A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a vállalati szakképzésre vonatkozó statisztikákról szóló 1552/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról

Bevezetés

Ez az első jelentés, amelyet a vállalati szakképzésre vonatkozó statisztikákról szóló, 2005. szeptember 7-i 1552/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[1] 12. cikke értelmében a Bizottságnak be kell nyújtania.

A jelentés dokumentálja a tagállamok és Norvégia (a továbbiakban: részt vevő országok[2]) által az 1552/2005/EK rendelet és az azt végrehajtó 2006. február 3-i 198/2006/EK bizottsági rendelet[3] rendelkezéseinek végrehajtása terén elért haladást. A jelentést az európai statisztikai rendszer bizottsága jóváhagyta.

A jelentés az érintett országoktól származó minőségi jelentéseken, adatokon és egyéb információkon, valamint a vállalkozásoknak küldött nemzeti kérdőívek elemzésén alapul, mivel a vállalkozásokon belüli szakképzéssel kapcsolatos harmonizált statisztikákat minden részt vevő országban a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felméréseken keresztül bocsátották rendelkezésre.

FőBB PONTOK

A 2.1. szakasz bemutatja a jelentés referenciaadatait és a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérések gyakoriságát. Szemlélteti az 1552/2005/EK rendelet 10. cikke (2) és (3) bekezdésének végrehajtását. A rendelet összes többi cikke a 2.2.–2.6. szakaszban, a következő módon kerül áttekintésre:

- A 3. és a 8. cikk, valamint a 9. cikk (1) bekezdése a begyűjtendő adatok és a felmérésben alkalmazott megközelítés tekintetében (2.2. szakasz),

- a 2., 4., 5. és 6. cikk a statisztikák tartalma és a statisztikai egységek tekintetében (2.3. szakasz),

- a 6. és 7. cikk, a 10. cikk (1) bekezdése és a 11. cikk (1) bekezdése az adatforrások és a felmérés sajátosságai tekintetében (2.4. szakasz),

- a 9. cikk (2) és (4) bekezdése, valamint a 11. cikk az adatok minősége és továbbítása tekintetében (2.5. szakasz),

- a 15. cikk az adatgyűjtés finanszírozása tekintetében (2.6. szakasz),

- a 9. cikk (3) bekezdése és a 12. cikk a felmérés során tapasztalt, a végrehajtással kapcsolatos fő kérdések tekintetében (2.7. szakasz).

A jelentésben alkalmazott referenciaadatok, a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérések közötti szünetek : a 10. cikk (2) bekezdése és 10. cikk (3) bekezdése

Az 1552/2005/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság meghatározza az első bázisévet, amelyre adatokat kell begyűjteni. A 198/2006/EK rendelet előírja, hogy a 2005-ös naptári év az első bázisév, amelyre adatokat kell begyűjteni.

2010-re vonatkozóan, amely az 1552/2005/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdésében meghatározottaknak megfelelően az első felmérést követő ötödik év, új felmérés előkészítése zajlik. A 882/2010/EK bizottsági rendelet[4] módosítja a 198/2006/EK rendeletet a 2005. évi felmérés bizonyos sajátosságainak kiigazítása érdekében. Ez a módosítás figyelembe veszi a 452/2008/EK rendelet[5] és a 823/2010/EK bizottsági rendelet értelmében[6] rendelkezésre bocsátandó információkat a felnőttoktatási felmérés terén, és lehetővé kell tennie az eredmények minőségének javítását, valamint a vállalatokra nehezedő statisztikai teher mérséklését a 2010-es évi felmérés tekintetében.

Érdemes megemlíteni, hogy a 2005. és 2010. évi felmérés megvalósítása során felhasználták a szakképzés terén végzett két olyan korábbi felmérés tapasztalatait, amelyeket számos ország és az Eurostat közötti szóbeli megállapodások alapján végeztek. E felmérések eredményei az 1993-as és 1999-es naptári évre vonatkoztak.

A begyűjtendő adatok és a felmérésben alkalmazott megközelítés: a 3. és a 8. cikk, valamint a 9. cikk (1) bekezdése

A 3. cikk meghatározza, melyek a begyűjtendő adatok, amelyeket az alábbi táblázatban meghatározott 14 témakör szerint kell összegyűjteni. A 198/2006/EK rendeletben meghatározott 140 változó megoszlása azt mutatja, hogy az 1552/2005/EK rendelet 3. cikkét uniós szinten megfelelően végrehajtották.

1. táblázat – A 2005-ben gyűjtött adatok

Az 1552/2005/EK rendelet 3. cikkében szereplő témakörök | A 198/2006/EK rendeletben szereplő változók száma |

(1) a) a vállalatok által munkavállalóik szakértelmének fejlesztésére alkalmazott képzési politika és képzési stratégiák; | 25 |

(1) b) a vállalatokban folyó szakképzés irányítása, szervezése és formái; | 17 |

(1) c) a szociális partnerek szerepe a folyamatos munkahelyi szakképzés valamennyi szempontjának biztosításában; | 9 |

(1) d) a szakképzéshez való hozzáférés, annak volumene és tartalma, különösen a gazdasági tevékenység és a vállalat méretének vonatkozásában; | 10 |

1. táblázat – A 2005-ben gyűjtött adatok (folytatás)

(1) e) a vállalatok konkrét szakképzési intézkedései munkavállalóik IKT-ben való jártasságának javítására; | 9 |

(1) f) kis- és középvállalkozások (kkv-k) alkalmazottainak esélyei a szakképzéshez való hozzáférésre és új jártasságok elsajátítására és a kkv-k képzés nyújtásához kapcsolódó sajátos igényei; | (*) |

(1) g) állami intézkedések hatása a folyamatos vállalati szakképzésre; | 5 |

(1) h) a vállalatok valamennyi alkalmazottjának esélyegyenlősége a szakképzéshez való hozzáférés tekintetében, különös tekintettel a nemekre és adott életkori csoportokra; | 14 |

(1) i) a munkaerőpiacon hátrányos helyzetű csoportokat célzó konkrét szakképzési intézkedések; | 8 |

(1) j) különböző munkaszerződés-típusokhoz igazodó szakképzési intézkedések; | 4 |

(1) k) a szakképzéssel kapcsolatos kiadások: a szakképzéssel kapcsolatos finanszírozási szintek és pénzforrások, ösztönzők: | 17 |

(1) l) a vállalatoknak a szakképzések értékelésére és ellenőrzésére vonatkozó eljárásai. | 8 |

(2) a) a szakmai alapképzés résztvevői; | 3 |

(2) b) a szakmai alapképzés teljes költsége. | 11 |

Megjegyzés (*) A változók – mint például az (1) d) pontban szereplők – felhasználásával kereszttáblázatok készíthetők a vállalat nagysága alapján

A 198/2006/EK rendeletben meghatározott 140 változó egyaránt vonatkozik a képzést nyújtó és a képzést nem nyújtó vállalatokra, valamint a szakképzés különböző formáira, az 1552/2005/EK rendelet 8. cikkében meghatározottaknak megfelelően, a következőképpen:

1. Képzést nyújtó, illetve képzést nem nyújtó vállalkozások esetében: 96 változó valamennyi vállalkozás esetében; 35 változó kizárólag a képzést nyújtó vállalkozások esetében; 9 változó kizárólag a képzést nem nyújtó vállalkozások esetében.

2. A szakképzés különböző formái esetében: 12 változó.

Az 1552/2005/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében előírtaknak megfelelően valamennyi részt vevő ország megtette a szükséges intézkedéseket az eredmények minőségének biztosítása érdekében. Ez a vállalkozásoknak szóló standard kérdőív segítségével volt lehetséges, amelyet az Európai Bizottság a 198/2006/EK rendelete 8. cikkének megfelelően az „Európai uniós kézikönyvben” ajánlott. Habár a tagállamok számára nem írta elő jogi kötelezettség e sablon használatát, a részt vevő országok széleskörűen alkalmazták a nemzeti kérdőívek összeállítása során.

A részt vevő országok az adatokat a fentiekben felsorolt 14 témakör szerint állították elő. Egyes részt vevő országokban nehézségekbe ütközött az (1) b), c), d), h), i), j) és k) területekhez kapcsolódó mennyiségi és másodlagos információk beszerzése a vállalatoknak küldött kérdőívek összetettsége és hossza miatt. Azonban a felsorolt 14 témakörre vonatkozó nemzeti és uniós eredmények előállításának akadályozása helyett ez csökkentette a 882/2010/EK rendelet szerint elvégzett 2010-es felmérés változóinak számát (lásd a 2.7. szakaszt).

A statisztikák tartalma, a statisztikai egységek: 2., 4. és 5. cikk

A 2. és 4. cikk, valamint az 5. cikk (1) bekezdése meghatározza a statisztikai egységeket, valamint az érintett gazdasági tevékenységeket és a vállalkozások méretét. Az előírtaknak megfelelően valamennyi tagállam szolgáltatott adatot a NACE Rev. 1.1. osztályozás C–K és O szakaszai vonatkozásában a 10 vagy több alkalmazottat foglalkoztató vállalkozások tekintetében.

Az 5. cikk (2) bekezdése felveti a fogalommeghatározás kiterjesztését a gazdaság más részeire is, azonban a technikai megvalósításban mutatkozó jelentős problémák miatt jelenleg e témában nem lehetséges a megegyezés. Ez a kérdés különösen jelentőségteljes az állami szféra számára, amelynek intézményei jelentős mértékben kínálnak szakképzést (lásd a 2.7. szakaszt).

Adatforrások és a felmérés sajátosságai: 6. és 7. cikk, a 10. cikk (1) bekezdése és a 11. cikk (1) bekezdése

A 6. cikkben és a 7. cikk (1) bekezdésében meghatározottaknak megfelelően a részt vevő országok által felhasznált adatforrások a vállalatoknak küldött mintavételes felmérésből és adminisztratív adatokból álltak, alkalmazva a válaszadókra nehezedő teher csökkentésének elvét. Az adminisztratív források használata azonban csak az alkalmazottak számára és sajátosságaira vonatkozó háttér-információkra korlátozódott, ezért nem tette lehetővé a vállalkozásokra nehezedő teher jelentős csökkentését.

A vállalkozásoknak a felmérésre történő válaszadását szabályozó 6. cikk (2) bekezdésében meghatározottaknak megfelelően a legtöbb részt vevő ország postai kérdőívet, telefonhívásokat, valamint személyes és webalapú interjúkat választott. A 11. cikk (1) bekezdésében szorgalmazottaknak megfelelően hat részt vevő országban elektronikus adatgyűjtésre is sor került. Valamennyi részt vevő ország 2005 tizenkét hónapjára (egy naptári évre) vonatkozóan végezte a felmérést, a 10. cikk (1) bekezdésében előírtaknak megfelelően.

A részt vevő országok a felmérést a 7. cikk (2) és (3) bekezdésének, valamint a 198/2006/EK rendelet 4. cikke rendelkezéseinek megfelelően dolgozták ki. Ez a cikk meghatározza a mintavételi és pontossági követelményeket, valamint a gazdasági ágazatonkénti és vállalatnagyság szerinti 60 réteget a statisztikai egység alapsokasági szerkezetének tükrözése érdekében. A képzést nyújtó vállalkozások hányadában bekövetkező változások legtöbb együtthatója megfelelt a 198/2006/EK rendelet követelményeinek a rendelet 4. cikkében meghatározott 60 réteg tekintetében. Technikai okokból e szabály alól vannak kivételek, de ezek nem gyakorolnak hatást a nemzeti vagy uniós eredményekre, mert a közzététel a kis mintanagyság miatt az összesítettebb osztályokra koncentrál. Ilyen technikai problémák például: a felmérés kezdete előtt a mintába bekerülő vállalkozások várható száma és a felmérés elvégzésekor érintett vállalkozások tényleges száma közötti különbségek (pl. csőd, a vállalkozások összeolvadása stb. következményeként).

Az adatok minősége és továbbítása: a 9. cikk (2) és (4) bekezdése és a 11. cikk

A 9. cikk (2) bekezdése és a 11. cikk (4) bekezdése meghatározza az adatok továbbítására és a minőségről szóló beszámolónak a Bizottság (Eurostat) számára történő továbbítására vonatkozó határidőket. Mivel a felmérést 2006-ban végezték a 2005-ben megvalósult szakképzéssel kapcsolatban, az adatokat 2007 júniusában, a minőségről szóló beszámolókat pedig 2007 szeptemberében kellett a Bizottság (Eurostat) számára megküldeni.

Hat ország „tiszta” és validált mikroadatokat továbbított a határidőn belül. 17 ország kódolási problémák miatt a határidőt követő három hónapon belül küldte el az adatokat. Négy országban a mikroadatok validálása közel 8 hónapos késéssel zárult le. Az egyik tagállam a tiszta és validált mikroadatokat csak 17 hónapos késéssel továbbította, mert súlyos problémák merültek fel az adatok uniós formátumba való kódolása során.

A minőségről szóló beszámolók tekintetében 18 részt vevő ország továbbította ezeket a határidőn belül. A teljes dossziék benyújtása hat országban több időt vett igénybe; ezek az országok 4–10 hónap késéssel továbbították a dossziékat. Négy ország hiányzó adatok (pl. az eltérések kiszámítása valamennyi réteg vonatkozásában) miatt mintegy 24 hónapos késéssel továbbította a hiánytalan, minőségről szóló beszámolókat. Valamennyi jelentés lehetővé tette a 198/2006/EK rendelet 5. és 7. cikkében meghatározott, a megfelelésre vonatkozó kritériumok ellenőrzését.

Valamennyi adatot elektronikus adattovábbításai protokoll (Edamis/Stadium) útján továbbították, a 198/2006/EK rendelet 6. cikkében foglaltaknak megfelelően. A dossziék egyedi adatokat tartalmaztak a vállalatok vonatkozásában, a statisztikai egységek közvetlen azonosítói nélkül, az 1552/2005/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően.

A 198/2006/EK rendelet 6. és 8. cikke értelmében a Bizottság (Eurostat) szoftvert bocsátott a részt vevő országok rendelkezésére az automatikus adatfeldolgozó eszköz alkalmazásának támogatása céljából.

Habár az eszközt valamennyi részt vevő ország használta, és az biztosította a mikroadatok megfelelő minőségét, az eredmények báziséve (2005) és az összes eredmény tényleges közzététele (2008-2009) között eltelt idő jelentősen korlátozza az eredmények széles körű felhasználását (lásd a 2.7. szakaszt).

Az adatgyűjtés finanszírozása: 15. cikk

A 15. cikk (1) és (2) bekezdése előírja, hogy az első bázisév vonatkozásában a Bizottság pénzügyi hozzájárulással segítse a tagállamokat az adatgyűjtés, adatfeldolgozás és adattovábbítás során keletkezett költségeik fedezésében. Ennek következtében támogatás iránti pályázati felhívást indítottak a 2005. évi uniós költségvetés keretében, az EU-15 tagállamai közül 13 tagállam, valamint Norvégia részvételével. A Phare több kedvezményezettre irányuló, 2004. évi statisztikai együttműködési programja és a több kedvezményezettre irányuló, 2004. évi átmeneti támogatási program a statisztikai integrációról rendelkezett arról, hogy az EU-27 valamennyi tagállamában társfinanszírozással valósuljon meg a felmérés. Az ezen fellépéseken keresztül a kedvezményezetteknek odaítélt támogatás teljes összege 815 558 EUR volt.

A felmérést a részt vevő országok számos technikai megbeszélés segítségével készítették elő (pl. az Európai uniós kézikönyv készítéséhez a Bizottság (Eurostat) munkacsoportot hozott létre), a 198/2006/EK rendelet 8. cikkének megfelelően. Ezeket a megbeszéléseket a 15. cikk (3) bekezdésében jelzetteknek megfelelően az uniós költségvetésből támogatták.

A végrehajtásról szóló jelentés: a 9. cikk (3) bekezdése és a 12. cikk

A 9. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a Bizottság (Eurostat) értékeli az átadott adatok minőségét, különös tekintettel az adatok tagállamok közötti összehasonlíthatóságának biztosítására.

A 12. cikk (1) bekezdésének értelmében a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról a következők érdekében:

- a Közösség, a tagállamok és az elkészített statisztikák felhasználói számára nyújtott előnyök értékelése a válaszadókra nehezedő terhekhez viszonyítva; valamint

- a kapott eredmények fényében szükségesnek ítélt esetleges javítások és módosítások területeinek meghatározása.

A szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérések eredményeit az Európai Bizottságnak a lisszaboni célkitűzések tekintetében az oktatás és képzés terén elért előrehaladásról szóló éves jelentéseinek keretében tették közzé. Ezek az előrehaladásról szóló jelentések stratégiai iránymutatást nyújtanak az uniós szintű szakpolitikai koordináció tekintetében, és felmérik, hogy milyen eredmények születtek az oktatás és képzés terén kitűzött célok általános megvalósításában. E jelentések megállapításait az Oktatási Miniszterek Tanácsa és a Bizottság kétévenkénti közös jelentéseiben is felhasználják. A szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérések adataival kapcsolatban két mutatót is kidolgoztak a lisszaboni stratégiának a foglalkoztatás terén történő figyelemmel kísérésére (foglalkoztatási iránymutatások).

Emellett 2002 óta 32 európai ország nemzeti hatóságai és szociális partnerei vesznek részt a koppenhágai folyamatban[7] a szakoktatási és szakképzési rendszerek fejlesztése érdekében. Az átfogó cél az, hogy minél többeket ösztönözzenek a szakképzési tanulási lehetőségek szélesebb körű igénybe vételére akár az alapképzésben, akár a felsőoktatásban, a munkahelyen vagy magánúton. A szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérések adatait különösen a munkahelyi szakképzéssel kapcsolatos előrehaladás elemzése tekintetében használták fel. A koppenhágai folyamatról szóló legutóbbi, 2010. novemberi tanácsi következtetések, valamint a 2010. decemberi Bruges-i közlemény hangsúlyozzák a szakoktatási és szakképzési rendszerekre vonatkozó adatok jobb megértésének szükségességét azzal összefüggésben, hogy e terület milyen jelentős hozzájárulást nyújthat az Európa 2020 stratégiához.

A szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérés adatait a szakképzési politikák szakértői is felhasználják tagállami, továbbá uniós szinten is az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (CEDEFOP) révén.

Összességében a politikai kontextus a szakmai továbbképzésre vonatkozó adatok iránti kereslet fokozódását, illetve ezen adatok fontosságát jelzi.

Ennek ellenére a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérés jelentette nagy teher és költségek mélyrehatóbb elemzést igényelnek, mivel több technikai probléma akadályozza az adatok szélesebb körben való felhasználását:

3. A vállalkozásokra nehezedő teher: a kérdőív hossza és összetettsége hatására egyes részt vevő országokban kevés vállalkozástól érkezett válasz, mivel több helyi szervvel fel kell venni a kapcsolatot a kérdőív valamennyi témájának megválaszolása érdekében.

4. A begyűjtött mennyiségi adatok megbízhatósága: számos vállalat nem rendelkezik pontos adatokkal az adott évben nyújtott képzés tartalma és sajátosságai tekintetében. Meg kell vizsgálni azon lehetőségeket, amelyek arra irányulnak, hogy a szakmai továbbképzésről meglévő felméréseken keresztül lehessen mennyiségi adatokat gyűjteni.

5. A kutatás kiterjedése: a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felméréseknek kisvállalkozásokra és az állami szférára történő kiterjesztésével járó költségeket és terheket túl magasnak tartják a részt vevő országok.

6. Időszerűség: a hiánytalan mikroadatok továbbítása a terjesztés előtti nagyszámú vizsgálat elvégzésének szükségessége miatt késedelmet okoz az uniós eredmények közzétételében.

A 882/2010/EK rendelet lehetővé teszi a 2010. évi felmérés kiigazítását és az 1552/2005/EK rendelet végrehajtásának javítását. A Bizottságnak és a részt vevő országoknak a felmérés egyszerűsítésére irányuló erőfeszítései ellenére továbbra is akadnak nehézségek. Ez szükségessé teheti az 1552/2005/EK rendeletben meghatározott technikai követelmények kiigazítását a 2010. évi felmérés eredményei alapján.

KÖVETKEZTETÉS

Az 1552/2005/EK rendelet végrehajtása a gyűjtött adattípus tekintetében megfelelő. A részt vevő országok többnyire megfelelően betartják az 1552/2005/EK rendelet követelményeit.

Az Európa 2020 stratégia és jelentős kezdeményezése, az „Új készségek és munkahelyek menetrendje” fényében a Bizottság értékelni fogja a 822/2010/EU rendelet eredményeit (a 2010. évi, a szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérés végrehajtása), mielőtt új intézkedéseket javasolna a vállalkozásokon belüli szakképzésre vonatkozó statisztikák egyszerűsítése céljából. A szakmai továbbképzésre vonatkozó mintavételes felmérés jövőbeli fejlesztésével kapcsolatos megfontolások során figyelembe kell venni a más eszközökkel, mindenekelőtt a felnőttoktatási felméréssel mutatott esetleges kiegészítő jelleget.

[1] HL L 255., 2005.9.30., 1. o.

[2] Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Izland és Svájc nem vett részt a felmérésben. Törökország 2008-ban végzett felmérést (a mikroadatok nem állnak rendelkezésre az Eurostatnál).

[3] HL L 32., 2006.2.4., 15. o.

[4] HL L 246., 2010.9.18., 18. o.

[5] Az Európai Parlament és a Tanács 452/2008/EK rendelete (2008. április 23.) az oktatással és az egész életen át tartó tanulással kapcsolatos statisztikák előállításáról és kidolgozásáról (HL L 145., 2008.6.4., 227. o.)

[6] HL L 246., 2010.9.18., 33. o.

[7] HL L C 13., 2003.1.18., 3. o., valamint a 2002. november 29-30-án Koppenhágában megbeszélést tartó európai szakoktatási és szakképzési miniszterek és az Európai Bizottság nyilatkozata a szakoktatás és szakképzés terén megvalósuló megerősített európai együttműködésről, http://ec.europa.eu/education/pdf/doc125_en.pdf.