HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 318/121

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Zöld könyv – Kihívásból lehetőség: az európai uniós kutatás- és innovációfinanszírozás közös stratégiai kerete felé

(COM(2011) 48 végleges)

2011/C 318/20

Előadó: Gerd WOLF

Társelőadó: Erik SVENSSON

2011. február 9-én az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

Zöld könyv – Kihívásból lehetőség: az európai uniós kutatás- és innovációfinanszírozás közös stratégiai kerete felé

COM(2011) 48 végleges.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció 2011. június 23-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2011. július 13–14-én tartott 473. plenáris ülésén (a 2011. július 13-i ülésnapon) 122 szavazattal, 5 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Összefoglalás és ajánlások

1.1 Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság üdvözli az Európai Bizottság zöld könyvét és az abban megfogalmazott célokat, megerősíti az e témában már elfogadott véleményeit, és a hetedik kutatási és fejlesztési keretprogram félidei értékeléséről szóló szakértői jelentésre is utalva azt ajánlja, hogy az Európai Bizottság:

1.1.1 kiegészítő strukturális intézkedések révén a Bizottságon és az azt segítő tanácsadó szerveken belül dolgozzon ki egy integrált kutatási és innovációs stratégiát, amely megtartja e két terület egyéni jellemzőit és specifikus munkakörülményeit;

1.1.2 a kutatás és innováció finanszírozására szánt jövőbeli költségvetést emelje végre az összköltségvetés akkora részére, amely megfelel a téma elismert fontosságának és az Európa 2020 stratégiában betöltött központi szerepének, valamint a tagállamok szükséges támogatási politikájára gyakorolt ösztönző és integráló emelőhatásának;

1.1.3 egyszerűsítse a szükséges adminisztratív eljárásokat, rugalmasabban alakítsa ki és gyorsítsa fel a döntéshozatali eljárásokat, valamint megfelelően adaptálja tisztviselőinek szaktudását és megbízatását;

1.1.4 azokra a transznacionális feladatokra összpontosítson, amelyek az erőforrások és a szaktudás határokon átnyúló egyesítése révén európai hozzáadott értéket eredményeznek, mint például az együttműködésben végzett kutatás;

1.1.5 a strukturális alapokat az eddig alulreprezentált régiókra összpontosítsa, hogy azokban kiválósági alapot hozzon létre és felépítse az ehhez égetően szükséges struktúrákat, valamint javítsa a strukturális alapok és a keretprogram közötti kapcsolatot;

1.1.6 támogassa a „kulcsfontosságú technológiák” fejlesztését, amelyek nélkül az EU sem a világversenyben nem tudja megállni a helyét, sem a nagy társadalmi kihívásoknak nem tud megfelelni;

1.1.7 a jövőbeli nyolcadik keretprogram összköltségvetésének 20 %-át bocsássa az Európai Kutatási Tanács rendelkezésére;

1.1.8 támogassa a nagy kutatási-fejlesztési infrastruktúrák (ESFRI-lista) megépítését és fenntartását;

1.1.9 teljes mértékben támogassa az innovációkat, többek között szociális téren, a gazdaság terén, a munkahelyen és a kreatív gazdaságban;

1.1.10 javítsa a kkv-kre és mikrovállalkozásokra vonatkozó támogatási rendelkezéseket, hogy könnyebbé váljon a támogatási programokhoz és azok eszközeihez való hozzáférésük és a programokban való részvételük;

1.1.11 építsen ki egy keretet elegendő kockázati tőkével, amelyhez különösen a kkv-knek van egyszerű hozzáférésük; ehhez pedig folytassa a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus kiépítését és kiigazítását;

1.1.12 gondolja át az állami támogatások, valamint a verseny- és közbeszerzési szabályok rendszerét a teljes innovációs folyamatra, a megfelelő szaktudás kiépítésére és a köz-magán társulásokra gyakorolt hatásokat illetően.

1.2 Az EGSZB ezenkívül kéri a tagállamokat, hogy az Európa 2020 stratégiához való alapvető hozzájárulásukat a szűkös költségvetésű időszakokban is tegyék meg, és többet ruházzanak be az oktatásba (különösen az egyetemekbe is), a kutatásba, a fejlesztésbe és az innovációba, hogy végre eleget tudjanak tenni a közismert és már a lisszaboni stratégiában is szereplő 3 %-os kötelezettségnek, sőt lehetőleg túl is teljesítsék ezt a célt.

2. Az európai bizottsági közlemény összefoglalása

2.1 A zöld könyv célja, hogy nyilvános vitát ösztönözzön azokról a legfontosabb pontokról, amelyek szerepet játszanak majd az uniós kutatás- és innovációfinanszírozást szolgáló jövőbeli programokban.

2.2 Az Európai Bizottság javulást szeretne elérni a következő területeken:

— a célok és megvalósításuk pontosabb meghatározása,

— a bonyolultság csökkentése,

— a hozzáadott érték és a többletforrás-mozgósítási képesség növelése, a felesleges átfedések és a szétforgácsoltság kiküszöbölése,

— a részvétel egyszerűsítése,

— az EU-programokban való részvételi lehetőségek bővítése – szélesebb körű hozzáférés,

— a versenyképesség és a társadalmi hatások fokozása uniós támogatás révén.

2.3 Az Európai Bizottság ehhez közös stratégiát szeretne kidolgozni azoknak a megfelelő kutatás- és innovációfinanszírozási uniós programoknak a bevonására, amelyek jelenleg a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogramhoz, a versenyképességi és innovációs keretprogramhoz, valamint különféle uniós innovációs kezdeményezésekhez, például az Európai Innovációs és Technológiai Intézethez kapcsolódnak.

2.4 A zöld könyv 27 konkrét kérdést tesz fel, amelyek a következő témaköröket érintik:

— közös erőfeszítés az Európa 2020 stratégia sikere érdekében,

— társadalmi kihívások kezelése,

— a versenyképesség megerősítése,

— az európai tudományos bázis és az európai kutatási térség megerősítése.

2.5 E programelemek eddigi finanszírozása a jelenlegi programtervezési időszakban (2007–2013) a következőket fogja át:

— hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram: 53,3 milliárd EUR,

— CIP – versenyképességi és innovációs keretprogram: 3,6 milliárd EUR,

— EIT – Európai Innovációs és Technológiai Intézet: 309 millió EUR,

— kohéziós politika: kb. 86 milliárd EUR (a strukturális alapok összköltségvetésének csaknem 25 %-a).

3. Általános megjegyzések

3.1 A 2010. november 26-i és 2011. február 4-i tanácsi határozatok, valamint a továbbiakban említett korábbi EGSZB-vélemények értelmében az EGSZB üdvözli és támogatja az Európai Bizottság által előterjesztett zöld könyvet és azt a szándékot, hogy a kutatás- és innovációtámogatás valamennyi eszközét egy közös stratégia keretében fogják össze. Egy ennek a célnak megfelelő, nagy jelentőségű, hatékony uniós támogatási program döntő előfeltétel Európa versenyképességének erősítéséhez, jólétének és szociális vívmányainak biztosításához és a nagy társadalmi kihívások leküzdéséhez.

3.2 Ez azonban azt is jelenti, hogy ezekhez az elsődleges célokhoz hozzá kell rendelni az EU jövőbeli összköltségvetésének a teljesítéshez szükséges, megfelelő részét. A kutatás és innováció finanszírozására szánt jövőbeli költségvetést az összköltségvetés akkora részére kell emelni, amely megfelel a téma elismert fontosságának és az Európa 2020 stratégiában betöltött jelentőségének, valamint a tagállamok hasonlóképpen szükséges támogatási politikájára gyakorolt ösztönző és integráló emelőhatásának.

3.3 2007-ben elfogadott feltáró véleményének címével –„Európa kutatási, fejlesztési és innovációs potenciáljának felszabadítása és erősítése” (1) – az EGSZB már meghatározta az Európa 2020 stratégia központi feladatát, és éppen ehhez kell kidolgozni egy közös stratégiát az uniós kutatás- és innovációfinanszírozásra vonatkozóan.

3.4 Ez azonban nem jelenti a két kategória vegyítését vagy egymásnak való alárendelését, inkább arról van szó, hogy a kutatás és az innováció egy közös stratégia révén minél hatékonyabban támogassa és serkentse egymást.

3.5 Ennek megfelelően és ebből kiindulva az EGSZB támogatja a 2.5. pontban megnevezett célokat is.

3.6 Ezekről a célokról és a velük kapcsolatos komplex helyzetekről az EGSZB az elmúlt években további mérvadó véleményeket dolgozott ki. A következő témakörökről van szó:

— Zöld könyv – Európai Kutatási Térség: új perspektívák, (2)

— Együttműködés és tudásátadás a kutatási szervezetek, az ipar és a kkv-k között – az innováció fontos feltétele, (3)

— Javaslat tanácsi rendeletre az európai kutatási infrastruktúra (ERI) közösségi jogi keretéről, (4)

— Útban a közös kutatásprogramozás felé: Összefogással a mindenkit érintő kihívások hatékonyabb megválaszolásáért, (5)

— A nemzetközi tudományos és technológiai együttműködés európai stratégiai kerete, (6)

— Az IKT új távlatai – a jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák európai kutatási stratégiája, (7)

— A Közösség innovációs politikájának felülvizsgálata a változó világban, (8)

— Az alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó technológiák fejlesztésébe történő beruházásról, (9)

— Felkészülés a jövőre – Közös stratégia kidolgozása a kulcsfontosságú alaptechnológiákkal kapcsolatban, (10)

— A kutatási keretprogramok végrehajtásának egyszerűsítése, (11)

— Az Európa 2020 stratégia kiemelt kezdeményezése – Innovatív Unió, (12)

— Innovatív munkahelyek – a termelékenység és a színvonalas munkalehetőségek forrásai, (13)

— A 7. keretprogram értékelése / kutatás és technológiafejlesztés. (14)

Ezekben a véleményekben már konkrét ajánlásokat fogalmaztunk meg a zöld könyvben említett célok és kérdések legtöbbjéhez. Az EGSZB ezért nyomatékosan utal e korábbi véleményeire, ismét megerősíti őket, és kéri, hogy azokat jelen véleménye részeként tekintsék. A hetedik keretprogram félidei értékeléséhez készült szakértői jelentésre (15) utalva a következőkben néhány megjegyzést teszünk, amelyek megismétlik az e véleményekben szereplő kijelentéseket, vagy túlmutatnak azokon.

3.7 A zöld könyvben szereplő és e vélemény 4. fejezetében tárgyalt kérdéslista azt a benyomást kelti, hogy az Európai Bizottság az eddigi finanszírozási módozatok és prioritások radikális módosításait tervezi. „A kutatási keretprogramok végrehajtásának egyszerűsítése” című véleményét megerősítve az EGSZB nyomatékosan ajánlja, hogy az eddigi sikeres uniós támogatási eszközök (különösen az együttműködésben végzett kutatás) égetően szükséges folytonosságát és stabilitását lényegében tartsák meg (16) és erősítsék, és ne ássák alá túl sok módosítással.

3.7.1 A közös stratégiát ehelyett elsősorban az Európai Bizottságon és az azt támogató tanácsadó szerveken belüli kiegészítő strukturális intézkedésekkel kellene biztosítani. Ehhez a programok és az adminisztráció terén egyesíteni kellene többek között az eddigi kutatási keretprogram, az innovációs és versenyképességi keretprogram, valamint az Európai Innovációs és Technológiai Intézet intézkedéseit.

3.7.2 Amint az EGSZB több alkalommal hangsúlyozta, ehhez ezenkívül arra van szükség, hogy az egyes programokkal foglalkozó európai bizottsági tisztviselők, valamint a Bizottság mellett tevékenykedő ügynökségek munkatársai is az érintett területeken saját teljesítményük révén kiváló és nemzetközileg elismert szakértők legyenek, akiknek megfelelő döntési mozgástér és kezdeményezési lehetőség áll rendelkezésükre ahhoz, hogy szaktudásukkal és ítélőképességükkel sikerre vigyék ezt a közös stratégiát. (17) Ezt a célt nem szigorú és merev szabályozásokkal (18) – és főleg nem kizárólag ilyenekkel – lehet elérni, hanem stabilitás és ugyanakkor rugalmasság, valamint specifikus szaktudás és tapasztalatok révén.

3.7.3 Az EGSZB több ízben hangsúlyozta az innováció döntő jelentőségét az Európa 2020 stratégia szempontjából. Ugyanakkor megismétli, hogy az innovációk nem szükségszerűen egy lineáris folyamat – vagyis először kutatás, aztán innováció – eredményei, hanem komplex folyamat során, különböző kiindulási helyzetek összekapcsolódásából és összefonódásából keletkeznek, (19) valamint szociális és üzleti szempontokat is magukban foglalnak. Ez különösen a szolgáltatásokkal kapcsolatos innovációkra igaz, amelyeket többnyire új felhasználói szükségletek ösztönöznek, valamint a szociális gazdaság vállalataira, amelyek társadalmi igényekre reagálnak. Azokra a munkahelyi innovációkra (20) is érvényes ez, amelyeket a szociális partnernek dolgoznak ki vagy vitatnak meg, valamint a tervezési és kreatív iparágak innovációira. A fogyatékkal élőket támogató, 2010–2020-ra szóló európai stratégia (európai bizottsági közlemény) további példa az olyan állami és magán szolgáltatásnyújtók egyik fontos innovációs területére, amelyek akadálymentes termékekről és szolgáltatásokról gondoskodnak, hogy a fogyatékkal élők teljes mértékben be tudjanak illeszkedni az európai társadalomba.

3.7.4 Az EGSZB ezenkívül utal arra, hogy a kutatás és a tudomány a kultúra olyan döntő jelentőségű elemei, amelyek Európának a felvilágosodással megkezdett fejlődését jellemzik. Bár lényeges előfeltételei az innovációnak, az európai civilizáció és kultúra önálló kategóriájaként kell meghatározni, megőrizni és támogatni őket. Nem szabad az innovációt a kutatás, sem a kutatást az innováció alá besorolni. (21) Ez az európai alapértékek kulturális elszegényedését jelentené.

3.7.5 A kutatás és az innováció közötti egyik fontos különbség az, hogy a tudománnyal és kutatással, illetve az innovációval foglalkozó szereplőkre és a megfelelő munkakörnyezetekre („kultúrákra”) eltérő „játékszabályok” vonatkoznak. Ennek kapcsán utalunk az „Együttműködés és tudásátadás a kutatási szervezetek, az ipar és a kkv-k között – az innováció fontos feltétele” című véleményre, (22) melyben kidolgoztuk a különböző aspektusokat. A közös stratégia keretében ezért olyan megoldásokat kell keresni, amelyek tekintetbe veszik ezeket a különbségeket, megfelelnek azoknak, de ugyanakkor lehetővé teszik az egész innovációs folyamat támogatását.

3.7.6 Éppen ezért különösen fontos és támogatandó a jó kapcsolat, valamint a munkaerő cseréje és a szaktudás megosztása a két kategória között. Az EGSZB utal az „időközi értékelésről” szóló véleményére, (23) amelyben megemlíti a célként kitűzött három támogatási pillért: „Science for knowledge – the researchers set the agenda” [A tudomány a tudásért – a kutatók határozzák meg a menetrendet]; „Science for competitiveness – industry sets the agenda” [A tudomány a versenyképességért – az ipar határozza meg a menetrendet]; valamint „Science for society – civil society actors set the agenda” [A tudomány a társadalomért – a civil társadalom határozza meg a menetrendet].

3.8 Ahhoz fűzött korábbi megjegyzéseire hivatkozva, hogy az Európai Bizottság ismételten és általánosítva széttagoltnak nevezte az európai kutatást és fejlesztést, az EGSZB elismeri ugyan, hogy létezhetnek példák az ilyen széttagoltságra, ezek azonban nem az általános helyzetet tükrözik. Ezért megismétli, (24) hogy „már régóta léteznek európai – sőt, gyakran globális – kapcsolatok és együttműködési hálózatok, amelyek az együttműködés és a verseny határmezsgyéjén táncolva folyamatosan át- és újraformálódnak. Ezek az egyes érdekeltek és szervezeteik fontos önszervezési folyamatai”, és mint ilyeneket, az Európai Bizottságnak végre megfelelően méltányolnia kellene őket, nem pedig figyelmen kívül hagynia, főként mivel a K+F keretprogramok (elsősorban az együttműködésben végzett kutatás) a maguk részéről jelentősen hozzájárultak ezekhez a vívmányokhoz.

3.9 Az EGSZB ezenkívül azt ajánlja, hogy nagyobb figyelmet szenteljenek a világszínvonalú kutatási és innovációs klaszterek létrejöttének. Ezek a klaszterek felsőoktatási intézmények, kutatóintézetek és vállalatok vonzó, önmagukat erősítő hálózatai, amelyek a létrejött speciális cégek közötti gyümölcsöző kapcsolatokat is magukban foglalják. Az EGSZB ennek kapcsán újból hangsúlyozza, hogy az EU-n belül is több világszínvonalú egyetemet kell létrehozni, és ennek érdekében különösen a tagállamokat kéri, hogy határozottabban cselekedjenek e téren.

3.10 Az EGSZB megismétli azt az – elsősorban a tagállamoknak szóló – ajánlását, hogy könnyítsék meg a vállalatalapítást, javítsák a vállalkozások fennmaradási képességét és piaci esélyeit, és teremtsék meg az ehhez szükséges keretfeltételeket (lásd a 4.7.1. pontot is). A bürokrácia csökkentése és a megfelelő kockázati tőke ebben döntő jelentőségű. Míg európai szinten a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus – az Európai Bizottság és az Európai Beruházási Bank közösen alapított eszköze – jó kiindulópontot jelent, így is szükséges különösen a kkv-k elegendő kockázati tőkéhez való hozzáférésének jelentős javítása.

4. Részletes megjegyzések

Ez a fejezet az Európai Bizottság által feltett 27 kérdés közül vitat meg néhányat. A kérdéseket itt nem ismételjük meg, csak utalunk rájuk.

4.1 Az uniós támogatási intézkedések felhasználóinak jól tagolt tartalomjegyzékre és részletes „használati utasításra” van szükségük, nyomtatott és interneten elérhető formában is. Ezenfelül kiegyensúlyozott viszonyt kellene biztosítani a bevált és szükséges eszközök és támogatási elvek, valamint a maximális folytonosság jegyében a minél kevesebb új megközelítés között.

4.2 Az egységes szabályrendszer és a szükséges rugalmasság közötti egyensúly – az utóbbiba beleértve például a speciális igények figyelembevételét is – a szabályozások összehangolása mellett mindenképpen megköveteli a nemzeti eljárások közös stratégiai kutatási és innovációs keretben történő teljes elismerését is. Az Európai Bizottságon belüli munkafolyamatokat illetően az EGSZB utal a 3.7.2. pontra; az újszerű koncepciókkal való tapasztalatgyűjtés ideje alatt a tisztviselőknek elegendő mozgásteret kell biztosítani ahhoz, hogy alkalmazzák a még meghatározásra váró kivételszabályozásokat/külön szabályozásokat/eltéréseket. (24) Ezen a téren ugyanis először tapasztalatokat kell gyűjteni. (25) Az EGSZB ennek kapcsán utal az „egyszerűsítésről” szóló véleményére, (26) amelyben egy bizalmi alapú módszer követését és az elfogadható hibahatár növelését ajánlja.

4.3 A tagállamok részéről szükséges nemzeti és regionális kutatás- és innovációfinanszírozást és azok valamennyi megfelelő reformprogramját tekintve az uniós eszközöket elsődlegesen a transznacionális együttműködésre – különösen az együttműködésben végzett kutatásra – kell összpontosítani. Az együttműködésben végzett kutatás a különböző tagállamok szaktudásának és forrásainak egyesítése révén egyértelmű európai többletértéket teremt, emelőhatást gyakorol a tagállamok támogatási politikájára, és elősegíti az európai integrációt.

4.4 Mivel a kiválóságnak az Európa 2020 stratégia keretében is a kutatás és fejlesztés vezérelvének kell maradnia, a strukturális alapokat nagyobb mértékben az eddig alulreprezentált régiókra kell irányítani, hogy azokban kiválósági bázist lehessen felépíteni az ehhez égetően szükséges valamennyi infrastruktúrával együtt. Ebben az értelemben az EGSZB támogatja az Európai Bizottság kijelentését: „Világszínvonalat képviselő kiválóság hosszabb távon csak olyan rendszerben létezhet, amelyben az összes kutató hozzáfér a kiválóság eléréséhez szükséges eszközökhöz, és képes versengni a legjobb helyekért. Ehhez az szükséges, hogy a tagállamok ambiciózus módon korszerűsítsék közfinanszírozású kutatóbázisukra vonatkozó stratégiáikat, és ne fogják vissza a közfinanszírozás mértékét. Az európai uniós finanszírozásnak – a kohéziós politika keretein belül működő alapokat is ideértve – arra kell törekednie, hogy ott és akkor segítse a kiválóság kifejlődését, ahol és amikor az szükséges.”

4.5 A strukturális alapokkal való szinergiák és a tagállami támogatási politikával való optimális koordináció eléréséhez döntő jelentőségűek a hatékony kapcsolatok (27) az uniós kutatás- és innovációfinanszírozás jövőbeli közös stratégiája és a jövőbeli közös kohéziós politikai stratégia között (8. kérdés). A regionális stratégiák kialakítása során az „intelligens specializációnak” kellene vezérelvként szolgálnia.

4.6 A teljes innovációs folyamat jobb támogatásához az EGSZB szerint alaposan és az érintett szereplőkkel egyeztetve felül kell vizsgálni azokat a támogatási, közbeszerzési és versenyszabályokat (ez a 19. kérdést érinti), amelyek akadályozhatják a cél elérését. (28) Ennek oka a versenyjog és az innovációtámogatás közötti egyensúly, illetve lehetséges konfliktus. A verseny-, a támogatási és a közbeszerzési jogot ezért nem szabad az innovációt fékező módon alkalmazni. Reformokra is szükség lehet. Az innovációkat néha attól is védeni kell, hogy a konkurencia az innovációs folyamat megakadályozása érdekében megszerezze és háttérbe szorítsa őket.

4.6.1 A közfinanszírozású kutatástól a piacra vitelig tartó innovációs folyamat ugyanis adott esetben hosszabb távú, meghatározott partnerségeket követel meg, amelyek az eddigi szabályokkal (például közzététel, szellemi tulajdon, támogatásjog, közbeszerzési szabályok) csak nehezen egyeztethetők össze vagy érhetők el (20. kérdés). Itt új megközelítéseket és szabályokat kell keresni, hogy feloldhassuk a „több innováció” és a „nagyobb nyilvánosság és igazságosabb verseny” közötti esetleges ellentétet. A felderítő- vagy alapkutatás kellően magas aránya jelentősen hozzájárulhat ehhez, mivel a szóban forgó érdekellentét ezt a szférát nem érinti (lásd a 4.7.3. pontot is).

4.7 Az Európai Bizottság által felvetett egyik kulcskérdés a támogatás megosztásának aránya a következők között:

— a kkv-k, a szociális gazdaság vállalatai és nagyvállalatok,

— az alapkutatás és társadalmi célokra irányuló kutatás,

— a kutatás és az azt továbbvivő innovációs folyamat,

— a technikai, a szolgáltatásokkal kapcsolatos, a társadalmi és az üzleti innovációk,

— a felülről lefelé és az alulról felfelé építkező megközelítés.

Az eddig elmondottakon kívül az EGSZB ehhez a következő javaslatokat teszi:

4.7.1 A kkv-kre – elsősorban a kisebb vállalkozásokra – a legkülönfélébb okokból különös figyelmet kell fordítani a támogatási témák és eszközök kidolgozása során. (29)

— a kkv-knak lehetőséget kellene biztosítani arra, hogy részt vegyenek egy meghatározott, a vállalat számára alkalmas időszakra szóló programokban (mint a FET-program [„a jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák”] keretében jelenleg folyó intézkedésekben),

— különös figyelmet kell fordítani a nagy innovációs potenciállal rendelkező, újonnan létrehozott vállalkozásokra és mikrovállalkozásokra (amelyek 10-nél kevesebb munkavállalóval működnek), és könnyített belépési kritériumokat kell biztosítani számukra,

— támogatási eszközöket kell alkalmazni az innovációs folyamatok egészének támogatásához (ez a vállalkozók számára különösen fontos),

— nagyobb figyelmet kell fordítani a szolgáltatásokkal kapcsolatos innovációkra,

— moderátorokra/facilitátorokra lesz szükség, akik támogatják a kisebb vállalkozásokat az innovációs programok kihasználásában és a hozzáférés megkönnyítésében; ebben fontos szerepet játszhatna az „Enterprise Europe Network” (Európai Vállalkozói Hálózat),

— a finanszírozási modellek kidolgozása során tekintettel kell lenni a szociális gazdaság vállalataira.

4.7.2 Az alapvetően új tudást létrehozó nagy áttörések – és az azok alapján létrejött jelenlegi innovációk, mint az internet, a GPS, az MRI, a lézer, a számítógép, a nanotechnológia stb. – az alapkutatások és az ahhoz kapcsolódó alkalmazott kutatások eredményei voltak. Az alapkutatás és az alkalmazott kutatás hozza létre a jövőbeli innovációkhoz nélkülözhetetlen „csírákat”. (30) Az EGSZB azzal a kérdéssel is foglalkozott, hogy ezek a „csírák” hogyan juthatnak el azokhoz a szervezetekhez, amelyek innovációkat „tenyésztenek”, fejlesztenek ki belőlük. (31)

4.7.3 Az EGSZB ezért azt ajánlja, hogy az Európai Kutatási Tanács égisze alatt finanszírozott intézkedéseket a jövőbeli 8. keretprogramban az összfinanszírozás legalább 20 %-os arányára emeljék, valamint hogy az alapvető kérdésfelvetésekre a többi programrészben is megfelelő hangsúlyt helyezzenek. Az Európai Kutatási Tanács eddig kiválóan megállta a helyét az új ötletek és az élvonalbeli kutatás támogatása terén. Jövőbeli eljárásai során ugyanakkor jobban figyelembe kellene vennie a fiatal kutatók karrierkilátásait is, hogy megtarthassuk vagy visszanyerhessük őket az európai kutatás számára.

4.7.4 Az együttműködésben végzett kutatás – az „Együttműködés” alprogram központi elemeként (32) – a jelenlegi hetedik K+F keretprogram (és elődei) fő pillére, és mint ilyen, ragyogóan bevált. Döntő támogatási eszközt jelent a tagállamok kutatási tevékenységeinek összefogásához és a széttagoltság megakadályozásához. A jövőbeli közös stratégiai keretben elfoglalt jelentőségét ezért feltétlenül meg kell tartani és erősíteni. (33) Ez annál inkább is igaz, mivel elsősorban az együttműködésben végzett kutatás az, amely a nagy társadalmi kihívások megoldására irányul (9. és 11. kérdés), és amely nagymértékben hozzájárul az Európa globális versenyképességéhez döntő jelentőségű kulcstechnológiák kifejlesztéséhez.

4.7.5 Az alulról felfelé építkező projektek támogatásának (lásd a 4.7.10. pontot is) összességében nagyobb szerepet kellene juttatni (9. és 10. kérdés) ahhoz, hogy nagyobb mozgásteret kapjanak az olyan innovatív ötletek, amelyek nem szerepelnek a témalistában, vagy például a jelenlegi ipar nem fejleszti őket (lásd a 3.7.6. pontot is – „industry sets the agenda”) – a repülőgépet ugyanis nem a hajóipar találta fel!

4.7.6 A felülről lefelé építkező megközelítések a mérvadó döntéshozók aktuális tudásszintjükből kiinduló stratégiai perspektívájának eredményei, míg az alulról felfelé építkező megközelítések a vizsgálandó, illetve tökéletesítendő tárgyakon közvetlenül dolgozó tudósok, mérnökök és más közreműködők kreatív potenciálját használják fel. Még a társadalmi kihívások fontos témáit illetően is fontos, hogy ne csak a „felülről lefelé” irányuló előírásokra összpontosítsunk: nagyobb hangsúlyt kellene helyezni a széles körű kutatótársadalomból származó, „alulról felfelé” irányuló ötletekre és megoldási módokra is. „[…] az innovációs politikai beruházásoknak a munkahelyek strukturális és munkavállalók által kezdeményezett innovációira kellene irányulniuk.” (34)

4.7.7 Az alulról felfelé és a felülről lefelé építkező megközelítés közötti egyensúly további különbségtételt tesz szükségessé: az előre megadott témalisták (mint például kulcsfontosságú technológiák vagy nagy társadalmi kihívások) esetében is megfelelő arányú alulról felfelé ható folyamatra van szükség ahhoz, hogy elegendő mozgástere legyen a nem felülről elgondolt megoldásötleteknek. Ezenkívül azonban az eddig fel nem ismert kérdésfelvetésekre és problémákra vonatkozó teljesen új megközelítéseknek is esélyt kell adni. Míg az „Ötletek” alprogramban már most is meg lehet valósítani ilyen megközelítéseket, az együttműködésben végzett kutatás terén is sokkal nagyobb mozgásteret kellene biztosítani nekik, amint ez jelenleg például az IKT terén a „jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák” programrészben már sikeresen történik. Ehhez az illetékes tisztviselőknek nagyobb rugalmasságra és mozgástérre van szükségük.

4.7.8 Az európai kutatási-fejlesztési infrastruktúrára (ESFRI-lista) vonatkozóan az EGSZB megismétli azt az ajánlását, (35) hogy azt az építésben és fenntartásban való részvétel révén kell támogatni. Ugyanilyen kiválónak bizonyult az „Emberek” programrész, amelynek keretében megtárgyalhatók például a Marie Curie-cselekvések (23. kérdés); ezért azt teljes egészében meg kell tartani, sőt esetleg ki kell terjeszteni.

4.7.9 Tekintve a közös európai gazdaság-, monetáris és pénzügyi politika fontos problémáit, amelyek jelenleg a politikai viták jelentős elemét képezik, valamint az ehhez kapcsolódó makrogazdasági kérdésfelvetéseket, az EGSZB azt ajánlja, hogy a támogatási programokban az ehhez tartozó kutatásokra is megfelelő súlyt fektessenek.

4.7.10 A kutatás-fejlesztésen túlmutató kérdéseket (17. kérdés) illetően az EGSZB azt ajánlja, hogy ne hozzanak létre újabb és újabb eszközöket, hanem elsősorban az erre vonatkozó újonnan létrehozott intézkedésekkel szerzett tapasztalatokra támaszkodjanak. (36) A mutatókra és innovációs partnerségekre vonatkozóan lásd az „Innovatív Unió” tárgyában kidolgozott véleményt. (37) A tőkeellátottságot illetően az EGSZB ugyanerre a véleményre utal. (38)

Kelt Brüsszelben, 2011. július 13-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) HL C 325., 2006.12.30., 16. o.

(2) HL C 44., 2008.2.16., 1. o.

(3) HL C 218., 2009.9.11., 8. o.

(4) HL C 182., 2009.8.4., 40. o.

(5) HL C 228., 2009.9.22., 56. o.

(6) HL C 306., 2009.12.16., 13. o.

(7) HL C 255., 2010.9.22., 54. o.

(8) HL C 354., 2010.12.28., 80. o.

(9) HL C 21., 2011.1.21., 49. o.

(10) HL C 48., 2011.2.15., 112. o.

(11) HL C 48., 2011.2.15., 129. o.

(12) HL C 132., 2011.5.3., 39. o.

(13) HL C 132., 2011.5.3., 22. o.

(14) HL C 218., 2011.7.23., 87. o.

(15) http://ec.europa.eu/research/evaluations.

(16) HL C 48., 2011.2.15., 129. o., 3.12. pont.

(17) HL C 48., 2011.2.15., 129. o., 3.10. pont.

(18) HL C 256., 2007.10.27., 17. o., 6.4. pont.

(19) Lásd a 12. lábjegyzetet.

(20) HL C 132., 2011.5.3., 22. o.

(21) Lásd a 12. lábjegyzetet.

(22) HL C 218., 2009.9.11., 8. o., 4.1–4.4. pont.

(23) HL C 218., 2011.7.23., 87. o.

(24) Lásd a 12. lábjegyzetet.

(25) HL C 256., 2007.10.27., 17. o., 6.4. pont.

(26) Lásd a 11. lábjegyzetet, 3.6. pont.

(27) Lásd ehhez a 3.7.1. pontot is.

(28) HL C 218., 2009.9.11., 8. o., 4.8. pont.

(29) Lásd a 12. lábjegyzetet, 4.10. pont.

(30) HL C 354., 2010.12.28., 80. o., 3.2.3. pont.

(31) Lásd a 3. lábjegyzetet.

(32) Ettől függetlenül a nyolcadik K+F keretprogramról szóló jövőbeli javaslatban adott esetben új fogalmakat is használhatnak az eddig „együttműködésben végzett kutatás” és „együttműködés” alatt leírt intézkedésekre.

(33) Lásd a 4.3. pontot is.

(34) HL C 132., 2011.5.3., 22. o.

(35) Lásd az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban: „A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Az Európa 2020 stratégia kiemelt kezdeményezése – Innovatív Unió”, HL C 132., 2011.5.3., 3.8.4. pont.

(36) Lásd még a 12. lábjegyzetet.

(37) Lásd a 12. lábjegyzetet, 4.2. és 4.4. pont.

(38) Lásd a 12. lábjegyzetet, 4.8. pont.