A gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló 2009/40/EK irányelv szerint a kereskedelmi célokra használt járműveket évente meg kell vizsgálni. Mivel azonban az éves vizsgálat nem tekinthető elegendőnek annak garantálásához, hogy e járművek az egymást követő műszaki vizsgálatok között is megőrizzék közlekedésre való alkalmasságukat, a közúti biztonsághoz szükség van arra, hogy végrehajtási intézkedésként közúti műszaki ellenőrzéseket is végezzenek.

Az Európai Parlament és a Tanács 2014-ben, a „műszaki alkalmassági jogszabálycsomag” részeként felülvizsgálta a haszongépjárművek közúti műszaki ellenőrzésére vonatkozó szabályokat és eljárásokat. 2014. április 3-án elfogadták a 2014/47/EU irányelvet (a továbbiakban: 2014/47/EU irányelv), amelyet 2018. május 20. óta alkalmaznak. A 2014/47/EU irányelv többek között két ellenőrzéstípust vezetett be, amelyek az elsődleges és részletesebb ellenőrzések, valamint bevezette azt a követelményt, hogy az EU-ban naptári évente elvégzett elsődleges közúti ellenőrzések száma a tagállamokban nyilvántartásba vett összes ilyen jármű legalább 5 %-ának megfelelő szám legyen. E cél elérése érdekében minden tagállamnak erőfeszítéseket kell tennie, hogy a területén nyilvántartásba vett ilyen járművek teljes számával arányos, megfelelő számú közúti ellenőrzést hajtson végre. Az első – a 2019–2020-as évekre vonatkozó – jelentéstételi kötelezettség, amikor is e célszámot meg kell majd vizsgálni, 2021. március 31-ig esedékes.

A közúti ellenőrzéseket rendszerint többlépcsős módszerrel végzik el. Először szemrevételezéssel megvizsgálják a jármű karbantartási állapotát a jármű álló helyzetében, és egyúttal (adott esetben) ellenőrzik a legutóbbi közúti ellenőrzésre és műszaki vizsgálatra vonatkozó dokumentumokat. A helyszínen vagy egy közeli vizsgálóközpontban a szabálytalanságokat feltáró részletesebb ellenőrzés is elvégezhető a 2000/30/EK irányelvben felsorolt tételek alapján. Részletes ellenőrzés esetén az eredményt rögzíteni kell az irányelvben meghatározott mintának megfelelő közúti műszaki ellenőrzési jegyzőkönyvben. Ez az információ szolgál a tagállamok által az Európai Bizottságnak benyújtott adatok alapjául.

Ha a veszélyes hiányosságokkal rendelkező haszongépjármű komoly kockázatot jelent a közúti közlekedés biztonságára, használatát e hiányosságok kijavításáig megtilthatják. Ezenfelül a megfelelő nyomon követés biztosítása érdekében a súlyos hiányosságokat felmutató külföldi járművekről értesíteni kell a nyilvántartásba vevő országot.

A módosított 2000/30/EK irányelv, amely 2018. május 19-ig volt hatályban, több feltételt is meghatározott az Unió területén közlekedő haszongépjárművek közúti műszaki ellenőrzésének végrehajtását illetően. A 2010/47/EU irányelv 2012. január 1-jével kezdődően módosította az irányelv I. mellékletében szereplő jármű-kategóriákat és ellenőrzési tételjegyzéket.

A módosítás előtt a közúti műszaki ellenőrzési jegyzőkönyvben (I. melléklet) szereplő járműveket osztályonként határozták meg, pl. közúti járműszerelvény, ami 3,5 tonna maximális tömeget meghaladó, áruk szállítására szolgáló olyan gépjárművet jelent (N2 és N3 kategória), amelyhez pótkocsi kapcsolódik (O3 és O4 kategória). Ugyanakkor az N2 kategóriába tartozó járműveket a „könnyű haszongépjárművek”, az N3 kategóriába tartozó járműveket a „tehergépkocsik”, az O3 és O4 kategóriába tartozó járműveket pedig a „pótkocsik” és a „félpótkocsik” alatt kellett feltüntetni.

A 2010/47/EU irányelvben szereplő egyik módosítás azonban a járművek csoportosításának új módszerét vezette be, amely a kategóriák típusjóváhagyásról szóló jogszabályok szerinti megnevezéseit használja. Ennek eredményeképpen az olyan járművek, amelyek korábban esetlegesen több osztályban is feltüntethetők voltak, immár csak egy jármű-kategóriában szerepelhetnek. Továbbá a vontatójárművet és a pótkocsit külön kell feltüntetni. Tekintve, hogy előfordulhat, hogy a vontatójárművet és a pótkocsit különböző tagállamokban vették nyilvántartásba, e módosított besorolásokkal pontosabb információk biztosíthatók, és egyúttal javul a tagállamok helyzete olyan esetekben is, amikor egy valamely másik tagállamban nyilvántartásba vett járműben súlyos hiányosságot állapítanak meg, és erről értesíteni kell a szóban forgó tagállamot.

3.TAGÁLLAMI ADATKÖZLÉS

Ez a dokumentum a hatodik jelentés a 2000/30/EK irányelv tagállami alkalmazásáról, és a 2015–2016-os naptári éveket fedi le. A tagállamoknak e jelentéstételi időszakra vonatkozóan 2017. március 31-ig kellett benyújtaniuk adataikat a Bizottságnak.

A jelentéstételi kötelezettség megkönnyítése érdekében a Bizottság a korábbi gyakorlattal összhangban 2017. január elején egy tájékoztató levelet küldött ki a tagállamoknak. E levélhez egy mintát is mellékelt (amelyet a Bizottság és a tagállamok szakértői közösen dolgoztak ki), és a tagállamokat arra biztatta, hogy e mintát felhasználva nyújtsák be jelentéseiket.

Ezt követően 2017. március elején egy emlékeztető levelet küldtek ki, amelyben figyelmeztették a tagállamokat arra, hogy a jelentéseik benyújtására rendelkezésre áll határidő rövidesen lejár. Minden tagállam a minta segítségével, elektronikusan nyújtotta be az adatait. Ez örvendetes volt, mivel egyszerűsítette az adatok összesítésének feladatát.

Ugyanakkor nem minden tagállam tartotta be az adatok benyújtására vonatkozó határidőt. Egyesek csak kisebb mértékben késtek (Belgium, a Cseh Köztársaság, Finnország és Franciaország), míg mások (Hollandia és Málta) csak 2018 márciusában, illetve januárjában nyújtották be az adataikat.

Tizenegy tagállam, mégpedig Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, Hollandia, Horvátország, Lengyelország, Luxemburg, Németország és Románia az EU-n kívül nyilvántartásba vett járművekre vonatkozóan is nyilvántartásba vevő ország szerinti bontásban nyújtották be az adatokat, két további ország, Belgium és Olaszország pedig összesített adatokat nyújtott be az ellenőrzött nem uniós járművek számára vonatkozóan.

Ciprus csak a belföldi járművekre vonatkozóan szolgáltatott adatokat. Írország első körben ugyanígy járt el, majd később benyújtott egy módosított adatkészletet, amely tartalmazta a más tagállamokban nyilvántartásba vett ellenőrzött járművek adatait is.

Végezetül tizenhárom tagállam, mégpedig Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, az Egyesült Királyság, Görögország, Franciaország, Hollandia, Írország, Málta, Portugália, Románia és Szlovákia az ellenőrzött tételeken belüli hibakódokkal kapcsolatban is további információkkal szolgáltak (pl. 1. fékberendezések; 1.1.8. Csatlakozófejek a pótkocsifékekhez). Ezeket a részleteket a 2000/47/EU irányelv vezette be, amely 2012. január 1-jével módosította a 2000/30/EK irányelv I. mellékletét; e további részletezés biztosítása azonban nem kötelező.

A nemzeti jelentések első elemzése után a Bizottság több tagállammal is felvette a kapcsolatot az előző időszakhoz képest kiugró eredmények vagy változások lehetséges okainak megismerése érdekében. A tagállamok által adott magyarázatok szerint több körülmény is kedvezőtlenül hatott a közúti műszaki ellenőrzések mennyiségére és minőségére. E körülmények közé tartozott többek között a hatáskörök átszervezése vagy decentralizálása, amelynek következtében bizonyos időszakokban nem végeztek ellenőrzéseket, további ide tartoztak a pénzügyi korlátozások, amelyek munkaerőhiányhoz, az ellenőrzések számának korlátozásához és a berendezésekhez való korlátozott hozzáféréshez vezettek. A tagállamokkal folytatott eszmecsere arra is rávilágított, hogy jelentős különbségek vannak az adatgyűjtés és a jelentéstétel felfogásában és végrehajtásában, ami szintén közrejátszhat az eltérésekben. Ezek az eltérések 2018. május 20-tól csökkenhetnek, tekintve, hogy a 2014/47/EU irányelv nagyobb fokú harmonizációt vezet be a vizsgálati módszerek, a hiányosságok értékelése, a vizsgálati berendezések használata és a jelentéstételi követelmények terén. A 2014/47/EU irányelven alapuló első jelentés a 2019–2020-as időszakot fogja lefedni, és a tagállamoknak 2021. március 31-ig kell majd nemzeti jelentéseiket benyújtaniuk.

4.AZ ELLENŐRZÉS TARTALMA

Minimális követelményként a 2000/30/EK irányelv I. mellékletében foglalt jegyzőkönyvminta 10. pontjában felsorolt ellenőrzési területekkel kapcsolatos adatokat kell továbbítani a Bizottságnak. Ezek a következők:

·azonosító adatok,

·fékberendezések,

·kormányberendezés,

·kilátási viszonyok,