A fentiek alapján a Bizottság átfogó hatásvizsgálatot végzett annak érdekében, hogy meghatározza a vámügyi kihívások leküzdésének helyes megközelítését, továbbá a hatásvizsgálat eredményei alapján 2005 végén az uniós Modernizált Vámkódexre, valamint az elektronikus vámkezelésről szóló határozatra irányuló javaslatot nyújtott be. Több okból, ezen belül különösen amiatt, hogy a Lisszaboni Szerződés új jogi szerkezetet vezetett be, amely új szabályokat és eljárásokat tartalmazott a fő rendeleteket kiegészítő végrehajtási rendelkezések elfogadására vonatkozóan, a Bizottság még a tervezett végrehajtási dátumot megelőzően a Modernizált Vámkódex „átdolgozására” kényszerült.

A Vámkódex jogszabályi rendelkezései már hatályba léptek, ugyanakkor a tizenhét rendszer megvalósítása fokozatosan történik, így a Vámkódex 2020 végéig tartó átmeneti időszakról is rendelkezik, amelynek során a meglévő papíralapú vagy elektronikus rendszerek továbbra is használhatók azon vámügyekben, amelyekhez az új elektronikus rendszerek még nem állnak rendelkezésre. Átmeneti időszak vonatkozik azokra az engedélyekre is, amelyeket a vámjogszabályok előző kerete, a legkésőbb 2019 áprilisáig alkalmazható Közösségi Vámkódex alapján adtak ki például az engedélyezett gazdálkodóként való kezelésre, vagy a „különleges eljárások” alkalmazására vonatkozóan.

A mai kor igényének megfelelően a Vámkódex célja, hogy nagyobb jogbiztonságot és egységességet teremtsen a vállalkozások és a vámhatóságok számára egyaránt, egyszerűsítse a szabályokat és eljárásokat, megkönnyítse a hatékonyabb vámügyleteket, továbbá teljesen automatizálttá tegyen valamennyi vámeljárást és vámügyi folyamatot. A Vámkódexnek ugyanakkor célja az Unió és a tagállamok pénzügyi és gazdasági érdekeinek fokozottabb védelme is. Emellett figyelembe kívánja venni az egyéb területeket érintő olyan politikák és jogszabályok alakulását is, amelyek hatással lehetnek a vámjogszabályokra, például a behozatal biztonságával és védelmével kapcsolatban. A fenti célkitűzéseknek megfelelően a Vámkódex legfontosabb jogszabály-módosításai közé tartoznak az alábbiak:

A Vámkódex munkaprogramjában felsorolt tizenhét információtechnológiai rendszerből egyesek üzembe állítási határideje 2017-ben volt, amely teljesült:

·2017. január 1-én a Bizottság elindította a regisztrált exportőrök rendszerét (REX). Az új adatbázis tartalmazza az Unió általános vámkedvezmény-rendszeréhez tartozó kedvezményezett országokban nyilvántartásba vett exportőrökre vonatkozó adatokat, továbbá egyes, az Unióban – többek között a Kanadával kötött szabadkereskedelmi megállapodás keretében – nyilvántartásba vett gazdasági szereplők adatait. Ezáltal bármely gazdasági szereplő ellenőrizheti, hogy egy szállító szerepel-e a nyilvántartásban és ennélfogva jogosult-e származásmegjelölő nyilatkozat kiadására, továbbá az uniós vámhatóságok a központi adatbázis alapján érvényesíthetik a vám-árunyilatkozatokban megadott regisztráltexportőr-azonosító számokat. Az Unióban körülbelül 20 000 exportőrt vettek nyilvántartásba, ebből mintegy 11 000 exportőrt azokban az általános vámkedvezmény-rendszerhez tartozó kedvezményezett országokban, amelyek jelenleg is alkalmazzák a rendszert. A gazdasági szereplőktől, az uniós vámhatóságoktól, valamint az általános vámkedvezmény-rendszerhez tartozó kedvezményezett országoktól kapott visszajelzés igen kedvező, panaszra eddig nem került sor.

·2017 októberében a Bizottság elindította a vámhatósági határozatok rendszerét, valamint az egységes felhasználókezelési és digitális aláírási rendszert (UUM&DS). A vámhatósági határozatok rendszere jelentős előrelépés a vámengedélyek kezelésének a 28 tagállamra kiterjedő harmonizációjában. A rendszer egyaránt tartalmaz közös összetevőket (uniós kereskedői portál, vámhatósági határozatokat kezelő központi rendszer, ügyfél-információs szolgáltatások), valamint nemzeti összetevőket (nemzeti kereskedői portál, vámhatósági határozatokat kezelő nemzeti rendszer). Huszonkét féle vámengedély feldolgozását teszi lehetővé többek között az egyszerűsített árunyilatkozatokkal, a központi vámkezeléssel, az aktív és passzív feldolgozással, az általános biztosítékokkal, a halasztott fizetéssel, az árutovábbítással és számos egyéb ügylettel kapcsolatban. A gazdasági szereplő az engedélyezési kérelmeket az UUM&DS rendszeren keresztül nyújthatja be, így hozzáférhet a határozatok rendszeréhez.

·A kötelező érvényű tarifális felvilágosítás rendszerének első szakasza 2017 októberében, az e szakaszra vonatkozón kitűzött határidőre készült el.

A többi elektronikus rendszer kivitelezése szintén terv szerint halad a munkaprogramban meghatározott határidőkhöz képest. Gyakorlatilag ez azt jelenti, hogy a transzeurópai rendszerekkel kapcsolatos bizottsági munka közel 80 %-a 2020-ra elkészül.

Egyértelművé vált azonban az is, hogy a 2020-as határidőre nem mindegyik rendszer készülhet el maradéktalanul. A feladat összetettségére, valamint az új információtechnológiai rendszerek az Unió egészére kiterjedő bevezetésének költségeire tekintettel a határidő mindig is ambiciózusnak számított. A határidő kitűzésekor arra lehetett számítani, hogy a Vámkódexet kiegészítő és végrehajtó szabályok (a felhatalmazáson alapuló jogi aktus, a végrehajtási jogi aktus, valamint a felhatalmazáson alapuló átmeneti jogi aktus) elfogadására nem sokkal a Vámkódex 2013. évi elfogadását követően sor kerül, így azok rendelkezéseit figyelembe lehet majd venni az információtechnológiai rendszerek fejlesztése során. A kiegészítő és végrehajtási rendelkezésekkel kapcsolatos egyeztetések azonban a vártnál sokkal tovább tartottak, és a jogi aktusok elfogadására csak 2015 végén, illetve 2016 elején került sor. Ez viszont késedelmet okozott a nyilatkozatokat és értesítéseket kezelő elektronikus rendszerek funkcionális specifikációjának elkészítésében, amely a Vámkódex felhatalmazáson alapuló jogi aktusának, valamint végrehajtási jogi aktusának B. mellékletében foglalt adatszolgáltatási követelményekre épül. A rendszerek összetettsége csak e technikai specifikációk elkészítésekor vált teljesen világossá.

Emellett az adatszolgáltatási követelmények (vagyis a gazdasági szereplők által a tagállami vámhatóságok részére benyújtandó adatok) harmonizációja az egyik fő kihívásnak bizonyult az információtechnológiai rendszerek fejlesztése szempontjából. Az adatharmonizáció alapvető fontosságú a különböző elektronikus rendszerek átjárhatóságához, valamint a jogszabályok harmonizált alkalmazásához. Elengedhetetlen továbbá a nemzetközi adatmodelleknek, például a Vámigazgatások Világszervezete modelljének való megfeleléshez, így a harmadik országok információtechnológiai rendszereivel való összekapcsoláshoz és az ezen országokkal való kereskedelem megkönnyítéséhez is. Ez a munka azonban a vártnál sokkal nagyobb idő- és pénzügyi ráfordítást igényel amiatt, hogy egyes meglévő rendszereket teljesen újra kell programozni.

További kihívást jelent, hogy az elektronikus rendszerek szoros összekapcsoltsága miatt lényeges azok megfelelő sorrendben történő megvalósítása a kölcsönös függések érvényesülése érdekében, valamint az is, hogy a hatóságokat és a kereskedelmet érintő változások bevezetése strukturált és koherens módon történjen.

Különösen az importellenőrzési rendszer (ICS) korszerűsítésével kapcsolatban merülnek fel problémák. A rendszert a szeptember 11-i támadásokat követően a védelemmel kapcsolatos aggályok kapcsán hozták létre a Vámigazgatások Világszervezete által a nemzetközi kereskedelemre vonatkozóan javasolt standardok keretében. A rendszer előírja a fuvarozók számára, hogy küldjenek el bizonyos számú adatelemet az Unió első belépési vámhivatala részére az áru területre érkezését megelőzően, sőt a legtöbb esetben még az előtt, hogy az áru elhagyja az exportáló országot. A Vámkódex tovább kívánja fejleszteni a jelenlegi ICS rendszert. Az ICS2 például európai központi adattár bevezetésével biztosítaná a jó minőségű, valós idejű rakományinformációk gyűjtését; előírná a többszörös bejelentést (vagyis az áruknak a vámunió területére történő belépésekor nemcsak a fuvarozónak, hanem egy importőrnek, a címzettnek, vagy egyéb kapcsolódó személyeknek is meg kellene adniuk a szükséges adatokat); harmonizált kereskedői felület biztosítását írná elő, amelyen a gazdasági szereplők szabványosított és harmonizált formában nyújthatják be az előzetes rakományinformációkat; továbbá olyan eszközöket bocsátana a vámhatóságok rendelkezésére, amelyekkel azok kockázatkezelési célú szűréseket végezhetnek az adattárban tárolt nagymennyiségű adaton. Nyilvánvalóvá vált azonban, hogy az ICS a vártnál sokkal nagyobb munkaráfordítást igényel, különösen a központi adattárban tárolt adatokkal kapcsolatos szigorú biztonsági követelmények, a magas működési költségek, az adatszolgáltatási követelmények harmonizálása iránti, már említett igény, valamint amiatt, hogy több uniós szintű közös funkcióra van szükség ahhoz, hogy kevesebb költséges nemzeti beruházást kelljen egymással párhuzamosan megvalósítani.

c.Következő lépések

A Bizottság folytatja a rendszeres egyeztetést a tagállamokkal és a vállalkozásokkal annak érdekében, hogy a Vámkódex megkönnyítse a kereskedelmet. A vámjogszabályok és vámeljárások Vámkódexszel bevezetett egyszerűsítésének kedvező hatása már most is érezhető, és nagyrészt kedvező fogadtatásra talált a gazdasági szereplők körében. Egyes vélemények szerint azonban a Vámkódex nem tesz eleget a kereskedelem megkönnyítéséért. Rámutatnak, hogy az új szabályok szerint bizonyos egyszerűsítések előnyeinek kihasználásához kötelező az engedélyezett gazdálkodói minősítés, ami hátrányos helyzetbe hozza a kisvállalkozásokat, amelyeknek nincsen elegendő forrásuk az engedélyezett gazdálkodói minősítés megszerzéséhez. Ezt annak ellenére állítják, hogy éppen a vállalkozások kértek különleges előnyöket az engedélyezett gazdálkodók számára azért a befektetésért és erőfeszítésért cserébe, amelyet az engedélyezett gazdálkodói minősítés megszerzése igényel az érintett gazdasági szereplőktől. Számos kereskedelmi képviselő hangsúlyozza továbbá azt, hogy a Vámkódex előnyei csak hosszú idő múlva érvényesülnek maradéktalanul azon hosszú átmeneti időszakok miatt, amelyek során egyes tagállamokban továbbra is párhuzamosan alkalmazhatók a papíralapú rendszerek. Mások viszont még hosszabb átmeneti időszakot tartanának célszerűnek az összes elektronikus rendszer befejezéséhez. Egyes kereskedelmi képviselők emellett rámutatnak arra, hogy a tagállamok továbbra is eltérően értelmezik a szabályokat.

A Bizottság folytatja szoros együttműködését az érdekeltekkel annak érdekében, hogy feltárja a jogszabálycsomagban rejlő hibákat és technikai anomáliákat. A Vámkódexet alkotó jogi aktusok több mint 2000 oldalt tesznek ki, így a jogszabálycsomag óhatatlanul további kiigazításokra szorul. A korábbi Közösségi Vámkódex és az ahhoz kapcsolódó végrehajtási rendelkezések esetében is számos módosításra volt szükség.

A vámhatóságok oldaláról alapvető funkció a bevételek védelme, valamint a biztonság és védelem biztosítása. Ezért további erőfeszítések szükségesek az ellenőrzések és a kereskedelem megkönnyítése közötti megfelelő egyensúly, valamint annak érdekében, hogy az ezzel kapcsolatos problémák gyorsan kezelhetők legyenek. E munka a továbbiakban is intenzív együttműködést igényel az Európai Parlamenttel, az Európai Számvevőszékkel, valamint az Unió saját forrásainak védelméért, valamint a csalás elleni küzdelemért felelős bizottsági szolgálatok között.

A Vámkódex elektronikus rendszereit illetően a Bizottság úgy véli, hogy egyes rendszerek esetében a határidő meghosszabbítása szükséges ahhoz, hogy a többi rendszer zökkenőmentesen elkészülhessen a 2020-as határidőre. A tagállamok és a vállalkozások reális ütemterveket, valamint a váminformációk cseréjére és tárolására irányuló intézkedésekkel kapcsolatos jogbiztonságot igényelnek, továbbá az egyes elektronikus rendszerek előkészítéséhez átlagosan két évre van szükségük. Ha egyes rendszerek várhatóan nem készülnek el ennyi idő alatt, ezt 2018-ig tisztázni szükséges, és bizonyosságot kell nyújtani az érintett rendszerek hiányában alkalmazandó jogszabályi rendelkezésekre vonatkozóan.

Következésképpen a Bizottság az alábbiakat javasolja:

i. 2021-ig elvégzi a Vámkódex időközi értékelését, továbbá valamennyi elektronikus rendszer megvalósítását követően átfogó célravezetőségi vizsgálatot hajt végre. A célravezetőségi vizsgálat alapján a Bizottság határozhat arról, hogy hosszú távon szükséges-e jelentősebb szakpolitikai módosítás annak érdekében, hogy a Vámkódex továbbra is célravezető maradjon a globális kereskedelmi környezetben, és a jövőben is biztosítsa a kereskedelem megkönnyítése és az ellenőrzések megfelelő egyensúlyát.

ii. A Bizottság a célravezetőségi vizsgálat előtt is előterjeszthet a Vámkódex-jogszabálycsomag olyan helyesbítésére, illetve technikai módosítására irányuló javaslatot, amely a jogszabályi keret további zökkenőmentes működéséhez szükséges.

iii. A Bizottság mérlegeli, hogy 2018 elején határidő-hosszabbításra irányuló jogalkotási javaslatot nyújtson be azon korlátozott számú elektronikus rendszerre vonatkozó átmeneti intézkedések folytatólagos alkalmazása tekintetében, amelyek a 2020-as határidőre nem valósíthatók meg teljes körűen. Ezt a munkaprogram megfelelő módosításáról szóló bizottsági végrehajtási határozat követi majd. Jelenleg várhatóan a következő rendszerekkel kapcsolatban maradnak elvégzendő feladatok 2020 után:

-az importellenőrzési rendszer (ICS), az új számítógépesített árutovábbítási rendszer (NCTS), az automatizált kiviteli rendszer (AES), valamint a különleges eljárási rendszer kiviteli összetevőjének korszerűsítése; valamint

-a behozatalra vonatkozó központi vámkezelés (CCI), az uniós státusz igazolása (PoUS) és a biztosítékkezelési rendszer (GUM) bevezetése.