Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A bevándorlás és az integráció elmaradásának költségei

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2019/C 110/01)

Előadó: Pavel TRANTINA Társelőadó: José Antonio MORENO DÍAZ

Közgyűlési határozat: 2018.2.15. Jogalap: az eljárási szabályzat 29. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2018.11.7. Elfogadás a plenáris ülésen: 2018.12.12. Plenáris ülés száma: 539. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 149/09/13

1. A következtetések és az ajánlások összefoglalása

1.1 Az EGSZB véleménye szerint a bevándorlás kedvezően hat a népesség és a munkaerő növekedésére. Ha a természetes népességnövekedés negatívba fordul, a bevándorlás segíthet szinten tartani a népesség és a munkaerő összlétszámát. A bevándorlás kétségkívül nem jelent végleges megoldást az Európában tapasztalható demográfiai elöregedés következményeinek kezelésére. Ugyanakkor orvosolhatja az olyan típusú munkaerő- és szakemberhiányt is, amelynek nincs köze a demográfiai folyamatokhoz.

1.2 A bevándorlás elmaradása Európában a következőkkel járna: — A tagállamok gazdasága jelentős nehézségekkel küzdene; a munkaerőpiacok valószínűsíthetően elviselhetetlen nyomás alá kerülnének; teljes iparágak mennének csődbe; a mezőgazdasági termelés visszaesne; az építőipar nem tudna lépést tartani a kereslettel. — A demográfiai problémák még súlyosabbá válnának; a nyugdíjrendszereket nem lehetne fenntartani; az egészségügyi és ápolási ágazat összeomlana; bizonyos területek elnéptelenedése gyors tempóban folytatódna; összességében a társadalmi kohézió meggyengülne. — A legális bevándorlás teljes megtiltása törvényszerűen az illegális bevándorlási kísérletek számának megugrásához vezetne; az pedig túlzott biztonsági intézkedésekhez, túlzott elnyomáshoz és túlzott rendőri felügyelethez, ami óriási költségekkel járna; ösztönözné a feketemunka piacát, a kizsákmányolást és a modern rabszolgaságot, valamint a kétségbeesett családegyesítési kísérleteket. — A rasszizmus és az idegengyűlölet még a jelenleginél is nagyobb méreteket öltene; a korábban letelepedett, bevándorló háttérrel rendelkező személyek (beleértve a második és a harmadik generációt) a lakosság bizalmatlanságának és felháborodásának céltábláivá válnának.

1.3 Ezzel szemben a bevándorlásban a következő lehetőségek rejlenek a befogadó országok számára: a megüresedett álláshelyek és a készségek terén mutatkozó hiány betöltése, a gazdasági növekedés fenntartása és az elöregedő népességnek nyújtott szolgáltatások fennmaradása akkor, amikor helyben nincs elegendő fiatal. A nyugdíjhiány új fiatal bevándorló munkavállalók hozzájárulásaival pótolható. A bevándorlók energiát és innovációt hoznak magukkal. A befogadó országokat gazdagítja a kulturális és etnikai sokszínűség. Az elnéptelenedő területek feléleszthetők, illetve az iskolákat át lehet alakítani. A származási országok hasznot húznak a hazautalásokból (a migránsok által hazaküldött pénzeszközökből), amelyek összege meghaladja a külföldi támogatásokét. A hazatérő migránsok megtakarításokat, készségeket és nemzetközi kapcsolatokat hoznak magukkal.

1.4 A migrációban rejlő lehetőségek maradéktalan kiaknázásához olyan megközelítésre van szükség, amely egyebek mellett jobban hasznosítja a migráns népesség készségeit. Az EGSZB meg van győződve arról, hogy ezt megfelelő készségvalidációs politikákkal és mechanizmusokkal kell segíteni, és arra kéri az Uniót és a tagállamokat, hogy támogassák ezek mihamarabbi kifejlesztését. Emellett a nem uniós országokkal fennálló, készségekre irányuló partnerségek megfelelő működtetése kölcsönösen előnyös lenne az Unió és a bevándorlók származási országai számára.

1.5 Az EU-nak olyan szakpolitikákat és intézkedéseket kell elfogadnia, amelyek támogatják a biztonságos, rendezett és szabályos bevándorlást, valamint erősítik a befogadást és a társadalmi kohéziót.

1.6 Az integráció elmaradása gazdasági, társadalmi-kulturális és politikai kockázatokkal és költségekkel jár. Ezért a jövőbeni költségekkel, problémákkal és feszültségekkel szembeni legjobb biztosíték a bevándorlók integrációjába történő befektetés. A közpolitikáknak kezelniük kell az uniós társadalmak különböző csoportjaiban jelen lévő félelmeket és aggodalmakat, elkerülendő, hogy EU-ellenes és idegengyűlölő diskurzus alakuljon ki. Ennek érdekében a vonatkozó politikáknak világos, következetes és indokolt kötelezettségeket kell róniuk magukra a bevándorlókra, ám ugyanekkor következetesen el kell ítélniük a bevándorlóellenes retorikát és magatartást.

1.7 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az integráció előmozdítása kulcsfontosságú az EU alapvető értékeinek és elveinek megerősítéséhez, amelyeknek központi elemei a sokféleség, az egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség. Az integráció az egész társadalmat érinti, beleértve a befogadó országban letelepedő migránsokat, tekintet nélkül jogállásukra vagy származásukra. Ugyanakkor külön szakpolitikákra van szükség a különösen kiszolgáltatott emberek (például a menekültek) vonatkozásában, a legjobb eredményeket pedig – az univerzális megközelítéssel szemben – egy közösségi alapú és az egyedi igényekre szabott támogatással lehetne elérni. Ezért elengedhetetlen, hogy az uniós tagállamok tanuljanak egymástól, és őszintén törekedjenek egy olyan környezet előmozdítására, amelyben megvalósítható a bevándorlók integrációja, és elkerülhetőek a kockázatok.

2. A vélemény háttere és célkitűzései

2.1 Az Európába érkező, a második világháború óta legnagyobb bevándorlási hullám aggodalmat keltett a polgárokban a további ellenőrizetlen bevándorlási hullámokkal kapcsolatban, és felhívta a figyelmet arra, hogy az illegális bevándorlás elleni küzdelemben közös megközelítésre van szükség, és hogy fontos biztosítani az EU cselekvőképességét. Az uniós tagállamok nehézségekkel küzdenek a bevándorlás kezelése, finanszírozása és kommunikálása terén, valamint az állampolgárok ezzel kapcsolatos félelmeit illetően. Míg néhány politikus a maga javára használta ki ezt a helyzetet, az EGSZB meg van győződve arról, hogy sürgősen meg kell változtatni a bevándorlással kapcsolatos narratívát, és vissza kell térni a racionális, tényeken alapuló vitához. A bevándorlókra és a menekültekre úgy kellene tekinteni, mint akik nem veszélyt, hanem lehetőséget jelentenek az európai gazdasági és társadalmi modell számára.

2.2 A migráció ellenőrzését az aktuális külügyi témák kiemelt kérdéseként kezelő jelenlegi politikák aláássák az EU helyzetét a külkapcsolatok terén, zsarolásnak téve ki az Uniót, és csökkentve hitelességét emberi jogi kérdésekben. Az EGSZB meggyőződése szerint az Uniónak és tagállamainak túl kell lépniük a jelenlegi modellen, és gondoskodniuk kell a bevándorlás olyan szabályos módjainak előmozdításáról, amelyek elősegítik a rendezett migrációt és a sikeres integrációt. A biztonságos és legális útvonalak enyhíthetik az uniós menedékjogi rendszerre nehezedő nyomást.

2.3 Ugyanakkor mindaddig, amíg az uniós piacok táplálják a munkaerő iránti keresletet, lesz bevándorlás: akár szabályos, akár másmilyen. A kereslet – legalábbis bizonyos szakmákban – növekedni fog (ápolási ágazat, háztartási munka, szociális szolgálatok, építőipar stb.) ( 1 )

2.4 A 2017. júniusi civil társadalmi napok során Federica Mogherini, az Európai Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője vitaindító beszédet tartott „A globális Európa és annak a békében és stabilitásban betöltött szerepe” címmel ( 2 ) . Beszédében kiemelte, hogy Európának gazdasági és kulturális okokból szüksége van a migrációra, és javasolta, hogy az EGSZB készítsen tanulmányt vagy jelentést a migráció elmaradásának költségeiről, mivel az a benyomása, hogy az európai gazdaságoknak vannak olyan ágazatai, amelyek összeomlanának, ha egyik napról a másikra az összes bevándorló eltűnne. A jelentés a gazdasági és társadalmi szereplők véleményét tolmácsolná azzal kapcsolatban, hogy milyen lenne Európa migránsok nélkül. Ez a saját kezdeményezésű vélemény a fenti felvetés nyomán született.

2.5 A migrációnak számos arca van: lehet szabályos, irreguláris, vagy – mint az elmúlt három évben, a Szíriában és a világ más részein folyó háborúk nyomán – humanitárius jellegű. A migrációs áramlatok szintén vegyesek, és a munkaerő-migráció magában foglalhat idénymunkásokat, fizikai munkásokat vagy magasan képzetteket is. Ez a dokumentum főként az Unió által támogatott biztonságos, rendezett munkaerő-migrációra (és az ahhoz kapcsolódó családegyesítésre) összpontosít; ugyanakkor tudomásul veszi a bevándorlás egyéb formáit is, és azt is vizsgálja, hogy milyen hozzájárulás származhat az (ideiglenes) humanitárius migráció keretében érkező migránsok (menedékkérők) részéről és az irreguláris migrációból.

3. Általános megjegyzések

3.1 Demográfia – az elöregedő lakosság és az uniós népességcsökkenés számokban

3.1.1 A 21. század elején Európának a népesség elöregedésével, az őshonos lakosság stagnálásával, sőt csökkenésével, magas munkanélküliséggel, emellett – néhány kulcsfontosságú tagállamban – lassú gazdasági növekedéssel kell szembenéznie. Ugyanakkor a bevándorlás egyik fő célpontja továbbra is Európa ( 3 )

3.1.2 Az Európai Unió számára az egyik legnagyobb kihívás a munkaerő létszámának változása. Bár a munkaerőpiaci kínálat (a munkaerőlétszám) fejlődése nem független a munkaerőpiaci kereslettől, a jövőbeni alakulására vonatkozóan becsléseket lehet készíteni úgy, hogy egybevetjük a munkaerőpiaci részvétellel kapcsolatos különböző forgatókönyveket a 2018. évi „European Demographic Data Sheet” szerzői által megállapított népességi előrejelzésekkel ( 4 ) . A jelenlegi uniós munkaerő mintegy 245 millió munkavállalót foglal magában. A jövőbeni munkaerőpiaci kínálat 2060-ig terjedő megbecslése érdekében a szerzők három forgatókönyvet határoztak meg a munkaerőpiaci részvétel tekintetében, amelyek a 214 millió munkavállalótól a 227 millión át a 245 millió munkavállalóig terjednek.

3.1.3 Más előrejelzések, például az Európai Bizottság 2017-es göteborgi szociális csúcstalálkozóra készített ismertetőjében bemutatott számítások szerint 2060-ban minden egyes időskorúra két munkaképes korú ember fog jutni. Ma ez az arány egy a négyhez. Ez kritikus kockázatokat jelent az általunk jelenleg ismert európai szociális modell fenntartására nézve.

3.1.4 Másfelől a bevándorlás kedvezően hat a népesség és a munkaerő növekedésére. Ha a természetes népességnövekedés negatívba fordul, a bevándorlás segíthet szinten tartani a népesség és a munkaerő összlétszámát. A bevándorlás emellett orvosolhatja az olyan típusú munkaerő- és szakemberhiányt is, amelynek nincs köze a demográfiai folyamatokhoz. Ugyanakkor a Hamburgi Világgazdasági Intézet (HWWI) az európai bevándorlás költségeiről és előnyeiről szóló jelentésében ( 5 ) rámutat arra, hogy a bevándorlás nem jelent végleges megoldást az Európában tapasztalható demográfiai elöregedés következményeinek kezelésére (mivel a bevándorlók is öregednek).

3.2 A harmadik országokból érkező munkaerő-bevándorlásban rejlő lehetőségek

Megállapítható, hogy a migráció a következő hatásokkal jár (6):

3.2.1 A befogadó országokra nézve: — Be lehet tölteni a megüresedett álláshelyeket és pótolni lehet a készségek terén mutatkozó hiányosságokat. — Fenn lehet tartani a gazdasági növekedést. — Fenn lehet tartani az elöregedő népességnek nyújtott szolgáltatásokat akkor, amikor helyben nincs elegendő fiatal. — A nyugdíjhiány új fiatal, adót fizető bevándorló munkavállalók hozzájárulásaival pótolható. — A bevándorlók energiát és innovációt hoznak magukkal. — A befogadó országokat gazdagítja a kulturális és etnikai sokszínűség. — Az elnéptelenedő területek feléleszthetők, ideértve a csökkenő létszámú iskolákat.

3.2.2 A származási országokra nézve: — A fejlődő országok hasznot húznak a hazautalásokból (a migránsok által hazaküldött pénzeszközökből) – amelyek összege mostanra gyakran meghaladja a külföldi támogatásokét (7) –, valamint a kulturális érintkezésből. — A munkanélküliség csökken, és a fiatal migránsok életkilátásai javulnak. — A hazatérő migránsok megtakarításokat, készségeket és nemzetközi kapcsolatokat hoznak magukkal.

4. A bevándorlás elmaradásának költségei

4.1 A gazdasági növekedés fenntartása és a munkaerőpiaci igények kielégítése

4.1.1 Az Unión kívülről történő bevándorlás közvetlenül és közvetve is hatással van a gazdasági növekedésre: egyértelmű összefüggés látszik kirajzolódni a munkaerő bevándorlás révén történő növekedése és az összesített GDP-növekedés között. Így például Svédország az elmúlt években több ezer munkavállalási engedélyt adott ki információtechnológiai fejlesztők, gyümölcsszedők és szakácsok számára. A munkaerő-bevándorlás jelentős értéket teremt a svéd gazdaság számára: a bevándorló munkavállalókat felvevő vállalatok gyorsabban növekednek, mint a hasonló vállalatok. Éves szinten a nem az EU-ból/EGT-ből bevándorolt munkavállalók több mint 1 000 millió euróval járultak hozzá Svédország GDP-jéhez, és több mint 400 millió euróval az adóbevételekhez ( 8 )

4.1.2 A bevándorló népesség 2004 és 2014 között 70 %-os munkaerő-növekedést generált Európában ( 9 ) . Nehéz meghatározni, hogy milyen hatással járna egy ilyen mértékű munkaerőhiány az európai gazdaságra és az egyes tagállamokra. Emellett az idegen országban született lakosok rendszerint olyan piaci szegmensekbe integrálódnak, amelyek vagy gyorsan növekednek, vagy hanyatlóban vannak, nagyobb rugalmasságot biztosítva ezáltal az Unió munkaerőpiaci igényeinek kielégítéséhez.

4.1.3 Hasonlóképpen befolyásolja a bevándorló népesség az egyes országok foglalkoztatási helyzetét azáltal, hogy hozzájárul a fogyasztáshoz és a munkahelyteremtéshez. A bevándorló vállalkozók gyakran azáltal járulnak hozzá a gazdasági növekedéshez és a foglalkoztatáshoz, hogy felélesztik a feledésbe merült mesterségeket és szakmákat, és növekvő mértékben vesznek részt a hozzáadott értékkel bíró áruk és szolgáltatások nyújtásában ( 10 ) . Az EGSZB ezért azt ajánlja, hogy a bevándorló vállalkozók „kreatív és innovációs képessége” erősítése érdekében hozzanak speciális intézkedéseket uniós, tagállami és helyi szinten. Ennek célja a megkülönböztetés megszüntetése és mindenki számára egyenlő feltételek teremtése, hogy így hozzá tudjanak járulni az inkluzív növekedéshez és a minőségi munkahelyek teremtéséhez ( 11 )

4.1.4 Mivel a szociális vállalkozásokra különösen jellemző, hogy a gondozási tevékenységekkel kapcsolatos ágazatokban, a megosztásalapú gazdaságban és a körforgásos gazdaságban tevékenykednek, az EGSZB szerint ezek elősegíthetik és támogathatják az új munkahelyek létrejötte mellett az EU-n kívüli bevándorlók vállalkozó kedvét és gazdasági tevékenységekben való részvételét is ( 12 )

4.1.5 A bevándorlás költségvetési hatásának mérése bonyolult kérdés. Az OECD állítása ( 13 ) szerint azonban összességében a bevándorlók az elmúlt ötven évben semleges költségvetési hatással jártak, azaz az általuk esetlegesen generált költségeket fedezte a beszedett adók és illetékek révén keletkezett nyereség.

4.1.6 Az Oxford Economics egyik kutatási tanulmánya ( 14 ) megállapította, hogy a migráns munkavállalók segítettek fenntartani a megfelelő munkaerő-kínálatot a 2004 és 2008 közötti gazdasági fellendülés táplálásához. Úgy tűnik, a migráns munkaerő rendelkezésre állásán múlt az, hogy bizonyos vállalkozások fennmaradtak, illetve nem kényszerültek külföldre áthelyezni a termelést (a szerzők hivatkoznak egy 600 vállalkozás körében készített felmérésre, amelyben 31 % állította, hogy a bevándorlók fontosak voltak szervezetük fennmaradásához; ez az arány az egészségügy és a szociális ellátás, valamint a mezőgazdaság ágazatában elérte az 50 %-ot).

4.1.7 Egyértelmű, hogy a bevándorlás a származási és a befogadó országok számára gazdasági szempontból egyaránt előnyös. A jelenlegi gazdasági és kereskedelmi struktúrák közepette azonban a legnagyobb hasznot a gazdag és erős országok húzzák. Emellett bár a bevándorlás lehetőségeket rejt magában arra, hogy kulturálisan összehozza egymással az embereket és elősegítse a megértést, előfordulnak súrlódások, amennyiben nem történnek erőfeszítések a helyi lakosság vagy a bevándorló közösség körében élő félreértések, előítéletek vagy mítoszok eloszlatására.

4.2 A készségekkel kapcsolatos hiány pótlása

4.2.1 Egy az EGSZB megbízásából az Institute for Market Economics (IME) által készített és 2018. július 24-én közzétett tanulmány ( 15 ) szerint az európai gazdaság termelékenysége általánosságban évente több mint 5 %-kal csökken amiatt, hogy nem állnak összhangban egymással a munkavállalók készségei és a munkaerőpiac igényei. A tanulmány rámutat arra, hogy ez ledolgozott munkaóránként 80 eurócentes veszteséget jelent. A legsúlyosabban érintett szakmák az információtechnológia és a kommunikáció, az orvoslás, és általánosabban a tudomány, a technológia és a mérnöki szakmák területe. Ez a jelenség a tanárokat, az ápolókat és a szülésznőket is érinti. A szerzők szerint a demográfiai visszaesés és a technológiai fejlemények miatt a tendencia egyre romlik. A készségekkel kapcsolatos hiányt a munkaerő-bevándorlás révén részben meg lehetne szüntetni.

4.2.2 A migrációban e téren rejlő lehetőségek maradéktalan kiaknázásához azonban olyan megközelítésre van szükség, amely egyebek mellett jobban hasznosítja a migráns népesség készségeit és képesítéseit. A bevándorlók többnyire túlképzettek a számukra kínált pozíciókhoz ( 16 )

4.2.3 A szakemberhiány részben csak akkor orvosolható, ha a bevándorlók készségeit és képesítéseit validálják. Az uniós validációs mechanizmusok azonban még mindig alakulóban vannak, és a tagállamoktól függenek. Az EU készségprofil eszközét a tagállamok és a terület szereplői nem használják fel kellőképpen. Léteznek azonban nem kormányzati kezdeményezések, mint például a Bertelsmann alapítvány készségkártyái vagy online szakmai önértékelése ( 17 )

4.2.4 A nem uniós országokkal fennálló, készségekre irányuló partnerségek megfelelő működtetése kölcsönösen előnyös lenne az Unió és a migránsok származási országai számára.

4.3 A gondozási ágazat fenntartása

4.3.1 Az egészségügyi ágazatban tapasztalható munkaerőhiány időzített bomba. Továbbra is zajlik a válság ( 18 ) , és a munkaerőpiaci hiány növekedni fog, hacsak nem születnek megfelelő szakpolitikai válaszok. A gondozást az Európai Bizottság már 1994-ben is stratégiai ágazatként határozta meg. 2010-ben arra figyelmeztetett, hogy 2020-ra az egészségügyi dolgozókat tekintve a munkaerőhiány elérheti a kétmillió főt, ha nem tesznek sürgős lépéseket a tartós ápolás-gondozás terén hiányzó akár egymillió munkavállaló jelentette ellátási hiány kezelésére ( 19 )

4.3.2 Számos tagállamban munkaerőhiány jellemzi az ápolási-gondozási szakmákat. A legális, valamint az okmányokkal nem rendelkező gondozók felvétele enyhíti a gondozás területén megmutatkozó munkaerőhiányt. Kiváltképp a dél-európai ápolási-gondozási rendszerek veszik fokozottan igénybe a házi gondozást végző munkavállalókat. Például Olaszországban a bevándorló házi gondozók a házi segítségnyújtásban dolgozók mintegy háromnegyedét teszik ki ( 20 )

4.3.3 A közép- és kelet-európai országokra ugyancsak hatással van az ápolási-gondozási ágazat munkaerőhiánya, valamint az ápolás-gondozás iránti egyre növekvő nyugat-európai kereslet. Lengyelország például számos gondozót biztosít más országok számára, bár a hazai ápolási-gondozási munkaereje is megfogyatkozott. Erre a hiányra az nyújt megoldást, hogy Ukrajnából és más Unión kívüli országokból érkeznek munkavállalók Lengyelországba ( 21 )

4.3.4 Fontos felhívni a figyelmet arra, hogy a női bevándorlók fizetett munkája gazdasági szinten jelentős hozzájárulást jelent a családok és a közösségek számára, valamint arra, hogy fel kell számolni a nők és a férfiak közötti munkaerőpiaci egyenlőtlenségeket ( 22 ) . A kutatás azt mutatja, hogy a női bevándorlók nagy része a szolgáltatási ágazatban vállal munkát (pl. étkeztetés, háztartási és egészségügyi munkák). Az uniós munkaerőpiacon a női bevándorlókat hátrányosan érinti a szabálytalan feltételek melletti foglalkoztatás, az alulfoglalkoztatottság és az ideiglenes szerződéssel való foglalkoztatás, és ki kell dolgozni olyan intézkedéseket, amelyek garantálják az egyenlő bánásmódot és védelmet nyújtanak a kiszolgáltatott embereknek.

4.4 A vidéki és távoli területek elnéptelenedésének kezelése

4.4.1 A vidéki, hegyvidéki és szigeti területek egyre inkább elnéptelenednek, ami lefelé irányuló gazdasági és társadalmi spirált indít el, amely egyre gyorsul, ahogy egyre több ember vándorol el a városokba. A lakosság számának csökkenésével visszaesik a közösségen belüli pénzforgalom, ez pedig károsan hat a helyi vállalkozások, üzletek és közlekedési összeköttetések életképességére, valamint az alapvető létesítmények és szolgáltatások elérhetőségére.

4.4.2 Az Unió egyes területein, például Írországban és Brandenburgban az elnéptelenedést bevándorlók letelepítésével orvosolják. A mezőgazdaság esetében például Észak-Írországban a migráns munkaerő közreműködése kulcsfontosságú volt a munkaerő-kínálat és a munkaerő elöregedése tekintetében súlyos problémákkal küzdő ágazat fennmaradásához. A migráns népesség kész elfogadni az olyan fizetéssel és körülményekkel járó munkahelyeket, amelyeket a helyi lakosság visszautasít, és kész az elnéptelenedés által nagymértékben fenyegetett falvakban élni, annak ellenére, hogy az ágazat adott esetben messzemenően szabályozatlan, és fennáll a munkaerő kizsákmányolásának kockázata ( 23 )

4.4.3 Az Európai Unió vidékfejlesztési politikája keretében számos lehetőség áll rendelkezésre ahhoz, hogy segítséget nyújtsanak a helyi vidéki közösségek számára a bevándorlók érkezésével felmerülő feladatokhoz. Pár vidékfejlesztési szervezet rámutatott arra, hogy a vidéki területek milyen segítséget nyújthatnak a bevándorlóknak, akik érkezésükkel fel tudják élénkíteni az elnéptelenedéssel és/vagy gazdasági hanyatlással küzdő területeket. 2017-es tanulmányában az Európai Parlament hangsúlyozta, mennyire fontos támogatni a bevándorlók társadalmi befogadását és munkaerőpiaci beilleszkedését ( 24 )

4.5 A kulturális sokszínűség kezelése

4.5.1 A migráns népesség hiánya hátrányosan hatna az uniós országok sokszínűségére, ami idegenellenes és önelégült megnyilatkozásokhoz vezethet, ez pedig ellentétes az EU vezérelveivel. Emellett elveszítenénk az olyan értékek terjesztéséhez való hozzájárulást, mint az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség, amelyek tekintetében az utóbbi években a migráns hátterű népesség láthatósága segített előrelépéseket elérni.

4.6 A fenti okokból el kell vetni az EU-ba történő bevándorlás elmaradását mint életszerűtlen, alkalmazhatatlan és rendkívül kártékony forgatókönyvet.

5. Az integráció elmaradásával járó költségek (és felmerülésük megelőzése)

5.1 Az Európába irányuló migrációban rejlő potenciál fentiek szerinti maradéktalan kihasználása, és ugyanakkor a kapcsolódó és tartós kockázatok, valamint az elkerülhető társadalmi-gazdasági költségek minimálisra csökkentése érdekében elengedhetetlen, hogy meglegyenek a feltételek a migránsok sikeres integrációjához.

5.2 A fogalom uniós értelmezésével kapcsolatos főbb elemeket az Európai Unió bevándorlókkal kapcsolatos integrációs politikájának a Tanács által 2004-ben elfogadott közös alapelvei sorolják fel ( 25 ) . A dokumentum szerint a beilleszkedés „dinamikus és kétirányú folyamat, amely a bevándorlók és a tagállamok lakossága közötti kölcsönös kompromisszumra épül”. Ez ellentmond annak a széles körben elterjedt téves felfogásnak, amely szerint a beilleszkedés egyenlő az asszimilációval – olyan egyirányú folyamat, amelynek során az egyén elhagyja nemzeti és kulturális jellemzőit, és az új lakóhelye szerinti ország jellemzőire cseréli le őket ( 26 ) . Ugyanakkor, ahogyan azt a 2016-os, a harmadik országbeli állampolgárok integrációjára vonatkozó cselekvési terv leszögezte, ahhoz, hogy valaki az EU-ban éljen és részt vegyen annak mindennapjaiban, elengedhetetlen az alapvető uniós értékek megértése és elsajátítása ( 27 )

5.3 Hangsúlyozni kell, hogy az integráció a befogadó országban letelepedő valamennyi migránsra vonatkozik, tekintet nélkül jogállásukra vagy származásukra. Ugyanakkor külön szakpolitikákra van szükség a különösen kiszolgáltatott emberek (például a menekültek) vonatkozásában, a legjobb eredményeket pedig – az univerzális megközelítéssel szemben – egy közösségi alapú megközelítéssel lehetne elérni.

5.4 A foglalkoztatás az integrációs folyamat központi eleme. A tagállamok, valamint gazdasági és szociális partnerek ezért a bevándorlók munkaerőpiaci integrációját prioritásként kezelik. A bevándorló munkavállalók iránti kereslet valóban továbbra is egyike a bevándorlás alapvető mozgatórugóinak.

5.5 A fogadó állam részéről a bevándorlók integrációját meghatározó további alapvető tényezők a következők: a migrációs státusz bizonyossága és kiszámíthatósága, az állampolgárság megszerzésének lehetőségei és akadályai, a családegyesítés lehetőségei, a nyelvtanfolyamok elérhetősége, a nyelvtudással és a kulturális ismeretekkel kapcsolatos követelmények, politikai jogok, valamint az adott társadalom általános nyitottsága és az újonnan érkezettek felkarolására, támogatására és a velük való interakciókra való hajlandósága (illetve ugyanez az érkezők részéről).

5.6 Emellett a bevándorlók integrációja szorosan összefügg egy sor – számos egyéb mellett a munkahelyi biztonsággal, a lakhatással, az egészségügyi ellátással, az oktatással, a nők jogaival, az egyenlőséggel és a megkülönböztetésmentességgel kapcsolatos – szociális politikával is.

5.7 A meglévő politikák számszerűsítésére törekedve bevezették a migránsintegrációs szakpolitikai indexet (MIPEX), amely összehasonlítható adatokkal szolgál az uniós tagállamok és több más ország vonatkozásában ( 28 ) . Ennek eredményei rávilágítanak a tagállamok közötti különbségekre és azon belül a kelet és nyugat között továbbra is meglévő szakadékra.

5.8 A „migránsok integrációjának elmaradásával” számoló forgatókönyv logikáját követve az alábbi kockázatok és/vagy költségek állapíthatók meg:

5.8.1 Gazdasági kockázatok

— a bevándorlók kirekesztődése a hivatalos munkaerőpiacról (és a be nem jelentett munkavégzés növekedése);

— a szociális problémák megelőzése helyett az utólagos kezelésükkel járó magasabb költségek;

— a bevándorlók arra való képtelensége, hogy teljeskörűen kiaknázzák a bennük rejlő lehetőségeket (ami gyakran továbbgyűrűzik a következő nemzedékekre).

5.8.2 Társadalmi-kulturális kockázatok

— a befogadó ország értékeivel és normáival való azonosulás hiánya és azok el nem fogadása;

— a migráns és a befogadó közösségek közötti társadalmi-kulturális különbségek mélyülése;

— a migránsok strukturális megkülönböztetése, beleértve a szolgáltatásokhoz való megfelelő hozzáférés hiányát;

— az idegengyűlölet és a kölcsönös bizalmatlanság fokozódása;

— a nyelvi akadályok újratermelődése;

— gettósodáshoz vezető térbeli szegregáció;

— az általános társadalmi kohézió felbomlása.

5.8.3 Biztonság

— a gyűlöletbeszéd és a gyűlölet-bűncselekmények gyakoribbá válása;

— a bűnüldözés visszaesése és a bűnözési mutatók potenciális növekedése, különösen a társadalmilag kirekesztett területeken;

— potenciális radikalizálódás és a szélsőséges ideológiák fokozott támogatottsága (a migráns közösségek és a befogadó társadalom körében egyaránt).

5.9 A fentiekre tekintettel a jövőbeni költségekkel, problémákkal és feszültségekkel szembeni legjobb biztosíték a migránsok integrációjába történő befektetés.

5.10 A vonatkozó politikáknak világos, következetes és indokolt kötelezettségeket kell róniuk magukra a migránsokra, ám ugyanekkor következetesen el kell ítélniük a migránsellenes retorikát és magatartást.

5.11 Ezért elengedhetetlen, hogy az uniós tagállamok tanuljanak egymástól, és őszintén törekedjenek egy olyan környezet előmozdítására, amelyben megvalósítható a migránsok integrációja, és elkerülhetőek a fent megjelölt kockázatok.

5.12 Világosan le kell szögezni, hogy a migránsok kriminalizálására vagy másfajta marginalizálására irányuló, kormányzati indíttatású erőfeszítések, az etnikai nacionalizmus felszítása és az integrációs intézkedések finanszírozásának megnyirbálása (beleértve az EU által rendelkezésre bocsátott források ki nem osztását) – amint az a közelmúltban bizonyos tagállamokban tapasztalható volt – közvetlen ellentmondásban állnak a fenti célokkal, és hosszabb távon helyrehozhatatlan károkat okozhatnak.

5.13 Végül, de nem utolsósorban az integráció előmozdítása kulcsfontosságú az EU alapvető értékeinek és elveinek megerősítéséhez, amelyeknek központi elemei a sokféleség, az egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség.

Kelt Brüsszelben, 2018. december 12-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) Például a 2016-ban az EU-ba érkező 4,3 millió bevándorló közül körülbelül 2,0 millió fő nem uniós ország állampolgára volt, 1,3 millió fő egy uniós tagállam polgáraként vándorolt be egy másik uniós tagállamba, 929 000 fő olyan uniós tagállamba vándorolt be, ahol állampolgársággal rendelkezett (például hazájukba visszatérő állampolgárok vagy külföldön született állampolgárok), 16 000-en pedig hontalanok voltak.

(2) Federica Mogherini vitaindító beszéde a 2017. évi civil társadalmi napok rendezvényén.

(3) Migration data portal.

(4) European Demographic Data Sheet 2018.

(5) The costs and benefits of European immigration, Econstor.

(6) Az Embrace „The pros and cons of Migration” (Érvek a migráció mellett és ellen) című ismertetőjének következtetéseiből merítve és azok felhasználásával.

(7) Perspectives on Global Development 2017, OECD.

(8) DAMVAD Analytics (2016): Labour immigration contributes to Swedish economic development.

(9) OECD (2014): „Is migration good for the economy?” Migration Policy Debates.

(10) Rath, J., Eurofound (2011), „Promoting ethnic entrepreneurship in European cities”, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxemburg.

(11) HL C 351., 2012.11.15., 16. o.

(12) HL C 283., 2018.8.10., 1. o.

(13) International Migration Outlook 2013, OECD.

(14) Department for Employment and Learning (Foglalkoztatási és Képzési Kormányügynökség), Egyesült Királyság: The Economic, Labour Market and Skills Impacts of Migrant Workers in Northern Ireland.

(15) EGSZB (2018): Skills Mismatches – An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses, ISBN: 978-92-830-4159-7.

(16) LABOUR-INT: „Integration of migrants and refugees in the labour market through a multi-stakeholder approach”.

(17) Meine Berufserfahrung zählt.

(18) UNI Europa UNICARE (2016).

(19) Európai Bizottság (2013).

(20) Az Európai Parlament Kutatószolgálata (2016).

(21) HL C 487., 2016.12.28., 7. o.

(22) Jelentés: „Migrant women in the EU labour force. Summary of findings”, Európai Bizottság.

(23) Nori, M. (2017). „The shades of green: migrants' contribution to EU agriculture: context, trends, opportunities, challenges”.

(24) „EU rural development policy and the integration of migrants”, EP.

(25) A bevándorlási integrációs politikára vonatkozó közös európai uniós alapelvek.

(26) A fogalmi különbségekkel kapcsolatban bővebben lásd például: Assimilation vs integration, Centre for the Study of Islam in the UK, RE Teachers Resource Area.

(27) A harmadik országbeli állampolgárok integrációjára vonatkozó cselekvési terv.

(28) Migrant Integration Policy Index 2015: How countries are promoting integration of immigrants.