INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Ursula von der Leyen elnök az Unió helyzetéről szóló 2021. évi beszédében európai gondozási stratégiát hirdetett annak támogatása érdekében, hogy a nők és a férfiak a legjobb gondozásban részesülhessenek a különböző életszakaszokban, és megtalálják a számukra legmegfelelőbb egyensúlyt a munka és a magánélet között. A kezdeményezés az európai gondozási stratégiáról szóló bizottsági közleményt foglalja magában, amelyet két, tanácsi ajánlásra irányuló javaslat kísér. Az egyik a koragyermekkori nevelésre és gondozásra vonatkozó barcelonai célok felülvizsgálatáról, a másik pedig a tartós ápolásról-gondozásról.

A koragyermekkori nevelési és gondozási szolgáltatások rendelkezésre állása meghatározó tényező a nők munkaerőpiaci részvétele szempontjából. Az anyák munkaerőpiaci részvétele és a koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétel aránya között különösen szoros összefüggés van azon anyák esetében, akiknek a legkisebb gyermeke még nem töltötte be a 3. életévét. Az Európai Tanács erre tekintettel úgy állapította meg 2002-ben a gyermekgondozásra vonatkozó barcelonai célokat, hogy a koragyermekkori nevelési és gondozási szolgáltatások nyújtásának fejlesztése révén növekedjen a nők munkaerőpiaci részvétele. Az Európai Tanács két célt határozott meg: egyrészt, hogy a 3 év és a tanköteles kor közötti gyermekek körében 90 %, másrészt, hogy a 3 év alatti gyermekek esetében 33 % legyen a részvételi arány. Noha az uniós átlagot tekintve sikerült elérni a barcelonai célokat, egyes tagállamok jelentős elmaradásban vannak, emellett változatlanul fennállnak különbségek, különösen az alacsonyabb jövedelmű háztartásokban élő gyermekeknél.

Ezen ajánlás célja, hogy a koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétel növelésére buzdítsa a tagállamokat, mivel ezáltal megkönnyíthető a munkaerőpiaci részvétel a nők számára, és előmozdítható a gyermekek szociális és kognitív fejlődése, különösen a kiszolgáltatott helyzetben lévő vagy hátrányos helyzetű gyermekek esetében. A Bizottság különösen a barcelonai célok felülvizsgálatát javasolja, hogy új lendületet adjon a gyermekek koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétele tekintetében a tagállamok közötti felfelé irányuló konvergencia előmozdításának, ezzel pedig elősegítse a nők munkaerőpiaci részvételének növelését és a nemek közötti foglalkoztatási különbség megszüntetését. A barcelonai célok eléréséhez fontos további dimenziókkal is foglalkozik, különös tekintettel a koragyermekkori nevelés és gondozás megfizethetőségére, hozzáférhetőségére és színvonalára, amely mind döntő fontosságú szempont a szülők és a gyermekek igényeinek kezelésében, így befolyásolja az ilyen szolgáltatások tényleges igénybevételét. Emellett arra is felkéri a tagállamokat, hogy vegyék figyelembe egyrészt a gyermekek koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvételének időráfordítását, hogy a szülőknek elegendő idejük legyen érdemben végezni fizetett munkát, másrészt azoknak a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett gyermekeknek az arányát, akik koragyermekkori nevelésben és gondozásban vesznek részt.

Ezen előrelépések ellenére a nemek közötti foglalkoztatási különbség még mindig jelentős: 2021-ben a számottevő mértékű 10,8 százalékponton állt. Az Eurofound becslése szerint a nemek közötti foglalkoztatási különbségből eredő veszteség 2018-ban 320 milliárd EUR volt. Ennek az összegnek a túlnyomó részét a nem foglalkoztatott nők esetében a gazdaságból kieső jövedelem és szociális járulékok teszik ki. A nemek közötti foglalkoztatási különbség szoros összefüggést mutat a gondozási feladatokkal. A nők maradnak a gyermekek és a gondozásra szoruló felnőttek elsődleges gondozói, és a házimunka is elsősorban rájuk hárul. Ez az egyenlőtlenség korlátozza annak a lehetőségét, hogy fizetett munkát vállaljanak, és arra időt szánjanak.

2021-ben az EU-27-re vonatkozó munkaerő-felmérés szerint a gazdaságilag aktív népességbe nem tartozó, 25 és 49 év közötti nők 27,9 %-a jelezte, hogy gyermek vagy gondozásra szoruló felnőtt gondozása volt a fő oka annak, hogy nem próbálnak elhelyezkedni, míg a férfiak körében ez az arány mindössze 8,0 % volt. 2019-ben, tehát a világjárvány előtt 32,6 %, illetve 7,6 % volt ez az arány. A Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete (EIGE) arról számolt be, hogy a gondozási kötelezettségek miatt 7,7 millió európai nő nem tud a munkaerőpiacra lépni, sok nőnek pedig a részmunkaidős foglalkoztatásra korlátozódnak a lehetőségei: a részmunkaidőben foglalkoztatott nők 29 %-a szerint ennek a fő oka a gondozási feladatok ellátása, míg a férfiak esetében csupán 6 % ez az arány.

A nemek között az ápolás-gondozás terén fennálló egyenlőtlenség, tehát a nők és a férfiak által a nem fizetett ápolási-gondozási munkára fordított időben kimutatható különbség összefügg a női és férfi foglalkozásokhoz és szerepkörökhöz kapcsolódó nemi sztereotípiákkal, és tovább erősíti őket. A nőkkel szemben még mindig széles körű elvárás, hogy nem fizetett ápolást-gondozást végezzenek, sokkal inkább, mint a férfiaknál, még kétkeresős családokban is. A Covid19-válság előtt az Unióban a 7 év alatti gyermeket nevelő, párkapcsolatban élő, foglalkoztatott nők átlagosan heti 39 órát töltöttek nem fizetett munkával, míg az azonos helyzetben lévő férfiak heti 19 órát fordítottak ugyanerre. A nemek között az ápolás-gondozás terén fennálló egyenlőtlenség jóval nagyobb méreteket öltött a bizonytalan foglalkoztatású nők körében.

A világjárvány alatti lezárások és ápolási-gondozási szolgáltatásokat érintő korlátozások következtében a nőkre még nagyobb teher hárult a gondozási munka terén. A Covid19-válság tovább súlyosbította a nemek között a nem fizetett ápolás-gondozás terén fennálló egyenlőtlenségeket, megmerevítette a hagyományos nemi szerepeket, és a nemek közötti egyenlőség terén eddig elért csekély haladást is aláásta. Az Eurofound életről, munkáról és Covid19-ről szóló elektronikus felmérése szerint a legfeljebb 12 éves gyermeket nevelő nők a világjárvány alatt átlagosan heti 62 órát töltöttek gyermekgondozással és 23 órát házimunkával, ezzel szemben az azonos helyzetben lévő férfiak csupán 36 órát, illetve 15 órát fordítottak ezekre a tevékenységekre. E nők közel egyharmada (29 %) arról számolt be, hogy a gondozási feladatok miatt nehezen tudott összpontosítani a munkájára, míg a férfiak körében 11 % volt ez az arány.

A szociális jogok európai pillére szerint a nőkkel és a férfiakkal szembeni egyenlő bánásmódot és a nemek közötti esélyegyenlőséget minden területen biztosítani, illetve ösztönözni kell, így a munkaerőpiaci részvétel, a foglalkoztatási feltételek és a szakmai előmenetel tekintetében is. Emellett elismeri, hogy minden gyermeknek joga van megfizethető, színvonalas koragyermekkori neveléshez és gondozáshoz, valamint a szegénység elleni védelemhez, a hátrányos helyzetű gyermekeknek pedig joguk van a kifejezetten az esélyegyenlőség javítására irányuló intézkedésekhez.

A szociális jogok európai pillérének megvalósítására irányuló cselekvési terv egyik kiemelt célja, hogy az általános foglalkoztatási ráta 2030-ig legalább 78 %-ra emelkedjen a 20–64 éves népesség körében, amit a 2021. májusi portói csúcstalálkozón és a 2021. júniusi európai tanácsi ülésen az uniós vezetők is üdvözöltek. Ezen átfogó cél elérése érdekében Európának arra kell törekednie, hogy 2019-hez képest legalább a felére csökkentse a nemek közötti foglalkoztatási különbséget, és fokozza a koragyermekkori nevelési és gondozási szolgáltatások nyújtását, ezáltal hozzájárulva a szakmai és a magánélet jobb összeegyeztetéséhez és támogatva a nők nagyobb arányú munkaerőpiaci részvételét.

A munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló 2019. évi irányelv meghatározta a családi szabadságra vonatkozó minimumszabályokat, bevezetve i. a fizetett apasági szabadsághoz és gondozói szabadsághoz való jogot az át nem ruházható és fizetett szülői szabadság megerősítése mellett, valamint ii. a rugalmas munkaidő-beosztás kérelmezéséhez való jogot a gondozási feladatokat ellátó munkavállalók számára, hogy a gondozási feladatok nők és férfiak közötti egyenlő megosztására ösztönözzön. A színvonalas, hozzáférhető és megfizethető koragyermekkori nevelési és gondozási szolgáltatások nyújtása a rugalmas munkaidő-beosztással együtt lehetővé teszi a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtését, és elengedhetetlen szerepe van abban, hogy a szülők – különösen az anyák – részt vegyenek a munkaerőpiacon.

A koragyermekkori nevelési és gondozási szektornak a közszektor által nyújtott támogatás szociális beruházás, amely több szempontból is megtérül az egyének, a társadalom és az egész gazdaság számára. Előmozdítja a nők munkaerőpiaci részvételét, teljes munkaidős állások betöltésére sarkallja a nőket, serkenti a gyermekek fejlődését, erősíti a társadalmi befogadást és méltányosságot, és elősegíti a kitörést a nemzedékeken átívelő szegénységből. A munkaerőhiánnyal és a tartós foglalkoztatási különbségekkel összefüggésben a nők munkaerőpiaci részvételének – többek között a koragyermekkori neveléshez és gondozáshoz való hozzáférés javításával történő – növelése komoly lehetőséget kínál az inkluzív és fenntartható növekedésre. A koragyermekkori nevelésbe és gondozásba való beruházásban emellett jelentős munkahelyteremtési potenciál rejlik. A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) közelmúltbeli kutatása kimutatta, hogy a GDP évi 1,1 %-ának koragyermekkori nevelésbe, illetve 1,8 %-ának tartós ápolásba-gondozásba való beruházásával további 26,7 millió munkahely teremthető Európában 2035-re.

Az ilyen beruházásokkal tovább növelhetők az adókból és társadalombiztosítási járulékokból származó bevételek. Összességében véve tehát a megemelkedett jövedelmek után fizetett adókból és társadalombiztosítási járulékokból származó bevételek és a foglalkoztatottság is növekedne, ezáltal pedig az ápolási-gondozási politikai intézkedések teljes finanszírozási szükséglete a GDP (adózás előtti) 3 %-áról a GDP nettó (adózás utáni) 2 %-ára csökkenne. Az ILO becslése szerint a tagállamok által azt ápolási-gondozási szektorban végrehajtott beruházások megtérülési rátája átlagosan mintegy 55 % lehet, különösen a szükséges beruházás összegétől, az érintett tagállamon belüli munkaerő-kereslettől és az adók mértékétől függően. A tagállamok azzal javíthatják a koragyermekkori nevelésre és gondozásra fordított beruházások költségvetési fenntarthatóságát, hogy értékelik az államháztartásra gyakorolt hatásukat, és gondoskodnak a költséghatékonyságukról, egyebek mellett az államháztartás általános fenntarthatóságával összhangban lévő finanszírozási mechanizmusok hatékony kialakításával.

A koragyermekkori nevelésbe és gondozásba történő beruházáson túlmenően számos tagállam jogszabályban rögzítette a koragyermekkori nevelési és gondozási helyre való jogosultságot, míg mások kötelezővé tették a koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvételt, különösen az alapfokú oktatásba lépés előtti utolsó évben. A jogszabályi jogosultság alapján a hatóságoknak helyet kell biztosítaniuk minden olyan gyermek számára, akinek a szülei erre igényt tartanak (a jogszabályi jogosultság hatálya alá tartozó korcsoportban), míg azokban az országokban, ahol kötelező a koragyermekkori nevelés és gondozás, a hatóságoknak a jogszabályi kötelezettség hatálya alá tartozó korosztályba tartozó összes gyermek számára elegendő számú óvodai helyről kell gondoskodniuk. A legtöbb tagállamban már létezik ilyen jogszabályi jogosultság, de a jogosultságot keletkeztető életkor nagymértékben eltér. Európán belül jelentős különbségek vannak azt az életkort tekintve, amelytől kezdve a gyermekeknek biztos helyük van koragyermekkori nevelésben és gondozásban. Mindössze hét olyan tagállam van, amely már korai (6–18 hónapos) életkortól bevezette a koragyermekkori nevelési és gondozási helyre való jogszabályi jogosultságot. Rendszerint rögtön a gyermekgondozási szabadság után következik, mivel ideális esetben nem lehet szünet a megfelelően fizetett családi szabadság vége és a koragyermekkori nevelési és gondozási helyre való jogszabályi jogosultság kezdete között. A 3. életévüket betöltött gyermekek számára 13 tagállam biztosít jogszabályi jogosultságot, néhány tagállam pedig vállalta, hogy nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terve keretében bevezeti.

A tények ismeretében megállapítható, hogy a színvonalas koragyermekkori nevelési és gondozási szolgáltatások nyújtása már korai életkortól meghatározó szerepet játszik a gyermekek kognitív, szociális és tanulmányi fejlődésének serkentésében. Az ilyen fejlesztések későbbi életük során gyakran vezetnek jobb tanulási eredményekhez és kedvezőbb foglalkoztatási kilátásokhoz. A magas színvonalú koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétel minden gyermek, de különösen a hátrányos helyzetűek számára előnyös. Az egyenlőtlenségek leküzdésének, a gyermekek által esetlegesen elszenvedett szociális hátrányok felszámolásának és az esélyegyenlőség előmozdításának nélkülözhetetlen eszköze. Ezek a szempontokról a magas színvonalú koragyermekkori nevelési és gondozási rendszerekről szóló 2019. évi tanácsi ajánlás és az európai gyermekgaranciáról szóló tanácsi ajánlás is kifejezetten említést tesz. Az előnyöket nem kizárólag a részt vevő gyermekek élvezik. Egyéni szinten összefüggés mutatható ki a koragyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétel, illetve a magasabb iskolázottsági szint, a nagyobb jövedelem, a fokozott társadalmi integráció és a jobb egészség között. Emellett társadalmi szinten is számos előny jelentkezik, a szociális kiadások és a bűnözési ráták csökkenésétől az adóbevételek növekedésén át a társadalmi kohézió erősödéséig.

Végezetül ez a javasolt ajánlás a koragyermekkori nevelési és gondozási szektoron belüli munkafeltételekkel is foglalkozik. A szektorban dolgozó munkavállalók – közülük sokan nők – gyakran szembesülnek nehéz munkafeltételekkel és korlátozott karrierlehetőségekkel. A munkafeltételek javításához szorosabb szociális párbeszédre, megfelelő díjazásra, valamint továbbképzési és átképzési lehetőségekre van szükség. A koragyermekkori nevelésben és gondozásban dolgozók méltányos munkafeltételeinek előmozdítása révén bevonzhatók és megtarthatók a munkavállalók (férfiak és nők egyaránt) a szektorban, egyúttal leküzdhető a szektoron belüli nemi szegregáció, és orvosolható a számos országban tapasztalható munkaerőhiány. Ez az ápolás-gondozás színvonalának biztosításában is fontos szempont. Az Európai Unió különféle finanszírozási eszközein, különösen az Európai Regionális Fejlesztési Alapon, az Európai Szociális Alapon és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközön keresztül támogatja a tagállamok beruházásait és reformjait a koragyermekkori nevelés és gondozás terén. Ez a támogatás különösen fontos a tagállamok közötti és tagállamokon belüli területi egyenlőtlenségek felszámolásához. Az Európai Unió emellett a technikai támogatási eszköz keretében közvetlen technikai támogatást is nyújt a reformokhoz. A Bizottság figyelemmel kíséri a koragyermekkori nevelési és gondozási politikák végrehajtását, az európai szemeszter keretében pedig értékeli a barcelonai célok felé tett előrehaladást, és a jövőben is így tesz.