében. Az információk részben kézi feldolgozása és a bizottsági források hiánya ezenfelül információhiányt és hibákat eredményez. A helyszínen vizsgált 23 lezárt projekt közül 11 nem szerepelt a Bizottság "LIFE témakörök" eszközében. Ez azt jelenti, hogy a kiterjedt online információszolgáltatás ellenére nem áll rendelkezésre teljes és naprakész projektinformáció a potenciális felhasználók számára.

55. A LIFE-ra vonatkozó közös rendelkezések előírják, hogy a kedvezményezetteknek kommunikációs tevékenységük keretében létre kell hozniuk egy weboldalt projekttevékenységeik, előrehaladásuk és eredményeik terjesztésére, vagy ezeket az információkat egy meglévő weboldalon közzé kell tenniük. A 2007 előtt jóváhagyott LIFE projektek esetében nem határozták meg kötelező jelleggel a weboldal működtetési idejét. A Számvevőszék helyszíni ellenőrzései során megvizsgált 22 lezárt projekt közül tizenhat [12] esetében működött a weboldal. A 2007-től kezdődően jóváhagyott LIFE projektek esetében a weboldalt a projekt kezdetétől számított hat hónapon belül közzé kell tenni a világhálón, és azt legalább a projekt végétől számított öt évig fenn kell tartani és rendszeresen naprakésszé kell tenni. Az ezen időszakban indított, ellenőrzött projektek megfeleltek ennek a követelménynek.

56. Bár a Bizottság erőfeszítéseket tett a projektek weboldalai javításának ösztönzésére (például a weboldalakkal kapcsolatos példák közzététele a LIFE weboldalán, illetve a kiválasztott projektek ajánlásokkal való segítése a LIFE projektoldalak kialakítására vonatkozóan), a számvevőszéki ellenőrzés hiányosságokat talált a vizsgált weboldalakon.

57. Az ellenőrzés során a Számvevőszék a 69 projektből [13] álló mintából 63 projekt weboldalát [14] elemezte. Ebből 31 LIFE projektet 2007 előtt, 32 LIFE projektet pedig azután hagytak jóvá. Az ellenőrzés idején működő 53 weboldalból 11 igen korlátozott tartalommal rendelkezett. A fő hiányosságok a projektleírások rövidsége, valamint a vizuális segédeszközök, jelentések és bemutatók hiánya voltak. Mindamellett a 2007-től kezdődően jóváhagyott projektek weboldalainak minőségében javulás volt tapasztalható.

58. Az internet vagy más közzétételi forma segítségével végrehajtott passzív kommunikáción felül a terjesztési tevékenységet hozzá kellene igazítani a projektek sajátos körülményeihez is. Az ellenőrzés feltárt olyan eseteket, amelyekben a projektek ugyan meghozták a tervezett eredményeket, azonban a terjesztési tevékenységek nem voltak eredményesek, és nem ösztönöztek a projekt megsokszorozására. A projektek weboldalait nem frissítették, a terjesztés nagyobbrészt a kedvezményezettek kereskedelmi reklámkampányai keretében vagy közvetlenül az üzleti partnerek irányában történt, és a LIFE utóéleti szakaszára kidolgozott és egyeztetett kommunikációs tervek keretében végrehajtandó tevékenységeket nem valósították meg.

59. A magánvállalkozásként működő projektkedvezményezettek általában a termék forgalmazásához kapcsolódóan oldják meg a terjesztési tevékenységek végrehajtását. Ennek célja a know-how védelme, mivel a kedvezményezett vállalkozások gyakran úgy ítélik meg, hogy a projekt stratégiai előnyt biztosít számukra. Ez azonban korlátozza a program egyik célját képező terjesztés eredményességét. A LIFE program keretében elért eredmények versenyelőnyt biztosítanak az érintett vállalkozásoknak az ágazaton belül. Ezért a tudás átadása és a projekt csoporton kívüli replikációja nem feltétlenül szolgálja az adott vállalkozás érdekét, ami jelentős mértékben csökkenti a projekt környezeti hatását. Felmerül az a kérdés is, hogy a LIFE programnak finanszíroznia kell-e az ilyen projekteket.

60. A Számvevőszék azt a következtetést vonja le, hogy a végrehajtott terjesztési tevékenységek nem ösztönözték kellőképpen a projekteredmények replikációját. Még amennyiben a kedvezményezettek végre is hajtották a projektmegállapodásban előírt terjesztési fellépéseket, a terjesztési tevékenységeket nem koordinálták a Bizottság, a kedvezményezettek és az illetékes nemzeti hatóságok között, ezért azok nem mozdították elő eredményesen a projekteredmények megsokszorozását.

61. A 8. háttérmagyarázat egy olyan sikeres projekt példáját mutatja be, amely jelentős környezeti hatás elérésére való potenciálját az eredménytelen terjesztés miatt nem sikerült kiaknázni.

8. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A KERÁMIAIPARBAN NEM SIKERÜLT ELÉRNI A KATALIZÁTORHATÁST

A kerámia- és kapcsolódó anyagok polírozása nagy mennyiségű hulladékot termel. Egy helyszínen vizsgált olaszországi projekt sikeresen kidolgozott egy, az ilyen hulladék csökkentését és újrahasznosítását célzó folyamatot.

A 2008-ban lezárt projekt az ellenőrzés idején, 2012-ban még működött.

A projektet sikeressége és fenntarthatósága ellenére azonban nem replikálták. A projekt weboldalát a projekt lezárása óta nem frissítették, a társaság azonban – mivel a projektet marketingszempontból igen pozitív hatásúnak véli – minden promóciós anyagán feltünteti a LIFE logót.

A termelés jelentős része korlátozott számú európai régióban, különösen az olaszországi Sassuolo környéki kerámiaipari térségben és a spanyolországi Valencia régióban összpontosul.

Noha a kedvezményezett elvégezte a projektmegállapodásban előírt terjesztési tevékenységeket, nem történt koordinált erőfeszítés a Bizottság, a regionális hatóságok és az üzleti vállalkozások részvételével a projekteredmények terjesztése és hasonló technikák máshol történő alkalmazásának ösztönzése érdekében. Ez nagymértékben csökkenti a környezeti hatást.

A PROJEKTEK FENNTARTHATÓSÁGA ÉS AZ EREDMÉNYEK REPLIKÁCIÓJA

62. Amint a 39. bekezdésben olvasható, a LIFE-környezet projektek fenntarthatósága alapvető fontosságú a program eredményessége szempontjából, bár a LIFE projektek elvárt innovatív és demonstratív jellege bizonyos mértékig szükségszerűvé teszi a sikertelenség kockázatát. Az ellenőrzés során a Számvevőszék 23 (többségében 2007 és 2009 között) lezárt projektet vizsgált meg. Az ellenőrzés megállapította, hogy az ellenőrzés időpontjában ezek közül tíz már nem működött. Két projekt esetében a kedvezményezettek vagy partnerek új fejlesztéseken dolgoztak. A nem fenntartható projektekre a 4. és 6. háttérmagyarázat, egy fenntartható projektre pedig a 8. háttérmagyarázat mutatott be példákat.

63. A projektek alacsony replikációs szintje (legalábbis részben) a sikeres projekteredmények terjesztésének hiányosságaival magyarázható. A vizsgált 23 lezárt projekt közül csak nyolc esetében történt replikáció vagy állt fenn ennek a valószínűsége; ebből három projekt már nem működött. A nyolc projekt közül kettő esetében azon a cégcsoporton belül történt a sokszorozás, amelyhez a kedvezményezett tartozik, ami csökkenti a replikációs hatást és az uniós hozzáadott értéket. Ez az adat jól szemlélteti a projektek sikeres lezárása és a program eredményessége közötti különbséget.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

64. A LIFE-környezet programnak – elsősorban uniós hozzáadott értéket képviselő, innovatív és demonstratív projektek finanszírozása, majd azok eredményeinek terjesztése és megsokszorozása révén – katalizátorhatást kellene kifejtenie az uniós környezetvédelmi politikára. Az ellenőrzés ennek a katalizátorhatásnak az eredményességét értékelte.

65. A Számvevőszék azt a következtetést vonja le, hogy a LIFE-környezet összetevő nem működött eredményesen, mert nem volt megfelelő a kialakítása és a végrehajtása. Az ellenőrzés olyan hiányosságokat tárt fel mind a program kialakítása, mind annak végrehajtása terén, amelyek jelentős mértékben csökkentették a program alapvető fontosságú katalizátor szerepét annak ösztönzésében, hogy jelentős fejlesztések történjenek az uniós környezetvédelmi politika terén; márpedig enélkül a program nem lehet összességében eredményes.

66. A kevés forrás előzetesen meghatározott célkitűzésekre történő összpontosítását lehetővé tevő mechanizmus hiánya elaprózta a beruházott összeg hatását (13–16. bekezdés).

1. AJÁNLÁS

Az új LIFE programban előírt többéves munkaprogramok kialakítása során a jogalkotó hatóságok hatalmazzák fel a Bizottságot és a tagállamokat a támogatható kérelmek körének bizonyos korlátozott stratégiai prioritásokra történő leszűkítésére, valamint egyértelmű, konkrét, mérhető és teljesíthető célkitűzések meghatározására a finanszírozandó projektek számára.

Ha a projektek tekintetében egy adott időszakra korlátozott számú prioritást állapítanának meg, ez hatékonyabbá tenné a kiválasztási folyamatot, az erőfeszítéseket egyes sajátos témakörök köré csoportosítaná, és megkönnyítené a program hatásainak értékelését.

67. Az indikatív tagállami előirányzatok akadályozták a legjobb projektek kiválasztását, mert a projekteket nem csak érdemeik szerint, hanem részben a származási ország alapján bírálták el (17–21. bekezdés).

2. AJÁNLÁS

Az új LIFE programról szóló bizottsági javaslat megszünteti a hagyományos projektekre fordított tagállami előirányzatokat, ugyanakkor a földrajzi egyensúly fenntartására törekszik az integrált projektek esetében. E rendelkezés alkalmazása során a Bizottság gondoskodjon arról, hogy az integrált projekteket azok érdemei szerint válasszák ki, és a földrajzi egyensúly miatt ne sérüljön a kérelmezők esélyegyenlőségének elve.

68. A projektkiválasztás minőségét kedvezőtlenül befolyásolta az értékelési eredmények nem megfelelő indokolása (22–28. bekezdés).

3. AJÁNLÁS

A Bizottság javítsa a projektkiválasztás során alkalmazott értékelőlapokat, és írja elő az értékelők számára, hogy külön értékeléseket készítsenek és pontszámokat adjanak a projekt fő szempontjai (például a pályázat innovatív vagy demonstratív jellege, a tervezett terjesztési fellépések minősége, illetve az eredmények megsokszorozhatósága) tekintetében, ami javítaná a kiválasztási eljárás minőségét és átláthatóságát, és biztosítaná, hogy azok a projektek kerüljenek kiválasztásra, amelyek a legnagyobb potenciállal rendelkeznek a program célkitűzései teljesítésének elősegítésére.

69. A program monitoringrendszere nem rendelkezett megfelelő közös output- és eredménymutatókkal. A Bizottság ezért nem rendelkezett átfogó és naprakész rálátással a projektek teljesítményére, így nem állt rendelkezésére elég információ a program eredményességéről (29–38. bekezdés).

4. AJÁNLÁS

A Bizottság javítson programirányítási eszközein, és mérlegelje megfelelő közös output- és eredménymutatók, valamint a projektszintű követővizsgálat bevezetését a program megfelelő monitoringjának lehetővé tétele érdekében. E mutatóknak lehetőség szerint relevánsnak, elfogadottnak, hitelesnek, könnyen megvalósíthatónak és megbízhatónak kell lenniük (RACER-kritériumok).

70. A projektkiválasztás során nem értékelték megfelelően a projektek legfontosabb szempontjait, azaz azok innovatív és demonstratív jellegét, fenntarthatóságát és azt, hogy uniós érdeket képviselnek-e (41. bekezdés) (lásd: 3. ajánlás).

71. Nem volt megfelelő a projektköltségek ésszerűségének, valamint a projektek fenntarthatóságának és replikálhatóságának nyomon követése sem (42–49. bekezdés).

5. AJÁNLÁS

A Bizottság javítson az elszámolt személyzeti költségek ésszerűségének vizsgálatán, különösen az összehasonlítható projektek esetén használja fel jobban a monitoringszakaszban összegyűjtött információkat. Ezeket később jobban felhasználhatják a túlzott költségek azonosításához.

72. A Számvevőszék feltárt olyan eseteket, ahol nem volt kielégítő a projekteredmények terjesztése, illetve a projektek fenntarthatósága és replikációja. Ez nagymértékben csökkentette a Környezet összetevő környezetvédelmi politikában betöltött katalizátorhatását (5–63. bekezdés).

6. AJÁNLÁS

A Bizottságnak fokozott figyelmet kell fordítania a LIFE projektek terjesztésére, fenntarthatóságára és replikációjára. A Bizottság különösen:

a) írja elő a monitoringcsoport számára, hogy értékeléseiben – mind a projekt végrehajtási szakaszában készített értékelési jelentéseiben, mind az utólagos ellenőrzési jelentéseiben – végezze el a kedvezményezett által javasolt terjesztési, fenntarthatósági és replikációs intézkedések, valamint az azokat hátráltató potenciális akadályok kritikus elemzését;

b) mérlegelje, hogyan lehetne jobban ösztönözni a projekteredményeknek a (kereskedelmi érdekeiket védő) magánkedvezményezettek általi terjesztését és replikációját;

c) mérlegelje, hogyan kötelezhetné a kedvezményezetteket egyszerű és naprakész információk elektronikus úton történő benyújtására a projekt lezárulta után (többek között arra vonatkozóan, hogy a projekt továbbra is működik-e, illetve megtörtént-e annak replikációja, és ha igen, hány alkalommal). Ez lehetővé tenné a Bizottság számára a program eredményességére vonatkozó utólagos információinak hatékony javítását.

Ezt a jelentést Jan KINŠT számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2013. november 6-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Az úgynevezett LIFE+ programra a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE+) szóló, 2007. március 23-i 614/2007/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 2007.6.9., 1. o.) irányadó. A program a korábbi időszakok LIFE I (1992–1995), LIFE II (1996–1999) és LIFE III (2000–2006) programjait váltotta fel. A Bizottság már kidolgozta az új LIFE programra (2014–2020) vonatkozó javaslatot, amelyet jelenleg az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa vitat meg.

[2] Az Európai Bizottság (Környezetvédelmi Főigazgatóság) közvetlen irányítása.

[3] A LIFE Természet és Biodiverzitás összetevőjét a Számvevőszék 11/2009. sz. különjelentése ("A LIFE-természet projektek fenntarthatósága és bizottsági irányítása") vizsgálta.

[4] Ebből 23 projekt zárult már le, amelyek közül 22-t választottak ki 2005–2006-ban, és csak hármat 2007-ben. Meg kell jegyezni, hogy bizonyos, például a projektek eredményeinek terjesztésére vonatkozó szabályok 2007 óta szigorodtak.

[5] A Bizottságot a projektkiválasztási eljárásban külső értékelők, a projektmonitoringban pedig egy külső monitoringcsoport segíti.

[6] Az Európai Parlament és a Tanács 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelve a vízvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 327., 2000.12.22., 1. o.).

[7] A "fel nem használt" tagállami előirányzatokat újból elosztják, és a más tagállamok által benyújtott projektek társfinanszírozására használják fel.

[8] A jelenlegi program esetében az európai szintű értéknövelő hatásra vonatkozó odaítélési kritériumokat összefoglaló értékelőlap tartalmazza többek között néhány olyan szempont értékelését is, mint a projekt innovatív és demonstratív jellege, illetve az eredmények terjesztése tekintetében javasolt fellépések.

[9] A LIFE III utólagos értékelése (COWI 2009) és a Számvevőszék 11/2009. sz. különjelentése már korábban is megállapította, hogy szükség van a pontozási rendszer további pontosítására.

[10] A Környezetvédelmi Főigazgatóság éves ellenőrzési terve keretében további projektek vizsgálatára is sor kerül. A helyszíni ellenőrzéseket röviddel a projektek lezárása és közvetlenül a végső kifizetés után végzik el, mivel a mintavétel olyan projektekből történik, amelyek végső kifizetésére a megelőző évben került sor. Ezek az ellenőrzések a projektek pénzügyi szempontjaira összpontosítanak, és nem minősülnek az utókövetési tevékenység részének.

[11] A monitoringcsoport által jellemzően nem megfelelően figyelembe vett akadályok között volt a projektoutputok piaci lehetőségeinek hiánya, az üzletmenet-folytonossággal vagy a kedvezményezett pénzügyi forrásokhoz való hozzáférésével kapcsolatos problémák, valamint a jogszabályi akadályok.

[12] A hat weboldallal nem rendelkező projekt közül már csak egy működött.

[13] Egy projekt kedvezményezettje közvetlenül a kiválasztást követően visszalépett. Ennek helyébe egy, a tartaléklistán található másik projekt lépett.

[14] Öt projekttől elálltak, ezeknek nem volt weboldala. Egy projektnek el sem kezdődött a megvalósítása.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A KIVÁLASZTÁSI FOLYAMAT

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A HELYSZÍNI ELLENŐRZÉS KERETÉBEN VIZSGÁLT PROJEKTMINTA SZÁMVEVŐSZÉKI ÉRTÉKELÉSE

Tagállam | Szakpolitikai terület | LIFE hozzájárulás (1000 EUR) | A projekt innovatív / demonstratív jellegű-e? | Az ellenőrzés feltárt-e hiányosságokat a terjesztés terén? | A projektet (az ellenőrzés idején) fenntartják-e? | A projektet replikálták-e? |

NÉMETORSZÁG | Hulladék és természeti erőforrások | n.a. [1] | Igen | Igen | n.a. | n.a. |

Víz | 414 | Igen | Igen | Igen | Nem |

Hulladék | 211 | Igen | Igen | Nem | Nem |

Levegő, városfejlesztés | 867 | Nem | Igen | Igen | Nem |

Víz | 959 | Nem | Igen | Igen | Nem |

SPANYOLORSZÁG | Talaj | 676 | Igen | Igen | Nem | Nem |

Levegő | 305 | Igen | Igen | Igen | Nem |

Hulladék | 434 | Igen | Igen | Nem | Nem |

Innováció | 333 | Igen | Igen | Igen | Igen |

Víz | 281 | Igen | Igen | Nem (csak 1/6) | Nem |

FRANCIAORSZÁG | Víz | 1056 | Nem | Igen | Nem | Nem |

Vegyi anyagok | 1904 | Igen | Igen | Igen | Igen |

Víz | 538 | Igen | Nem | Igen | Igen |

Levegő | 667 | Igen | Igen | Nem | Nem |

Éghajlatváltozás | 3366 | Igen | Igen | Igen | Igen |

OLASZORSZÁG | Talaj | 407 | Igen | Nem | Igen | Nem |

Hulladék | 214 | Igen | Igen | Nem | Igen |

Levegő | 299 | Igen | Nem | Nem | Nem |

Víz | 1775 | Igen | Nem | Igen | Nem |

Talaj | 372 | Igen | Igen | Nem | Igen |

EGYESÜLT KIRÁLYSÁG | Éghajlatváltozás | n.a. [1] | Nem | Igen | n.a. | n.a. |

Hulladék | 411 | Igen | Igen | Nem | Igen |

Víz | 407 | Igen | Igen | Igen | Nem |

Hulladék | 584 | Nem | Igen | Igen | Igen |

Városfejlesztés | 1747 | Nem | Igen | Igen | Nem |

[1] Le nem zárt projektek.

--------------------------------------------------