HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 30/5

A Tanács következtetései a foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalok társadalmi befogadásának előmozdításáról

2014/C 30/03

A TANÁCS ÉS A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAINAK A TANÁCS KERETÉBEN ÜLÉSEZŐ KÉPVISELŐI

ELISMERIK, HOGY:

1. A fiatal férfiak és nők Európa fontos erőforrásai. Ők képviselik a jelenlegi és a jövőbeli potenciált, mindazonáltal számos kihívással, például a munkanélküliséggel és az ahhoz kapcsolódó szociális problémákkal kell szembenézniük (1). A napjaink válságából való kiemelkedés és a hasonló problémák jövőbeli megelőzése érdekében minden tagállamnak azonnali intézkedéseket kell hoznia az ifjúsági foglalkoztatásnak, az oktatásnak és a képzésnek, a fiatalok társadalmi részvételének és befogadásának az előmozdítására.

2. A foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiataloknak (a továbbiakban: NEET-helyzetű fiatalok) (2) adott esetben olyan kedvezőtlen társadalmi körülményekkel kell szembenézniük, mint az elszigetelődés, az önállósulás ellehetetlenülése, kockázatos magatartásformák felvétele és az instabil mentális és fizikai egészség, és ennek következtében az életük későbbi szakaszában fokozottan ki vannak téve a munkanélküliség és a társadalmi kirekesztés nagyobb kockázatainak. A fiatalok és különösen a NEET-helyzetű fiatalok társadalmi kirekesztettsége negatív következményekkel járhat az európai gazdaság számára és jelentős költségekkel járhat. 2011-ben 153 milliárd eurót tett ki a fiatalok munkaerő-piaci kimaradásából eredő gazdasági veszteség. Ez az óvatos becslés az európai GDP 1,2 %-ának felel meg (3).

3. A NEET-helyzetű fiatalok jobbára kiszolgáltatottak, és eltérő tulajdonságokkal és igényekkel rendelkeznek. Ennek megfelelően testreszabott megközelítésre van szükség ahhoz, hogy ezek a fiatalok hatékonyan és sikeresen illeszkedjenek be (vagy vissza) a munkaerőpiacra, az oktatási vagy a képzési rendszerbe és a társadalmi életbe.

4. Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-én elfogadott ajánlásában a Tanács is e megközelítés mellett érvel (4). Az ajánlásban a Tanács javasolja, hogy valamennyi 25 év alatti fiatal a munkahelye elvesztését vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapon belül kaphasson színvonalas állásajánlatot, illetve részesüljön további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy gyakornoki képzésben (5).

5. Az uniós „készségkörkép” és a CEDEFOP készség-előrejelzése támogatást jelenthet az olyan szakpolitikai kezdeményezésekhez, amelyek célja az ifjúsági munkanélküliség csökkentése, mégpedig a szakképzett munkaerő kialakuló hiányának, a készségekkel kapcsolatos tendenciáknak és a munkaerő-piaci kilátásoknak a meghatározása révén.

6. A NEET-helyzetbe sodródás veszélyét növelő kockázati tényezők gyakran személyes, oktatási, gazdasági és társadalmi körülmények együttesét jelentik.

7. Az ifjúságsegítő munka, az önkéntes tevékenységek, az aktív polgári szerepvállalás, valamint a nem formális és az informális tanulás fontos és kiegészítő szerepet játszhatnak abban, hogy hozzáadott értéket nyújtsunk minden fiatalnak – és különösen a NEET-helyzetű fiataloknak – a munkaerőpiacra való átmenet során: ezek hidakat jelentenek az oktatási és a foglalkoztatási rendszerek között, kiegészítik a formális oktatási rendszert, erősítik az önbizalmat, társadalmi tőkét teremtenek és lehetőséget nyújtanak az önképzésre, valamint fejlesztik a foglalkoztathatóságot javító személyes és szakmai készségeket.

8. A litván elnökség által 2013. szeptember 9–12-én megrendezett európai uniós ifjúsági konferencia együttes következtetéseiben a konferencia résztvevői hangsúlyozzák, hogy az oktatást a fiatalok igényeihez és a munkaerő-piaci kereslethez kell igazítani, meg kell könnyíteni az oktatási rendszerből a munkahelyekre való átmenetet, továbbá javítani kell a fiatalok munkaerő-piaci integrációjának feltételeit (6).

ÚGY VÉLIK, HOGY:

9. A NEET-helyzetű fiatalokkal kapcsolatos helyi, regionális, nemzeti és európai szinten meglévő kutatás, rendszerek és programok értékelése és vizsgálata elengedhetetlen ahhoz, hogy feltárjuk, hogy milyen tényezők akadályozzák e fiatalok és különösen az inaktív NEET-fiatalok hozzáférését a szolgáltatásokhoz.

10. Az ifjúságpolitika és különösen az ifjúságsegítő munka kiegészítheti az ifjúsági munkanélküliség és inaktivitás elleni uniós kezdeményezések – így például az ifjúsági foglalkoztatási csomag és különösen az ifjúsági garancia – sikeres végrehajtását. A lehető legjobb eredmények elérése érdekében ezért koherens és egymást erősítő tagállami intézkedésekre és más szakpolitikai eszközökre van szükség.

11. Ezért biztosítani kell a holisztikus megközelítést és az ágazatok közötti együttműködést annak érdekében, hogy javítsuk a NEET-helyzetű fiatalok társadalmi befogadását. A szociális beruházás az emberek készségeibe és kapacitásaiba egész életük során nélkülözhetetlen ahhoz, hogy javuljon a munkaerő-piaci és társadalmi integrációra való esélyük (7). Valamennyi szakpolitikai eszközt, intézkedést és fellépést össze kell hangolni és végre kell hajtani helyi, regionális, nemzeti és európai szinten, és a fiatalok társadalmi befogadását célzó intézkedések kidolgozásába és megvalósításába az érdekeltek széles körét be kell vonni.

12. A megelőzésnek prioritássá kell válnia ahhoz, hogy ne nőjön tovább a NEET-helyzetbe kerülő fiatalok száma, és hogy véget vessünk a generációkon át öröklődő társadalmi kirekesztődésnek. A családra, az kisgyermekekkel foglalkozó szakemberekre, az iskolákra, ezen belül különösen a középfokú és a szakképzési intézményekre, a nem formális tanulási szolgáltatókra, a nem kormányzati szervezetekre (NGO) és különösen az ifjúsági szervezetekre, az ifjúságsegítőkre, a szülőkre és más érdekeltekre kiterjedő proaktív megközelítés szükséges ahhoz, hogy biztosítsuk a korai beavatkozást, amellyel elkerülhető, hogy a fiatalok a NEET-helyzetbe sodródjanak.

13. A különböző szakpolitikai intézkedések meghozatalakor figyelembe kell venni a NEET-helyzetű fiatalok eltérő jellemzőit a beavatkozás ideális szakaszának, a rövidebb és hosszabb távú céloknak és a tevékenységeknek a meghatározása tekintetében. Nagyobb figyelmet kell fordítani az oktatás területén a nemek közötti különbségek kezelésére, a foglalkoztatási és szociálpolitikákra, valamint a sajátos igényű fiatalokra.

14. A NEET-helyzetű fiatalokra irányuló intézkedéseknek személyre szabottnak és rugalmasnak kell lenniük, és végrehajtásuk során arra kell törekednünk, hogy hosszú távon fenntartható pozitív eredményeket érjünk el a munkaerőpiacon és az oktatásba/képzésbe, valamint a köz- és a társadalmi életbe való (újra-) beilleszkedés területén. Innovatív módszereket és a társaktól való tanulás módszerét kell alkalmazni, továbbá proaktív tevékenységeket kell végezni a NEET-helyzetű fiatalokat segítő munka során.

15. Az európai strukturális és beruházási alapoknak – különösen az Európai Szociális Alapnak –, valamint az európai kezdeményezéseknek és programoknak, így például az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésnek és az Erasmus+ programnak a hatékony felhasználása elengedhetetlen ahhoz, hogy ösztönzést kapjanak a fiatalok társadalmi befogadásának területén indított projektek.

FELKÉRIK A TAGÁLLAMOKAT ÉS A BIZOTTSÁGOT, HOGY SAJÁT HATÁSKÖRÜKÖN BELÜL ÉS A SZUBSZIDIARITÁS ELVÉT KELLŐKÉPPEN FIGYELEMBE VÉVE:

16. A NEET-helyzetű fiatalok társadalmi befogadásának érdekében dolgozzák ki, hajtsák végre és adott esetben fejleszszék tovább a nemzeti, regionális és/vagy helyi stratégiákat vagy programokat, például az ifjúsági garancia bevezetésére vonatkozó terveket. A stratégiáknak kutatási eredményeken és az ágazatok közötti együttműködésen kell alapulniuk, és ki kell terjedniük minden érdekelt félre. A stratégiák kidolgozása során célszerű megbeszéléseket folytatni a célcsoporttal, továbbá meg kell tervezni, végre kell hajtani, nyomon kell követni és értékelni kell a hatékony szakpolitikai eszközök alkalmazását. A szakpolitikai intézkedések hozzáférhetőségének és eredményeinek nyomon követése és értékelése során biztosítani kell a nemek közötti egyenlőség figyelembe vételét.

A megelőzés területén

17. Mozdítsák elő a megfelelő, megfizethető, hozzáférhető és kiváló minőségű szolgáltatásokhoz – így például a koragyermekkori neveléshez és gondozáshoz, lakhatáshoz, az egészségügyi és szociális szolgáltatásokhoz – való hozzáférést annak megelőzése érdekében, hogy a fiatalok a NEET-helyzetbe sodródjanak vagy tartósan ilyen helyezetben maradjanak.

18. Ösztönözzék és fektessenek be az ifjúságsegítő munkába, könnyítsék meg a NEET-helyzetű fiatalok hozzáférését az ifjúságsegítő szolgáltatásokhoz azáltal, hogy megerősítik az ágazatközi együttműködést az érdekeltek között.

19. A megelőző és beavatkozó intézkedéseket is magában foglaló átfogó megközelítés alkalmazásával csökkentsék a korai iskolaelhagyást (8).

20. Dolgozzanak ki és alkalmazzanak új és testreszabott megközelítéseket, mint például a fiatalok jobb társadalmi befogadását célzó kihelyezett és/vagy proaktív ifjúságsegítő munkát. Teljes mértékben aknázzák ki az ifjúságsegítő munka nyújtotta lehetőségeket a fiatalok önbizalmának helyreállítása és önfejlesztésének ösztönzése, valamint a korai iskolaelhagyás csökkentésének elősegítése érdekében (9).

21. Ösztönözzék és támogassák a minőségi tanácsadást, ideértve a karrier-tanácsadást, a munkahelyi jogokról, a foglalkoztatási és oktatási kilátásokról és a szabad mozgásra való lehetőségekről szóló tájékoztatást, valamint az összes fiatalt – és különösen a NEET-helyzetbe sodródás veszélyének kitett fiatalokat – és családjukat célzó, átfogóbb jellegű tanácsadást és támogatást.

22. Erősítsék meg az ifjúsági szervezeteknek, az ifjúságsegítő munkának és a befogadás más formáinak – mint a részvétel eszközeinek – a kapacitását, és használják az általuk nyújtott lehetőségeket a NEET-helyzetű fiatalok társadalmi befogadásának elősegítésére.

23. Ösztönözzék a helyi kezdeményezéseket és a szociális kohéziót elősegítő terveket a NEET-helyzetű fiatalokra irányuló egyedi fellépések kidolgozására, amelyek célja az említettek (re)integrálása a helyi közösségekbe.

24. Használják az európai ifjúsági portált tájékoztató eszközként ahhoz, hogy a fiatalok tájékoztatást kapjanak a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdésekről.

Az oktatás, a képzés és a nem formális tanulás terén

25. Bővítsék ki a második esélyt nyújtó oktatáshoz való hozzáférést, és támogassák a munkaerő-piaci igényeknek megfelelő készségek és kompetenciák megszerzését és/vagy fejlesztését.

26. Mozdítsák elő és tegyék hozzáférhetőbbé a társadalomból kirekesztettek szükségleteinek megfelelő szakmai tanácsadást és pályaorientációt, életük minden szakaszában.

27. A nemzeti körülményeknek és sajátosságoknak megfelelően és a tagállamok által helyesnek ítélt módon 2018-ig vezessenek be szabályokat a nem formális és az informális tanulás érvényesítésére annak érdekében, az egyének felhasználhassák ezt a fajta tanulást karrierjük és további tanulmányaik során (10).

28. Javítsák a kisgyermekkori oktatáshoz és gondozáshoz való hozzáférést és annak minőségét. A hátrányos helyzetű gyermekeknek szükség szerint nyújtsanak további támogatást (11).

29. Hajtsák végre az Erasmus+ programot, amely támogató eszközt jelent a szociális és polgári kompetenciák és készségek megszerzésére és a fiatalok mobilitásának és foglalkoztathatóságának javítására.

Az oktatásból a munkába való átmenet területén

30. Alakítsanak ki partnerségeket az állami és magán foglalkoztatási szolgálatok, a pályaorientációs tanácsadók és további olyan szakosodott ifjúsági szervezetek (NGO-k, ifjúsági központok és szövetségek) között, amelyek elősegítik a munkanélküliségből, az inaktivitásból, az oktatásból vagy a képzésből a munkába való zökkenőmentes átmenetet.

31. Többek között a tanulószerződéses gyakorlati képzés európai szövetségéről szóló tanácsi nyilatkozat összefüggésében segítsék elő a minőségi, munkaalapú tanulást, például a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket, kiegészítő képzéseket és a szakmai gyakorlatokat, mert azok az oktatásból vagy a képzésből a munkába való tartós átmenet javításának hatékony eszközei, különösen mivel fejlesztik a munkaerőpiacon keresett készségeket, illetve javítják a készségkereslet és a készségkínálat közötti összhangot (12).

32. Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló tanácsi ajánlás figyelembevételével hajtsanak végre az ifjúsági munkanélküliség problémáját kezelő, ezen belül különösen az átmenetet javító intézkedéseket, többek között a partnerségen alapuló (köztük ifjúságsegítő szolgáltatásokat alkalmazó) megközelítések kialakítása, a korai beavatkozás és aktivizálás, a munkaerő-piaci integrációt biztosító támogató intézkedések (ezen belül a készségekkel és a munkaerőpiaccal kapcsolatos intézkedések), továbbá az uniós alapok felhasználása, a rendszerek értékelése és folyamatos fejlesztése révén.

A foglalkoztatás területén

33. Az aktív befogadást célzó intézkedések segítségével javítsák a teljes és aktív munkaerő-piaci részvételt, mozdítsák elő a kreativitást és az innovációt az önfoglalkoztatásra törekvő fiatalok körében, támogassák a vállalkozó szellemet és az első munkatapasztalat megszerzését.

34. Hárítsák el a munkaerőpiacra való visszatérés/belépés akadályait – ideértve az életkor és más tényezők alapján történő megkülönböztetést –, és foglalkozzanak a különböző bizonytalan munkaformák problémájával, adott esetben elemezzék a nem bérjellegű munkaerőköltségek csökkentésének lehetőségeit, hogy ezzel javuljon a fiatalok foglalkoztatásra való esélye (13).

35. A kölcsönös kötelezettségvállalás elve alapján tegyék lehetővé a foglalkoztatási szolgálatok, az ifjúsági szervezetek és a fiatalokat támogató más partnerek számára, hogy már korai szakaszban személyre szabott iránymutatást és egyéni cselekvési terveket biztosítsanak, ideértve a személyre szabott egyéni támogatási rendszereket.

36. Vonják be az ifjúságpolitikában érdekelt feleket és a fiatalokat, valamint az ifjúsági és egyéb civil társadalmi szervezeteket a megfelelő szakpolitikák, köztük az ifjúsági garancia megtervezésébe és végrehajtásába, eközben fordítsanak kiemelt figyelmet az ifjúságsegítő munkában rejlő, a NEET-helyzetbe sodródás veszélyének kitett fiatalok azonosítására vonatkozó lehetőségekre, és hozzanak létre hidakat e fiatalok és a szolgáltatók között. Tegyék lehetővé, hogy az ifjúságpolitikában érdekelt felek előmozdíthassák és hirdethessék az ifjúsági garancia és más foglalkoztatási és képzési kezdeményezések nyújtotta lehetőségeket.

37. Teljes mértékben járuljanak hozzá ahhoz, hogy az EURES olyan páneurópai munkaközvetítő és toborzó hálózattá váljon, amelynek fő célja, hogy az egyes tagállamok munkaerő-piaci igényeire megoldást találjon, és amely az állami és magán foglalkoztatási szolgálatok álláshirdetéseit, a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket és adott esetben a szakmai gyakorlatokat egyaránt felöleli (14).

38. Támogassák a munka, a magán- és a családi élet összeegyeztethetőségét annak érdekében, hogy megelőzzék és elhárítsák a munkaerő-piaci integráció akadályait.

FELKÉRIK A BIZOTTSÁGOT, HOGY:

39. A rendelkezésére álló megfelelő eszközök révén gondoskodjon a legjobb gyakorlatok megosztásáról, ideértve az azon tagállami legjobb gyakorlatokról szóló összefoglaló jelentést is, amelyek célja a NEET-helyzetű fiatalok (re)integrálása a foglalkoztatási és oktatási rendszerekbe; vegye számba az e területen készített más tanulmányokat és a vonatkozó kezdeményezéseket, és széles körben ismertesse ezek eredményeit; alkalmazza az uniós programok és alapok – a „Fiatalok lendületben” program, az egész életen át tartó tanulás programja, az Erasmus+ és az Európai Szociális Alap – keretében finanszírozott projektek eredményeként létrejött bevált gyakorlatokat és használja az ifjúságpolitikai területen meglévő együttműködési hálózatokat, például az Európai Ifjúságpolitikai Tudásközpontot.

40. Vegye figyelembe az ifjúsági ágazat hozzájárulását a jövőbeli munkaerő-piaci igények és a szükséges készségek és kompetenciák rendszeres időközönként elvégzett, szisztematikus felülvizsgálatához.

41. Segítse elő és biztosítsa, hogy a jövőben az uniós ifjúsági programokban – így például az Erasmus+ programban – kiemelt helyet kapjanak a hátrányos helyzetű és különösen a NEET-helyzetű fiatalok.

42. Segítse elő az ifjúsági kérdésekben érintett felek közötti párbeszédet, ideértve az ifjúságsegítőket és az üzleti élet képviselőit, kiemelt figyelmet fordítva a NEET-helyzetű fiatalokra, a személyre szabott tanácsadásra és szociális készségeik fejlesztésére.

43. Az üzleti világ, az egyetemek, a hatóságok, a fiatalok és más érdekeltek közötti együttműködésen alapuló, több ágazatot felölelő magas szintű szeminárium keretében foglalkozzon a NEET-helyzetű fiatalokkal kapcsolatos kihívásokkal és a lehetséges megoldásokkal.

44. Továbbra is kövesse nyomon az ifjúsági garanciarendszerek ezen ajánlás szerinti kialakítását, végrehajtását és eredményeit a Foglalkoztatási Bizottság által az európai szemeszter keretében végzett többoldalú felügyelet révén, elemezze a hatályos szakpolitikák hatását, és e fejleményekről rendszeresen tegyen jelentést.

45. Továbbra is támogassa a tagállamok és a többi érdekelt annak érdekében tett erőfeszítéseit, hogy növeljék a minőségi, munkaalapú tanulási lehetőségek számát, különösen a tanulószerződéses gyakorlati képzés európai szövetsége keretében, és mozdítsa elő a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszereivel kapcsolatban a legjobb gyakorlatok és a tapasztalatok cseréjét.

(1) Európában 2012-ben 7,5 millió 15–24 éves fiatal és további 6,5 millió 25–29 éves fiatal volt foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő személy. Ez a NEET kategóriába tartozó fiatalok arányának jelentős növekedését mutatja: 2008-ban ezek a fiatalok a 15–24 évesek 11 %-át és a 25–29 évesek 17 %-át tették ki; 2012-re arányuk 13 %-ra, illetve 20 %-ra nőtt (Eurostat).

(2) A Foglalkoztatási Bizottság a 2010. május 19-i ülésén megállapodott abban, hogy „a foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalok” fogalommeghatározása magában foglalja az oktatásban és képzésben nem részesülő, az ILO fogalommeghatározása szerinti munkanélkülieket is, valamint az oktatásban és képzésben nem részesülő, az ILO fogalommeghatározása szerinti inaktív személyeket is.

Lásd: http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=6602&langId=en

(3) NEETs. Young people not in employment, education or training: Characteristics, costs and policy responses in Europe, 2. o. Eurofound (2012).

Lásd: http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2012/54/en/1/EF1254EN.pdf

(4) HL C 120., 2013.4.26., 1. o.

(5) A Bizottság 2013. júniusi „Felhívás az ifjúsági munkanélküliséggel szembeni fellépésre” című közleménye és a kapcsolódó európai tanácsi következtetések nyomán azoknak a tagállamoknak, amelyek egyes régióiban az ifjúsági munkanélküliség meghaladja a 25 %-ot, 2013 decemberéig be kell nyújtaniuk egy, az ifjúsági garancia bevezetésére vonatkozó tervet, a többi tagállam számára pedig mindez 2014-ben lenne kötelező.

(6) Az európai uniós ifjúsági konferencia együttes következtetései (Vilnius, 2013. szeptember 9–12.).

(7) A Tanács „Szociális beruházás a növekedés és a kohézió érdekében” című, 2013. június 20-i következtetései.

(8) A Tanács 2011. június 28-i ajánlása a korai iskolaelhagyás csökkentését célzó szakpolitikákról (HL C 191., 2011.7.1., 1. o.).

(9) Lásd: A Tanács 2011. június 28-i ajánlása a korai iskolaelhagyás csökkentését célzó szakpolitikákról (HL C 191., 2011.7.1., 1. o.). Az Európai Tanács által elfogadott Európa 2020 stratégiában szereplő kiemelt célok egyike, hogy a korai iskolaelhagyók aránya 10 % alá csökkenjen, továbbá hogy a fiatalabb generációk körében legalább 40 %-ra nőjön a felsőfokú vagy ennek megfelelő végzettséggel rendelkezőké.

(10) A nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről szóló, 2012. december 20-i tanácsi ajánlás (HL C 398., 2012.12.22., 1. o.).

(11) A Tanács következtetései a kisgyermekkori nevelésről és gondozásról: hogy minden gyermek szilárdan megalapozhassa jövőjét (HL C 175., 2011.6.15., 8. o.).

(12) A Tanács 2013. október 15-i nyilatkozata a tanulószerződéses gyakorlati képzés európai szövetségéről.

(13) Lásd: Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás (HL C 120., 2013.4.26., 1. o.). 16. pont.

(14) A Bizottság 2012. november 26-i végrehajtási határozata a 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet állásajánlatok és álláspályázatok közvetítése és az EURES újbóli kialakítása tekintetében történő végrehajtásáról (HL L 328., 2012.11.28., 21. o.).