A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Uniós iránymutatás az állami támogatásra vonatkozó szabályoknak a széles sávú hálózatok mielőbbi kiépítésére való alkalmazásáról

2013/C 25/01

1. BEVEZETÉS

A széles sávú kapcsolat stratégiai jelentőséggel bír az európai gazdaság valamennyi ágazatának növekedése, valamint a társadalmi és területi kohézió szempontjából. Az Európa 2020 stratégia hangsúlyozza a szélessáv kiépítésének jelentőségét a következő évtizedre szóló uniós növekedési stratégia részeként, valamint ambiciózus szélessáv-fejlesztési célokat határoz meg. A stratégia egyik kiemelt kezdeményezése, az európai digitális menetrend (1) elismeri a szélessáv társadalmi és gazdasági előnyeit, kiemelve a versenyképesség, a társadalmi befogadás és a foglalkoztatás terén betöltött jelentőségét. Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célul kitűző Európa 2020 stratégia megvalósítása függ a nagy sebességű internetes infrastruktúrához és szolgáltatásokhoz való széles körű és megfizethető hozzáférés biztosításától is. A jó minőségű és megfizethető széles sávú infrastruktúra megfelelő finanszírozása kulcsfontosságú Európa számára annak érdekében, hogy növelje versenyképességét, fokozza az innovációt, több munkahelyet teremtsen a fiatalok számára, megelőzze a gazdasági tevékenységek áthelyezését és vonzza a belső beruházásokat. Az európai digitális menetrend újra kinyilvánítja az Európa 2020 stratégia azon célját, hogy Európában 2013-ig mindenki alapszintű széles sávú internetkapcsolattal rendelkezzen, továbbá 2020-ig biztosítani kíván i. minden európai polgárnak ennél is sokkal gyorsabb, legalább 30 Mbps sebességű internet-hozzáférést, ii. az európai háztartások legalább 50 %-ának pedig a 100 Mbps-os sávszélességet meghaladó internetkapcsolatot.

Az elektronikus hírközlési ágazatban lezajlott átfogó liberalizációs folyamat eredményeképpen megvalósult az ágazati szabályozás. Az elektronikus hírközlésre vonatkozó uniós szabályozási keret a széles sávú hozzáférésre vonatkozóan is biztosít összehangolt szabályokat (5) . Ami a hagyományos széles sávú hálózatokat illeti, a nagykereskedelmi széles sávú piacok jelenleg a tagállamok többségében előzetes szabályozás tárgyát képezik. A szabályozási megközelítés a jelek szerint sikeresen javította a piacok versenyképességét, ösztönözte a befektetéseket és növelte a fogyasztói választékot: a széles sávú lefedettség és elterjedés például azokban a tagállamokban a legnagyobb, ahol az infrastrukturális versenyt hatékony előzetes szabályozással ötvözik, hogy ott is ösztönözzék a szolgáltatási versenyt. A széles sávú hálózatok, különösen az új generációs (a továbbiakban: NGA) hálózatok további elterjedése továbbra is megköveteli a nemzeti szabályozó hatóságok beavatkozását azoknak az elektronikus hírközlési ágazatban játszott szerepe okán.

Ugyanakkor, amennyiben a szélessáv kiépítéséhez nyújtott állami támogatást olyan térségben használják fel, amelyet a piaci szereplők is általában kiválasztanak a befektetéseikhez, illetve ahol már meg is történt a beruházás, ott ez jelentősen alááshatja a kereskedelmi befektetőknek elsősorban a széles sávú ágazatra irányuló beruházási kedvét. Ilyen esetekben a szélessáv kiépítéséhez nyújtott állami támogatás az elérni kívánt cél ellen hathat. A szélessáv kiépítése terén ezért az állami támogatás ellenőrzésével azt kell biztosítani, hogy az állami támogatási intézkedések révén magasabb fokú széles sávú lefedettség és penetráció jöjjön létre, vagy gyorsabban valósuljon meg, mint arra a támogatás nélkül sor kerülhetett volna, egyúttal pedig a jobb minőségű és megfizethetőbb szolgáltatások, valamint a versenyt ösztönző beruházások támogatása. A támogatás kedvező hatásainak meg kell haladniuk a verseny torzításának mértékét.

2. A SZÉLES SÁVÚ HÁLÓZATOKHOZ NYÚJTOTT ÁLLAMI TÁMOGATÁSOKRA VONATKOZÓ BIZOTTSÁGI POLITIKA FŐ ELVEI

2.1. Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése: Támogatás fennállása

Előny: A támogatást általában közvetlenül a hálózat befektetőinek ítélik oda, akik a legtöbb esetben versenyeztetéses pályázati eljárás útján kerülnek kiválasztásra. Amikor az állami hozzájárulásra nem a megszokott piaci feltételek mellett kerül sor és ezért az a piacgazdasági befektető elvének megfelelően (lásd alább a (16) pontot) állami támogatásnak minősül, a versenyeztetéses kiválasztási eljárás alkalmazása biztosítja, hogy bármely támogatás az adott projekt számára szükséges lehető legkisebb összegre korlátozódjon. A támogatásra ugyanakkor továbbra is szükség van, hiszen a hatóságok a nyertes ajánlattevő számára továbbra is nyújtanak támogatást (például „résfinanszírozás” vagy természetbeni hozzájárulás formájában), emellett az ilyen eljárás célja pontosan a támogatás kedvezményezettjének kiválasztása. A pénzügyi támogatás lehetővé teszi a sikeres ajánlattevő számára, hogy olyan feltételek mellett végezzen kereskedelmi tevékenységet, amelyek egyébként nem állnának fenn a piacon. A támogatás közvetlen kedvezményezettje mellett a közvetett kedvezményezettek közé tartozhatnak azok a harmadik fél üzemeltetők, amelyek nagykereskedelmi hozzáférést kapnak a támogatott infrastruktúrához (16) .

2.2. A támogatás hiánya: a piacgazdasági befektető elvének alkalmazása

Az amszterdami ügyben hozott határozatában a Bizottság megvizsgálta a piacgazdasági befektető elvének a szélessáv terén történő alkalmazását (22) . Amint e határozatban hangsúlyozták, az állami beruházás piaci elvekkel való összeegyeztethetőségét alaposan és átfogó módon igazolni kell vagy a magánbefektetők jelentős részvételével, vagy a befektetés megfelelő megtérülését bemutató, jól kidolgozott üzleti terv meglétével. Amikor a projektben magánbefektetők bevonására is sor kerül, elengedhetetlen feltétel, hogy a beruházáshoz kapcsolódó kereskedelmi kockázatot ők is ugyanolyan feltételek mellett magukra vállalják, mint az állami befektető. Ugyanez vonatkozik az állami támogatások egyéb formáira, például a kedvezményes kamatozású kölcsönökre vagy a kezességvállalásokra (23) .

2.3. Széles sávú hálózat kiépítésére mint általános gazdasági érdekű szolgáltatásra nyújtott állami támogatás – Altmark-ügy és összeegyeztethetőség az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások fogalmának meghatározása

Az ellentételezés és a visszakövetelés kiszámítása

2.4. Az uniós állami támogatási szabályok hatálya alá nem tartozó széles sávú hálózatkiépítést támogató igazgatási és szabályozási intézkedések

2.5. A közös piaccal való összeegyeztethetőség értékelése az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése alapján

Ha a szélessáv kiépítését támogató állami beavatkozás eleget tesz a 2.1. szakaszban meghatározott feltételeknek, akkor annak összeegyeztethetőségét a Bizottság rendszerint az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján ellenőrzi (46) . Ez idáig a regionális és helyi hatóságok különböző beavatkozási modelleket fogadtak el, amelyeket a melléklet a teljesség igénye nélkül ismertet. A mellékletben szereplőkön kívül a hatóságok egyéb, a széles sávú hálózat kiépítésére vonatkozó támogatási modelleket is kidolgozhatnak (47) . A beavatkozás minden formája esetében az ezen iránymutatásban foglalt valamennyi összeegyeztethetőségi kritériumot alkalmazni kell (48) .

A közös összeegyeztethetőségi elvek áttekintése

1. Hozzájárulás a közös érdekű célok eléréséhez

2. Piaci hiányosság vagy jelentős egyensúlytalanság miatt nem kerül sor piaci megvalósításra

3. Az állami támogatás mint politikai eszköz megfelelősége, valamint az intézkedés kialakítása

A nemzeti szabályozó hatóságok közreműködésén túl a nemzeti versenyhatóságok is hasznos tanáccsal szolgálhatnak különösen a nagyobb keretprogramok esetében, amivel elősegíthetik az ajánlattevő üzemeltetőknek kínált egységes feltételek megteremtését és annak elkerülését, hogy az állami források aránytalanul nagy részét egyetlen üzemeltetőnek ítéljék oda, megerősítve ezáltal annak (esetlegesen már domináns) piaci helyzetét (56) . A nemzeti szabályozó hatóságok szerepe mellett, néhány tagállam nemzeti kompetenciaközpontokat is létrehozott, hogy segítsék a kisméretű, helyi hatóságokat a megfelelő állami támogatási intézkedések kialakítása, valamint az ezen iránymutatásban meghatározott állami támogatási szabályok egységes alkalmazásának biztosítása terén (57) .

Az intézkedés megfelelő kialakítása érdekében a mérlegelési teszt további követelménye, hogy az állami támogatás megfelelő szakpolitikai eszköz legyen a probléma kezelésére. Ezzel összefüggésben, míg az előzetes szabályozás sok esetben megkönnyítette a szélessáv kiépítését a városi és a sűrűbben lakott területeken, nem feltétlenül bizonyul elégséges eszköznek a széles sávú szolgáltatásnyújtás lehetővé tételéhez, különösen a rosszul lefedett területeken, ahol a befektetések alacsony nyereséggel kecsegtetnek (58) . Hasonlóképpen a szélessáv érdekében a keresleti oldalon hozott intézkedések (például utalványok a végfelhasználók számára) ugyan pozitív módon járulhatnak hozzá a szélessáv elterjedéséhez (59) , nem tudják mindig megoldani a szélessávellátás hiányát (60) . Így bizonyos helyzetekben nem kerülhető el a közfinanszírozás biztosítása annak érdekében, hogy megoldják a széles sávú kapcsolódási lehetőség hiányát. A támogatást nyújtó hatóságok azokat a frekvencia-(újra)kiosztásokat is figyelembe veszik, amelyek következtében esetleg olyan hálózat épül ki a célzott területeken, amely közvetlen támogatás biztosítása nélkül is megvalósíthatja a támogatást nyújtó hatóság céljait.

4. Az ösztönző hatás megléte

5. A szükséges minimumra korlátozott támogatás

6. Korlátozott kedvezőtlen hatások

7. Átláthatóság

8. Az átfogó mérlegelés és a versenytorzulást korlátozó összeegyeztethetőségi feltételek

3. A SZÉLES SÁVÚ HÁLÓZATOK ÁLLAMI TÁMOGATÁSÁNAK ÉRTÉKELÉSE

3.1. A széles sávú hálózatok típusai

3.2. A fehér, szürke és fekete területek közötti különbségtétel a széles sávú alaphálózatok esetében

Az alább leírt fehér, szürke vagy fekete földrajzi területek meghatározása céljából a támogatást nyújtó hatóságnak meg kell állapítania, hogy létezik-e széles sávú infrastruktúra a célzott területen. Továbbá, annak érdekében, hogy az állami beavatkozás ne szakítson félbe magánbefektetéseket, a támogatást nyújtó hatóságnak arról is meg kell győződnie, hogy magánbefektetők rendelkeznek-e konkrét tervekkel saját infrastruktúrájuk közeljövőben történő kiépítésére nézve. A „közeljövőben” kifejezés hároméves időszakként értendő (79) . Ha a támogatást nyújtó hatóság hosszabb időtávot fogad el a támogatott infrastruktúra kiépítésére, ugyanezt az időtávot kell alkalmazni az üzleti alapú beruházási tervek meglétének értékelésére is.

„Fehér területek”: a területi kohézió elősegítése és a gazdaságfejlesztési célkitűzés

„Szürke területek”: részletesebb értékelésre van szükség

„Fekete területek”: nincs szükség állami beavatkozásra

3.3. A fehér, szürke és fekete területek közötti különbségtétel az NGA-hálózatok esetében

A „fehér”, „szürke” és „fekete” területek közötti, a fenti 3.2. szakaszban foglalt különbségtétel annak vizsgálata szempontjából is releváns, hogy az NGA-hálózatok állami támogatása összeegyeztethető-e a belső piaccal a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján.

„Fehér NGA-területek”

„Szürke NGA-területek”

„Fekete NGA-területek”

3.4. Az intézkedés kialakítása és a versenytorzulások korlátozásának szükségessége

Nagykereskedelmi hozzáférés: A támogatott széles sávú infrastruktúrához harmadik felek számára biztosított hatékony nagykereskedelmi hozzáférés minden széles sávú hálózatot támogató állami intézkedés elengedhetetlen részét képezi. Különösen a nagykereskedelmi hozzáférés teszi lehetővé harmadik fél üzemeltetők számára, hogy felvegyék a kiválasztott ajánlattevővel a versenyt (amennyiben az utóbbi is jelen van a kiskereskedelmi ágazatban), erősítve ezzel a választékot és a versenyt az intézkedés által érintett területeken, ugyanakkor elkerülve közben a regionális szolgáltatási monopóliumok kialakulását. Mivel e feltétel csak az állami támogatások kedvezményezettjeire alkalmazandó, a keretirányelv 7. cikke értelmében nem függ semmiféle előzetes piacelemzéstől (104) . A támogatott hálózatra vonatkozóan előírt nagykereskedelmi hozzáférési kötelezettségeket összhangba kell hozni az ágazati szabályozás keretében meghatározott hozzáférési kötelezettségek portfóliójával (105) . A támogatott vállalatoknak az ágazati szabályozás szerint a nemzeti szabályozó hatóságok által megbízott jelentős piaci erejű vállalatoknál (106) elvben szélesebb körű nagykereskedelmi hozzáférési termékeket kell kínálniuk, mivel a támogatás kedvezményezettje nemcsak saját forrásait, hanem az adófizetők pénzét is felhasználja infrastruktúrája kiépítéséhez (107) . Az ilyen nagykereskedelmi hozzáférést a hálózat üzembe helyezését megelőzően a lehető leghamarabb oda kell ítélni (108) .

3.5. Az NGA-hálózatok mielőbbi kiépítésének támogatása

A széles sávú alaphálózat kiépítésénél követett politikához hasonlóan, az NGA-hálózat kiépítéséhez nyújtott állami támogatás megfelelő és indokolt eszközt képezhet, több alapvető feltétel teljesülése esetén. Jóllehet a kereskedelmi szolgáltatók a várható nyereségesség alapján ruháznak be az NGA-hálózatokba, a hatóság döntésének meghozatalakor figyelembe kell venni az olyan nyitott és semleges platform finanszírozása iránti közérdeket is, ahol sok szolgáltató versenyezhet a végfelhasználóknak való szolgáltatásnyújtás terén.

Nagykereskedelmi hozzáférés: Az NGA-hálózatok gazdasági jellemzői miatt rendkívül fontos a harmadik fél üzemeltetők általi hatékony nagykereskedelmi hozzáférés biztosítása. Különösen azokon a területeken, ahol már jelenleg is vannak versenyző széles sávú alaphálózat-üzemeltetők (117) , és amelyeken biztosítani kell a beavatkozást megelőző piaci versenyhelyzet fennmaradását. A 3.4. szakaszban ismertetett hozzáférési feltételeket az alábbiak szerint kell meghatározni. A támogatott hálózatnak tehát valamennyi hozzáférést igénylő üzemeltető számára tisztességes és megkülönböztetésmentes feltételekkel kell biztosítania a hozzáférést, és lehetővé kell tennie számukra a hatékony és teljes körű szétválasztás lehetőségét (118) . Ezenfelül a harmadik fél üzemeltetőknek az aktív hálózati infrastruktúrán (119) túl a passzív infrastruktúrához (120) is hozzá kell férniük. A bitfolyam-hozzáférés és a helyi hurok és alhurok átengedése mellett a hozzáférési kötelezettségnek ezért ki kell terjednie az kábelcsatornák és tartóoszlopok, a sötétszál és az utcai elosztószekrények használati jogára is (121) . A hatékony nagykereskedelmi hozzáférést legalább hét évre kell biztosítani, és a kábelcsatornákhoz vagy tartóoszlopokhoz való hozzáférés joga időben nem korlátozható. Ez nem sérti a nemzeti szabályozó hatóság által a tényleges verseny ösztönzése érdekében az adott érintett piacon esetleg előírásra kerülő hasonló szabályozási kötelezettségeket vagy az említett időszak alatt, illetve annak lejárta után elfogadott intézkedéseket (122) .

3.6. A szupergyors széles sávú hálózatok számára nyújtott támogatás

4. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

A Bizottság ezen iránymutatást valamennyi olyan bejelentett támogatási intézkedésre alkalmazza, amelyekkel kapcsolatban az iránymutatás Hivatalos Lapban történő közzétételét követően határozathozatalra kérik fel, még akkor is, ha a projekteket a közzététel dátuma előtt jelentették be.

(1) A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Az európai digitális menetrend, COM(2010) 245 végleges.

(2) Lásd: A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Széles sávú hozzáférés Európában: beruházás a digitális technológia által vezérelt növekedésbe, COM(2010) 472 végleges.

(3) A tényleges beruházási költség a meglévő infrastruktúrák újrahasználhatósága, valamint a piaci, technológiai és szabályozási fejlemények függvényében számottevően alacsonyabb lehet

(4) 2.4. pont, 8. kulcsintézkedés.

(5) Lásd a 2009/140/EK irányelvvel (a jobb szabályozásról szóló irányelv) (HL L 337., 2009.12.18., 37. o) és az 544/2009/EK rendelettel (HL L 167., 2009.6.29., 12. o.) módosított, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 33. o.) 12. cikkének (4) bekezdését.

(6) A Bizottság közleménye az uniós állami támogatások rendszerének korszerűsítéséről, Brüsszel, 2012.5.8. COM(2012) 209 végleges.

(7) Leggyakrabban a „digitális szakadék” kifejezést használják az információs technológiákhoz való hozzáféréssel rendelkező, illetve azt nélkülöző személyek közötti különbség leírására. Bár e „digitális szakadéknak” számos oka van, ezek közül a széles sávú infrastruktúra hiánya a legfontosabb. Regionális szempontból nézve, az IKT-khoz való hozzáférés és azok használata szempontjából az urbanizáció foka fontos tényezőt jelent. Ezért továbbra is sokkal alacsonyabb internetpenetráció jellemzi az Európa Unió gyéren lakott területeit.

(8) Lásd például az N 398/05. sz., magyarországi „Fejlesztési adókedvezmény a széles sávú internetberuházásokhoz” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(9) Az állami vállalat forrásai a Szerződés 107. cikke értelmében állami forrásoknak minősülnek, mivel e forrásokat a hatóságok ellenőrzik. A C-482/99. sz., Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I-4397. o.). Ezzel az ítélettel összhangban azt is meg kell vizsgálni, hogy az állami vállalaton keresztül történő finanszírozás az államnak tulajdonítható-e.

(10) A Tanács 1698/2005/EK rendelete (2005. szeptember 20.) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról (HL L 277., 2005.10.21., 1. o.), az Európai Parlament és a Tanács 1080/2006/EK rendelete (2006. július 5.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és az 1783/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 210., 2006.7.31., 1. o.), a Tanács 1083/2006/EK rendelete (2006. július 11.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 210., 2006.7.31., 25. o.).

(11) Lásd például az N 157/06. sz., egyesült királyságbeli „South Yorkshire Digital Region Broadband Project” ügyben hozott bizottsági határozatot. A Bíróság megerősítette, hogy amennyiben a pénzügyi eszközök folyamatosan állami ellenőrzés alatt állnak és ezért az illetékes nemzeti hatóságok rendelkezésére állnak, ez elegendő ahhoz, hogy azok állami támogatásnak minősüljenek, lásd a C-83/98 sz. Franciaország kontra Ladbroke Racing Ltd és Bizottság ügyben hozott ítéletet (EBHT II-3271. o., 50. pont).

(12) A T-443/08. és T-455/08. sz., Freistaat Sachsen és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet 93–95. pontja (még nem tették közzé).

(13) Lásd az NN 24/07. sz., cseh köztársasági „Prague Municipal Wireless Network” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(14) Hasonlóképpen, ha egy hálózat megépítése, illetve a széles sávú szolgáltatások beszerzése a közigazgatás saját céljaira történik, bizonyos feltételek mellett az ilyen intézkedés nem feltétlenül nyújt gazdasági előnyt egyes gazdasági vállalkozások számára. Lásd a Bizottság által az N 46/07. sz., egyesült királyságbeli „Welsh Public Sector Network Scheme” ügyben hozott határozatot.

(15) A Bizottság által az SA.31687. (N 436/10) sz., olaszországi „Broadband in Friuli Venezia Giulia (Project Ermes)” és az N 407/09. sz., spanyolországi „Xarxa Oberta” ügyben hozott ügyben hozott határozat.

(16) Valószínű, hogy a harmadik fél üzemeltetők még akkor is legalább részben a támogatással járó előnyökhöz jutnak, ha a nagykereskedelmi hozzáférésért díjat fizetnek. Ezen felül a nagykereskedelmi árakat gyakran szabályozzák. Az árszabályozás alacsonyabb árhoz vezet, mint amelyet a nagykereskedő a piacon egyéb körülmények között elérhet (és ez az ár monopolár lehet, ha nem folyik verseny más hálózatokkal). Amennyiben az árakat nem szabályozzák, a nagykereskedőnek minden esetben azokat az átalagos árakat kell irányadónak tekintenie, amelyek a versenyképesebb területekre (lásd alább a (78) pont h) alpontját) jellemzőek; mindez valószínűleg alacsonyabb árhoz vezet, mint amelyet a nagykereskedő a piacon egyébként elérhetett volna.

(17) A lakossági felhasználóknak nyújtott támogatások nem tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá.

(18) Ipari körzeteknek nyújtott támogatásra példaként lásd többek között a Bizottság által az N 626/09. sz., olaszországi „NGA for industrial districts of Lucca” ügyben hozott határozatot.

(19) A C-310/99. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I-02289. o.) 65. pontja.

(20) Lásd az N 237/08. sz., németországi „Broadband support in Niedersachsen” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(21) A C-303/88. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1991., I-1433. o.) 20–22. pontja.

(22) A C 53/2006. sz., a holland „Citynet Amsterdam – Amszterdam város üvegszálas (optikai) hozzáférési hálózatának létrehozására irányuló beruházás” ügyben 2007. december 11-én hozott bizottsági határozat (HL L 247., 2008.9.16., 27. o.).

(23) A Bizottság közleménye az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról (HL C 155., 2008.6.20., 10. o.) és Helyesbítés a közleményhez (HL C 244., 2008.9.25., 32. o.).

(24) Az ítélkezési gyakorlat szerint az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásokat hatósági jogi aktus útján kell e feladattal megbízni. E tekintetben valamely vállalkozást koncessziós szerződés útján is meg lehet bízni általános gazdasági érdekű szolgáltatással; lásd a T-204/97. és T-270/97. sz., Empresa para a Agroalimentação e Cereais, SA kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EBHT 2000., II-2267. o.) 126. pontját, valamint a T-17/02. sz., Fred Olsen kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2005., II-2031. o.) 186. és 188–189. pontját.

(25) A C-280/00. sz. Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ügyben hozott ítéletet (EBHT 2003, I-7747. o.).

(26) HL C 8., 2012.1.11., 4. o.

(27) HL L 7., 2012.1.11., 3. o.

(28) HL C 8., 2012.1.11., 15. o.

(29) HL L 114., 2012.4.26., 8. o.

(30) Lásd az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény 48. pontját, valamint a közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló európai uniós keretszabályról szóló 2011. évi bizottsági közlemény 13. pontját.

(31) Lásd az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló közlemény 49. pontját.

(32) A „közeljövőben” kifejezés hároméves időszakként értendő, az iránymutatás (63) pontjának megfelelően.

(33) Az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény 50. pontjában kifejtett elvnek megfelelően. Lásd még az N 284/05. sz., írországi „Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks („MANs”), phases II and III” ügyben, valamint az N 890/06. sz., franciaországi „Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(34) A passzív hálózati infrastruktúra lényegében a hálózat fizikai infrastruktúrája. A fogalommeghatározást lásd a szószedetben.

(35) A hálózatnak technológiai szempontból semlegesnek kell lennie, lehetővé téve a hozzáférni kívánóknak, hogy a végfelhasználóknak történő szolgáltatásnyújtáshoz bármely rendelkezésre álló technológiát felhasználjanak.

(36) Ezen iránymutatás (78) pontja g) alpontjával összhangban.

(37) E korlátozást az indokolja, hogy amennyiben kiépítésre került az univerzális kapcsolódást biztosító széles sávú hálózat, rendes esetben a piaci erők elegendőek ahhoz, hogy valamennyi felhasználó számára versenyképes áron nyújtsanak kommunikációs szolgáltatásokat.

(38) Ezek a biztosítékok magukban foglalják különösen a számviteli szétválasztásra vonatkozó kötelezettséget, de tartalmazhatják egy, a vertikálisan integrált üzemeltetőtől szerkezetileg és jogilag is különálló szervezet létrehozását is. E szervezet kizárólagosan felel a ráruházott általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladat teljesítéséért és az annak való megfelelésért.

(39) A tagállamok feladata, hogy – tekintetbe véve az egyes ügyek sajátosságait – meghatározzák a legmegfelelőbb módszertant annak biztosítására, hogy a nyújtott közszolgálati ellentételezés kizárólag az általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladat „fehér foltokon” való, az általános érdekű gazdasági szolgáltatásokra vonatkozó csomag elveivel összhangban történő végrehajtásának költségeit fedezi, figyelembe véve az érintett bevételeket és a kötelezettségek teljesítéséből származó ésszerű nyereséget. A nyújtott közszolgálati ellentételezés alapulhat például az infrastruktúrának az üzleti alapú üzemeltető által, a nyereséges területeken történő kereskedelmi célú hasznosításából származó bevételek, valamint a „fehér foltokon” történő kereskedelmi célú hasznosításból származó bevételek összehasonlításán. Egy adott széles sávú infrastruktúra fejlesztéséből származó az ésszerű nyereség összegét meghaladó minden többletnyereség (vagyis minden, az iparági átlagot meghaladó tőkemegtérülés) átcsoportosítható az általános gazdasági érdekű szolgáltatás nem nyereséges területeken történő finanszírozására, a fennmaradó összeg pedig a nyújtott pénzügyi közszolgálati ellentételezés tárgyát képezheti. Lásd a Bizottságnak a N 331/08. sz., Franciaország – THD Hauts de Seine ügyben hozott határozatát.

(40) Amennyiben azonban nagyfokú bizonytalanság övezi a költségek és a bevételek jövőbeni alakulását, és komoly információs asszimetria áll fenn, az is előfordulhat, hogy a hatóság olyan ellentételezési modellt kíván elfogadni, amely nem teljes mértékben előzetes, hanem az előzetes és az utólagos ellentételezés vegyítése (pl. visszakövetelés alkalmazásával, hogy lehetővé tegyék az előre nem látható nyereség kiegyensúlyozott elosztását).

(41) A forrást lásd a 2. lábjegyzetben.

(42) Például ásás, kábelfektetés, házon belüli kábelezés. Üvegszálas otthoni hálózat kiépítése esetében ezek a költségek a teljes beruházási költség legfeljebb 70–80 %-át tehetik ki.

(43) Lásd még az N 383/09. sz., németországi „Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony” ügyben hozott bizottsági határozatot. Ez az ügy olyan helyzetet érintett, amelyben az általános építési munkák, úgymint az útkarbantartás, nem minősültek állami támogatásnak. A német hatóságok által hozott intézkedések „általános építőmérnöki munkának” minősültek, amelyeket az állam karbantartási célból mindenképpen elvégzett volna. Az útkarbantartás során a kábelcsatornák és a széles sávú infrastruktúra – az üzemeltetők költségén történő – elhelyezésére adódó lehetőséget nyilvánosan kihirdették, és azt nem korlátozták, illetve irányították a széles sávú ágazatra. Nem zárható ki azonban, hogy az ilyen munkák állami finanszírozása az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatás fogalmának hatálya alá tartozik, ha az a széles sávú szektorra korlátozódik, vagy egyértelműen arra irányul.

(44) Lásd például a német nemzeti szabályozó hatóság „Infrastrukturatlas” elnevezésű jegyzékét, amelyben az üzemeltetők önként megosztják a rendelkezésre álló és potenciálisan újra felhasználható infrastruktúrákra vonatkozó információkat.

(45) Emlékeztetni kell arra, hogy az elektronikus hírközlés uniós keretszabályozása lehetővé teszi, hogy az illetékes nemzeti hatóságok előírhassák a vállalkozások számára, hogy továbbítsák a szükséges információkat annak érdekében, hogy e hatóságok a nemzeti szabályozó hatóságokkal együtt részletes jegyzéket készíthessenek a hálózati elemek jellegére, hozzáférhetőségére és földrajzi elhelyezkedésére vonatkozóan, valamint azt az érdekelt felek rendelkezésére bocsáthassák. Lásd a 2009. november 25-i 2009/140/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Keretirányelv”) 12. cikkének (4) bekezdését.

(46) A széles sávú hálózatokra vonatkozó állami támogatási szabályok alapján született bizottsági határozatok jegyzéke az alábbi honlapon érhető el: http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf

(47) A kölcsönök például (a támogatásokkal szemben) eredményesen ellensúlyozhatják a hosszú távú infrastrukturális beruházásokra nyújtott hitelek hiányát.

(48) Ez nem sérti a regionális támogatásokról szóló iránymutatás (31) pontjában említettek szerinti esetleges alkalmazását.

(49) A nemzeti regionális támogatásokról szóló mindenkori iránymutatás az időbeli hatálynak megfelelően alkalmazandó (pl. Iránymutatás a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról, HL C 54., 2006.3.4., 13. o.).

(50) Ugyanakkor az a tény, hogy egy adott vállalat támogatás nélkül esetleg nem tud megvalósítani egy projektet, nem jelenti azt, hogy piaci hiányosság áll fenn. Egy vállalat azon döntése például, hogy nem ruház be egy kevéssé jövedelmező projektbe vagy egy korlátozott piaci kereslettel és/vagy a költségek alacsony versenyképességével jellemzett régióban, a piaci hiányossággal szemben akár a jól működő piac jele is lehet.

(51) A műholdas rendszereknek szintén vannak egységköltségei, ezek azonban nagyobb léptékűek, így kevésbé függenek a lakosság sűrűségétől.

(52) Az önkormányzati és regionális támogatásokról lásd az SA.33420 (11/N). sz., németországi „Breitband Lohr am Main” ügyben, és az N 699/09. sz., spanyolországi „Desarrollo del programa de infraestructuras de telecomunicaciones en la Región de Murcia” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(53) A tagállamok sok esetben olyan keretprogramokat jelentenek be, amelyek leírják, hogy önkormányzati vagy regionális támogatás milyen feltételekkel nyújtható széles sávú hálózat kiépítésére. Lásd például az N 62/10. sz. „High speed broadband construction aid in sparsely populated areas of Filand” ügyet, az N 53/10. sz., németországi „Federal framework programme on duct support” ügyet vagy az N 30/10. sz., svédországi „State aid to Broadband within the framework of the rural development program” ügyet.

(54) A forrást lásd a fenti 5. lábjegyzetben.

(55) Ez növelné az átláthatóságot, enyhítené a helyi hatóságok adminisztratív terheit, és elkerülhetővé tenné, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok külön-külön elemezzék az egyes állami támogatási ügyeket.

(56) Lásd például Avis no 12-A-02 du 17 janvier 2012 relatif à une demande d'avis de la commission de l'économie, du développement durable et de l'aménagement du territoire du Sénat concernant le cadre d'intervention des collectivités territoriales en matière de déploiement des réseaux à très haut débit (a francia versenyügyi hatóság véleménye a nagyon nagy sebességű széles sávú hálózatok kiépítéséről).

(57) Lásd például a Bizottság által az N 237/08. sz., németországi „Broadband support in Niedersachsen” vagy az SA.33671. sz., egyesült királyságbeli „Broadband Delivery UK” ügyben hozott határozatokat.

(58) Lásd például az N 473/07. sz., olaszországi „Broadband connection for Alto Adige” ügyben, illetve az N 570/07. sz., németországi „Broadband in rural areas of Baden-Württemberg” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(59) Különösen a már létező széles sávú megoldások felhasználásának előmozdítása révén, legyen szó akár helyben elérhető, vezetékes vagy vezeték nélküli, földi hálózatokról, akár pedig általánosan hozzáférhető műholdas megoldásokról.

(60) Lásd például a Bizottság által az N 222/06. sz., olaszországi „Aid to bridge the digital divide in Sardinia” ügyben hozott határozatot.

(61) Ez vonatkozhat például az LTE (negyedik generációs mobil adatátviteli szabvány), illetve LTE advanced mobilszolgáltatókra, amelyek számára az engedélyükben foglalt feltételek lefedettségi célokat állapítanak meg a célzott területen. Hasonlóképpen, amennyiben egy egyetemes szolgáltatási kötelezettséggel megbízott üzemeltető közszolgáltatási ellentételezésben részesül, ugyanazon hálózat finanszírozására további állami támogatás nem nyújtható.

(62) Az ilyen hatás „kiszorításnak” is nevezhető.

(63) Lásd például a C-156/98. sz., Németország kontra Bizottság ügyben [EBHT 2000., I–6857. o.] hozott ítélet 78. pontját, valamint a C-333/07. sz., Régie Networks ügyben [EBHT 2008., I–10807. o.] ítélet 94-116. pontját.

(64) A hálózat aktív elemeinek korszerűsítéséhez kapcsolódó, pusztán marginális beruházások például nem jogosultak állami támogatásra. Hasonlóképpen, a meglévő hálózatok kapacitását ugyan növelő, a rézhuzalok teljesítményét fokozó egyes technológiák (például vektorizálás) nem kívánják meg az új infrastruktúrába való jelentős beruházást, tehát nem jogosultak állami támogatásra.

(65) Ilyen például egy alapszintű hálózat NGA széles sávú hálózattá fejlesztése. Az NGA-hálózatok egyes fejlesztései (például az üvegszálas kapcsolat közelebbvitele a végfelhasználóhoz) szintén minőségi ugrást jelenthetnek. Az olyan területeken, ahol a széles sávú hálózatok már jelen vannak, a minőségi ugrásnak biztosítania kell, hogy az állami támogatás felhasználása nem vezet a már meglévő infrastruktúra megkettőzéséhez. Hasonló módon, a meglévő infrastruktúrák – például 12 Mbps sebességről 24 Mbps sebességre történő – kisléptékű, fokozatos korszerűsítésére feltehetően nem hoz létre további szolgáltatási képességeket (és valószínűleg aránytalan előnyhöz juttatja a meglévő üzemeltetőt).

(66) A támogatott hálózatoknak elő kell segíteniük a versenyt, vagyis az infrastruktúra különböző szintjein – a 3.4. szakaszban, illetve NGA-hálózat kiépítése esetén emellett a (79) pontban megjelölt módon – lehetővé kell tenniük a nyílt hozzáférést.

(67) Lásd például a Bizottság SA.33671., egyesült királyságbeli „Broadband Delivery UK” ügyben hozott határozatát.

(68) Ilyen közös módszertant a Bizottság biztosíthat.

(69) A gyors technológiai fejődésnek köszönhetően a jövőben más technológiák is alkalmasak lehetnek az NGA-szolgáltatások célba juttatására.

(70) A koaxális, vezeték nélküli és mobil technológiák bizonyos mértékig használhatják az üvegszálas támogató infrastruktúrát, így hasonló elven működnek, mint a vezetékes hálózatok, amelyek rézkábelt használnak a szolgáltatás célba juttatására azon az utolsó szakaszon, ahol nem épült ki üvegszál.

(71) A véghasználóhoz való végső kapcsolódás vezetékes és vezeték nélküli technológiával is biztosítható. A fejlett vezeték nélküli technológiák – így az LTE-Advanced – gyors fejlődése, valamint az LTE, illetve a Wi-Fi intenzívebb piaci forgalmazása miatt a helyhez kötött vezeték nélküli hozzáférések következő generációja (pl. esetleges célzott széles sávú, mobil technológia) – bizonyos feltételek teljesülése esetén – életképes alternatívát jelenthet egyes vezetékes NGA-k (például FTTCab) számára. Mivel a vezeték nélküli médium megosztott (a felhasználónkénti sebesség a lefedett területen kapcsolódó felhasználók számától függ) és jellegénél fogva ki van téve a változó környezeti feltételek hatásának, előfordulhat, hogy a helyhez kötött vezeték nélküli hozzáférések következő generációját bizonyos sűrűségi fokú, illetve fejlett (így pl. irányított és/vagy többszörös antennák) konfigurációkkal kell kiépíteni annak érdekében, hogy biztosítani lehessen az NGA-tól elvárható, előfizetőnkénti minimális letöltési sebességet. A célzott, széles sávú mobil technológiára épülő, következő generációs vezeték nélküli hozzáféréseknek emellett biztosítaniuk kell a megkívánt szolgáltatási szintet egy meghatározott helyen tartózkodó felhasználók számára, miközben bármely mobil előfizetőt is kiszolgálnak az érintett területen.

(72) Az FTTx az FFTC-re, az FTTN-re, az FTTP-re, az FTTH-ra és az FTTB-re utal.

(73) Amelyek legalább a „DOCSIS 3.0” kábelmodemszabványt alkalmaznak.

(74) Lásd például a Bizottság SA.33671., egyesült királyságbeli „Broadband Delivery UK” ügyben hozott határozatát.

(75) Ha jelenleg egy csak keskeny sávú (tárcsázó) internettel rendelkező terület és egy széles sávú hozzáféréssel rendelkező terület közötti különbség azt jelenti, hogy az előbbi „fehér” területnek minősül, akkor hasonlóképpen az olyan terület, ahol hiányzik az új generációs széles sávú infrastruktúra, egy széles sávú alap-infrastruktúra azonban rendelkezésre áll, szintén „fehér” NGA-területnek tekintendő.

(76) A végfelhasználókat el nem érő, egyéb hálózatokkal (így az FTTC-vel) összevetve, az új típusú hálózatok felhordó infrastruktúrájának fontos jellemzője, hogy nyitott a más hálózatokkal való összekapcsolódásra.

(77) Az N 407/09. sz., spanyolországi Optikai szálak, Katalónia, („Xarxa Oberta”) ügyben hozott bizottsági határozat.

(78) Az N 407/09. sz., spanyolországi Optikai szálak, Katalónia („Xarxa Oberta”) ügyben és az SA.33438. sz., lengyelországi „Broadband network project in Eastern Poland” ügyben hozott bizottsági határozat.

(79) A hároméves időszak a tervezett támogatási intézkedés közzétételének időpontjától számítandó.

(80) E tekintetben egy üzemeltetőnek tudnia kell bizonyítani, hogy a hároméves időszakon belül megvalósítja az érintett terület és lakosság jelentős részének lefedettségét. A támogatást nyújtó hatóság például a célzott területen a saját infrastruktúrája kiépítésére vonatkozó szándékát kinyilvánító valamennyi üzemeltetőtől kérheti, hogy két hónapon belül készítsen hiteles üzleti tervet, nyújtsa be az igazoló okmányokat (például banki kölcsönszerződést) és a részletes kivitelezési ütemtervet. Ezenfelül előírható, hogy tizenkét hónapon belül el kell kezdeni a beruházást, és meg kell szerezni a projekt végrehajtásához szükséges szolgalmi jogokat. Hathavonta az intézkedés előrehaladására vonatkozó további mérföldkövekről lehet megállapodni.

(81) Lásd például a Bizottság által az N 607/09. sz., írországi „Rural Broadband Reach”, illetve az N 172/09. sz. „Broadband development in Slovenia” ügyben hozott határozatot.

(82) Ugyanaz a vállalat azonos területen üzemeltethet külön vezetékes és mobilhálózatot is, ez azonban nem módosítja az adott terület „színét”.

(83) A versenyhelyzetet a meglévő infrastruktúra-üzemeltetők száma alapján értékelik. A Bizottság az N 330/10. sz., franciaországi „Programme national Très Haut Débit” ügyben hozott határozatában tisztázta, hogy egy hálózaton belül több kiskereskedelmi szolgáltató megléte alapján (a helyi hurok átengedését [LLU] is ideértve) a terület nem minősül fekete területnek, hanem mivel csupán egy infrastruktúra áll rendelkezésre, azt továbbra is szürkével jelölik. Ugyanakkor a versengő üzemeltetők megléte (kiskereskedelmi szinten) arra utaló jelzésnek tekintendő, hogy noha szürke területről van szó, az a piaci hiányosság szempontjából nem feltétlenül ad okot aggodalomra. A hozzáférési problémákat vagy a szolgáltatás minőségét meggyőző bizonyítékokkal kell alátámasztani.

(84) Az N 131/05. sz., egyesült királyságbeli „FibreSpeed Broadband Project Wales” ügyben hozott határozatában a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia, hogy egy nyílt, szolgáltatósemleges, 14 ipari parkot összekapcsoló üvegszálas optikai hálózat kiépítéséhez a walesi hatóságok által nyújtott pénzügyi támogatás összeegyeztethetőnek nyilvánítható-e abban az esetben is, ha az inkumbens hálózatüzemeltető szabályozott áras bérelt vonalakkal már kiszolgálta a célzott területeket. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy az inkumbens szolgáltató által kínált bérelt vonalak nagyon drágák, a kkv-k számára szinte már megfizethetetlenek voltak. Lásd még az N 890/06. sz., franciaországi „Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit” ügyben, valamint az N 284/05. sz., írországi „Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks (»MANs«), phases II and III” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(85) A (70) pontba foglalt tényezők mellett a támogatást nyújtó hatóság például az alábbi mutatókat is figyelembe veheti: a legmagasabb szintű teljesítményt nyújtó szolgáltatások penetrációja; a nagyteljesítményű szolgáltatások túlságosan magas árai (beleértve a végfelhasználók által bérelt vonalakat is, az előző lábjegyzet magyarázata szerint), amelyek visszatartó hatást gyakorolnak az elterjedésre és az innovációra; a kifejlesztés alatt álló e-kormányzati szolgáltatások, melyek a meglévő hálózatét meghaladó teljesítményt igényelnek. Amennyiben a célterületen a lakossági és az üzleti felhasználók jelentős része már szolgáltatásban részesül, gondoskodni kell arról, hogy az állami beavatkozás ne vezessen a meglévő infrastruktúrával való indokolatlan átfedéshez. Ebben az esetben az állami beavatkozás kizárólag a hiányosságok eltüntetésére irányuló intézkedésekre korlátozódhat.

(86) Például, a többi hálózatüzemeltető számára nem hozzáférhető vagy általuk nem megosztott vezetékek kizárólagos használatán/az azokhoz való kizárólagos hozzáférésen alapult-e a már működő széles sávú hálózat megépítése.

(87) H csupán egy infrastruktúra van jelen, meg ha helyi hurok segítségével több elektronikus távközlési szolgáltató használja is azokat, az ilyen helyzet a verseny szempontjából szürke területnek tekintendő. Ezen iránymutatás értelmében az ilyen terület nem tekinthető „fekete területnek”. Lásd továbbá az SA.31316. sz., franciaországi, „Programme national Très Haut Débit” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(88) Lásd a Hollandia által végrehajtani tervezett, Appingedam széles sávú infrastruktúráját érintő C 35/05. (korábbi N 59/05.) sz. állami támogatásról szóló, 2006. július 19-i bizottsági határozatot (HL L 86., 2007.3.27., 1. o.). E határozatában a Bizottság megjegyezte, hogy az adott piacon érvényesülő versenyerőket nem vették megfelelően figyelembe. Különösen fontos, hogy a hollandiai széles sávú piac egy olyan gyorsan fejlődő piac volt, ahol az elektronikus hírközlési szolgáltatók – köztük a hálózatüzemeltetők és az internetszolgáltatók – állami támogatás igénybevétele nélkül is nagyon nagy kapacitású széles sávú szolgáltatás bevezetésén dolgoztak.

(89) Ugyanaz a vállalat azonos területen üzemeltethet külön vezetékes és vezeték nélküli NGA-hálózatot is, ez azonban nem módosítja az adott terület „színét”.

(90) Lásd a fenti (51) pontot.

(91) A részletes értékelés az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítását teheti szükségessé.

(92) A feltérképezést az alapján kell végezni, hogy egy adott hálózati infrastruktúra hány háztartás alatt halad el, és nem az előfizetőként a hálózathoz kapcsolódó háztartások vagy felhasználók tényleges száma alapján.

(93) Előfordulhat például, hogy a túlságosan kis méretű célzott területek nem nyújtanak elégséges gazdasági ösztönzőket a piaci szereplők számára a támogatásra való ajánlattételhez, míg a túlságosan nagy területek csökkenthetik a kiválasztási eljárás versenyképes eredményét. Több kiválasztási eljárás keretében egyúttal különböző potenciális vállalkozások vehetnek igénybe állami támogatást, elkerülve ezáltal azt, hogy az állami támogatási intézkedések még tovább erősítsék egy (már domináns) üzemeltető piaci részesedését, például a nagy piaci szereplők előnyben részesítésével vagy olyan technológiák visszaszorításával, amelyek főként a kisebb célzott területeken lennének versenyképesek.

(94) Abban az esetben, ha bizonyítható, hogy a meglévő üzemeltetők az előírt feltérképezéshez nem nyújtottak használható információt a hatóságoknak, a hatóságok kénytelenek kizárólag a rendelkezésükre bocsátott információkra támaszkodni, bármilyenek is legyenek azok.

(95) Lásd például az N 266/08. sz., németországi „Broadband in rural areas of Bayern” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(96) Eltérő a helyzet, ha a hatóság úgy dönt, hogy közvetlenül (vagy teljes tulajdonában álló szervezeten keresztül) építi ki és irányítja a hálózatot, mint az N 330/10. sz., franciaországi „Programme national Très Haut Débit”, valamint az SA.33807 (11/N). sz., olaszországi „National Broadband Plan” ügyben hozott bizottság határozat esetében. Ilyen esetekben az uniós elektronikus hírközlési ágazat liberalizációja óta elért verseny, és különösen a kiskereskedelmi széles sávú piacon napjainkban fennálló verseny eredményeinek biztosítása érdekében az államilag kezelt támogatott hálózatok esetében 1) az állami tulajdonú hálózatok üzemeltetői tevékenységüket az előre meghatározott célzott területekre korlátozzák, és nem terjesztik ki más, kereskedelmi szempontból vonzó régiókra; 2) a hatóság tevékenységét a passzív infrastruktúra karbantartására és az ahhoz való hozzáférés biztosítására korlátozza, de nem vesz részt a kiskereskedelmi szolgáltatók versenyében; és 3) a hálózatok üzemeltetéséhez felhasznált források és a hatóság rendelkezésére álló egyéb források között számviteli szétválasztást alkalmaznak.

(97) Az Európai Parlament és a Tanács 2004/18/EK irányelve (2004. március 31.) az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról. HL L 134., 2004.4.30., 114. o.

(98) Lásd például a Bizottság által az N 475/07. sz., írországi „National Broadband Scheme (NBS)” ügyben, és az N 157/06. sz., egyesült királyságbeli „South Yorkshire Digital region Broadband Project” ügyben hozott határozatot.

(99) Amennyiben az ilyen versenyeztetéses kiválasztási eljárás az uniós közbeszerzési irányelvek (2004/17/EK vagy 2004/18/EK) hatálya alá tartozik, a pályázati felhívást az európai szintű verseny érdekében az ezen irányelvekben foglalt követelményeknek megfelelően közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Egyéb esetekben a pályázati információkat legalább országosan közzé kell tenni.

(100) Abban az esetben, ha a versenyeztetéses kiválasztási eljárásban nem érkezik elegendő számú pályázat, a sikeres ajánlattevő által ajánlott költségszámítás külső ellenőrrel is megvizsgáltatható.

(101) Ha technikai okokból nem valósítható meg nemzeti weboldal készítése, regionális weboldalakat kell létrehozni. E regionális weboldalakat össze kell egymással kapcsolni.

(102) A versenyeztetéses kiválasztási eljárásra irányuló felhívásban meghatározott földrajzi terület értelmében.

(103) A teljes körű és hatékony szétválasztást lehetővé tevő hálózati topológiákra például több pont adható. Megjegyzendő, hogy a piac fejlődésének ebben a szakaszában a pont–pont közötti topológia a pont és több pont közötti topológiáknál hatékonyabban támogatja a hosszú távú versenyt, míg a kiépítés költségei – különösen a városi területeken – hasonlók. A pont és több pont közötti hálózatok csak akkor képesek teljes körű és hatékony szétválasztást biztosítani, ha szabványosítják és az alkalmazandó szabályozási keretben kötelezően előírják a WDM-PON hozzáférést.

(104) Továbbá amikor a tagállamok olyan irányítási modellt választanak, ahol a támogatásban részesülő széles sávú infrastruktúra csak nagykereskedelmi szolgáltatásokat kínál harmadik felek számára, és kiskereskedelmi szolgáltatásokat nem, ez a verseny torzulását tovább csökkenti, mivel az ilyen irányítási modell segít elkerülni az esetleg megjelenő árprés komplex következményeit és a hozzáférés biztosításakor előforduló hátrányos megkülönböztetés rejtett formáit. Lásd például az SA.30317. sz. „High-speed broadband in Portugal” ügyet.

(105) Amikor az állami támogatási intézkedés új passzív infrastruktúraelemek, például kábelcsatornák vagy tartóoszlopok finanszírozását fedezi, ezekhez is biztosítani kell a hozzáférést, éspedig korlátlan ideig. Lásd például a Bizottság által az N 53/10. sz., németországi „Federal framework programme on ducts support” ügyben, az N 596/09. sz., olaszországi „Bridging the digital divide in Lombardia” ügyben, az N 383/09. sz., németországi „Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony” ügyben, valamint az N 330/10. sz., franciaországi „Programme national Très Haut Débit” ügyben hozott határozatot.

(106) Az NGA-hálózatok esetében referenciapontként szolgál hozzáférési termékeknek az új generációs hozzáférési hálózatokról szóló ajánlásban foglalt jegyzéke.

(107) Ha a kábelcsatornák kiépítésének finanszírozásához nyújtanak állami támogatást, akkor azoknak számos kábel hálózatot kell kielégíteniük, és helyet kell adniuk a pont–pont közötti és a pont és több pont közötti megoldásoknak.

(108) Amikor a hálózatüzemeltető kiskereskedelmi szolgáltatásokat is nyújt, az új generációs hozzáférési hálózatokról szóló ajánlással összhangban, mindez azt jelenti, hogy a hozzáférést legalább 6 hónappal az ilyen kiskereskedelmi szolgáltatások megkezdése előtt meg kell adni.

(109) A támogatott infrastruktúrához való hatékony nagykereskedelmi hozzáférés a II. mellékletben foglalt nagykereskedelmi hozzáférési termékek révén nyújtható.

(110) Például a nagykereskedelmi hozzáférés harmadik felek általi igénybevétele nem korlátozható kizárólag a kiskereskedelmi széles sávú szolgáltatásokra.

(111) Az, hogy milyen mértékben veszik figyelembe a támogatás összegét, különböző lehet a versenyeztetéses kiválasztási eljárásban és a célzott területen lévő versenyfeltételektől függően. Az összehasonlítási alap ezért a nagykereskedelmi ár felső határa lenne.

(112) Annak elkerülésére, hogy az üzemeltetők mesterségesen növeljék költségeiket, a tagállamoknak olyan szerződéseket kell támogatniuk, amelyek ösztönzik a vállalatokat, hogy idővel csökkentsék költségeiket. Például a többletköltséges szerződésekkel szemben a fix áras szerződés révén a vállalatok érdekeltek lennének költségeik idővel történő csökkentésében.

(113) Nem szükséges a visszakövetelés olyan állami tulajdonú, kizárólag nagykereskedelmi infrastruktúrák esetében, amelyek irányítását a hatóság végzi azzal a kizárólagos céllal, hogy valamennyi üzemeltető számára tisztességes és megkülönböztetésmentes hozzáférést biztosítson, feltéve, hogy teljesülnek a 96. lábjegyzetben meghatározott feltételek.

(114) A bevált gyakorlati példák alapján javasolt, hogy a nyomon követés és visszakövetelés időtartama legalább 7 év legyen, és az esetleges nyereségtöbbletet (azaz az eredeti üzleti tervben szereplő összeget vagy az iparági átlagot meghaladó nyereséget) az intézkedés támogatási intenzitásának megfelelően megosszák a kedvezményezett és a hatóságok között.

(115) Ezeket az információkat rendszeresen (például 6 havonta) naprakésszé kell tenni, és nem védett formátumban kell közzétenni.

(116) Ezeknek az információknak magukban kell foglalniuk legalább a következőket: a (78) pont i) alpontjának megfelelően már nyilvánosságra hozott információk, a hálózat üzembe helyezésének időpontjára, a nagykereskedelmi hozzáférési termékekre, a hozzáférést igénylők, a hálózati szolgáltatók és a bekötött háztartások számára, valamint a bevezetés mértékére vonatkozó információk.

(117) Beleértve a helyi hurok üzemeltetőket is.

(118) A piac fejlődésének jelenlegi szakaszában a pont–pont közötti topológia hatékonyan szétválasztható. Amennyiben a kiválasztott ajánlattevő pont és több pont közötti topológiai hálózatot épít ki, egyértelműen kötelezni kell arra, hogy WDM-technológia segítségével a hozzáférés szabványosításával és forgalomba hozatalával egyidejűleg gondoskodjon a hatékony szétválasztásról. Amíg nem kerül sor a hálózatok hatékony WDM-szétválasztására, a kiválasztott ajánlattevő köteles a hozzáférést igénylőknek a fizikai szétválasztáshoz a lehető legközelebb álló virtuális szétválasztási terméket biztosítani.

(119) Közvetett kedvezményezettek esetében, ha azok nagykereskedelmi szinten jutnak hozzáféréshez, előfordulhat, hogy a harmadik fél üzemeltetőknek maguknak kell bitfolyam-hozzáférést adniuk. Annak ellenére, hogy a támogatást csak a passzív infrastruktúra számára nyújtották, aktív hozzáférést kértek például az N 330/10 sz. – franciaországi Programme national Très Haut Débit ügyben hozott bizottsági határozatban.

(120) Például a felhasználó létesítményében elhelyezett vagy más, a hálózat üzemeltetéséhez szükséges berendezésekhez. Ha a hatékony hozzáférés biztosítása érdekében szükségesnek bizonyul a hálózat egyes részeinek korszerűsítése, ezt a támogatás nyújtó hatóság terveiben elő kell irányozni, például megfelelő méretű alépítményeket előirányozva, az utcai elosztószekrények méretének növelésével a hatékony szétválasztás biztosítása érdekében stb.

(121) A szigorú hozzáférési kötelezettség biztosítása különösen fontos a meglévő ADSL- és a jövőbeli NGA-hálózatüzemeltetők által kínált szolgáltatások közötti időleges helyettesíthetőség kezelése érdekében. A hozzáférési kötelezettség lehetővé teszi, hogy az ADSL-üzemeltetők ügyfeleikkel áttérjenek egy NGA-hálózatra, mihelyst sor kerül egy államilag támogatott hálózat felállítására, és így elkezdik tervezni a saját jövőbeli befektetéseiket, anélkül, hogy valódi versenyhátrányt kellene elszenvedniük. Lásd például az N 461/09. sz., egyesült királyságbeli „Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband” ügyet.

(122) E tekintetben figyelembe kell venni azon sajátos piaci feltételek esetleges további fennállását, amelyek indokolták a támogatás nyújtását a szóban forgó infrastruktúra üzemeltetőjének.

(123) A támogatást nyújtó hatóságnak részletes és objektív költségszámítással kell igazolnia a költségek aránytalan növekedését.

(124) Lásd például az N 330/10. sz. franciaországi „Programme national Très Haut Débit”, valamint az SA.33671. sz., egyesült királyságbeli „Broadband Delivery UK” ügyben hozott bizottság határozatot.

(125) A Bizottság az arányosság elemzése keretében egyéb feltételeket is elfogadhat, az ügy sajátosságaira és az átfogó mérlegelésre tekintettel. Lásd például az N 330/10. sz. franciaországi „Programme national Très Haut Débit”, valamint az SA.33671. sz., egyesült királyságbeli „Broadband Delivery UK” ügyben hozott bizottság határozatot. A feltételek teljesülése esetén az adott piacon szokásos időn belül hozzáférést kell biztosítani. Konfliktus esetén a támogatást nyújtó hatóság a nemzeti szabályozó hatóságtól vagy más illetékes nemzeti szervtől kérhet tanácsot.

(126) Például a passzív, rögzített hálózatok esetében képesnek kell lennie arra, hogy az üzemeltető döntésétől függően egyaránt támogassa a pont–pont közötti és a pont és több pont közötti topológiákat. A sűrűbben lakott területeken, ha a hálózatok jogosultak állami támogatásra, nem tekinthető közérdeknek a meglévő hálózatok olyan egyszerű korszerűsítésébe történő beruházáshoz nyújtott támogatás, amely nem idéz elő minőségi ugrást a verseny tekintetében.

(127) Lásd a fenti (60) pontot. A központi hivatali szintet meghaladó beavatkozásokat már NGA és nem NGN (új generációs) hálózatokra irányulónak tekintik. Lásd a Bizottságnak az SA.34031. sz., „Next generation broadband in Valle d'Aosta” ügyben hozott határozatát.

(128) A (63) és (65) ponttal összhangban a közeljövőre (azaz három éves időszakra) vonatkozó hiteles üzleti tervek alapján.

(129) Például az NGA-hálózatok nem érik el a végfelhasználó létesítményeit optikai szálakkal az FTTN hálózatok esetében, ahol az optikai szálakat csak a csomópontokig (elosztószekrények) építi ki. Hasonlóképpen, egyes kábelhálózatok szintén csak a szekrényekig telepítenek optikai szálat, a végfelhasználókat koaxiális kábellel kapcsolják.

(130) Például olyan területen, ahol FTTC vagy azzal egyenértékű hálózat és korszerűsített (legalább Docsis 3.0) kábelhálózat üzemel, a piaci feltételeket általában eléggé versenyzőnek tartják ahhoz, hogy ne igényeljen állami beavatkozást a szupergyors szolgáltatások kiépítése.

(131) Lásd a 84. és a 85. lábjegyzetben szereplő mutatókat.

(132) Lásd a fenti (63)–(65) pontot.

(133) Általában ez a helyzet, amikor a támogatás miatt a piaci szereplők megfelelő időn belül (figyelembe véve a szokásos amortizációs időt) nem juthatnak hozzá az elvégzett infrastrukturális beruházásaik ellenértékéhez. Különösen az alábbi (egymáshoz kapcsolódó) tényezőket kell figyelembe venni: a beruházás mérete, a beruházás óta eltelt idő, a beruházás megfelelő megtérüléséhez szükséges minimális idő, valamint az új, támogatott szupergyors hálózat kiépítésének valószínűsíthető hatása a meglévő NGA-hálózatok előfizetőinek számára és a kapcsolódó előfizetési árakra.

(134) HL C 119., 2002.5.22., 22. o.

I. MELLÉKLET

A SZÉLES SÁVÚ HÁLÓZATRA IRÁNYULÓ JELLEMZŐ TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK

Határozathozatali gyakorlatában a Bizottság megfigyelte, hogy a tagállamok a széles sávú hálózat kiépítésének ösztönzésére bizonyos, gyakran visszatérő támogatási mechanizmusokat alkalmaznak, amelyeket az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alapján értékelnek. Az alábbi felsorolás nem kimerítő, és csupán tájékoztató jellegű, mivel a hatóságok a szélessávúhálózat-kiépítés támogatásának egyéb formáit is kidolgozhatják, vagy eltérhetnek a bemutatott modellektől. A konstrukciók jellemzően állami támogatást foglalnak magukban, kivéve, ha a beruházásra a piacgazdasági befektető elvével összhangban került sor (lásd a 2.2. szakaszt).

1. Pénzallokáció („résfinanszírozás” (1)): A Bizottság által vizsgált ügyek többségében a tagállam (2) közvetlen pénzügyi támogatást nyújt a szélessávba befektetőknek (3) a széles sávú hálózat kiépítéséhez, kezeléséhez és kereskedelmi célú hasznosításához (4). Az ilyen támogatások rendszerint az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást foglalnak magukban, mivel a támogatást állami forrásból finanszírozzák, és az előnyt biztosít a befektető számára, hogy olyan feltételek mellett folytasson kereskedelmi tevékenységet, amelyek egyébként nem állnának fenn a piacon. Ilyen esetben mind a támogatásban részesülő hálózatüzemeltető, mind pedig a támogatott hálózathoz való nagykereskedelmi hozzáférést igénylő elektronikus hírközlési szolgáltatók a támogatás kedvezményezettjei.

2. Természetbeni támogatás: Más esetekben a tagállamok a teljes széles sávú hálózat (vagy annak egy része) kiépítésének finanszírozása révén támogatják a széles sávú hálózat kiépítését, amelyet aztán az elektronikus hírközlési befektetők rendelkezésére bocsátanak, akik e hálózati elemeket saját széles sávú kiépítést célzó projektjeikhez használják fel. Ez a támogatás sokféle formában megvalósulhat; a tagállamok leggyakrabban passzív széles sávú infrastruktúrát biztosítanak építőmérnöki munkák végzése (például út felásása), illetve kábelcsatornák vagy sötétszál elhelyezése révén (5). A támogatás ilyen formája előnyhöz juttatja a széles sávú hálózatba befektetőket, akik megtakarítják a kapcsolódó beruházási költségeket (6), valamint a támogatott hálózathoz való nagykereskedelmi hozzáférést igénylő elektronikus hírközlési szolgáltatókat.

3. Az állam által üzemeltetett széles sávú hálózatok vagy azok részei: Állami támogatásnak minősülhet az is, ha az állam ahelyett, hogy támogatást nyújtana a széles sávú hálózatba befektetőnek, megépíti a széles sávú hálózatot (vagy annak egyes részeit), és azt az állami közigazgatás keretében vagy egy belső vállalat révén közvetlenül üzemelteti (7). Ez a beavatkozási modell jellemzően egy állami tulajdonú passzív hálózati infrastruktúra megépítését foglalja magában azzal a céllal, hogy a hálózathoz megkülönböztetésmentes nagykereskedelmi hozzáférést biztosítva elérhetővé tegyék azt a széles sávú hálózatok üzemeltetői számára. A hálózat üzemeltetése és a nagykereskedelmi hozzáférés díjazás fejében történő biztosítása az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében gazdasági tevékenység. A széles sávú hálózat kereskedelmi hasznosítás céljával történő kiépítése az ítélkezési gyakorlat szerint gazdasági tevékenység, tehát már a széles sávú hálózat építésének időpontjában is beszélhetünk az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásról (8). Az állami üzemeltetésű hálózathoz való nagykereskedelmi hozzáférést igénylő elektronikus hírközlési szolgáltatók szintén a támogatás kedvezményezettjeinek tekintendők.

4. Koncessziós engedély birtokosa által kezelt széles sávú hálózat: A tagállamok olyan széles sávú hálózat kiépítését is támogathatják, amely állami tulajdonban marad, de amelynek üzemeltetésére versenyeztetéses pályázati eljárást írnak ki, hogy annak nagykereskedelmi szintű irányítását és hasznosítását kereskedelmi üzemeltető végezze (9). Mivel a hálózatot hasznosítás céljával hozzák létre, az intézkedés ebben az esetben is állami támogatásnak minősülhet. A hálózat irányítását és hasznosítását végző üzemeltető, valamint a hálózathoz való nagykereskedelmi hozzáférést igénylő harmadik fél elektronikus hírközlési szolgáltatók szintén a támogatás kedvezményezettjeinek minősülnek.

(1) A „résfinanszírozás” a beruházási költségek és a magánbefektetők várható nyeresége közötti különbözetre utal.

(2) Vagy a támogatást nyújtó bármely más hatóság.

(3) A „befektetők” kifejezés olyan vállalkozásokat vagy elektronikus hírközlési hálózatüzemeltetőket jelöl, amelyek széles sávú infrastruktúra kiépítésébe és telepítésébe fektetnek be.

(4) A résfinanszírozásra az SA.33438 a.o sz. lengyelországi „Broadband network project in Eastern Poland”, az SA 32866 sz. görögországi „Broadband development in Greek rural areas”, az SA.31851 sz. olaszországi „Broadband Marche”, az N 368/09 sz. németországi „Amendment of State aid broadband scheme”, az N 115/08 sz. „Broadband in the rural areas of Germany” bizottsági határozatokban találhatunk példát.

(5) Az N 53/10. sz., németországi „Federal framework programme on ducts support” ügyben, az N 596/09. sz., olaszországi „Bridging the digital divide in Lombardia” ügyben hozott bizottsági határozat. Lásd még az N 383/09. sz., németországi „Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony” ügyben hozott bizottsági határozatot.

(6) Az építőmérnöki költségek és a passzív infrastruktúrára irányuló egyéb beruházás a széles sávú projekt összes költségének legfeljebb 70 %-át teheti ki.

(7) Az N 330/10. sz., franciaországi, „Programme national Très Haut Débit” ügyben hozott bizottsági határozat, amely különféle beavatkozási módozatokat vizsgált, többek között azt is, amelynek keretében a területi önkormányzatok kormányzati feladatként saját széles sávú hálózatokat üzemeltetnek.

(8) A T-443/08. és T-455/08. sz., Freistaat Sachsen kontra Bizottság ügy (még nem tették közzé).

(9) Az N 497/10. sz. egyesült királysági SHEFA – 2 Interconnect, az N 330/10 sz. franciaországi Programme national Très Haut Débit, az N 183/09. sz. litvániai RAIN project ügyekben hozott bizottsági határozatok.