A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

BEVEZETÉS

6.1. Ez a fejezet a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” (a többéves pénzügyi keret (TPK) 1b. fejezete) területéről tett megállapításainkat mutatja be. Az 1. részben bemutatjuk a következők tesztelésének eredményeit: — a regionális és várospolitika területének legfontosabb eszközei, az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) és a Kohéziós Alap (KA); beleértve e szakpolitika hozzájárulását az Európai Szomszédsági Eszköz (ENI) határon átnyúló együttműködéséhez, — a „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai terület legfontosabb eszközei, a Szociális Alap (ESZA) és a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alap (FEAD). A fejezet 2. része teljesítménnyel kapcsolatos kérdéseket mutat be a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” területén vizsgált projektek kapcsán. A TPK 1b. fejezetére vonatkozó főbb információk a 6.1. ábrán láthatók.

6.1. ábra – A TPK 1b. fejezete – „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” (milliárd euró) Tárgyévi összes kifizetés 54,4 - előlegek (64) (65) 3,8 + előlegek elszámolása (64) 2,2 + a végső kedvezményezetteknek történő kifizetések a megosztott irányítású pénzügyi eszközök keretében 1,7 + az állami támogatásban részesülő projektek végső kedvezményezettei által felhasznált előlegek 1,2 Ellenőrzött sokaság összesen 55,7

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

6.2. 2014 folyamán a kifizetések túlnyomó többsége a 2007–2013-as programozási időszak operatív programjainak (OP) folyósított időközi kifizetés volt, amely programok támogathatósági időszaka 2015. december 31-én véget ér. A 2014–2020-as programozási időszak előlegkifizetései mintegy 2 milliárd euróra rúgtak (1).

A többéves pénzügyi keret (TPK) e fejezetének egyedi jellemzői

Szakpolitikai célok

6.3. A TPK 1b. fejezetének (Gazdasági, társadalmi és területi kohézió) célja a különböző régiók eltérő fejlettségi szintjei közötti különbségek csökkentése, a hanyatló ipari területek szerkezetátalakítása, a vidéki térségek diverzifikálása és a határokon átnyúló, transznacionális és régióközi együttműködés ösztönzése (2).

Szakpolitikai eszközök

6.4. A „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” két részre oszlik. Ezek: — az elsősorban az ERFA-t, a Kohéziós Alapot és az ENI-hez adott hozzájárulást felhasználó regionális és várospolitika. A fejezetben tárgyalt kiadások 80 %-a idetartozik; — a túlnyomórészt az ESZA-t felhasználó „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai terület. Idetartozik a fejezetben tárgyalt kiadások 20 %-a.

Regionális és várospolitika

6.5. Az ERFA infrastruktúrafejlesztési projektekhez, a munkahelyteremtést és -megtartást célzó intézkedésekhez, regionális gazdaságfejlesztési kezdeményezésekhez, valamint a kis- és középvállalkozások működését támogató tevékenységekhez biztosít finanszírozást a 28 tagállamban.

6.6. A Kohéziós Alap környezetvédelmi és közlekedési célú infrastrukturális beruházásokat finanszíroz az uniós átlag 90 %-ánál kisebb egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelemmel rendelkező tagállamokban (vagyis a 28 tagállam közül 16-ban) (3).

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

6.7. A többi kiadás között szerepel a regionális és várospolitika hozzájárulása a határokon átnyúló, az ENI keretében történő együttműködéshez, amelynek célja, hogy közelítse egymáshoz az Uniót és a szomszédos országokat (4).

„Foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai terület

6.8. Az ESZA mind a 28 tagállamban támogatja a humántőke-beruházásokat és azokat az intézkedéseket, amelyek célja javítani a munkavállalók és vállalkozások alkalmazkodását a változó foglalkoztatási formákhoz, növelni a foglalkoztatási lehetőségekhez való hozzáférést, erősíteni a hátrányos helyzetűek társadalmi integrációját, illetve a közigazgatás és a közszolgáltatások kapacitását és hatékonyságát.

6.9. Ide tartozó egyéb kiadást jelentenek az olyan szervezeteknek nyújtott szubvenciók és támogatások, amelyek a FEAD keretében a leginkább rászoruló személyeknek anyagi segítséget (5) nyújtó, őket a szegénységből kilábalni segítő szociális intézkedéseket hajtanak végre és koordinálnak.

A kohéziós alapok (ERFA, KA és ESZA) kiadásainak irányítása és kontrollja

6.10. Az ERFA-ra, a Kohéziós Alapra és az ESZA-ra – az egyes alapokra vonatkozó külön rendeletek kivételes rendelkezéseitől eltekintve – közös szabályok vonatkoznak, azokat többéves programok keretében hajtják végre, és a Bizottság és a tagállamok megosztott irányítása alá tartoznak.

6.11. Az egyes programozási időszakokra a Bizottság a tagállamok javaslatai alapján operatív programokat és indikatív pénzügyi terveket hagy jóvá (6). A tagállami hatóságok által kiválasztott, az operatív programokból finanszírozott projekteket magánszemélyek, egyesületek, állami vagy magánvállalkozások, illetve helyi, regionális és országos közintézmények hajtják végre. A költségek uniós költségvetésből történő megtérítésére vonatkozó szabályokat rendeletek, illetve tagállami támogathatósági szabályok határozzák meg. 6.11. A 2007–2013 közötti programozási időszak során bevezetett egyszerűsítés egyik fő eleme volt a nemzeti szintű elszámolhatósági szabályok lefektetése (az 1083/2006/EK rendelet 56. cikke). Célja az volt, hogy nagyobb rugalmasságot biztosítson a tagállamoknak ahhoz, hogy a támogathatósági szabályokat a régiók és a programok sajátos igényeihez szabhassák, illetve összehangolhassák azokat az egyéb nemzeti programokra vonatkozó hatályos szabályokkal.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

6.12. A felmerülő költségek elszámolását a kedvezményezettek minden projekt esetében a tagállami hatóságnak nyújtják be. Az egyedi elszámolásokat a tagállami hatóságok által igazolt rendszeres kiadáselszámolásokban operatív programonként összesítik és nyújtják be a Bizottságnak (7). Az uniós társfinanszírozás teljes összegét ezután az uniós költségvetésből megtérítik a tagállamoknak.

Tagállami és regionális szint

6.13. A szabálytalan kiadások megelőzése, illetve feltárása és korrigálása, majd ezeknek a Bizottság felé történő bejelentése elsősorban a tagállamok felelőssége. A napi szintű igazgatásért a kijelölt irányító hatóságok és közreműködő szervezetek felelősek (8). Irányítási ellenőrzések (dokumentumalapú vizsgálatok és helyszíni szemlék) révén biztosítaniuk kell, hogy minden projekt uniós támogatásra jogosult legyen, és hogy az elszámolt költségek a rendeletekben, illetve tagállami szabályokban meghatározott valamennyi feltételnek megfeleljenek. Az igazoló hatóságoknak biztosítaniuk kell a megfelelő ellenőrzések lefolytatását, és a Bizottságnak szóló kiadáselszámolás benyújtása előtt további ellenőrzéseket is kell végezniük.

6.14. Ezenkívül a tagállami ellenőrző hatóságok minden operatív program (vagy operatív programcsoport) esetében rendszerellenőrzést, valamint mintavétel alapján utólagos művelet-ellenőrzést végeznek (9). Az ellenőrző hatóságok ezekről az ellenőrzésekről éves kontrolljelentésekben számolnak be a Bizottságnak, amelyek része a rendszerek működésére vonatkozó éves ellenőri vélemény és az ellenőrző hatóság hibaarányra vonatkozó becslése (lásd: 6.53–6.57. bekezdés) (10).

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

A Bizottság szintje

6.15. A Bizottságnak (a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóságnak, valamint a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatóságának) meg kell győződnie arról, hogy a tagállamok felállították a rendeletek követelményeinek megfelelő irányítási és kontrollrendszereket, és hogy azok hatásosan működnek (11).

6.16. Ha a Bizottság megállapítja, hogy egy tagállam elmulasztotta egy szabálytalan, de már igazolt és elszámolt kiadás korrigálását, vagy az irányítási és kontrollrendszerekben súlyos hiányosságok tapasztalhatók, akkor a Bizottság megszakíthatja vagy felfüggesztheti a kifizetések folyósítását (12). Ha a tagállam a szabálytalan kifizetést nem vonja vissza (a támogatásból kizárt kiadás a programozási időszak végéig helyettesíthető ugyanazon operatív program más projektjeinek elszámolható kiadásaival), illetve ha nem orvosolja az észlelt rendszerhibákat, a Bizottság pénzügyi korrekciókat alkalmazhat (13) (14).

Szabályszerűségi kockázatok

6.17. Az operatív programok megvalósításakor a tagállami hatóságok egymással versengő prioritásokkal szembesülnek. A kiadásokat megfelelő módon ellenőrizni kell, ezzel biztosítva a szabályszerűséget és a gondos pénzgazdálkodást. Ugyanakkor a szereplők érdekében áll az Unió által biztosított források teljes felhasználása is. Ez a gyakorlatban az ellen hat, hogy következetesen hatásos kontrollmechanizmusokat alkalmazzanak, így megtörténhet, hogy a szabályszegéseket nem tárják fel és nem korrigálják, és végső soron támogatásra nem jogosult kiadásokat téríttetnek meg az uniós költségvetésből. Ez olyan projektek finanszírozását eredményezheti, amelyek túlságosan költségesek, végrehajtásuk nem hatékony, vagy valószínűtlen, hogy elérik a kívánt eredményeket (15) (lásd még: 6.80. bekezdés). E feszültség a támogathatósági időszak végének közeledtével nő, mivel a tagállamok azt kockáztatják, hogy elveszítik az eredetileg számukra elkülönített források el nem költött részét. 6.17. Megfelelő ellenőrzéseknek kell biztosítaniuk a végrehajtási időszak alatt és a lezárásig bejelentett valamennyi kiadás szabályszerűségét. Mivel a támogathatósági időszak 2015. december 31-én végződik, a Bizottság várakozásai szerint a Számvevőszék által említett kockázatok a 2015-ben és a későbbi években bejelentett költségek vonatkozásában lesznek fenyegetőbbek. A tagállamoktól a záródokumentumoknak 2017. március 31-ig kell beérkezniük, és azok további bizonyosságot fognak nyújtani. A Bizottság 2013. március 20-án proaktív munkával elfogadta a lezárásokra vonatkozó iránymutatást (a C(2013) 1573 határozat), amelyet 2015. április 30-án kiegészített és aktualizált. A Bizottság szolgálatai a lezárással kapcsolatban több szemináriumot szerveztek a tagállamok számára; aktualizálták kockázatértékelésüket, illetve ennek nyomán a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó ellenőrzési stratégiát a végrehajtási időszak utolsó szakaszában felmerülő lehetséges kockázatok kezelése érdekében. A Bizottság 2014 novemberében a végrehajtás javítását célzó munkacsoportot indított az ERFA/KA végrehajtásának nyolc tagállamban történő javítása érdekében, ideértve a kiadások jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó szabályok teljes betartásának biztosítását is (lásd még a Bizottság 2.18. bekezdésre adott válaszát).

6.18. A kohézió területén már évek óta azt észleljük, hogy nagy gyakorisággal fordulnak elő szabálytalanságok. 2009 óta, amikor a legtöbb kiadás a 2007–2013-as programozási időszakkal volt kapcsolatos, a becsült hibaszint 4,5 % és 7,7 % között mozog (16). Ez az arány lényegesen alacsonyabb az előző évekénél, amikor a kiadások a 2000–2006-os programozási időszakhoz kapcsolódtak. 6.18. A Bizottság megítélése szerint a hibaarányszint korábbi programozási időszakhoz viszonyított csökkenése a 2007–2013 közötti programozási időszakban az irányítási és kontrollrendszerek javulását tükrözi.

6.19. Az ERFA-ból és a Kohéziós Alapból finanszírozott kiadásoknál a fő kockázat az uniós, illetve tagállami közbeszerzési szabályoknak való meg nem felelés a szerződések odaítélésekor, illetve támogatásra nem jogosult vagy az uniós állami támogatási szabályoknak meg nem felelő projektek finanszírozása (17). Az a kockázat is fennáll, hogy a kedvezményezettek a rendeletek, illetve a tagállami támogathatósági szabályok értelmében támogatásra nem jogosult költségeket is bejelentenek. 6.19. A Bizottság az „Analysis of errors in the Cohesion Policy for the years 2006-2009” (A kohéziós politikában 2006–2009 között felmerült hibák elemzése) című bizottsági szolgálati munkadokumentumban (2011. október 5-i SEC(2011) 1179) részletezett módon osztja ezt az értékelést. A Bizottság folytatta az említett kockázatok csökkentését célzó konkrét intézkedéseket, ilyen volt különösen az irányító hatóságok számára az azonosított kockázatok kapcsán kiegészítő iránymutatás és képzést nyújtása, a pénzügyi korrekciók kellő időben történő végrehajtása, megszakítási és felfüggesztési eljárások, a legkockázatosabb területeket célzó ellenőrzések. Ezeket a megelőző és korrekciós intézkedéseket összehangolták a 2013-ban a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság és a Belső Piaci, Ipar-, Vállalkozás- és Kkv-politikai Főigazgatóság közös átfogó cselekvési tervében szereplő, a közbeszerzési szabályok végrehajtásának javítását célzó új kezdeményezésekkel (lásd még a Bizottság 6.30–6.33. bekezdésre adott válaszát). Egy másik, folyamatban levő cselekvési terv keretében a Versenypolitikai Főigazgatóság nyújt segítséget a programhatóságoknak a 2014-ben felülvizsgált és egyszerűsített állami támogatási szabályok végrehajtásában.

6.20. Az ESZA-kiadások esetében a fő kockázat a humántőke-beruházások immateriális jellegéből adódik, valamint abból, hogy a projektek végrehajtásába számos, sok esetben kis partnert vonnak be. E tényezők az uniós, illetve tagállami támogathatósági szabályok be nem tartását eredményezhetik, s ebből következően az alkalmazott rendszerek támogatásra nem jogosult költségeket fogadhatnak el. 6.20. A Bizottság konkrét intézkedéseket hozott az azonosított kockázatok csökkentésére, ideértve különösen az olyan megelőző és korrekciós intézkedéseket, mint az iránymutatás, képzés, egyszerűsítés és adott esetben a fizetések megszakításai és felfüggesztései tekintetében követett szigorú politika és a pénzügyi korrekciók kellő időben történő végrehajtása. A Bizottság ezt a kockázatot azáltal is kezeli, hogy aktívan ösztönzi a tagállamokat az egyszerűsített költségelszámolási módszerek alkalmazására, valamint kihangsúlyozza a tagállamok által végzett „első szintű ellenőrzések” jelentőségét. Emellett a Bizottság évente aktualizálja ellenőrzési tervét, hogy reagálhasson a legjelentősebb feltárt kockázatokra.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

6.21. A Számvevőszék általános ellenőrzési módszerét és módszertanát az 1. fejezet 1.1. mellékletének 2. része mutatja be. A „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” ellenőrzését illetően külön megjegyzendőek az alábbiak a szabályszerűségi értékelésről szóló 1. részre vonatkozóan:

a) az ellenőrzés során az 1.1 melléklet 7. bekezdésében leírtak szerint megvizsgáltunk egy 161 tranzakcióból álló mintát a regionális és várospolitika területén (18), valamint egy 170 tranzakcióból álló mintát a „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai területen (19). Mindkét minta úgy lett megtervezve, hogy az egyes szakpolitikai terület tranzakcióinak teljes körére reprezentatívak legyenek. 2014-ben a két minta együttesen 21 tagállamból származó tranzakciókból állt (20);

b) az ellenőrzés során a pénzügyi eszközöket elsősorban a kifizetési ráták (vagyis a végső kedvezményezettek szintjén felhasznált pénzeszközök aránya) tekintetében vizsgáltuk. Ez a Bizottság 2013. évi eredményjelentésének és hét ERFA-hoz és ESZA-hoz tartozó pénzügyi eszköznek a vizsgálatával történt;

c) a rendszerértékelés a következőkre terjedt ki:

i. a Bizottság által 18 tagállamban az országos és regionális ellenőrző hatóságok felett gyakorolt felügyeleti tevékenység (21);

ii. a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, valamint a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatóságának az éves tevékenységi jelentései.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

6.22. Az ellenőrzés kísérletképpen azt is értékelte, hogy a megvizsgált befejezett ERFA-, KA- és ESZA-projektek elérték-e a támogatási megállapodásokban meghatározott output- és eredménycéljaikat, és ha igen, milyen mértékben. Ellenőriztük azt is, hogy ezek a célok összhangban voltak-e az operatív program céljaival. Erre az ellenőrzés idejéig befejezett 331 vizsgált projekt közül 186 esetében került sor. Ennek az értékelésnek az eredményeit a teljesítménnyel kapcsolatos kérdéseknek szentelt 2. rész mutatja be.

1. RÉSZ: SZABÁLYSZERŰSÉGI ÉRTÉKELÉSÜNK

A TRANZAKCIÓK SZABÁLYSZERŰSÉGE

6.23. A „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió”, valamint a két érintett szakpolitikai terület (regionális és várospolitika, illetve foglalkoztatás és szociális ügyek) tranzakciótesztjeinek eredményeit a 6.1. melléklet foglalja össze.

6.24. A 331 általunk vizsgált tranzakcióból 135-nél (41 %) merült fel hiba. A számszerűsített 53 hiba alapján a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészére vonatkozó hibaarányt 5,7 %-ra becsüljük (22). Az e fejezetben tárgyalt két területen az eredmények: 6.24. A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék jelentéseiben szereplő hibaarány egy éves becslés, amely figyelembe veszi a projektkiadásoknak vagy -visszatérítéseknek a Számvevőszék által végzett ellenőrzést megelőzően feltárt és rögzített hibáit számításba vevő korrekciókat. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a költségvetési rendelet köti, és annak 32. cikke (2) bekezdésének e) pontja előírja, hogy a belső kontrollrendszerének többek között gondoskodnia kell a következőkről: „az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéhez és szabályszerűségéhez kapcsolódó kockázat megfelelő kezelése, figyelembe véve a programok többéves jellegét, valamint a kifizetések jellegét”. A Bizottság továbbra is gyakorolni fogja felügyeleti szerepét, különösen a pénzügyi korrekciók és visszafizettetések olyan szinten történő végrehajtása útján, amely a feltárt szabálytalanságok és hiányok szintjének megfelel. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a kohéziós politika keretében az irányítási és kontrollrendszerek többéves jellegére figyelemmel a 2014-ben elkövetett hibák későbbi években is korrigálhatóak, amint azt a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága vonatkozó 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 4.2.2. szakasza szemlélteti. A 2014–2020 közötti időszakra a Bizottság korrekciós kapacitása tovább erősödik azáltal, hogy a Bizottság súlyos hiányosságok feltárása esetén nettó pénzügyi korrekciókat írhat elő, és ezzel szűkítheti a tagállamok lehetőségét a pénzeszközök újbóli felhasználására. Ez egy fontos ösztönző lesz a tagállamok számára a súlyos szabálytalanságok azt megelőzően történő feltárására, rögzítésére és korrekciójára, mielőtt az éves pénzügyi kimutatást igazolják a Bizottság felé.

— a regionális és várospolitika területét illetően a 161 vizsgált tranzakció közül 75-nél (47 %) merült fel hiba. A 25 általunk számszerűsített hiba alapján 6,1 %-ra becsüljük a hibaarányt (23), A Bizottság megjegyzi, hogy a 2014-re számított legvalószínűbb hibaarány alacsonyabb, mint 2013-ban, és megfelel a Számvevőszék által az utóbbi négy évre meghatározott hibaarányoknak, valamint a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésében szereplő hibaarány-tartománynak, a 6.70. bekezdésben kifejtett eltérésekkel. Ez megerősíti, hogy a 2007–2013 közötti programozási időszakra vonatkozó hibaarány stabil, és jóval alatta marad a 2000–2006 közötti időszakra vonatkozó adatoknak, amint az a 6.18. bekezdésben szerepel. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésében is szerepel (lásd az 53–54. oldalon), hogy ez a fejlemény a 2007–2013 közötti időszak szigorúbb kontrollrendelkezéseinek, valamint hiányosságok feltárásakor a Bizottság által a kifizetések azonnali megszakításában/felfüggesztésében gyakorolt szigorú politikájának köszönhető. A Bizottság továbbra is a legkockázatosabb programokra/tagállamokra összpontosítja fellépéseit, amelyek keretében szükség esetén a kifizetések megszakítása és felfüggesztése révén korrekciós intézkedéseket hajt végre a lezárásig, valamint a lezáráskor szigorú eljárásokat alkalmaz a szabálytalan kiadások tekintetében fennmaradó lényeges kockázatok kizárására. A Bizottság egyben megjegyzi, hogy a hibák gyakorisága 2013-hoz képest csökkent.

— a „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai területet illetően a 170 megvizsgált tranzakció közül 60-nál (35 %) merült fel hiba. A 28 általunk számszerűsített hiba alapján 3,7 %-ra becsüljük a hibaarányt (24). A Bizottság megjegyzi, hogy a 2014-re számított legvalószínűbb hibaarány megfelel a Számvevőszék által az utóbbi négy évre meghatározott hibaarányoknak, valamint a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014. évi éves tevékenységi jelentésében szereplő hibaarány-tartománynak, a 6.70. bekezdésben kifejtett eltérésekkel. Ez megerősíti, hogy a 2007–2013 közötti programozási időszakra vonatkozó hibaarány stabil, és jóval alatta marad a 2000–2006 közötti időszakra vonatkozók adatoknak, amint az a 6.18. bekezdésben szerepel. A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014. évi éves tevékenységi jelentésében is szerepel (lásd az 59–62. oldalon), hogy ez a fejlemény a 2007–2013 közötti időszakban a Bizottság által a kifizetések azonnali megszakításában/felfüggesztésében és a hiányosságok azonosításakor azonnal alkalmazott pénzügyi korrekciókban megjelenő szigorú politikájának köszönhető. A Bizottság továbbra is a legkockázatosabb programokra/tagállamokra összpontosítja fellépéseit, és szükség esetén a kifizetések megszakítása és felfüggesztése, valamint pénzügyi korrekciók révén korrekciós intézkedéseket hajt végre a lezárásig, valamint a lezáráskor szigorú eljárásokat alkalmaz a szabálytalan kiadások tekintetében fennmaradó lényeges kockázatok kizárására.

6.25. A pénzügyi korrekciókra vonatkozóan az Európai Unió konszolidált beszámolóját kísérő 6. megjegyzésben bemutatott adatok pontosságáról és megbízhatóságáról az 1. fejezet tartalmaz értékelést (lásd: 1.43–1.44 bekezdés). A 2012-es éves jelentés 1. fejezete azt is kifejtette, hogyan vesszük figyelembe a pénzügyi korrekciókat a becsült hibaarány kiszámításakor (25). 6.25. A Bizottság hivatkozik az 1.43–1.44. bekezdésben adott válaszára.

6.26. A 6.2. ábra azt ábrázolja, hogy a különböző típusú hibák milyen mértékben járultak hozzá az általunk 2014-re becsült hibaarányhoz a regionális és várospolitika, a foglalkoztatás és szociális ügyek, valamint a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészének területén.

6.2. ábra – A különböző típusú hibák hozzájárulása a becsült hibaarányhoz a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészének területén Forrás: Európai Számvevőszék.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

6.27. A „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészét illetően a fő hibaforrás továbbra is a közbeszerzési szabályok megszegése, majd ezt követi nem támogatható kiadások szerepeltetése a kedvezményezettek költségnyilatkozataiban, az állami támogatási szabályok megszegése, végül pedig az olyan projektek kiválasztása, ahol maga az egész projekt nem támogatható.

6.28. A „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai területen a közbeszerzési eljárásokkal kapcsolatos tranzakciók aránya sokkal kisebb, mint a regionális és várospolitika területén. Ezen a szakpolitikai területen a legfőbb hibaforrást a nem támogatható költségek jelentik.

6.29. Az elmúlt három évben nem észleltünk semmilyen számszerűsíthető hibát az egyszerűsített költségelszámolási módszerek alkalmazásának kapcsán (26). 2014-ben a mintánkban 42 tranzakció szerepelt; ezek az ESZA alatti operatív programoknak folyósított 24 kifizetés közül ahhoz a 16-hoz kapcsolódtak, amelyeknél egyszerűsített költségelszámolást alkalmaztak a költségnyilatkozatokban. Az egyszerűsített költségelszámolási módszerek konkrét alkalmazásával kapcsolatban csak két nem számszerűsíthető hibát találtunk. Ez azt mutatja, hogy az egyszerűsített költségelszámolási módszereket alkalmazó projektek a tényleges költségeket alkalmazó projekteknél kevésbé hajlamosak hibára. Ez különösen releváns a 2014–2020-as programozási időszakra nézve (27).

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

Közbeszerzési szabályok megsértése

6.30. A közbeszerzési szabályok kulcsfontosságú eszközt jelentenek a közpénzek gazdaságos és eredményes elköltése, valamint az Unión belüli belső piac létrehozása érdekében. Az előző évekhez hasonlóan a közbeszerzési eljárások esetében különösen sok hiba merült fel (28). A regionális és várospolitika területén, illetve a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészére nézve ez a fő hibaforrás. 6.30. A Bizottság közös válasza a 6.30–6.32. bekezdésre: A közbeszerzési szabályok valamennyi tagállami közkiadásra vonatkoznak, nem csak a kohéziós politikára. Az uniós és nemzeti közbeszerzési szabályok be nem tartása a hibák egyik fő oka ezen a szakpolitikai területen, különösen a regionális és városfejlesztési politika esetében, főként a társfinanszírozott projektek típusai miatt. A Bizottság ezért a korábbi programozási időszakok óta különféle megelőző és korrekciós intézkedéseket hozott a területen feltárt hiányosságok kezelése érdekében. A Bizottság által 2013-ban a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága és a Belső Piaci, Ipar-, Vállalkozás- és Kkv-politikai Főigazgatóság együttműködésével kidolgozott közbeszerzési cselekvési terv célja a közbeszerzési szabályok tagállami végrehajtásának további megelőző intézkedések révén történő javítása. Új fellépések is folyamatban vannak, köztük a következők terén: iránymutatás és képzés, a bevált gyakorlatok azonosítása és tagállamok közötti cseréje; gyakorló szakemberek számára átfogó kézikönyv létrehozása; új szakértői csereplatform, illetve országspecifikus cselekvési tervek kidolgozása. A 2014–2020 közötti európai strukturális és beruházási alapok jogi kerete előzetes feltételeket is bevezetett az uniós pénzeszközök hatékony és eredményes felhasználásának biztosítására, többek között a tagállami közbeszerzési rendszerekre kiterjedően. Ezzel összefüggésben 12 ország cselekvési tervét fogadták el, amelyeket 2016-ig értékelni kell. A vonatkozó előzetes feltételek 2016 végéig történő teljesülésének hiányában az időközi kifizetések felfüggeszthetőek (az 1303/13/EU rendelet 19. cikke). A 2014-es közbeszerzési irányelvek egyszerűsítéseket vezetnek be, és e rendelkezéseket 2016 áprilisáig kell a nemzeti jogba átültetni, ezt követően kezdhetik meg hatásuk tényleges kifejtését. A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék a kohézió területén elkövetett közbeszerzési hibákról szóló különjelentésében felhívja a tagállamokat, hogy javítsák igazgatási kapacitásukat ezen a területen. A Bizottság arra számít, hogy a tagállamok most minden felkínált lehetőséget fel fognak használni programjaik kapacitásának és a közbeszerzési szabályok ajánlatkérőik általi betartásának javítására.

6.31. Az 1. fejezet egy külön része kifejti, hogyan aktualizáltuk a közbeszerzési szabályok súlyos megsértésére alkalmazott számszerűsítési módszerünket. Ennek köszönhetően sikerült egyértelművé tennünk azt is, hogy miként értékeljük ezeknek a jogsértéseknek a hatását (lásd: 1.13. bekezdés). Egy különjelentést is megjelentettünk arról, hogy milyen intézkedésekkel kezelik a tagállamok és a Bizottság a kohézió területén elkövetett közbeszerzési hibák problémáját (29). 6.31. A Bizottság a Számvevőszék jelentésében szereplő valamennyi hibát nyomon fogja követni, „ az Unió által megosztott irányítás keretében finanszírozott kiadásokra vonatkozóan a közbeszerzési szabályok megsértése esetén a Bizottság által végrehajtandó pénzügyi korrekciók megállapításáról szóló iránymutatás meghatározásáról és jóváhagyásáról ” szóló C(2013)9527 final bizottsági határozatnak megfelelően.

6.32. 2014-ben a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” tesztelt tranzakcióira elszámolt kiadások alapjául szolgáló, kivitelezési és szolgáltatói szerződésre irányuló 175 közbeszerzési eljárást vizsgáltunk. E közbeszerzések szerződéses értéke közelítőleg 3,3 milliárd euróra volt becsülhető (30). E szerződések túlnyomó többsége az ERFA és a KA operatív programjai által társfinanszírozott projektekre vonatkozott (31).

6.33. Az ellenőrzött 175 eljárásból 39 olyan esetet találtunk, ahol megszegték az uniós, illetve tagállami közbeszerzési szabályokat. Ezek közül 13 e szabályok súlyos megsértésének, és így számszerűsíthető hibának minősült (lásd: 6.1. háttérmagyarázat). Ezek a hibák az összes számszerűsíthető hiba 25 %-át teszik ki, és a becsült hibaarányhoz körülbelül 2,7 százalékponttal járulnak hozzá. 6.33. A Bizottság nyomon fogja követni a Számvevőszék által feltárt eseteket, és szükség esetén intézkedéseket fog javasolni.

6.1. háttérmagyarázat – Példák a közbeszerzési szabályok súlyos megsértésére

a) Indokolatlan közvetlen odaítélés: Egy TEN-T úthálózat (7 km hosszú) autópálya-szakaszának rekonstrukciójára és korszerűsítésére irányuló máltai KA-projektnél az ajánlatkérő az uniós küszöbérték felett versenytárgyalási felhívás nélkül közvetlen tárgyalások útján kötött szerződést egy vállalattal. Az erre a szerződésre bejelentett kiadások ezért nem támogathatók. Hasonló eseteket találtunk más ERFA-projekteknél Svédországban és az Egyesült Királyságban, valamint ESZA-projekteknél Németországban és Olaszországban.

b) Pótlólagos munkák/szolgáltatások indokolatlan közvetlen odaítélése (előre nem látott körülmények hiánya): Egy egyetemi épület felújításához és rehabilitációjához kapcsolódó németországi ERFA-projekt esetében szerződésmódosítással kapcsolatos kiadásokat jelentettek be társfinanszírozásra. Az építész konkrétan azzal indokolta díjazásának megemelését, hogy igen komplex, késedelmi és túlköltekezési kockázattal érintett építményről van szó. A díjazás emelése mellett felhozott indokok mögött azonban nem állnak előre nem látott körülmények. Ezért a szerződésmódosítás miatti díjemelés nem támogathatónak minősül. Hasonló eseteket találtunk más ERFA-projekteknél Belgiumban és Olaszországban.

c) Ajánlattevők jogellenes kizárása: Egy vasútvonal rekonstrukciójára irányuló magyarországi KA-projektnél az ajánlatkérő nem egységesen értékelte a kiválasztási kritériumok teljesítését. Ennek eredményeként egy kivétellel az összes ajánlattevőt kizárták. Ha a kizárási okokat egységesen alkalmazták volna, más lett volna a pályázat kimenetele. Ez az átláthatóság, és az egyenlő és diszkriminációmentes bánásmód elvének megsértése, így az erre a szerződésre bejelentett kiadások nem támogathatóak. Jogellenes odaítélési kritériumok hasonló eseteit találtuk egy másik magyarországi KA-projektnél, valamint egy svédországi ERFA-projektnél is.

d) Összeférhetetlenség és hátrányosan megkülönböztető kiválasztási kritériumok: Egy üzleti növekedést támogató finnországi ESZA-projekt esetében a közbeszerzési eljárást érintő több szabálytalanságra is fény derült. Összeférhetetlenségnek minősült, hogy az egyetlen ajánlattevő cég vezérigazgatója a pályázati eljárás idején az ajánlatkérő alkalmazottja volt. Ezenkívül a pályázati dokumentációban olyan hátrányosan megkülönböztető kritériumok szerepeltek, amelyek az eljárás során nem teszik valamennyi ajánlattevő számára lehetővé az egyenlő hozzáférést. Ebből adódóan a közbeszerzéshez kapcsolódó összes kiadás szabálytalan és társfinanszírozásra nem jogosult.

6.34. A vizsgált 175 tranzakció közül további 26 esetben az ajánlattételi és szerződéskötési eljárással összefüggő másmilyen hibákra derült fény. E hibák között előfordult a tájékoztatásra és népszerűsítésre vonatkozó előírások megszegése, a kiválasztási kritériumok helytelen alkalmazása, valamint az ajánlattételhez szükséges dokumentációban tapasztalt hiányosságok. Ezeket a hibákat az általunk becsült hibaarány nem tartalmazza (32). 6.34. A Bizottság nyomon fogja követni a Számvevőszék által feltárt eseteket, és szükség esetén intézkedéseket fog javasolni.

6.35. Hat tagállamban (33) ellenőrzött nyolc tranzakció esetében a tagállami hatóságok a közbeszerzési szabályok be nem tartásának súlyos eseteit állapították meg és a projektek szintjén egyedi pénzügyi korrekciókat írtak elő (34). Ezeket a helyesbítő intézkedéseket a becsült hibaarány kiszámításakor figyelembe vettük, mivel azokra az ellenőrzésünk bejelentését megelőzően került sor. 6.35. A Bizottság megjegyzi, hogy a szóban forgó tagállamokban egyes programhatóságok ténylegesen tettek megfelelő korrekciós intézkedéseket, noha nem a Számvevőszék által azonosított összes esetben. A Bizottság 6.30–6.32. bekezdésre adott válaszában említett cselekvési tervének célja az ilyen tagállami szintű, proaktív korrekciós intézkedések alkalmazási gyakoriságának növelése.

Nem támogatható kiadások

6.36. A költségnyilatkozatok Bizottságnak történő benyújtása során a tagállami hatóságok igazolják, hogy e költségek az uniós rendeletekben, a tagállami jogszabályokban vagy támogathatósági szabályokban, az operatív program konkrét szabályaiban, a pályázati felhívásokban, a projektek társfinanszírozását jóváhagyó határozatokban, illetve a támogatási megállapodásokban előírt számos egyedi rendelkezésnek megfelelően merültek fel (lásd: 6.13. bekezdés).

6.37. A nem támogatható kiadások jelentik a legfőbb hibaforrást a „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai területen, illetve a második legfontosabb hibaforrást a regionális és várospolitika területén. Megállapítottuk, hogy a vizsgált tranzakciók 10 %-ánál támogatásra nem jogosult költségeket jelentettek be (lásd: 6.2. háttérmagyarázat). Ezek az esetek az összes számszerűsíthető hiba 60 %-át teszik ki, és a becsült hibaarányhoz körülbelül 1,5 százalékponttal járulnak hozzá. 6.37. A Bizottság nyomon fogja követni a Számvevőszék által feltárt eseteket, és szükség esetén intézkedéseket fog javasolni. A Bizottság megjegyzi, hogy egyes esetekben a Kohéziós Alapból finanszírozott kiadásokra alkalmazott nemzeti vagy regionális szabályok szigorúbb követelményeket támasztanak, mint amelyeket a nemzeti jogszabályok a hasonló nemzeti szinten finanszírozott kiadásokra előírnak. Ezek a többletkövetelmények a kohéziós politikai kiadások tekintetében a tagállamok maguk számára előírt szükségtelen bonyolító tényezők és adminisztratív terhek példájának tekinthetők, ahogy azt a túlszabályozási és egyszerűsítési kérdésekről szóló, a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága által 2013-ban kiadott jelentések is ismertetik.

6.2. háttérmagyarázat – Példák elszámolt, támogatásra nem jogosult költségekre

a) A támogathatósági időszakon kívüli elszámolt költségek: Egy villamosvasúti pálya bővítésére és rekonstrukciójára irányuló cseh köztársasági ERFA-projekt kapcsán a társfinanszírozásra bejelentett számlák egy része a projekt támogathatóságának kezdő időpontját megelőzően felmerült és kifizetett költségekre vonatkozott. Ezek a kiadások nem jogosultak uniós társfinanszírozásra. Hasonló esetre derült fény egy másik, németországi ERFA-projekt kapcsán is.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

b) Túlzott mértékű fizetések: Egy középiskolai végzettséget és szakmai képesítést szerző fiatalok számára szervezett hároméves képzési programra irányuló portugáliai ESZA-projekt esetében a kedvezményezett a támogatható tanári fizetések kiszámításához más módszert alkalmazott, mint amilyet a támogatási megállapodás előírt. Ráadásul a tanárok a bejelentettnél kisebb óraszámban dolgoztak. Ebből adódóan a társfinanszírozás igénylésekor nagyobb személyi költségek kerültek bejelentésre. A bejelentett kiadások és a jóváhagyott képlet szerint kiszámított kiadások közötti különbség nem jogosult uniós társfinanszírozásra. Hasonló eseteket találtunk egy másik ERFA-projektnél Lengyelországban, valamint németországi és finnországi ESZA-projekteknél.

c) A projekthez nem kapcsolódó költségek: Egy hollandiai ESZA-projektben a kedvezményezett képzéseket és esélynövelő tanfolyamokat indított a légiközlekedési ágazatban, a projektek ESZA-adminisztrációjához pedig bevont segítségként egy tanácsadót. A támogathatósági szabályokkal ellentétben egy másik projekt tanácsadási szolgáltatásainak költségeinek egy részét is a vizsgált projektre számolták el. Hasonló eseteket találtunk más, lengyelországi és portugáliai ESZA-projekteknél is.

d) A tagállami támogathatósági szabályok megsértése: Egy lengyelországi képzési központ tanfolyamokat szervezett és tanácsadási szolgáltatásokat nyújtott 50 mikro-, kis- és középvállalkozás versenyképességének és adaptációs készségeinek javítására, környezetbarát megoldások terén. A szolgáltatások nyújtására négy oktatót vettek fel, akik közül egy sem rendelkezett a tárgyban megfelelő képzettséggel vagy szakmai tapasztalattal. Így a költségek a négy oktató egyike esetében sem támogathatóak. A kedvezményezett 2008 és 2015 között 84 uniós forrásokból finanszírozott projektet bonyolított le, ezek teljes összege 17 millió euró volt.

e) Le nem vont bevétel: Egy ausztriai ESZA-projekt arra irányult, hogy nonprofit szervezetekben betölthető ideiglenes álláshelyekkel segítse a foglalkoztatást nehezen találó munkanélküliek munkaerő-piaci integrációját. A projekt által generált, például üzleti eladásokból származó bevétel nem került levonásra az ESZA által finanszírozott tételekből. Ez ellentétben áll a tagállami támogathatósági szabályokkal, és a bevételt le kellett volna vonni a bejelentett költségekből.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

Az állami támogatási szabályok megsértése

6.38. Az állami támogatás elvben összeegyeztethetetlen a belső piaccal, mivel torzíthatja a versenyt a tagállamok közötti kereskedelemben (35). A Bizottság közvetlenül érvényesíti az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályokat. A tagállamoknak minden olyan ügyet be kell jelenteniük a Bizottságnak, ahol állami támogatás forog fenn (akár valamilyen rendszer révén, akár projekteknél eseti alapon), kivéve, ha a projekt a csekély összegűnek számító (de minimis) támogatás küszöbértéke alatt van, vagy az általános csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozik (36). A Versenypolitikai Főigazgatóságnak minden bejelentett ügy tekintetében véleményt kell alkotnia arról, hogy a támogatás a belső piaccal összeegyeztethető vagy sem. Ennek során értékelnie kell, hogy a szóban forgó támogatás nélkül ugyanaz a projekt megvalósult volna-e. 6.38. A Bizottság közös válasza a 6.38–6.40. bekezdésre. Állami támogatás bejelentésekor a Bizottság értékeli, hogy a támogatás állami támogatást valósít-e meg, és ha igen, az a belső piaccal összeegyeztethető-e. Az állami támogatásról hozott döntés keretében a Bizottság határozatot ad ki. Nem minden állami támogatási döntéshez szükséges annak értékelése, hogy „a szóban forgó támogatás nélkül ugyanaz a projekt megvalósult volna-e”. Egyben az úgynevezett „ösztönző hatásra” vonatkozó követelmények is eltérőek, az irányadó állami támogatási szabályoktól függően. A 2014-es általános csoportmentességi rendelet az ösztönző hatással kapcsolatos rendelkezések tekintetében a következő változásokat vezette be: — a kis- és középvállalkozások vonatkozásában azon feltétel mellett, hogy a támogatásra vonatkozó kérelmet minden esetben a munka vagy a tevékenység megkezdése előtt kell benyújtani (amely már a 2008 általános csoportmentességi rendeletben is így volt), a kérelemnek a benyújtandó információk típusa tekintetében minimumkövetelményeknek kell megfelelnie, — a nagyvállalatoknak nyújtott támogatás vonatkozásában, amennyiben az intézkedés egy program része, a gazdasági ösztönző hatás igazolásához a kontrafaktuális forgatókönyvre már nincsen szükség. Továbbra is kötelező azonban eseti támogatások tekintetében.

6.39. Ebben az évben 8 tagállamban 14 ERFA-/KA-projekt esetében állapítottuk meg, hogy azok az uniós állami támogatási szabályokba ütköznek (37). Ahol szükséges volt, előzetes értékelést kértünk és kaptunk a Versenypolitikai Főigazgatóságtól. A hibák besorolásánál ezt az értékelést és az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatát vettük figyelembe. 6.39. A Bizottság nyomon fogja követni a Számvevőszék által feltárt eseteket, és szükség esetén intézkedéseket fog javasolni.

6.40. E projektek közül három esetében úgy ítéljük meg, hogy a projekt az állami támogatási szabályok szerint az Uniótól, illetve a tagállamtól nem részesülhetett volna közfinanszírozásban, illetve csak kevesebb közfinanszírozásban kellett volna részesülnie. Az állami támogatási szabályok be nem tartásának fő okai a gazdasági ösztönző hatás hiánya, illetve az állami támogatási szabályok által érintett projektek be nem jelentése az Európai Bizottságnak. E számszerűsített hibák a regionális és várospolitika esetében becsült hibaarányhoz mintegy 1,5 százalékponttal járulnak hozzá (lásd: 6.3. háttérmagyarázat). Két másik esetben visszamenőlegesen alkalmaztuk a 2014-es általános csoportmentességi rendeletet és így ezeket a hibákat nem számszerűsítettük (38). Az állami támogatási szabályokba ütköző másik 9 ügy nincs hatással az általunk becsült hibaarányra.

6.3. háttérmagyarázat – Példa az állami támogatási szabályokba ütköző projektre Az állami támogatás nem egyeztethető össze az egységes piaccal: Egy romániai ERFA-projekt kőbányából kavics és homok szállítására alkalmas teherautó vásárlására irányult. Az állami támogatási szabályok szerint a pályázat csak kis- és középvállalkozások (kkv-k), valamint szövetkezetek számára volt nyitott. Megállapítottuk azonban, hogy a kedvezményezett nem kkv volt, hanem egy nagyobb csoport tagja. Ennek eredményeként a kedvezményezett nem jogosult társfinanszírozásra, így a kapott támogatás nem egyeztethető össze az egységes piaccal.

Támogatásra nem jogosult projektek

6.41. Öt ESZA-projekt esetében megállapítottuk, hogy a rendeletekben, illetve a tagállami támogathatósági szabályokban meghatározott támogathatósági feltételek nem teljesültek, majd a hibákat számszerűsítettük. Ezek a projektek az összes számszerűsíthető hiba 9 %-át adják, és mintegy 1,2 százalékponttal járulnak hozzá a „foglalkoztatás és szociális ügyek” szakpolitikai területén a becsült hibaarányhoz (lásd: 6.4. háttérmagyarázat). 6.41. A Bizottság nyomon fogja követni a Számvevőszék által feltárt eseteket, és szükség esetén intézkedéseket fog javasolni.

6.4. háttérmagyarázat – Példa támogatásra nem jogosult projektre A társfinanszírozott projekt nincs összhangban az operatív programban meghatározott célokkal: Egy a helyi foglalkoztatást közhasznú programok révén serkenteni kívánó görögországi ESZA-projektet eredetileg jóváhagytak az Emberi Erőforrások Fejlesztése operatív program keretében. 2013-ban a Bizottság további projektek felvételének lehetőségével módosította a Közigazgatási Reform operatív programot, aláhúzva, hogy a tagállami hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy ezek a projektek az operatív program szerint támogathatóak legyenek. A projekt végrehajtását követően a tagállami hatóságok a projektet az Emberi Erőforrások Fejlesztése operatív programból áttették a módosított Közigazgatási Reform operatív programhoz, az e-kormányzattal kapcsolatos célkitűzéshez, noha a vizsgált projekt nem teljesítette ennek az operatív programnak egyik célkitűzését sem. Ennek eredményeként a költségkimutatás olyan műveletek költségeit is tartalmazta, amelyek nem támogathatóak. 6.4. háttérmagyarázat – Példa támogatásra nem jogosult projektekre A Bizottság érti a felvetett problémát, és megjegyzi, hogy a közmunkarendszer – amelyet a trojka és a görög kormány által aláírt egyetértési megállapodásban fogadtak el – eredetileg ideiglenes szükséghelyzeti intézkedésként született meg, a tartósan munkanélküli személyek, valamint a munkanélküli, szakképzésben, oktatásban részt nem vevő fiatalok számára, hogy lehetővé váljon számukra alapszintű munkatapasztalat szerzése a helyi közösség javát szolgáló tevékenységek keretében. Az ESZA-ból történő támogatás kulcsjelentőségű volt a program megvalósításához, amelyet indokoltak azok a rendkívüli körülmények, amelyekkel Görögország akkoriban és mindmáig szembesül. Ezért a Bizottság 2013 decemberében a közmunkaprogram lehetővé tételének érdekében döntött a vonatkozó ESZA-program – mint rendelkezésre álló fő finanszírozási forrás – módosításáról, amelyet a görög hatóságok a helyi hatóságok és nem kormányzati szervek bevonásával hajtottak végre.

A kedvezményezettek nem kapják meg időben a támogatást, és indokolatlan előlegkifizetések egyes tagállamok részére

6.42. A kedvezményezettek bejelentik kifizetett kiadásaikat a tagállami hatóságoknak, amelyek ezeket a lehető legrövidebb időn belül kifizetik, és a támogatás folyósításához rendszeresen összevont költségnyilatkozatokat nyújtanak be a Bizottsághoz. Megállapítottuk ugyanakkor, hogy egyes esetekben a tagállamok a szabályok ellenére államkincstári tartalékokat képeztek. A rendelet előírja (39), hogy a tagállami hatóságoknak „a lehető leggyorsabban és teljes egészében” folyósítaniuk kell a kifizetéseket a kedvezményezetteknek. Három tagállamban 12 olyan esetet találtunk, amikor a kedvezményezettek kifizetésére csak több hónappal azután került sor, hogy a Bizottság rendezte a vonatkozó költségnyilatkozatokat, illetve amikor a bizottsági rendezés után hét-kilenc hónappal, az ellenőrzés idején a kedvezményezettek számára még mindig nem történt meg a kifizetés (lásd: a 6.5. háttérmagyarázat a) pontja). 6.42. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a 2014–2020 közötti programozási időszak vonatkozásában a közös rendelkezésekről szóló rendelet egyaránt szigorította az előfinanszírozás alkalmazására (a közös rendelkezésekről szóló rendelet 82. cikkének (1) bekezdése) és a kedvezményezetteknek történő kifizetésekre (a közös rendelkezésekről szóló rendelet 132. cikkének (1) bekezdése) vonatkozó szabályokat.

6.43. A rendelet ezenkívül azt is előírja, hogy előlegkifizetések folyósíthatóak akkor, ha a mögöttes projektek állami támogatásúnak minősülnek – ez kivétel az alól a szabály alól, hogy csak felmerült és kifizetett kiadásokra lehet támogatást igényelni (40). Ennek ellenére azt állapítottuk meg, hogy egy tagállam (Görögország) állami támogatásúnak tévesen minősített projektekre jelentett be előlegkifizetéseket. Ez feltáratlan maradt, és a Bizottság úgy fogadta el és fizette ki az igényelt összeget, hogy nem ellenőrizte, fennállnak-e az ilyen kifizetések teljesítésének feltételei (lásd: a 6.5 háttérmagyarázat b) pontja). 6.43. A Bizottság megjegyzi, hogy az illetékes nemzeti hatóságok felelőssége annak ellenőrzése, hogy az állami támogatással összefüggésben teljesülnek-e az előleg kifizetésére irányuló igénylés feltételei. A terület ellenőrzésének erősítésére továbbra is együttműködik a görög hatóságokkal. A Bizottság fokozott figyelemmel fogja ezt kísérni annak érdekében, hogy a rendeletben előírtaknak megfelelően a tagállamok által jogosulatlanul igényelt előlegeket visszafizettethesse.

6.5. háttérmagyarázat – A tagállamok nem térítik meg időben a kedvezményezettek kiadásait, egyes tagállamok részére indokolatlan előlegkifizetések történtek: példák 6.5. háttérmagyarázat – A tagállamok nem térítik meg időben a kedvezményezettek kiadásait, egyes tagállamok részére indokolatlan előlegkifizetések történtek: példák

a) A kedvezményezett a bizottsági kifizetés után öt hónappal kapta meg a támogatást: Egy a különböző olasz régiók képzési igényeit feltérképező jelentés készítésére irányuló olaszországi ESZA-projekt esetében a kedvezményezett 2014 márciusában nyújtotta be kifizetési kérelmét az irányító hatóságnak. A nyilatkozatban szereplő költségeket igazolták a tagállami hatóságok, majd benyújtásra kerültek a Bizottsághoz. Noha a Bizottság már 2014 júniusában rendezte a bejelentett költségeket, a kedvezményezett csak öt hónappal később, 2014 novemberében kapta meg az időközi kifizetést. Hasonló eseteket találtunk négy másik olaszországi ESZA-projektnél, egy franciaországi projektnél és hat hollandiai projektnél.

b) Indokolatlan előlegfizetés egy tagállamnak: Egy nem gazdasági jellegű egyetemi kutatásokra irányuló görögországi ESZA-projekt esetében a tagállam előlegfizetést igényelt, pedig a vonatkozó projekt nem minősült állami támogatásúnak. A Bizottság elfogadta és kifizette az indokolatlanul igényelt összeget. Hasonló esetek fordultak elő más görögországi ESZA-projektek kapcsán is. b) Lásd a Bizottság 6.43. bekezdésre adott válaszát.

A tagállami szintű ellenőrzések elégtelen megbízhatósága

6.44. A kedvezményezettek által elkövetett 21 számszerűsíthető hiba esetében a tagállami hatóságok elegendő információval rendelkeztek (41) ahhoz, hogy a költségek Bizottság felé történő elszámolása előtt megelőzzék, illetve feltárják és korrigálják a hibákat. Ha mindezeket az információkat felhasználták volna a hibák korrekciójára, az e fejezetre becsült hibaarány 1,6 százalékponttal kisebb lett volna. Megállapítottuk ezenkívül, hogy 13 esetben az általunk feltárt hibát a tagállami hatóságok követték el. Ezek a hibák 1,7 százalékponttal járultak hozzá a becsült hibaarányhoz. 6.44. Közös bizottsági válasz a 6.44–6.45. bekezdésre: A Bizottság ezeket az eseteket szigorúan figyelemmel kíséri, és egyetért azzal, hogy megbízható és időszerű irányítási ellenőrzésekre van szükség elsősorban annak megelőzésére, hogy szabálytalanságok forduljanak elő, illetve hogy a szabálytalan esetek bekerüljenek a kifizetési kérelmekbe. A Bizottság 2010 óta célirányos ellenőrzéseket végez azon nagy kockázatú programok irányítási ellenőrzései terén, melyek esetében megállapította, hogy a program ellenőrzési hatósága előtt hiányosságok maradhattak észrevétlen, vagy a hatóság nem kellő időben észlelhette azokat. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága tekintetében a 2014-ig elvégzett ilyen ellenőrzések eredményei e főigazgatóságok 2014. évi éves tevékenységi jelentésében kerültek bemutatásra (lásd a jelentések 50., illetve 56. oldalát). A Bizottság utal a 2014–2020 közötti programozási időszak szabályozási keretének javított eljárásaira, amelyek esetében az irányítási ellenőrzéseket és kontrollokat (ideértve a helyszíni ellenőrzéseket is) a program pénzügyi kimutatásainak a Bizottság felé történő igazolása, valamint a vezetői nyilatkozatoknak az irányító hatóságok általi benyújtása előtt, évente kell elvégezni. Az ellenőrző hatóságoknak becslést kell készíteniük az elszámolásoknak a számviteli év vége után végzett összes ellenőrzés, kontroll és korrekció utáni megbízható fennmaradó hibaszintjeiről. A Bizottság úgy véli, hogy ezek a szigorúbb kontrolleljárások szükségszerűen a hibaarány tartós csökkenéséhez fognak vezetni. A Bizottság emellett új iránymutatást dolgozott ki az irányítási ellenőrzések megbízhatóságának a 2014–2020 közötti programozási időszak során történő további javítása érdekében. Ezt az előző programozási időszak tanulságaiból merítő iránymutatást bemutatta a tagállamoknak, és 2015 júliusában fogja kiadni.

6.45. A tagállami szintű ellenőrzések nem voltak teljesen megbízhatóak sem az egyik, sem a másik szakpolitikai területen. A regionális és várospolitika esetében a becsült hibaarány 3,3 %-kal, a foglalkoztatás és szociális ügyek esetében pedig 3,2 %-kal kisebb lehetett volna.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

A MEGOSZTOTT IRÁNYÍTÁSÚ PÉNZÜGYI ESZKÖZÖK VIZSGÁLATA

6.46. A megosztott irányítású pénzügyi eszközök tőkebefektetés, kölcsönök vagy garanciák révén nyújtanak segítséget a vállalkozások vagy városi projektek számára (42). Elsősorban három területen lehet őket felhasználni: kis- és középvállalkozások támogatása (43), városfejlesztés (44) és az energiahatékonyság előmozdítása.

6.47. 2013 végéig az ERFA és az ESZA 176 operatív programja keretében 941 pénzügyi eszközt hoztak létre Unió-szerte, három tagállam (Horvátország, Írország és Luxemburg) kivételével. Ezek az eszközök összesen mintegy 14 278 millió euró alaptőkével rendelkeztek (45).

6.48. A pénzügyi eszközöket alkalmazó alapok általában jogi struktúrájuk kialakításakor részesülnek hozzájárulásban az operatív programból, és a későbbiekben ezt az összeget fordítják projektek támogatására. Ilyen pénzügyi támogatást csak az operatív program hatókörébe tartozó projektek kaphatnak. Ezeket a pénzügyi eszközöket úgy alakították ki, hogy rulírozó jellegűek legyenek, illetve bizonyos típusú garanciaalapoknál úgy, hogy komoly tőkeáttételt érjenek el. Minden, a beruházások vagy kölcsönök megtérüléséből származó forrást – a nyereséget is beleértve – a pénzügyi eszköz keretében végrehajtott tevékenységek céljaira kell ismét felhasználni.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

A pénzügyi eszközöket lassan alkalmazták

6.49. A Bizottság szerint az ERFA és ESZA keretében alkalmazott megosztott irányítású 941 pénzügyi eszközre az átlagos kifizetési ráta 2013 végén 47 % volt. Ez 2012-höz képest 10 százalékpontos növekedést jelent, 2011-hez képest pedig 13 százalékpontosat (46). 6.49. A Bizottság közös válasza a 6.49. és a 6.50. bekezdésre: A kifizetési ráták 2013 végén tagállamonként és a 2008–2013 között létrehozott pénzügyi eszközönként eltérőek voltak. Míg egyes pénzügyi eszközök teljesítménye elmarad a várttól, a pénzügyi eszközökbe fizetett teljes összeg 15 %-át kitevő 459 eszköz már elérte a 100 %-os felhasználást, és jelenleg a rulírozó pénzeszközök újbóli befektetése folyik. A Bizottság 2015. október 1-jén fog beszámolni a 2014. év végi helyzetről, és a végrehajtás terén további előrehaladásra számít. A Bizottság a tagállamokkal együttesen számos intézkedést tett annak biztosítására, hogy a pénzügyi eszközök által végrehajtott fennmaradó beruházások időben elérjék a végső címzetteket, főként az alábbiak révén: — a pénzügyi eszközök teljesítménye terén az illetékes hatóságok általi fokozott figyelemmel kísérés javítása és az aktív alapkezelés ösztönzése, a pénzeszközök rosszul teljesítő alapoktól jól teljesítő alapokba történő átvitele, — az irányító hatóságok és a pénzügyi eszközöket végrehajtó pénzügyi intézmények együttes ösztönzése a kínált eszközök és pénzügyi termékek olyan módosítására, hogy azok igazodjanak a változó piaci körülményekhez, — a hosszú távú városfejlesztési vagy energiahatékonysági beruházásokat támogató pénzügyi eszközök esetében, amelyeknél a kifizetések fokozatosan, a projekt előrehaladásával történnek, az irányító hatóságok számára tanácsadás a beruházási csatornákról való beszámoló és a Bizottságnak történő visszajelzés bekéréséről, hogy lehetővé váljon ezen eszközök fejleményeinek fokozottabb figyelemmel kísérése. A Bizottság megjegyzi, hogy a részletes tagállami elemzésekhez szükséges az egyes pénzügyi eszközök végrehajtását befolyásoló akadályok értékelése, és annak különösen figyelembe kell vennie azt, hogy a gazdasági és pénzügyi válság az ERFA pénzügyi eszközöket Bulgáriában, Görögországban, Spanyolországban, Romániában és Szlovákiában súlyosan érintette.

6.50. A strukturális alapokról szóló rendeletek értelmében csak a végső kedvezményezetteknek szóló kifizetések vagy garanciák, valamint az alapkezelők kezelési költségei és díjai tekinthetők támogathatónak a program lezárásakor, amikor a pénzügyi eszközök fel nem használt támogatását az uniós költségvetésbe vissza kell fizetni (47). A Bizottság közlése szerinti kifizetési ráta általában továbbra is túl kicsi ahhoz, hogy az összes rendelkezésre álló pénzeszköz legalább egyszeri felhasználására lehessen számítani. Egyedi problémákat észleltünk öt tagállam (Bulgária, Görögország, Spanyolország, Románia és Szlovákia) pénzügyi eszközei esetében, amelyeknél a kifizetési ráták 2013-ban jóval az uniós átlag alatt voltak.

Hiányos, illetve pontatlan tagállami beszámolás a pénzügyi eszközökről

6.51. A megosztott irányítású pénzügyi eszközök alkalmazásáról szól információk a tagállamoktól közvetlenül kapott adatokon alapulnak. 2011 óta a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tesz ezen adatok minőségének javítására. Mindazonáltal a Bizottság a pénzügyi eszközök alkalmazásának folyamatáról szóló jelentésében elismeri, hogy a jelentésben szereplő adatok néhány esetben hiányosak vagy pontatlanok. Ez érvényes volt az általunk 2014-ben vizsgált hét pénzügyi eszköz közül ötre is. 6.51. A Bizottság 2015 májusában terjesztette a tagállamok elé a pénzügyi eszközökről való beszámolásról szóló, az adatszolgáltatási követelményeket pontosító, aktualizált útmutatót. Emellett a Bizottság javította jelentéstételi eszközeit is.

A 2007–2013-as támogathatósági időszak meghosszabbítása csak bizottsági határozattal történt

6.52. Az 1083/2006/EK rendelet 56. cikkének (1) bekezdése 2015. december 31-ben szabja meg a kifizetések támogathatósági időszakának határidejét. 2015 áprilisában a Bizottság, ahelyett, hogy felkérte volna a Tanácsot és a Parlamentet a rendelet módosítására, bizottsági határozatban (48) döntött úgy, hogy 2017. március 31-ig meghosszabbítja a támogathatósági időszakot. Úgy véljük, hogy a támogathatósági időszak meghosszabbításának ez a módja nem tartja tiszteletben a jogszabályi hierarchiát, amelynek értelmében valamely jogi rendelkezést csak azzal azonos vagy annál erősebb jogi érvényű jogszabállyal lehet módosítani. 6.52. A Bizottságnak meggyőződése, hogy az Európai Tanács 2014. decemberi ülésének született felkérésnek megfelelően a hatályos szabályozási keretben biztosított mozgástérben járt el. A Bizottság lezárásról szóló iránymutatásának módosításáról szóló határozat nem érinti az 56. cikk (1) bekezdését, amely szerint a pénzügyi tervezési eszközökhöz való hozzájárulást legkésőbb 2015. december 31-ig be kell fizetni. Továbbra is ez a szabály. A módosítás pontosítja, hogy az 1083/2006/EK rendelet 78. cikkének (6) bekezdése külön módozatokat ír elő a pénzügyi tervezési eszközök lezáráskori kifizetési nyilatkozatai tekintetében. A (6) bekezdés kimondja, hogy az (1) bekezdéstől eltérve, a 44. cikkben meghatározott pénzügyi eszközök tekintetében a költségnyilatkozat magában foglalja az ilyen alapok vagy holdingalapok létrehozására vagy az azokhoz történő hozzájárulásként kifizetett összes költséget. Ez a cikk meghatározza azt is, hogy lezáráskor mely költségek támogathatók: „Az operatív program részleges vagy végső lezárásakor a támogatható kiadás az alapokból a végső címzetteknek juttatott teljes támogatás, a támogatható alapkezelési költségekkel és díjakkal együtt”. Mivel a lezárási dokumentumokat legkésőbb 2017. március 31-ig kell benyújtani a Bizottsághoz, a lezárási iránymutatás módosítása pontosítja, hogy az általános rendelet 78. cikkének (6) bekezdésében említett lezárás a lezárási dokumentumok benyújtásának időpontja, azaz 2017. március 31.

KIVÁLASZTOTT RENDSZEREK ÉS ÉVES TEVÉKENYSÉGI JELENTÉSEK VIZSGÁLATA

Az ellenőrző hatóságok Bizottság általi felügyeletének értékelése

A Bizottság felhasználja a tagállami ellenőrző hatóságok munkáját a hibaszint becslésénél

6.53. A Bizottság számára az egyes operatív programokhoz kapcsolódó irányítási rendszerek és belső kontrollmechanizmusok eredményes működéséről, valamint az igazolt kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről az ellenőrző hatóságok nyújtanak bizonyosságot. Ezeket az információkat az ellenőrző hatóságok éves kontrolljelentésekben, ellenőri véleményekben és rendszerellenőrzési jelentésekben ismertetik (lásd: 6.14. bekezdés) (49). 2009 óta a Bizottság vizsgálatokat végzett a fontosabb ellenőrző hatóságoknál, a munkájuk helyszíni ellenőrzését is beleértve, hogy értékelje, milyen mértékben támaszkodhat rájuk. 6.53. Emiatt a Bizottság szorosan együttműködik az ellenőrző hatóságokkal, illetve munkáját összehangolja velük, továbbá 2009-től kezdődően felülvizsgálja módszertanaikat és az ellenőrzéseik eredményeit. Ez hozzájárul a kapacitásépítéshez, mivel az ellenőrző hatóságok által végzett ellenőrző munkát a Bizottság újra elvégzi, miközben az ellenőrző hatóságoknak tanácsot ad, iránymutatásokat nyújt és ajánlásokat tesz. A Bizottság hangsúlyozza, hogy az ellenőrző hatóságok munkájának megbízhatóságára irányuló értékelést ezzel összefüggésben kell vizsgálni. A 2009. óta összesen 265 elvégzett helyszíni ellenőrző látogatásból álló ellenőrzési programja eredményeként a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014 végéig azt a következtetést vonta le, hogy a 2007–2013 közötti időszak ERFA/KA-előirányzatainak mintegy 91 %-áért felelő 42 vizsgált ellenőrző hatóság munkájára általánosságban lehet hagyatkozni. A fennmaradó 5 vizsgált ellenőrző hatóság esetében javításokat írtak elő. A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014. végéig a 92 ellenőrző hatóság közül 87-et vizsgált felül (94,6 %-os arány). Ezek a 2007–2013 közötti programozási időszak 118 operatív programjából 113-ra – a programozási költségvetés 99,1 %-ára – terjedtek ki. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014. évi éves tevékenységi jelentéseikben részletesen értékelték az ellenőrző hatóságok 2014. évi éves kontrolljelentéseiben a 2013. évi kiadások vonatkozásában szereplő ellenőrző adatok és eredmények pontosságát és megbízhatóságát (lásd a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 40–45. oldalát, valamint a Foglalkoztatás, Szociális Ügyek és Társadalmi Befogadás Főigazgatóságának 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 51–54. oldalát).

6.54. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, illetve a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és Társadalmi Befogadás Főigazgatósága felhasználják ezeket az információkat éves tevékenységi jelentéseik elkészítéséhez, valamint az év során ahhoz, hogy döntsenek az operatív programoknak teljesített kifizetések lehetséges megszakításáról, illetve felfüggesztéséről. 6.54. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésében az szerepel, hogy a kifizetések megszakításai és előzetes felfüggesztései mintegy kétharmad részben az ellenőrző hatóságok által az év közben vagy az év végén a Bizottságnak jelentett ellenőrzési eredményeken alapultak (lásd a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 54. oldalát). 2014 folyamán a megszakítási és az előzetes felfüggesztési eljárások 121 ERFA/KA-programot, valamint a tagállamok által benyújtott csaknem 7,9 milliárd EUR összértékű kifizetési kérelmet érintettek, amelyeket mindaddig nem fizettek ki, amíg a Bizottság további bizonyítékokat nem kapott arra vonatkozóan, hogy az érintett tagállam az összes szükséges korrekciót elvégezte. Az ESZA vonatkozásában – a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 60. oldalán szereplő információ szerint – a Bizottság 11 figyelmeztető levelet és 18 felfüggesztést megelőző levelet küldött ki, 31 esetben határozott a kifizetés megszakításáról, valamint 11 operatív programot függesztett fel. Összesen 1,3 milliárd EUR kifizetési kérelmet szakított meg.

6.55. Annak felmérése érdekében, hogy támaszkodhatnak-e ezekre az információkra, a főigazgatóságok minden egyes operatív program (vagy operatív programcsoport) esetében ellenőrzik az ellenőrző hatóságok által közölt hibaarányokat (50): 6.55. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a hibaarányok megbízhatóságának évenként történő értékelésének alapját a szükség esetén kockázatalapú tényfeltáró helyszíni látogatásokkal kiegészítve gyűjtött összes rendelkezésre álló információ alapos adminisztratív elemzése képezi, figyelembe véve egyúttal az ellenőrző hatóságok munkájának megbízhatóság tekintetében a 6.53. bekezdésre adott válaszban említett átfogó ellenőrzési vizsgálat eredményeként kapott általános értékelést. Szükség esetén a Bizottság bekéri és beszerzi a szükséges többletinformációkat az ellenőrző hatóságoktól.

— amennyiben a Bizottság szerint a hibaarány megbízható (és az igazolt költség tekintetében reprezentatív), elfogadja az ellenőrző hatóság által közölt arányt. Saját értékeléséhez a Bizottság a hibaarányt az ellenőrző hatóságtól kapott kiegészítő információk alapján újra is számíthatja,

— ha a hibaarány nem megbízható, a Bizottság az irányítási és kontrollmechanizmusok működése értékelésének függvényében (2 % és 25 % közötti) átalányarányt szab meg.

6.56. A Bizottság ezenkívül kiszámítja az egyes operatív programok ún. fennmaradó hibaarányát is, amely figyelembe veszi a programozási időszak kezdete óta végrehajtott összes pénzügyi korrekciót. Ide tartoznak az uniós, illetve tagállami szinten már végrehajtott pénzügyi korrekciók is (51).

6.57. E két mutatószám és a rendelkezésére álló további információk alapján a Bizottság elvégzi az operatív program irányítási és kontrollrendszerének értékelését. Ez az értékelés figyelembe veszi az ellenőrző hatóságok által az év során benyújtott rendszerellenőrzési eredményeket, valamint a Bizottság rendelkezésére álló további információkat is. Ez az értékelés azután szerepel a főigazgatóság éves tevékenységi jelentésében (52). 6.57. A Bizottság minden egyes program és (irányító, igazoló és ellenőrző) hatóság esetében értékeli az irányítási és kontrollrendszer eredményes működését, amihez 15 kulcsfontosságú szabályozási követelmény figyelembe vételével végzett uniós és nemzeti rendszerellenőrzés összes eredményét alapul veszi az ellenőrző hatóságokkal ismertetett módszertan szerint. A tagállamok által jelentett hibaarányok és a Bizottság által számított fennmaradó hibaarányok ezen értékelés fontos, de nem kizárólagos elemei. Az operatív felettes vezetők és az engedélyezésre jogosult tisztviselők a rájuk ruházott hatáskörnél fogva ugyancsak értékelik a bizonyosság szintjét. Az éves tevékenységi jelentésekben szereplő bizonyosság tekintetében ezért az egyes operatív programokra vonatkozó vélemény a Bizottság rendelkezésére álló összes információ értékelésének eredménye. Ez átfogó és részletes tagállamonkénti értékelést nyújt az irányítási és kontrollrendszerek eredményességéről, továbbá a 2014. évre fenntartásokkal illetett operatív programok esetében információkat az azonosított főbb problémákról és a megtett intézkedésekről.

Az éves kontrolljelentések bizottsági értékelése csak részben képes kezelni azt a kockázatot, hogy a tagállami hatóságok a valósnál kevesebb hibát és a valósnál több pénzügyi korrekciót jelentenek be

6.58. Az ERFA, a KA és az ESZA operatív programjainak bizottsági értékelésének megalapozottsága a tagállami hatóságok által közölt információk pontosságán és megbízhatóságán múlik. Az előző években végzett ellenőrzéseink ebben a tekintetben két fő kockázatra mutattak rá: 6.58. A Bizottság közös válasza a 6.58–6.60. pontra: A vonatkozó éves tevékenységi jelentésekben kifejtettek szerint mindkét főigazgatóság hozott intézkedéseket a tagállamok által jelentett ellenőrzési információk és pénzügyi korrekciók megbízhatóságának javítására. A kockázat mérséklésére a Bizottság két ellenőrzési vizsgálatot hajt végre: — az ellenőrző hatóságok által benyújtott ellenőrzési információk megbízhatóságának értékelése – ideértve a hibaarányt is – egy részletes ellenőrzési program nyomán történik, amelynek keretében a Bizottság meggyőződik arról, hogy az ellenőrzés megállapításai megerősíthetők-e, és ehhez adott esetben a Bizottság ellenőrei is megvizsgálják az adatokat a helyszínen. A dokumentumalapú vizsgálatot tényfeltáró látogatások egészítik ki, és az ilyen ellenőrzés kiterjed egy sor kapcsolódó ellenőrzésre, például a számítások pontossága, a felhasznált paraméterek, a feltárt hibák kezelése vagy az ellenőrzött sokaság egyeztetése vonatkozásában (lásd még a Bizottság 6.53. bekezdésre adott válaszát); — konkrét kockázatalapú helyszíni ellenőrzések (az elmúlt három évben 68 operatív program vonatkozásában) annak érdekében, hogy a jelentett korrekciók végrehajtása ténylegesen megtörténjen, illetve hogy kétség vagy nem kielégítő alátámasztottság esetén az érintett összegeket levonják a fennmaradó hibaarány kiszámítása érdekében figyelembe vett halmozott pénzügyi korrekciókból. A Bizottság szolgálatai a 2014. március 31-ig valamennyi program vonatkozásában benyújtott, 20. cikk szerinti nyilatkozatok megbízhatóságára vonatkozó ellenőrzéseik és következetességi dokumentum-ellenőrzéseik során úgy döntöttek, hogy a jelentett pénzügyi korrekciók egy részét kizárják a halmozott fennmaradó hibaarány számításából (az ERFA és a KA-számításokhoz a jelentett pénzügyi korrekciók 77 %-át, az ESZA esetében 91 %-át vették figyelembe). A 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó jogi keret is változott. Az ellenőrző hatóságok a korrekciók végrehajtása után fennmaradó hibaarány alapján adják ki ellenőrzési véleményüket, és ezért a pénzügyi korrekciók ellenőrzése az elszámolások ellenőrzésének részeként módszeresen megtörténik.

— az ellenőrző hatóságok alábecsülhetik a hibák számát, illetve nem megfelelően extrapolálhatják azokat. Következésképpen a közölt hibaarányok nem mindig maradéktalanul megbízhatóak,

— a pénzügyi korrekciókról a tagállamok által közölt adatok nem mindig megbízhatóak vagy pontosak, ezért lehetséges, hogy a Bizottság, számítási módszeréből adódóan, alábecsüli a kumulatív fennmaradó hibaarányt.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI

6.59. Az éves kontrolljelentések bizottsági ellenőrzései elsősorban a dokumentumok áttekintéséből állnak és ezért csak részben tudják kezelni ezeket a kockázatokat. Megítélésünk szerint a Bizottság csak korlátozottan képes validálni és szükség esetén kiigazítani a közölt hibaarányokat, mivel az ellenőrző hatóságok számára nincs rendszerszinten előírva, hogy az éves kontrolljelentések ellenőrzése tekintetében szolgáltassanak a Bizottságnak a műveletekre vonatkozó ellenőrzéseikről konkrétabb információkat (hatókör, kiterjedés/részminta képzése, részletek a hibák besorolásáról).

6.60. 2014 folyamán mindkét főigazgatóság végzett helyszíni ellenőrzéseket a 12 tagállam által végrehajtott pénzügyi korrekciókra nézve. A 12 felkeresett tagállam közül 7-ben olyan hiányosságokra derült fény, amelyek a bejelentett pénzügyi korrekciók kiigazítását teszik szükségessé. Ezek a megállapítások megerősítik saját értékelésünket, és az új 2014–2020-as programozási időszak összefüggésében kiemelik annak fontosságát, hogy megbízható jelentéstételi rendszereket vezessenek be (53).

A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kifizetések hibaszintje az összes operatív program 57 %-a esetében nem érte el a lényegességi küszöböt

6.61. 2014 tekintetében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy bizonyosságot szerzett afelől, hogy az ERFA/KA és az ESZA alá tartozó 440 operatív programból 250 (57 %) hibaszintje nem éri el a lényegességi küszöböt: az ellenőrző hatóságok által közölt hibaarányok a Bizottság 2 %-os lényegességi küszöbe alatt maradtak, és a Bizottság már validálta ezeket az arányokat. Ezek az operatív programok a 2014-es kifizetések mintegy 55 %-át jelentik.

6.62. Az előző évekhez hasonlóan 2014-ben is megvizsgáltuk, hogy a Bizottság eredményesen ellenőrizte-e az ellenőrző hatóságok által közölt hibaarányok pontosságát és megbízhatóságát. Ezt a Bizottság munkadokumentumai alapján, egy 20 tagállam 139 operatív programjából álló minta (105 az ERFA/KA 322 operatív programjából és 34 az ESZA 118 operatív programjából) vonatkozásában végeztük el. Mintánkban szerepeltek olyan operatív programok, amelyek esetében a Bizottság elfogadta az ellenőrző hatóságok által közölt arányokat, de olyanok is, ahol a hibaarányok újraszámították, illetve ahol átalányarányt szabtak meg.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

6.63. A rendszerekre vonatkozó vizsgálatunk eredményeit a 6.1. táblázat foglalja össze. 6.63. A Bizottság felhívja a figyelmet az ellenőrző hatóságok által jelentett hibaarányok Bizottság általi ellenőrzésében mutatkozó javulásra, és különösen arra, hogy a Számvevőszék által talált problémák egyike sem igényelt volna további fenntartásokat vagy eltérő számszerűsítést, mivel ezek a problémák jobbára technikai jellegűek.

6.1. táblázat – Az ellenőrző hatóság által közölt hibaarányok bizottsági ellenőrzésének értékelése 2014 2013 Az ERFA/KA vizsgált operatív programjai Az ESZA vizsgált operatív programjai ÖSSZESEN Az ERFA/KA vizsgált operatív programjai Az ESZA vizsgált operatív programjai ÖSSZESEN Megállapításaink: — a bizottsági ellenőrzésekkel kapcsolatosan nincsenek problémák, vagy csak korlátozott jelentőségűek vannak (66) 84 (80 %) 30 (88 %) 114 (82 %) 108 (77 %) 47 (87 %) 155 (80 %) — a bizottsági ellenőrzésekkel kapcsolatban jelentős problémák vannak, de nincs hatásuk az éves tevékenységi jelentésekben szereplő fenntartások számára (vagy azok számszerűsítésére). 21 (20 %) 4 (12 %) 25 (18 %) 17 (12 %) 6 (11 %) 23 (12 %) — a bizottsági ellenőrzésekkel kapcsolatban jelentős problémák vannak, ami további fenntartásokat vagy eltérő számszerűsítéseket tesz szükségessé 0 (0 %) 0 (0 %) 0 (0 %) 15 (11 %) 1 (2 %) 16 (8 %) A vizsgált operatív programok száma ÖSSZESEN 105 (100 %) 34 (100 %) 139 (100 %) 140 (100 %) 54 (100 %) 194 (100 %)

A hibaarányok Bizottság általi validálása (vagy újraszámítása) összhangban van az ellenőrző hatóságok által szolgáltatott bizonyítékokkal

6.64. 25 operatív programmal kapcsolatban olyan hiányosságokat állapítottunk meg, amelyeket a Bizottság nem észlelt (vagy nem kezelt megfelelően) (lásd: 6.6. háttérmagyarázat). Úgy véljük azonban, hogy egyik ilyen eset kapcsán sem kellett volna a Bizottságnak további fenntartásokkal (vagy nagyobb pénzügyi hatású fenntartásokkal) élnie a 2014-es éves tevékenységi jelentésekben.

6.6. háttérmagyarázat – Példák az ellenőrző hatóságok által közölt hibaarányok bizottsági validálásának hiányosságaira 6.6. háttérmagyarázat – Példák az ellenőrző hatóságok által közölt hibaarányok bizottsági validálásának hiányosságaira

a) Az ellenőrző hatóság által ellenőrzött sokaság nincs összhangban a bejelentett kiadásokkal: A 139 operatív programból álló minta 8 programjánál nem lehetett egyeztetni az ellenőrző hatóság által ellenőrzött sokaságot a bejelentett kiadásokkal. A Bizottság dokumentumalapú vizsgálatai 3 operatív programnál nem mutattak rá erre a problémára.

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

b) Az ellenőrző hatóság helytelen mintavételi módszert alkalmazott: A 139 operatív program közül az ellenőrző hatóság 11 esetében helytelen mintavételi módszert alkalmazott: a módszer vagy eltért a Bizottság által jóváhagyott ellenőrzési stratégiában leírtaktól, vagy a paraméterei nem voltak összhangban a mintavételre vonatkozó bizottsági iránymutatással. Ezekben az esetekben a minta mérete kisebb volt a rendesen szükségesnél. Az összes ilyen esetben a Bizottság dokumentumalapú vizsgálata azonosította a problémát, és helyesen arra a következtetésre jutott, hogy az nem érinti az ellenőri véleményt. b) A mintavételi módszertan az ellenőrzendő sokaság jellemzőinek megfelelően változhat. Ezt a változást és a jóváhagyott ellenőrzési stratégia változásait a Bizottság és az érintett ellenőrző hatóság éves koordinációs ülésén megvitatják.

c) A részmintákban talált hibák helytelen extrapolálása: A 139 vizsgált operatív program közül az ellenőrző hatóság 59 esetében a számlákból vett minta (részminta) alapján végezte ellenőrzését. E módszer alkalmazásának esetén a részmintában talált hibák pénzügyi hatását extrapolálni kell az ellenőrzött projektekre vagy költségigénylésekre, mielőtt e hibákat bevonnák az egész sokaságra vonatkozó hibabecslés kiszámításába. A részmintában talált hibákat öt operatív program esetében helytelenül extrapolálták. Ez a teljes kivetített hibaarány alábecslését eredményezte, de nem érintette az ellenőri véleményt. c) A Bizottság ajánlja az ellenőrző hatóságok számára, hogy éves kontrolljelentéseikben módszeresen tegyék közzé azokat az eseteket, amelyekben ténylegesen nem ellenőrizték a teljes sokaságot és „részleges mintavételi” rendszert alkalmaztak.

Az állami támogatás ellenőrző hatóságok általi ellenőrzésének hiányosságai

6.65. 2014-ben azt is megvizsgáltuk, hogy a tagállami ellenőrző hatóságok megfelelő ellenőrzéseket végeztek-e az állami támogatási szabályok ügyében. A mintában szereplő 139 operatív program közül 42 esetében az ellenőrző hatóság által az állami támogatásra vonatkozó szabályok ügyében végzett ellenőrzések nem voltak megfelelőek (például nem terjedtek ki az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatókra, vagy nem ellenőrizték a bejelentett támogatási programokat és a támogatási intenzitást). A bizottsági iránymutatások megkövetelik az állami támogatás megfelelő ellenőrzését, de ezeket a hiányosságokat a 2014-es dokumentumalapú vizsgálatok nem mindig tárták fel. 6.65. Az éves kontrolljelentés felülvizsgálata során a Bizottság a rendszerek és műveletek ellenőrzése során kapott eredmények alapján megvizsgálja, hogy az ellenőrző hatóság véleménye szilárd alapokon nyugszik-e. Az ellenőrző hatóságok Bizottság általi felülvizsgálatának részét képezi egyebek mellett az ellenőrző hatóságok állami támogatásokkal kapcsolatos munkája, amelynek keretében megvizsgálja a rendszerek és műveletek ellenőrzésének módszertanát (az ellenőrző listákra kiterjedően), illetve újból elvégzi az ellenőrző hatóságok által már elvégzett ellenőrzéseket (lásd a 6.53. bekezdésre adott választ). Néhány esetben a Bizottság – az ellenőrzésekről készített saját beszámolóin keresztül – már megfogalmazott ajánlást az érintett ellenőrző hatóságok számára ellenőrző listáik javítására, hogy azok jobban kiterjedjenek az állami támogatások ellenőrzésére. A Bizottság a továbbiakban is biztosítani fogja, hogy az ellenőrző hatóságok megfelelő ellenőrző listákat használjanak.

A bizottsági útmutató értelmében az ellenőrző hatóságoknak a pénzügyi eszközökbe teljesített befizetéseket kell belevenniük az ellenőrzött sokaságba, ahelyett, hogy a tényleges kifizetéseket ellenőriznék

6.66. A pénzügyi eszközök alkalmazásának finanszírozását célzó, az operatív programokból származó pénzügyi hozzájárulások az egész időszakban általában egy kifizetéssel történtek, amint megszületett a holdingalap jogi struktúrája. A finanszírozási megállapodásokban alternatív finanszírozási megoldás is előírható. A rendeletnek megfelelően ezeket a kifizetéseket a Bizottság felé a kiadás felmerülésekor igazolják (54). Az ilyen kifizetéseknek az ellenőrző hatóságok általi utólagos ellenőrzése általában ahhoz a pénzügyi évhez kapcsolódik, amelyben a kifizetés történt. Ezeknek az ellenőrzéseknek általában korlátozott a hatókörük, mivel az első évben kevés műveletet választanak ki támogatásra, és korlátozott összegeket folyósítanak a végső kedvezményezetteknek és a projekteknek. 6.66. A Bizottság közös válasza a 6.66. és a 6.67. bekezdésre: Az 1083/2006/EK rendelet 78. cikkének (6) bekezdésével összhangban az alapok pénzügyi eszközökhöz teljesített hozzájárulásai a Bizottsághoz intézett kifizetései kérelmek részét képezik. Ezek a kifizetések az ellenőrző hatóságok által az aktualizált bizottsági útmutatásnak megfelelően mintavétellel ellenőrizendő sokaság részét képezik. A Strukturális Alapok közös ellenőrzési stratégiájában lefektetettek és a KSK-alapok bizottsági ellenőrzési keretében meghatározottak szerint az ellenőrző hatóságok és a Bizottság tematikus ellenőrzéseket végezhet pénzügyi eszközökön, amelyek egyaránt kiterjednek az alap összetételére és a tényleges projektekre a végső címzettek által végrehajtott projektekből vett minta ellenőrzése révén. Az ellenőrző hatóságoknak ellenőrizniük kell az első szintű ellenőrzések irányító hatóságok általi elvégzését, és a lezárás révén elegendő bizonyosságot kell kapniuk az alapok vonatkozásában. Az Európai Beruházási Bank által kezelt alapok vonatkozásában a Bizottság sajnálatának ad hangot a hozzáférési jogok korlátozottsága miatt. A Bizottság és az Európai Beruházási Bank közötti egyetértési megállapodás aláírásra vár, így a jövőben az irányító és ellenőrző hatóságoknak lehetőségük lesz a Bizottság által kiválasztott alvállalkozó szolgáltatásait igénybe venni az Európai Beruházási Bank által kezelt alapok ellenőrzéséhez.

6.67. Így hacsak nem terveznek egyedi ellenőrzéseket, a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos műveletek tényleges végrehajtását az ellenőrző hatóságok a 2007–2013-as programozási időszak lezártáig valószínűleg nem ellenőrzik. Ahol a mintában szereplő pénzügyi eszközt az Európai Beruházási Bank irányítja, az ellenőrző hatóság nem tudja ellenőrizni az alapba befizetett hozzájárulásokat, mert az EBB korlátozta a hozzáférési jogokat.

Az ellenőrző hatóságok nagyon kis hibaarányokról számoltak be olyan operatív programok esetében, amelyeknél jelentős hibákat találtunk

6.68. Az ERFA/KA és az ESZA alá tartozó 440 operatív program közül 110 esetében a Bizottság 0,5 %-os vagy annál kisebb hibaarányokat validált. Ezen operatív programok közül 13-nál legalább egy vizsgálatot végeztünk az elmúlt két pénzügyi év során. Öt operatív programnál jelentős hibákat találtunk a vizsgált projektekben (lásd: 6.61. és 6.62. bekezdés).

A Bizottság éves tevékenységi jelentéseinek értékelése

6.69. Értékeltük a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, valamint a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága 2014-es éves tevékenységi jelentéseit és az azokat kísérő nyilatkozatokat (55). Ennek során:

— ellenőriztük a kockázatosnak minősülő összegekre vonatkozó bizottsági számítások konzisztenciáját és pontosságát,

— értékeltük a 2014-re vonatkozó fenntartásokat.

A kockázatosnak minősülő összegekre vonatkozó bizottsági számítások az ERFA/KA és az ESZA operatív programjai esetében

6.70. Összességében a 2014-es éves tevékenységi jelentések kockázatosnak minősülő összegeire vonatkozó bizottsági számítások az ellenőrző hatóságok által közölt, illetve továbbított információhoz képest konzisztensek és pontosak. Emlékeztetünk azonban arra, hogy a Bizottság éves tevékenységi jelentéseiben szereplő éves hibaarányok közvetlenül nem hasonlíthatóak össze az általunk becsült hibaarányokkal (56). 6.70. A Bizottság egyetért azzal, hogy a számvevőszéki és a bizottsági hibaarány nem közvetlenül összehasonlítható. Ezen eljárás célja azonban lényegében ugyanaz, vagyis az adott évben az EU költségvetését érintő kockázatok értékelése. A Bizottság értékelésében figyelembe veszi a Számvevőszék 16/2013. sz. különjelentésében felhozott összes eltérést (lásd a Bizottság e jelentés 11. bekezdésére adott válaszát). A Bizottság ezen eltérések kivételével úgy véli, hogy a 2014. évi éves jelentés vonatkozásában – csakúgy, mint ahogy a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága esetében az ezen éves jelentést megelőző egymást követő négy évben, a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság esetében pedig az egymást követő három évben történt – a Bizottság értékelésének eredménye összhangban van a Számvevőszék által számított hibaarányokkal (lásd a vonatkozó éves tevékenységi jelentések 90., illetve 92. oldalát).

— a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság úgy becsülte, hogy a 2007–2013-as programozási időszakban az ERFA és a Kohéziós Alap operatív programjainak keretében az az évben engedélyezett és teljesített közbenső és záró kifizetések 2,6–5,3 %-ánál merült fel hiba kockázata. A Bizottság a kifizetések 52 %-át olyan operatív programoknak folyósította, amelyeknél az értékelése szerint lényeges (2 % fölötti) hibaszint fordult elő, A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság a kifizetések 52 %-át olyan operatív programoknak teljesítette, amelyeket – értékelése szerint – 2 % feletti lényeges hibaszint jellemez, ugyanakkor ezeknek a programoknak a túlnyomó részénél megfelelő korrekciók történtek annak érdekében, hogy a kumulatív fennmaradó kockázat a lényegességi küszöb alá kerüljön. Az 5 % feletti hibaarányú programokra teljesített kifizetések a kifizetéseknek csak 4 %-át érintették (lásd a vonatkozó 2014. évi éves tevékenységi jelentés 44. oldalát). Amint az az éves tevékenységi jelentésben is szerepel, három érintett program kivételével valamennyi programra fenntartást tettek.

— a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága úgy becsülte, hogy a 2007–2013-as programozási időszaknak az ESZA operatív programjai keretében az az évben engedélyezett és teljesített közbenső és záró kifizetések 2,8–4,0 %-ánál merült fel hiba kockázata. A Bizottság a kifizetések 45 %-át olyan operatív programoknak folyósította, amelyeknél az értékelése szerint lényeges (2 % fölötti) hibaszint fordult elő. A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága a kifizetések 45 %-át teljesítette olyan operatív programoknak, amelyeket értékelése szerint lényeges hibaszint jellemez, ugyanakkor ezeknek a programoknak a túlnyomó részénél megfelelő korrekciók történtek annak érdekében, hogy a kumulatív fennmaradó kockázat a lényegességi küszöb alá kerüljön. Az 5 % feletti hibaarányú programokra teljesített kifizetések a kifizetések 25 %-át érintették (lásd a vonatkozó 2014. évi éves tevékenységi jelentés 53. oldalát). Valamennyi érintett program vonatkozásában fenntartást tettek.

Az ERFA/KA és az ESZA operatív programjaira vonatkozó bizottsági fenntartások

6.71. A kohéziós politika területén a Bizottság akkor él fenntartással egy operatív programra (vagy programcsoportra) nézve, ha:

— az operatív programok irányítási és kontrollrendszereiben jelentős hiányosságokra derült fény, vagy

— az operatív programok validált hibaaránya meghaladja az 5 %-ot.

2 % és 5 % közötti validált hibaarányú operatív programoknál a Bizottság azt is tekintetbe veszi, hogy az operatív program „kumulatív fennmaradó kockázata” meghaladja-e a 2 %-ot.

6.72. Az ERFA/KA terén a 2014-ben 73-ról 77-re nőtt azon operatív programok száma, amelyekre nézve fenntartás volt érvényben, míg az ESZA terén a számuk változatlanul 36 volt. E fenntartások becsült pénzügyi hatása ugyanakkor az ERFA/KA terén a 2013-as 423 millió euróról 2014-re 224 millió euróra csökkent (57), míg az ESZA terén a 2013-as 123,2 millió euróról 2014-re 169,4 millió euróra nőtt. Elemzésünk szerint a Bizottság 2014-es éves tevékenységi jelentéseiben szereplő fenntartások összhangban voltak a Bizottság utasításaival és a két főigazgatóság által kapott információkkal. 6.72. Ez igazolja a vonatkozó éves tevékenységi jelentésekben a fenntartásokhoz használt módszertan kiforrottságát és a módszertan Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, illetve a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága általi szigorú végrehajtását. Mindkét főigazgatóság szigorú megközelítéssel kezeli a kifizetések megszakítását és felfüggesztését. Megelőző megközelítést is alkalmaznak a kifizetéseket illetően, azaz nem kerül sor kifizetésre olyan operatív programok számára, amelyek tekintetében ellenőrző látogatást terveznek, egészen az ellenőrző látogatás befejezéséig. A kifizetések ezt követően folytatódnak, amennyiben nem tárnak fel lényeges hiányosságokat.

6.73. A Bizottság becslése szerint a „kumulatív fennmaradó kockázat” az ERFA/KA összes operatív programja kifizetéseinek 1,1 %-át, az ESZA összes operatív programja esetében az 1,2 %-át érinti. Ezek a számadatok az ellenőrzési hatóságok által közölt hibaarányokon alapulnak, és figyelembe veszik a tagállamok által a Bizottságnak bejelentett pénzügyi korrekciókat is.

6.74. A kiszámított kumulatív fennmaradó kockázat megbízhatósága függ a Bizottsággal közölt tagállami adatok pontosságától és megbízhatóságától, illetve attól, hogy a Bizottság milyen kapacitással tud foglalkozni ezekkel a problémákkal. Emlékeztetünk arra, hogy ellenőrzéseinek jelenlegi hatókörével a Bizottság nem tudja orvosolni az ellenőrzési hatóságok munkájának egyes hiányosságait (58). Ezenfelül a pénzügyi korrekcióknak a tagállamok által a Bizottsággal közölt összege sem teljesen megbízható (lásd: 6.58–6.60. bekezdés). A fentiek figyelembevételével úgy véljük, hogy továbbra is fennáll a kockázat, hogy néhány operatív programnál a Bizottság számítása szerinti kumulatív fennmaradó kockázat nagyobb a ténylegesnél. 6.74. A „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” tekintetében a „kumulatív fennmaradó kockázat” alkalmazása – a rendszerértékelés és a validált hibaarány vizsgálata mellett – csak egy további kritérium, amelynek alapján az éves tevékenységi jelentésben esetleg további fenntartások fogalmazhatók meg (lásd a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság, valamint a Foglalkoztatás, Szociális Ügyek és Társadalmi Befogadás Főigazgatósága éves tevékenységi jelentéseinek „Lényegességi kritériumok” című közös 4. mellékletét). A Bizottság tudatában van a tagállamok által jelentett hibaarányokhoz és pénzügyi korrekciókhoz kapcsolódó kockázatoknak, és megfelelő kockázatmérséklő intézkedéseket hozott (lásd a Bizottság 6.53–6.60. bekezdésre fentebb adott válaszát). A Bizottság megítélése szerint ezért nem áll fenn annak jelentős kockázata, hogy az általa számított kumulatív fennmaradó kockázat nagyobb a ténylegesnél.

2013-as becsült hibaarányunk bizottsági újraszámítása

6.75. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014-es éves tevékenységi jelentésében újraszámította a 2013-as éves jelentésünkben közzétett becsült hibaszintet (59). Véleményünk szerint elvi szempontból nem helyénvaló, hogy a Bizottság (az általunk ellenőrzött fél) az éves tevékenységi jelentésében állást foglaljon ellenőrzési megállapításainkról, azok helytelen bemutatásával (60). 6.75. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésében szereplő újraszámítás a Bizottság és a Számvevőszék által használt eltérő módszertani megközelítés hibák számszerűsítésekor jelentkező hatását volt hivatott szemléltetni, különösen a közbeszerzés terén feltárt hibák és a programszinten már alkalmazott átalánykorrekciók vonatkozásában. Nem volt célja értékelni a Számvevőszék megállapításainak érvényességét.

KÖVETKEZTETÉS ÉS AJÁNLÁSOK

A 2014. évre vonatkozó következtetés

6.76. Az ellenőrzési bizonyítékok összessége azt mutatja, hogy a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió”, illetve az ebben a külön értékelésben tárgyalt mindkét szakpolitikai terület (lásd: 6.24. bekezdés) kiadásaiban lényeges hibaszint fordul elő. 6.76. A Bizottság közös válasza a 6.76. és a 6.77. bekezdésre: A Bizottság megjegyzi, hogy a 2014-re számított legvalószínűbb hibaarány megfelel a Számvevőszék által az elmúlt négy évre megadott tartománynak (lásd a fenti 6.18. bekezdést). Megfelel ugyanakkor a vonatkozó éves tevékenységi jelentésekben jelentett hibaaránynak, a 6.70. bekezdésben meghatározott eltérésekkel. A 2007–2013 közötti programozási időszakra vonatkozó hibaarány továbbra is stabil, és jelentősen a 2000–2006 közötti időszak hibaaránya alatt marad. A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság 2014. évi éves tevékenységi jelentésében is szerepel, hogy ez a fejlemény a 2007–2013 közötti időszak szigorított kontrollrendelkezéseinek, valamint hiányosságok feltárása esetén a Bizottság által a kifizetések megszakításában/felfüggesztésében gyakorolt szigorú politikájának köszönhető. A hibaarány azonban továbbra is túl magas, és a Bizottság továbbra is a legkockázatosabb programokra/tagállamokra összpontosítja fellépéseit, amelyek keretében szükség esetén a kifizetések megszakítása és felfüggesztése révén korrekciós intézkedéseket hajt végre a lezárásig, valamint a lezáráskor szigorú eljárásokat alkalmaz a szabálytalan kiadások tekintetében fennmaradó lényeges kockázatok kizárására. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a kohéziós politika keretében az irányítási és kontrollrendszerek többéves jellegére figyelemmel a 2014-ben elkövetett hibák későbbi években is korrigálhatóak, amint azt a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság és a Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága vonatkozó 2014. évi éves tevékenységi jelentésének 4.2.2. szakasza szemlélteti. A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan a szigorúbb jogszerűségi és szabályszerűségi követelmények körébe tartozik az éves elszámolások bevezetése, a javított irányítási ellenőrzések és elszámoltathatóság, illetve az egyes évek fennmaradó hibaszintjén alapuló ellenőrzési vélemények. A Bizottság korrekciós kapacitása tovább erősödik azáltal, hogy súlyos hiányosságok esetében bizonyos feltételekkel nettó pénzügyi korrekciókat írhat elő, és ezzel szűkítheti a tagállamok lehetőségét a pénzeszközök újbóli felhasználására. Ez egy fontos ösztönző lesz a tagállamok számára a súlyos hiányosságok azt megelőzően történő feltárására, rögzítésére és korrekciójára, mielőtt az éves pénzügyi kimutatást igazolják a Bizottság felé. Mindezen elemeknek hozzá kell járulniuk a hibaarány tartós csökkentéséhez. Lásd még a Bizottság 6.24. bekezdésre adott válaszát.

6.77. A TPK e fejezetének területén a tranzakciótesztek arra utalnak, hogy a sokaság becsült hibaszintje a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” egészére nézve 5,7 % (a regionális és várospolitika területén 6,1 %, a foglalkoztatás és szociális ügyek területén pedig 3,7 %) (lásd 6.1. melléklet ).

Ajánlások

6.78. A korábbi éves jelentésekben tett ajánlások hasznosulásának számvevőszéki áttekintését a 6.2. melléklet mutatja be. 2011-es és 2012-es éves jelentésünkben 11 ajánlást tettünk. Ezek közül az ajánlások közül a Bizottság maradéktalanul megvalósított 4 ajánlást, míg 6 ajánlást a legtöbb tekintetben, 1 ajánlást pedig néhány tekintetben valósított meg.

6.79. Az említett áttekintés, valamint a 2014. évre vonatkozó megállapítások és következtetések alapján a következő ajánlásokat tesszük a „Gazdasági, társadalmi és területi kohézió” területére vonatkozóan:

— 1. ajánlás: a Bizottság végezzen célzott elemzést a 2007–2013-as és 2014–2020-as programozási időszak tagállami támogathatósági szabályaira nézve, jó gyakorlatokat keresve. Az elemzés alapján adjon útmutatást a tagállamoknak arról, hogyan lehet egyszerűsíteni és elkerülni a szükségtelenül bonyolult, illetve nehézkes és terhes szabályokat, melyek a szakpolitika révén elérni kívánt eredmények szempontjából többletértéket nem adnak (túlszabályozás), A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást. A Bizottság azonban emlékeztet arra, hogy a megosztott irányítás keretében a nemzeti támogathatósági szabályok kialakítása a tagállamok felelőssége, amelyeknek elsőként felül kell vizsgálniuk és egyszerűsíteniük kell támogathatósági szabályaikat, és terjeszteniük kell a bevált gyakorlatokat a 2007–2013 közötti programozási időszak nemzeti és uniós ellenőrzéseinek összesített eredményei és az irányító hatóságok, illetve a közreműködő szervek által gyűjtött tapasztalatok alapján. A Bizottság egyben megjegyzi, hogy a monitoringbizottságok által meghatározandó kiválasztási kritériumokkal kapcsolatban folyamatosan megosztja észrevételeit, továbbá részletes és időszerű útmutatást adott ki a tagállamoknak a 2014–2020 közötti programozási időszak kezdetén. Továbbra is útmutatással fog szolgálni a tagállamoknak az egyszerűsítés és a szükségtelenül bonyolult és terhet jelentő szabályok megelőzése érdekében, ha feltárja a túlszabályozás konkrét eseteit. Ennek keretében a Bizottság és a tagállamok rendszeres találkozókat tartanak e kérdések megvitatása és tisztázása céljából. A Bizottság jelentős erőket mozgósít az egyszerűsített költségelszámolás 2014–2020 közötti programozási időszakban történő használata érdekében is (lásd a Bizottság 3. ajánlás alatt adott válaszát). A Bizottság tovább fogja folytatni a nemzeti ellenőrző hatóságokkal való együttműködést annak ösztönzésére, hogy rendszer- és egyéb ellenőrzéseik során azonosítsák és jelentsék azokat a támogathatósági szabályokat, amelyek szükségtelenül bonyolultak, és amelyek anélkül egyszerűsíthetőek, hogy a kiadások jogszerűsége és szabályszerűsége veszélybe kerülne.

— 2. ajánlás: a tagállami irányító hatóságok és közreműködő szervezetek fokozzák erőfeszítéseiket az „első szintű ellenőrzésekben” tapasztalt hiányosságok kiküszöbölésére, figyelembe véve minden rendelkezésre álló információt. Ezenkívül a Bizottság írja elő az ellenőrző hatóságoknak, hogy rendszerellenőrzéseik keretében végezzenek el újból egyes ilyen ellenőrzéseket, és terjesszék a jó gyakorlatokat és a levont tanulságokat, A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás első része a tagállamoknak szól. A Bizottság egyetért a tagállamok által végzett „első szintű ellenőrzések” fontosságával, és osztja azt az álláspontot, hogy ezeket a továbbiakban fokozni kell. Ezért iránymutatást nyújt a tagállamoknak arról, hogy az irányító hatóságoknak miként kell meghatározniuk és végrehajtaniuk irányítási ellenőrzéseiket, ideértve a közbeszerzési és állami támogatási kérdésekkel kapcsolatos ellenőrzéseket. Az irányítási ellenőrzésekről szóló, a 2014–2020 közötti programozási időszakra vonatkozó ezen átfogó útmutató – amely a 2007–2013 közötti programozási időszak tanulságaiból és a Számvevőszék megállapításaiból indul ki – 2014 második felében elkészült, a tagállamokkal való megvitatása megtörtént, kiadására 2015 júliusában kerül sor. Az ellenőrző hatóságok felelőssége az irányítási és kontrollrendszerek ellenőrzésének elvégzése. Ezek a hatóságok rendszer-ellenőrzési jelentéseket, illetve e rendszerek működéséről, és különösen az irányító hatóságok által elvégzett első szintű ellenőrzések minőségéről és eredményességéről éves kontrolljelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak. Ezzel összefüggésben a Bizottság elfogadja az ajánlás második részét az ellenőrző hatóságok arra történő felkérésére vonatkozóan, hogy saját rendszerellenőrzéseik és kontrollvizsgálataik keretében újból végezzenek el egyes ellenőrzéseket, és osszák meg a bevált gyakorlatokat és a tanulságokat. Ebben a vonatkozásban a Bizottság 2015-ben új eszközt vezetett be a tagállami irányító, igazoló és ellenőrző hatóságok közötti szakértői információcserére („Taiex Regio Peer 2 Peer” néven). Ennek az eszköznek a célja, hogy segítsen a tagállamoknak az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap irányítása terén fennálló igazgatási kapacitásaik javításában, ideértve az irányítási ellenőrzések területét is. A 2015-ben aktualizált ellenőrzési stratégiájának megfelelően a Bizottság a 2007–2013 közötti programokra irányuló ellenőrzéseit továbbra is – egészen a lezárásig – kockázatalapú megközelítés alkalmazásával az irányítási ellenőrzésekre összpontosítja.

— 3. ajánlás: a tagállamok a 2014–2020-as programozási időszakban használják ki jobban a közös rendelkezésekről szóló rendeletben és az ESZA-rendeletben meghatározott egyszerűsített költségelszámolási lehetőségeket az 50 000 eurót meghaladó köztámogatásban részesülő projekteknél, A Bizottság tudomásul veszi a tagállamoknak címzett ajánlást. A Bizottság az egyszerűsített költségelszámolási módszerek rendeletekbe történő bevezetése óta aktívan dolgozott azon, hogy fokozatosan kiterjessze azok alkalmazását, és úgy véli, hogy ez irányú erőfeszítései már pozitív eredményekhez vezettek, különösen az ESZA esetében. A Bizottság a kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentése, az eredményközpontúság erősítése és a hibakockázat további csökkentése érdekében továbbra is aktívan népszerűsíti az egyszerűsített költségelszámolási módszereknek a tagállamok által a 2014–2020 közötti programozási időszakban történő alkalmazását azokon a területeken, ahol azokat – a korábbi programozási időszak tapasztalatai és az azonosított bevált gyakorlatok alapján – a közös rendelkezésekről szóló rendelet és konkrétan az ESZA-rendelet egyaránt jelentősen erősítette. Az ERFA és a KA vonatkozásában a Bizottság ösztönzi a tagállamokat a 2014–2020 közötti jogi keret egyszerűsített költségelszámolási módszer tekintetében kínálta lehetőségeinek további vizsgálatára annak érdekében, hogy a módszer használata terjedjen, különösen az 1. és a 3. tematikus célkitűzés vonatkozásában. Emellett az egyszerűsített költségelszámolási módszer tagállami alkalmazásának előmozdítását célzó erőfeszítései részeként a Bizottság nemrégiben részletes gyakorlati útmutatást adott ki a közös rendelkezésekről szóló rendeletben és az ESZA-rendeletben szereplő lehetőségekről, és megtartotta a szemináriumok második fordulóját számos kiemelt tagállamban, amelyekben az egyszerűsítési lehetőségeket az előző programozási időszakban nem vették kellő mértékben igénybe. Emellett a Bizottság 2015 júniusában felméréseket indított az egyszerűsítési lehetőségek, többek között az egyszerűsített költségelszámolás folyó programozási időszakban tervezett tagállami bevezetésének értékelésére.

— 4. ajánlás: a tagállamok biztosítsák a 2007–2013-as programozási időszak keretében történő finanszírozás teljes egészében és időben történő kifizetését azzal, hogy a kedvezményezetteknek a kifizetési kérelmük benyújtását követően ésszerű időn belül folyósítják az összegeket.