A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2011–2012. /* COM/2011/0666 végleges */





A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Bővítési stratégia és a legfontosabb kihívások 2011–2012. 1. Bevezetés Az Európai Unió bővítési folyamata új szakaszba lépett. A Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások lezárása megnyitotta az utat az előtt, hogy az ország 2013 közepén az EU tagjává váljon. Mindez igazolja a 90-es évek pusztító balkáni konfliktusait követően elfogadott politikát, melynek célja az volt, hogy az egész régióban békét, stabilitást, demokráciát, valamint végső soron uniós tagságot biztosítson. Az uniós bővítési politika átalakító erejének legújabb bizonyítékaként a horvát csatlakozás új lendületet ad a reformoknak a bővítési politikában részt vevő valamennyi országban. Az Európai Unióról szóló szerződésben rögzített[1] uniós bővítési politika ad választ a kontinensünkön élő emberek azon legitim törekvéseire, hogy csatlakozzanak az egyesült Európához. A közép- és kelet-európai országok elmúlt évtizedben megvalósuló integrációja megmutatta, a bővítés az EU egészének hasznára válik és azáltal jobban meg tudja válaszolni a globális kihívásokat. A bővítési politika a társadalmi átalakulások erőteljes eszközének bizonyult. Az EU-hoz már csatlakozott országok, és azok, akik a csatlakozáshoz vezető úton járnak, figyelemre méltó változásokon mentek keresztül a csatlakozás által vezérelt demokratikus és gazdasági reformok révén. A csatlakozási folyamat és annak sikere szempontjából központi jelentőséggel bírt az elkötelezettség, a feltételesség és a hitelesség. Az EU bővítési politikájához továbbra is az Európai Tanács 2006. decemberi ülésén elfogadott megújított bővítési konszenzus nyújt keretet, amely a következő elvekre épül: a kötelezettségvállalások megerősítése, igazságos és szigorú feltételrendszer, jó kommunikáció a nyilvánosság felé, – melyekhez az EU új tagállamok integrálására vonatkozó kapacitása társul. A bővítési politikán keresztül az EU kiterjeszti a béke, a stabilitás, a demokrácia és a jólét térségét, mely fogalmak újabb jelentőséget kaptak a közelmúlt fejleményeinek tükrében: · A dél-mediterrán térség és a Közel-Kelet drámai eseményei, és az ezek következtében kialakult helyzet törékenysége rávilágít arra, hogy mennyire fontos megteremteni a stabilitást és a demokráciát Délkelet-Európában, és a térséget szilárdan be kell ágyazni az EU bővítési folyamatába. · A közelmúlt globális pénzügyi válsága és az euróövezet jelenlegi nehézségei rámutattak a nemzeti gazdaságok kölcsönös függőségére, az EU-n belül és kívül egyaránt. Ezek az események kiemelik a gazdasági és pénzügyi stabilitás további megerősítésének és a növekedés ösztönzésének fontosságát, a bővítési politikában részt vevő országokban is. A bővítési folyamat ennek hathatós eszköze. A legutóbbi bővítési csomag elfogadása óta további pozitív fejlemények történtek a Nyugat-Balkánon. Ratko Mladić és Goran Hadžić letartóztatása és átadása a volt Jugoszláviával foglalkozó nemzetközi büntetőtörvényszéknek (ICTY) megszüntette a Szerbia EU felé közeledése előtt álló egyik legnagyobb akadályt, és fontos lépésnek számított a megbékélés felé. Megkezdődött a Belgrád és Pristina közötti, többek közt az EU felé vezető útról szóló párbeszéd, melynek már jelentkeznek az első eredményei. A bővítésben részt vevő legtöbb ország haladást ért el ez EU-val kapcsolatos reformok terén. További két nyugat-balkáni ország, Albánia és Bosznia-Hercegovina állampolgárai számára vált lehetővé a vízummentes utazás. Ennek ellenére számos országban késnek fontos reformok, gyakran belpolitikai fejlemények és konfliktusok miatt. A reformok késedelme és megtorpanása különösen Bosznia-Hercegovinában és Albániában volt jelentős. A legtöbb országban továbbra is a jogállamiság, az igazgatási kapacitások, a munkanélküliség, a gazdasági reform és a társadalmi befogadás jelenti a legnagyobb kihívást. Számos aggodalomra okot adó fejleményre került sor a médiában való véleménynyilvánítás szabadsága területén. A Koszovó státuszát illető nézetkülönbségek továbbra is negatív hatással vannak Koszovóra[2] és a régióra egyaránt. A Koszovó északi részén történt közelmúltbeli események komoly aggodalomra adnak okot. Továbbra sem sikerült megoldást találni Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság elnevezésének kérdésére. Izland csatlakozási folyamata sokat haladt az elmúlt év során. A tárgyalások során elért haladás nagyrészt annak köszönhető, hogy Izland máris nagy mértékben integrált struktúrákkal rendelkezik a régóta megteremtett demokráciának, az Európai Gazdasági Térségben és a schengeni térségben való tagságnak, valamint a színvonalas közigazgatásnak köszönhetően. Törökországban továbbra is a csatlakozási folyamat az EU-val kapcsolatos reformok ösztönzésének, a kül- és biztonságpolitikai kérdésekről kialakított párbeszédnek, a gazdaság versenyképessége megerősítésének, valamint az energiaellátás diverzifikálásának leghatékonyabb kerete. A csatlakozási tárgyalások folyamán sajnálatos módon több mint egy éve nem sikerült újabb tárgyalási fejezetet megnyitni. Új, konstruktív szakaszt kell nyitni a Törökországgal fennálló kapcsolatokban, melynek a közös érdeklődésre számot tartó területen tett konkrét lépésekre kell épülnie. Horvátország küszöbön álló csatlakozása azt mutatja, hogy a bővítési folyamat maximális átalakító hatást vált ki az érintett országokban. A bővítési politikáról szóló 2006. évi megújított konszenzus javította a folyamatot. E javításokat Horvátország tekintetében már a gyakorlatba is átültették és eredményesnek bizonyultak. A többi bővítési országgal folyamatban lévő, illetve jövőbeli tárgyalásoknak tovább kell építeniük ezekre a tapasztalatokra. A nehéz tárgyalási fejezetek tárgyalását – mint például az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, valamint a jogérvényesülés, a szabadság és a biztonság – a lehető leghamarabb meg kell kezdeni, hogy a tagjelölt országnak elegendő ideje legyen megfelelő eredményeket felmutatni a reformok terén. Horvátország csatlakozása fontos lépés lesz a Nyugat-Balkán uniós integrációjának történelmi folyamatában. Az EU következetesen kommunikálta befogadó politikáját a Nyugat-Balkán irányába a 90-es évek közepi „regionális megközelítéssel” kezdve, és legfőképpen az 1999-ben indított stabilizációs és társulási folyamaton keresztül, valamint a 2003. évi theszaloníki csúcson, amely megerősítette, hogy a Nyugat-Balkán jövője az EU-ban van. A folyamat nem választóvonalakat kíván húzni a Balkán térségében, hanem ösztönözni és felgyorsítani kívánja a régió többi részének az EU irányába való elmozdulását. Figyelembe véve az EU kötelezettségvállalásait, valamint a régió történelmét és földrajzát, ez a folyamat mindaddig „befejezetlen ügy” lesz, amíg a feltételek teljesítését követően a Nyugat-Balkán egésze az EU részévé nem válik. Ennek tükrében a Bizottság továbbra is teljes mértékben ragaszkodik a saját érdemek elvéhez. Az egyes országok tagság felé közeledésének tempóját elsősorban az határozza meg, hogy milyen teljesítményt nyújtanak a rögzített kritériumok és feltételek teljesítésében. Horvátország sikeres tapasztalatai erőteljes üzenetet közvetítenek a többi bővítési ország felé: · Az EU teljesíti kötelezettségvállalásait, amint teljesülnek a feltételek. · A csatlakozási kritériumok és feltételek szigorúak, végrehajtásukat pedig egyre nagyobb figyelemmel követik nyomon. Ez azonban nem akadályt jelent, hanem azt eredményezi, hogy a tagjelölt állam magasabb fokú felkészültséget ér el, ami saját maga és az EU számára egyaránt előnyös lesz a csatlakozás időpontjában. · A szomszédokkal fennálló kétoldalú vitákat ajánlatos és lehetséges párbeszéd és kompromisszumok útján kezelni, a megállapított alapelvek mentén. A bővítési folyamat folyamatos hitelessége fontos elem a bővítési országok reformjainak továbbvitele, valamint a tagállamok támogatásának biztosítása szempontjából. Az elmúlt évek fejleményei igazolták, hogy már a csatlakozás előtt, az EU-hoz vezető úton is érhetők el kézzelfogható eredmények, ha teljesülnek a vonatkozó feltételek. Ennek ékes példái az e közleményben szereplő bizottsági ajánlások, amelyek a csatlakozási folyamat következő szakaszaiba történő átlépést, valamint a vízummentesség Albániára és Bosznia-Hercegovinára való kiterjesztését szorgalmazzák. Másrészt azonban, ahol a konkrét eredmények elérésére vonatkozó politikai akarat és kötelezettségvállalás nem elegendő vagy hiányzik, nemcsak hogy nem halad a csatlakozási folyamat, de akár le is állhat. E közlemény értékeli az Európai Unió Nyugat-Balkánra, Törökországra és Izlandra kiterjedő bővítési menetrendjének jelenlegi állapotát. A közleményt kísérő részletes országelemzések[3] alapján a közlemény számba veszi, hogy ezek az országok mit értek el a tagságra való felkészülés folyamán, hogy állnak jelenleg, értékeli kilátásaikat a következő évekre, és számos ajánlást tesz e tekintetben. A korábbi évekhez hasonlóan számos kulcsfontosságú kihívás kiemelt figyelmet kap. 2. Legfontosabb kihívások 2.1. Nagyobb hangsúlyt kell helyezni a jogállamiság megerősítésére és a közigazgatás reformjára A jogállamiság megerősítése továbbra is fontos kihívásnak, valamint az EU-tagsághoz való közeledés alapvető feltételének bizonyul az érintett országok számára. Ez a kérdés nagyobb hangsúlyt kapott az elmúlt években a csatlakozási folyamat valamennyi szakaszában, a bővítésről szóló megújított konszenzussal összhangban. A jogállamiságra helyezett hangsúlyt az is tükrözte, hogy ezeket a kérdéseket átfogó vizsgálatnak vetették alá a Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások során, különösen az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról, valamint a jogérvényesülésről, szabadságról és biztonságról szóló fejezetek tárgyalásakor. Az Albániával és Montenegróval folytatandó csatlakozási tárgyalások megnyitásának feltételeként rögzített kulcsfontosságú prioritások között is nagy hangsúllyal szerepelnek a jogállamisággal kapcsolatos kérdések, ami szintén jó példa arra, hogy ez a terület mekkora prioritást kap már a tényleges csatlakozási tárgyalásokat megelőzően is. A Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások folyamán szerzett tapasztalatok hozzájárulnak majd a többi országgal jelenleg vagy a jövőben folytatott tárgyalásokhoz is. E célból a Bizottság új megközelítést fog javasolni az igazságszolgáltatáshoz és alapvető jogokhoz, valamint a bel-és igazságügyhöz kapcsolódó kérdések tekintetében. Ezekkel a kérdésekkel már a csatlakozási folyamat korai szakaszában foglalkozni kell, és a megfelelő fejezeteket a cselekvési tervek alapján kell megnyitni, mivel e fejezetek meggyőző eredmények felmutatását írják elő. A Bizottság a folyamat valamennyi szakaszában rendszeresen jelentést tesz a vonatkozó területeken a cselekvési tervekben meghatározott mérföldkövek mentén elért haladásról, és adott esetben javaslatot tesz a szükséges kiigazító intézkedésekre. IPA-forrásokat fognak elkülöníteni e folyamat támogatására. Az előcsatlakozási folyamat keretében a Bizottság arra bátorította a országokat, hogy független és hatékony igazságszolgáltatást alakítsanak ki a meglévő hiányosságok orvoslása érdekében. E tekintetben Horvátország javított a bírák kinevezésének rendszerén, Szerbia felülvizsgálatot indított a bírák és ügyészek újrakinevezési eljárása tekintetében, Montenegró megkezdte az igazságszolgáltatásra vonatkozó legfontosabb alkotmányos és jogszabályi rendelkezések felülvizsgálatát. Koszovó befejezte a bírák és ügyészek átvilágítását. A legtöbb bővítési országban a jogállamiság tekintetében a korrupció elleni küzdelem számít a legnagyobb kihívásnak. A korrupció továbbra is komoly probléma, ami nemcsak a polgárok mindennapi életére van hatással olyan alapvető területeken, mint az egészségügy és az oktatás, hanem komoly negatív hatásai vannak a beruházásokra és az üzleti tevékenységre is, valamint károsítja a nemzeti költségvetéseket, különös tekintettel a közbeszerzésekre és a privatizációra. A Bizottság kiemelt figyelmet fordított a korrupció elleni küzdelemre a bővítési országokban az elmúlt években. A bővítési országokkal való együttműködés során nyert fontos tapasztalatok az EU saját korrupcióellenes megközelítésének alakításához is hozzájárultak valamennyi (külső és belső) szakpolitikai terület vonatkozásában[4]. Miközben a Bizottság korrupcióellenes monitoring mechanizmus kialakításán dolgozik a tagállamokban, továbbra is magas prioritást tulajdonít majd a korrupcióellenes politikák nyomon követésének a bővítési országokban, az eredményekre és a fenntarthatóságra összpontosítva, a csatlakozási előkészületek korai szakaszától kezdve. A Bizottság ösztönözni fogja a nemzetközi donorok közötti szoros koordinációt is az erőforrások optimális felhasználása érdekében. A szervezett bűnözés elleni küzdelem továbbra is fontos prioritás a bővítési országok számára. Szorosan kapcsolódik a korrupció elleni küzdelemhez és a független igazságszolgáltatás kialakításához. Számos bűncselekmény határokon átnyúló jellege komoly kihívást állít a szervezett bűnözés elleni küzdelem elé. A bűnüldöző és igazságszolgáltatási szervek közötti regionális együttműködés, ideértve a szakmai hálózatok kialakítását is, különösen fontos e kihívás kezelése szempontjából. A Bizottság támogatja a regionális ügyészi hálózatok kialakítását, melyeket a tagállamokból kirendelt nemzeti szakértők, valamint a kapcsolódó európai ügynökségek segítenek. A Bizottság támogatja a koordinált tanúvédelmi rendszerek kialakítását is a régióban. Az elmúlt év során a Bizottság intenzívebbé tette a jogállamiságról folytatott párbeszédet a Nyugat-Balkán országaival. A cél az lenne, hogy az előcsatlakozási folyamat korábbi szakaszában erősödjenek az előkészületek az igazságügyi és belügyi területen végzett részletes elemzések alapján. E célból szakértői küldetéseket hajtottak végre a legtöbb bővítési országban. A Bizottság megerősítette az együttműködést és az információcserét a vonatkozó uniós ügynökségekkel, köztük az Europollal, a Frontexszel, az Eurojusttal, a Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontjával, valamint regionális kezdeményezésekkel, az Európa Tanáccsal és más nemzetközi szervezetekkel. A lehetséges esetekben az összehasonlító teljesítményértékelés alkalmazására már a folyamat korai szakaszában sor került. Strukturált igazságügyi párbeszéd kezdődött Bosznia-Hercegovinával, és a Bizottság hasonló párbeszéd megindítását javasolja Koszovóval a jogállamiságról azzal a céllal, hogy kezeljék a kihívásokat ezen a területen és támogassák az igazságszolgáltatás reformját. A demokrácia és a jogállamiság szempontjából alapvetően fontos átláthatóság, elszámoltathatóság és hatékonyság javítását célzó közigazgatási reform továbbra is kulcsfontosságú prioritásnak számít a politikai kritériumok között a legtöbb bővítési országban. Az uniós vívmányok végrehajtása szempontjából alapvetően fontosak a megfelelő igazgatási eljárások, köztük az emberi erőforrásokra és az államháztartás irányítására vonatkozóak. Az országoknak általános nemzeti stratégiáik alapján fokozniuk kell a közigazgatásaik fejlesztésére irányuló erőfeszítéseiket. Egyre inkább bizonyítottnak látszik, hogy néhány bővítési országban nem tartják megfelelően tiszteletben a kormányzó politikai pártok és az állam elkülönült szerepeit. Az ilyen gyakorlat alááshatja a jogállamiságot és a demokrácia működését. 2.2. A véleménynyilvánítás szabadságának biztosítása a médiában A véleménynyilvánítás szabadsága alapvető jog, melyet a nemzetközi jog véd, és amely a többpárti demokrácia működésének szerves részét képezi. A csatlakozási folyamat szempontjából e szabadság biztosítása kulcsfontosságú elemét képezi a koppenhágai csatlakozási politikai kritériumoknak. A bővítési országok összességében a média helyzete nagyon különböző. Számos országban azonban a közelmúltban negatív fejleményeket figyelhettünk meg ezen a területen. Ez komoly aggodalomra ad okot. A Bizottság a kísérő jelentésekben vizsgálja részletesebben a véleménynyilvánítás szabadságát, ahol kitér az egyes országokban tapasztalható helyzetre. A véleménynyilvánítás és a média szabadsága előtt a következő kihívások állnak: politikai befolyás, amely néha a jogrendszeren keresztül is megnyilvánul; gazdasági nyomás; a bűnözés és korrupció felhasználása a média befolyásolására; valamint az újságírók nem megfelelő védelme a zaklatás vagy akár erőszakos támadások ellen. A gazdasági kihívások az átláthatóság hiányához és a tulajdonjogok koncentráltságához, a tisztességes verseny hiányához, valamint a piaci szabályozók függetlenségének hiányához kapcsolódnak. Számos bővítési országban nem kielégítő a médiára vonatkozó jogszabályok általános végrehajtása. Az újságírókat ért támadások, köztük gyilkosságok számos esete még mindig megoldatlan, több évvel az események után. Törökországban a jogszabályi keret még mindig nem védi megfelelően a véleménynyilvánítás szabadságát. Az újságírók ellen folyó bírósági eljárások és vizsgálatok magas száma és a médiára gyakorolt indokolatlan nyomás komoly aggodalomra adnak okot. Ezek a kérdések mind komolyan korlátozzák, hogy a média olyan nézeteinek adhasson hangot, amelyek kritikusak a kormányt illetően, illetve eltántorítanak a tényfeltáró újságírástól. A média és az újságírók gyakran öncenzúrára kényszerülnek. Alapvetően fontos, hogy a média nyílt és pluralisztikus legyen a bővítési országokban, ami lehetővé teszi a kritikus és független újságírási kultúrát. Szerepük megfelelő betöltése érdekében a közszolgálati műsorszolgáltatóknak javítaniuk kell gazdasági helyzetüket és autonómiájukat. Ezzel párhuzamosan a média szakmának átfogó etikai kódexek és szakmai standardok útján vállalnia kell saját szabályozását. 2011 májusában a Bizottság konferenciát szervezett a véleménynyilvánítás szabadságáról, melyen a Nyugat-Balkán és Törökország médiájának képviselői és civil társadalmi érintettjei vettek részt. E konferencia célja az volt, hogy a hivatalos kormányzati szereplőkön túl azokat is elérje, akiket a kérdés közvetlenül érint, és e szereplők lehetőséget kapjanak nézeteik és tapasztalataik megosztására. A konferencia következtetései továbbra is hozzájárulást jelentenek a Bizottság e területen végzett munkájához. A Bizottság szoros figyelemmel fogja követni a jelenlegi eszközök és a bővítési országokkal folytatott strukturált párbeszédek keretében folyó fejleményeket. Tovább integrálja majd ezeket a kérdéseket a csatlakozási tárgyalásokba, nevezetesen az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló fejezet keretében. Prioritásokat fog megállapítani és bátorítani fogja a kormányok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy megfeleljenek az európai normáknak a véleménynyilvánítás szabadsága területén. E célból megerősítik az együttműködést az érintett partnerországokkal és nemzetközi szervezetekkel – különösen az Európa Tanáccsal és az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezettel. Tovább fejlesztik az újságírókkal és szervezeteikkel folytatott párbeszédet. 2.3. A regionális együttműködés fokozása és megbékélés a Nyugat-Balkánon A regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemei, így a Bizottság szoros figyelemmel követi ezeket a csatlakozási folyamat valamennyi szakaszában. A regionális együttműködés megalapozza és fokozza a megbékélést a régióban, amely a közelmúltban súlyos konfliktusokon ment keresztül. A regionális együttműködés és a kereskedelem további gazdasági előnyöket jelenthet a régió számára. A regionális integráció az uniós integrációs folyamatnak is szerves része, amelyhez gyakran regionális megközelítésre és intézkedésekre van szükség. Az elmúlt évtizedben jelentős előrelépést sikerült elérni e téren, és az elmúlt évben is további fontos lépésekre került sor. A régió, különösen Szerbia és Horvátország vezetőinek a szomszédos országokba tett látogatásai, valamint a 90-es évek konfliktusaival kapcsolatban tett nyilatkozatok is jelentősen hozzájárultak a regionális megbékéléshez. Várhatóan a napokban fog sikeresen lezárulni a menekültek visszatérésére irányuló szarajevói folyamat, melyben Szerbia, Horvátország, Bosznia-Hercegovina és Montenegró vesz részt. A nem kormányzati szervezetek és a civil társadalom olyan kezdeményezései, mint például a fiatalok emberi jogi kezdeményezése, az Igazság és Megbékélés Bizottság (RECOM) és az Igmani Kezdeményezés fontos szerepet játszanak a régió polgárai közötti megbékélés nem kormányzati úton történő fokozásával. A bizonyos ágazatokon belül folytatott együttműködés jól működik és halad, többek közt az Energiaközösség, az Európai Közös Légtér, valamint az immár teljesen működőképes Regionális Közigazgatási Képzési Központ keretei között. 2010 decemberében a Bizottság a Duna-régió fejlesztését előmozdító stratégiára tett javaslatot, amelyet később szentesítettek a tagállamok[5]. A Közép-európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (CEFTA) keretében nő a regionális kereskedelem, és folyamatban van a megállapodás olyan területekre való kiterjesztése, mint a versenypolitika, a tarifális akadályok további lebontása és a szolgáltatások liberalizálása. A Regionális Együttműködési Tanács (RCC) megkezdte hároméves stratégiájának és munkaprogramjának végrehajtását, és azon fáradozik, hogy fellépései eredményorientáltabbak legyenek. Ugyanakkor a múlt konfliktusaiban gyökerező problémák, valamint egyéb nyitott kétoldalú kérdések továbbra is fontos kihívást jelentenek a Nyugat-Balkán stabilitása szempontjából, ami kihat a regionális együttműködésre, az országok közötti kapcsolatokra, valamint belső működésükre és reformfolyamataikra. Sürgősen kezelni kell ezeket a nyitott kérdéseket. E kérdések megoldásával megszűnne a Nyugat-Balkán EU-hoz közeledésének egyik legnagyobb akadálya. Az etnikumok közötti vagy a státusszal kapcsolatos kérdésekről folyó viták (Bosznia-Hercegovinában és Koszovóban) továbbra is gátolják az intézmények normális működését, megfékezik a reformok folyamatát és az európai menetrendet, és néha szélesebb regionális következményekkel is járnak. Az EU továbbra is fenntartja azon véleményét, hogy ezen országok az Unió felé vezető előrelépésekkel tudják legjobban kezelni e problémákat. A közelmúlt fejleményei, különösen az EU közvetítésével zajló Belgrád-Pristina párbeszéd során elért haladás nagyon fontos e tekintetben. Idén augusztusban ünnepeltük az ohridi keretmegállapodás aláírásának 10. évfordulóját, ami emlékeztet arra, hogy az etnikumokkal kapcsolatos nehéz kérdéseket párbeszéd és kompromisszumok útján is meg lehet oldani. Nemrégiben pozitív eredményeket sikerült elérni a regionális kezdeményezések inkluzív működésével kapcsolatos problémák megoldása terén, de még többre lenne szükség. E problémákat a Koszovó státuszával kapcsolatos nézetkülönbségek okozzák. A Belgrád-Pristina párbeszéd keretében sikerült megállapodni arról, hogy Szerbia elfogadja Koszovó vámbélyegzőit; ez lehetővé teszi, hogy helyreálljon a regionális kereskedelem a CEFTA keretében. Ezt megelőzően sikerült újra valamennyi fél részvétele mellett megrendezni a CEFTA és RCC üléseit, és aláírták a preferenciális származási szabályokról szóló pán-euromediterrán egyezményt. A Koszovó státuszát illető nézetkülönbségek azonban továbbra is gátolták a Közlekedési Közösségről szóló szerződés véglegesítését és aláírását, valamint az autonóm kereskedelmi intézkedések Koszovóra és más nyugat-balkáni partnerekre való kiterjesztését. Ezek a nézeteltérések továbbra is gátolják az EU és Koszovó közötti szerződéses kapcsolatok kialakulását. A regionális együttműködéshez kapcsolódó kérdések átfogó megoldását a Belgrád-Pristina párbeszédtől várják. A Bizottság felkér minden érintett felet arra, hogy folytassák az olyan gyakorlati és pragmatikus megoldások keresését, amelyek biztosítják a regionális együttműködés befogadó jellegét, a Koszovó státuszával kapcsolatos eltérő álláspontok sérelme nélkül. Az elmúlt évben tett előrelépések azt mutatják, hogy ez lehetséges. A volt Jugoszláviában zajlott háborúk során elkövetett bűncselekményekkel kapcsolatos igazságszolgáltatási folyamat befejezése alapvetően fontos a tartós megbékéléshez. Az ICTY-vel való teljes körű együttműködés továbbra is a csatlakozási folyamat alapvető feltétele a Nyugat-Balkán tekintetében. A két utolsó ICTY-vádlott közelmúltbeli letartóztatása és Hágának való kiadása fontos lépésnek számított ebbe az irányba. A Bizottság arra is felkéri az érintett kormányokat, hogy fordítsanak nagyobb hangsúlyt a háborús bűncselekményekkel kapcsolatban hazai bíróságokon folyó eljárások megfelelő folytatására. A Bizottság nagyon komolyan veszi az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének bűncselekményekről, köztük a koszovói konfliktus alatti és utáni időszakban vélelmezetten végrehajtott szervkereskedelemről szóló januári jelentését (Marty jelentés). A Bizottság teljes mértékben támogatja az EULEX által folytatott vizsgálatot, elismeri a tanúvédelem fontosságát ebben az összefüggésben, és üdvözli a brüsszeli központú EULEX-munkacsoport létrehozását, valamint az érintett kormányok együttműködését e munkacsoport keretében. Összességében nagyon fontos, hogy a régió kormányai és civil társadalmi szervezetei jobban tájékoztassák a polgárokat arról, hogy a megbékélés európai jövőjük szerves részét képezi, és hogy a háborús bűncselekményekkel kapcsolatos igazságszolgáltatás elengedhetetlen eleme ennek a folyamatnak. A politikai vezetőknek kerülniük kell minden olyan kijelentést és intézkedést, amelyek megkérdőjelezhetik ezeket a fontos alapelveket. A megoldatlan kétoldalú kérdéseket a bővítési folyamat során a lehető leghamarabb határozottan, a jó szomszédi kapcsolatok szellemében, valamint az EU általános érdekeit figyelembe véve rendezniük kell az érintett feleknek. A Bizottság arra sürgeti őket, hogy tegyenek meg minden erőfeszítést a nyitott határviták megoldása érdekében, a rögzített elvekkel és eszközökkel összhangban, többek közt adott esetben az ügyek Nemzetközi Bíróság elé utalása útján is. Nem szabad, hogy bilaterális kérdések hátráltassák a csatlakozási folyamatot. A Bizottság kész arra, hogy elősegítse a megoldás kereséséhez szükséges politikai légkör megteremtését és támogassa a kapcsolódó kezdeményezéseket. A Szlovénia és Horvátország közötti határrendezési megállapodás, melynek végrehajtása ez év végén kezdődik, előkészíti az utat a kétoldalú kérdések megoldásához. A Bizottság erőteljesen arra bátorítja a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság elnevezéséről folyó vitában részt vevő feleket, hogy hasonlóan konstruktív szellemben folytassák az ENSZ vezetésével folyó egyeztetéseket. 2.4. Fenntartható gazdasági fellendülés megvalósítása és az Európa 2020 stratégia átvétele Immár az összes bővítési ország a fellendülés útját járja, bár eltérő ütemben: Törökország nagyobb gazdasággal lábalt ki a válságból, és növekedése továbbra is figyelemre méltó, de egyre több jel utal a gazdaság túlfűtöttségére. A Nyugat-Balkán gazdaságai is kezdenek helyre állni, bár időbe fog telni, mire elérik a válság előtti szintet. Izland gazdasága továbbra is kifelé tart a válság alatt átélt jelentős gazdasági zavarokból. A bővítési országok előtt azonban fontos társadalmi-gazdasági kihívások állnak. A munkanélküliség továbbra is magas és a legtöbb országban tovább nő. Európa legnagyobb munkanélküliségét továbbra is Koszovóban, Bosznia-Hercegovinában és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban mérik. Az aktivitási ráták továbbra is alacsonyak, különösen a nők és a fiatalok esetében, és továbbra is kihívást jelent a széles körű informális foglalkoztatás. A Nyugat-Balkánról származó exportot, mely hozzájárul a fellendüléshez, továbbra is az alacsony hozzáadott értékkel rendelkező termékek, köztük nyersanyagok jellemzik, melyek az árak ingadozásának és a feltörekvő piacok részéről érezhető erős versenynek vannak kitéve. A legtöbb bővítési ország általában óvatos makrogazdasági politikákat tartott fenn. Továbbra is a költségvetési konszolidáció és a munkaerőpiac reformja a legsürgetőbb rövid távú prioritás, amelyek nagyrészt az EU előtt jelenleg állókhoz hasonló kihívásokat tükröznek. Több strukturális reformra van szükség a versenyképesség fokozása és a beruházási környezet javítása, ezáltal a közvetlen külföldi befektetések vonzása, a munkahelyteremtés ösztönzése, valamint a növekedés fenntarthatóságának biztosítása érdekében. A Nyugat-Balkánon különös kihívást jelent a közigazgatás kapacitásainak javítása és a jogállamiság megerősítése, ideértve az igazságszolgáltatás reformját és a széles körben elterjedt korrupció elleni küzdelmet is. Az e területeken való előrelépés is ösztönzőleg hatna az üzleti környezetre. Továbbra is nagyon szűkösek az üzleti életnek nyújtott közszolgáltatások és az infrastruktúrába történő beruházások. A munkaerő-piaci reformoknak, köztük a transzfer-járulék rendszerek felülvizsgálatára, az adózási kérdésekre és az oktatási rendszer átalakítására vonatkozóknak hozzá kell járulniuk a Nyugat-Balkán legfontosabb strukturális nehézségeinek kezeléséhez, valamint az erősebb, fenntartható és inkluzív növekedés előtt álló akadályok leküzdéséhez. Az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek átvétele Az Európa 2020 stratégia az EU jelenlegi évtizedre vonatkozó növekedési stratégiája, amelynek célja, hogy változó világunkban az EU intelligens, fenntartható és inkluzív gazdasággá váljon . A bővítési országokat arra bátorítja a Bizottság, hogy társuljanak az Európa 2020 stratégiához és annak kiemelt kezdeményezéseihez[6], ami hasznos kiindulást jelenthet a reformokhoz. Az Európa 2020 stratégia célkitűzései adott esetben tükröződnek a Bizottság és a bővítési országok között a gazdaságpolitikáról, valamint a foglalkoztatásról és szociálpolitikáról folyó párbeszédekben. A Bizottság az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez igazította a pénzügyi támogatások programozását, különösen a társadalmi-gazdasági fejlődés tekintetében. A Bizottság nemzetközi pénzügyi szervezetekkel való együttműködése is figyelembe veszi ezeket a célkitűzéseket. Az Európában jelenleg tapasztalható adósságválság hangsúlyozta a rendezett államháztartás fontosságát, és a Bizottság a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek rendelkezésére bocsátott bizonyos kölcsönös értékelési mechanizmusokat. E célból fontos eszköz az EU multilaterális költségvetési felügyelete,, melyet fokozatosan hozzá fognak igazítani az EU közeljövőben várható megerősített gazdasági kormányzásához. A magánszektor fejlesztése terén a Nyugat-Balkánnal és Törökországgal folyó szakpolitikai együttműködés az EU kisvállalkozói intézkedéscsomagjának[7] rendelkezései mentén zajlik. Ez a koordináció, amely meghatározott uniós teljesítménymérő referenciaértékekhez képest végzett rendszeres értékeléseken alapul, olyan jól kipróbált ajánlások megfogalmazását eredményezte, amelyek tükrözik a bővítési országok nemzeti sajátosságait. A Bizottság azt javasolja, hogy használják referenciaként a kisvállalkozói intézkedéscsomag eredményeit a régió jövőbeli kis- és középvállalkozásokkal (kkv-kal) kapcsolatos tevékenységeihez. A nyugat-balkáni beruházási kereten belül a Bizottság arra bátorítja a partner nemzetközi pénzügyi szervezeteket, hogy támogassák a kkv-finanszírozás új formáit, különösen a részesedésszerzést, a kockázati tőkét és a garanciamechanizmusokat. A Bizottság társfinanszírozni fogja a Nyugat-Balkán kkv-platformot, mely garanciák és a kockázati tőke révén kívánja javítani a kkv-k finanszírozáshoz való hozzáférését. A kutatás és innováció területén a bővítési országok EU-val való együttműködése máris sokat fejlődött az uniós kezdeményezésekben való részvétel lehetősége tekintetében. A bővítési országok részt vesznek a 7. kutatási és technológiafejlesztési keretprogramban, valamint a versenyképességi és innovációs programban. A legfrissebb mutatók azonban azt jelzik, hogy a bővítési országok jelentősen elmaradnak az uniós átlagtól a kutatási és innovációs szakpolitikák fejlesztése és az ezekbe való beruházás tekintetében. A regionális vezetőket arra bátorítják, hogy többek közt a közelgő miniszteri konferenciákon is vállaljanak kötelezettséget a kutatásba, innovációba és humán tőkébe való beruházások növelésére. A bővítési országoknak jobban fel kell készülniük az éghajlatváltozással való szembenézésre, valamint igazodniuk kell az EU erőfeszítéseihez e kihívás kezelése terén, többek közt tudatosságnövelés útján is. Az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó fokozatos fellépések haszna az alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó fejlődésben mutatkozik majd meg, és munkahelyeket is teremthet. A gazdaság kezdeti talpra állásának még meg kell mutatkoznia a szociális helyzet javulásában. A népesség szegénységi küszöb alatt élő aránya továbbra is nagyon magas a Nyugat-Balkánon, és ez az arány továbbra is nő. Az informális foglalkoztatás magas szintje negatív hatást gyakorol a szociális helyzetre, különösen a fiatalok tekintetében. A munkahelyek biztosítása és a sebezhető csoportok társadalmi befogadása prioritásnak számít. Ugyanakkor nagyon kevés konkrét beruházást eszközöltek a szociális ágazatba, a nemzetközi donorokkal való együttműködés pedig a stratégiai tervezés akadályaiba ütközött. Szakpolitikai párbeszéde folyamán a Bizottság kiemeli a foglalkoztatás és a szociálpolitikák fontosságát, és arra bátorítja az országokat, hogy világos és reális célokat tűzzenek ki e két területen, és a szociális kiadásokat célzottabban és jobban a prioritásoknak megfelelően hajtsák végre. A szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni európai platform célkitűzéseit a bővítési országoknak megfelelően át kell venniük . Tartós intézkedéseket kell elfogadni annak elősegítésére, hogy az összes kiszolgáltatott helyzetű csoport bekapcsolódhasson a társadalom főáramába. A különösen hátrányos helyzetben lévő roma kisebbség tekintetében a Bizottság arra kérte a Nyugat-Balkánt és Törökországot, hogy működjenek együtt az EU roma platformjainak keretében, melyek rendszeres figyelemmel követik a befogadást, és ezzel kapcsolatban fellépéseket javasolnak. A Bizottság szemináriumsorozatokat tartott a roma-kérdésről, amivel arra kívánta ösztönözni a régió országait, hogy vizsgálják felül és erősítsék meg a megkülönböztetés elleni küzdelmet és a roma integráció javítását célzó nemzeti cselekvési terveiket és ezek végrehajtását, különösen az oktatás, a foglalkoztatás, a lakhatás és az egészségügy területén. A Nyugat-Balkán országainak jelentős erőfeszítéseket kell tenniük a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek népesség-nyilvántartásba történő felvételének megkönnyítésére. A fenntartható és inkluzív növekedés érdekében végrehajtandó strukturális változásokhoz kulcsfontosságú az oktatás és képzés fejlesztése. Az oktatásba, készségekbe és képzettségbe irányuló beruházások eddig jellemzően alacsonyak voltak, és a nemzeti képesítések regionális elismerése nem megfelelő. Reformra szorulnak az állami oktatási rendszerek és infrastruktúrák, és nemzetközi szintű szakképzésre, oktatásra és képzési programokra van szükség a készségkereslet és ‑kínálat közötti eltérés kezelése érdekében. A Bizottság megnyitotta az Oktatás és képzés 2020 stratégiai keretben való részvételt a tagjelölt országok előtt, melyhez Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Montenegró még nem csatlakoztak. A Bizottság javaslatot tett egy nyugat-balkáni oktatási és képzési platform kialakítására, amely a nyitott koordináció módszerén alapulna, és amelyben valamennyi bővítési ország részt vehetne. Ez javítaná a legfontosabb szakpolitikai kihívásokról folyó párbeszédet, és biztosítaná a végrehajtást és a nyomon követést. A Nyugat-Balkán országai meghívást kaptak az EU egész életen át tartó tanulás programjának központi tevékenységeiben való részvételre. 2.5. A közlekedési és energiahálózatok kiterjesztése A bővítési országokkal folytatott jobb közlekedési és energiaügyi együttműködés közvetlen előnyökkel jár az európai polgárok és vállalkozások számára. A közlekedési és energiahálózatok fontos elemét képezik az EU valamennyi szomszédos országával folytatott együttműködésnek, melynek célja a fenntartható gazdasági növekedés, a kereskedelem és a kulturális csereprogramok, valamint a foglalkoztatás ösztönzése, továbbá az életkörülmények javítása. A bővítési országok esetében ez az együttműködés arra is irányul, hogy felkészítse ezeket az országokat a közlekedési és energiaügyi uniós vívmányok teljes körű átvételére és végrehajtására. Európa, a Közel-Kelet és a Kaukázus határán található stratégiai elhelyezkedésének köszönhetően Törökország EU-hoz fűződő kapcsolatai folyamatosan fejlődtek és erősödtek – ahogy azt a repülési ágazat közelmúltbeli fejleményei, vagy Törökországnak a Déli Gázfolyosó létrehozásában játszott szerepe is jól mutatják. E kapcsolatok továbbfejlesztéséből mindkét fél profitálna. A Déli Gázfolyosó fokozná Európa földgázellátásának biztonságát, mivel jelentősen hozzájárulna az ellátási útvonalak kiterjesztéséhez, és ösztönözné a versenyt a nemzetközi gázpiacon. A Bizottság pénzügyi támogatást nyújt Törökországnak közlekedési hálózata további fejlesztéséhez, különös tekintettel a nagy sebességű vasúti összeköttetésekre és a kikötői létesítmények modernizálására. Ezzel párhuzamosan Törökországot arra kell bátorítani, hogy bővítse gázpiacát, növelje a likviditást és a szerződések rugalmasságát. Ennek köszönhetően „energiatartalék” képződhetne, amely nagyobb energiabiztonságot eredményezne. A Nyugat-Balkán regionális közlekedési hálózatát a Délkelet-európai Közlekedési Megfigyelőközpont keretében határozták meg, amely regionális érdekű prioritást élvező projekteket azonosít. A Nyugat-Balkán országai az EU-tagállamokkal és más európai országokkal együtt részes felei a 2006-ban aláírt közös európai légiközlekedési megállapodásnak. A közlekedés terén való együttműködést a Duna stratégia is előirányozza. A Bizottság 2008 óta folytat tárgyalásokat a nyugat-balkáni országokkal létrehozandó Közlekedési Közösségről, amely az infrastruktúra, valamint a szárazföldi, belvízi és tengeri közlekedés integrált piacát alakítaná ki. A tárgyalásokat majdnem sikerült lezárni, de végül elakadtak a Koszovó elnevezését illető nézetkülönbségek miatt. A Bizottság arra sürgeti az érintett feleket, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket a tárgyalások gyors lezárása és a szerződés aláírása érdekében. A Bizottság javasolta az EU transzeurópai hálózatainak felülvizsgálatát a közlekedés terén (TEN-T) azzal a céllal, hogy javuljanak az összeköttetések a bővítési és a szomszédságpolitikában részt vevő országok irányába[8]. Az EU az energiaügy terén is törekszik a hálózatok összekapcsolására, nevezetesen az Energiaközösségnek nyújtott támogatás révén, amely felöleli az EU-t és tagállamait, a teljes Nyugat-Balkánt, valamint a szomszédságpolitikában részt vevő országok némelyikét[9]. Az uniós energiaszabályokra épülő Energiaközösség nyílt, átlátható és versenyképes regionális piacot hoz létre, mely hozzájárul a beruházások vonzásához. Az Energiaközösségre vonatkozó uniós vívmányok már kitérnek a belső energiapiacra, az energiahatékonyságra és a megújuló energiákra, valamint a környezetvédelmi, szociális és versenypolitikai uniós vívmányok bizonyos részeire is. A villamosenergia‑ és gázpiacokon túl a közösséget ki fogják terjeszteni a kötelező olajkészletekre is. 3. A bővítési országok előrehaladása és a 2011–2012-es menetrend 3.1. Nyugat-Balkán Horvátország Júniusban lezárták a csatlakozási tárgyalásokat Horvátországgal. Erre annak eredményeképpen került sor, hogy Horvátország az elmúlt év folyamán teljesítette a tárgyalások lezárásához szükséges teljesítménymérő referenciaértékeket a még nyitott területeken, többek közt az olyan „nehéz” fejezetekben is, mint az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, valamint a versenypolitika. Horvátország jelentős eredményeket ért el a korrupció elleni küzdelem terén, új objektív és átlátható rendszert vezetett be a bírák és ügyészek kinevezésére, és nagyban javította a visszatérő menekültek lakhatására vonatkozó program végrehajtását. A nehézségekkel küzdő hajógyárak szerkezetátalakítása terén lényeges előrelépés történt. A tárgyalások eredményeit a csatlakozási szerződés tartalmazza majd, melyet a júniusi Európai Tanács előrejelzése szerint várhatóan ez év végéig aláírnak. Mindez lehetővé teszi, hogy Horvátország 2013. július 1-jén csatlakozzon az EU-hoz, amennyiben addig lezárulnak az ehhez szükséges megerősítési eljárások. Horvátország rendkívül magas felkészültségi szintet ért el a csatlakozáskor életbe lépő tagsági kötelezettségek teljesítését illetően. Teljesíti a koppenhágai politikai kritériumokat. 2013. július 1-jéig várhatóan teljesíti majd a gazdasági és az uniós vívmányokhoz kapcsolódó kritériumokat is. Ezt a lendületet fenn kell tartani. Horvátországnak tovább kell építenie a végrehajtott reformokra és a csatlakozási tárgyalások során kialakított kapacitásokra. A Bizottság szoros figyelemmel követi majd, hogy Horvátország teljesíti-e valamennyi vállalt kötelezettségét, valamint folytatja-e a felkészülést a tagsággal járó feladatok felvállalására. Ez a nyomon követés elsősorban a Horvátország által a következő területeken vállalt kötelezettségek végrehajtására koncentrál majd: igazságszolgáltatás és alapvető jogok; jogérvényesülés, szabadság és biztonság; valamint a versenypolitika. A nyomon követést rendszeresen frissített monitoring táblázatok, a stabilizációs és társulási megállapodás keretében zajló párbeszéd, kölcsönös értékelési küldetések, az előcsatlakozási gazdasági program és költségvetési beszámolók útján valósítják meg. A Bizottság Horvátország csatlakozásáig félévente jelentéseket fog közzétenni az ország által e fejezetek kapcsán vállalt kötelezettségek végrehajtásáról. A Bizottság 2012 őszén átfogó monitoring jelentést terjeszt majd az Európai Parlament és a Tanács elé. Amennyiben a monitoring során aggasztó kérdéseket tárnak fel, és azokat Horvátország nem orvosolja, a Bizottság szükség esetén korai figyelmeztető leveleket küld majd a horvát hatóságoknak, és javasolhatja, hogy a Tanács már a csatlakozást megelőzően tegyen meg minden szükséges intézkedést. Az ötödik bővítéshez hasonlóan a csatlakozási szerződés ezen kívül általános gazdasági, belső piacra vonatkozó, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséggel kapcsolatos védzáradékokat fog tartalmazni. Horvátországnak továbbra is aktív szerepet kell játszania a Nyugat-Balkán regionális együttműködésében. A Bizottság várakozással tekint a Szlovénia és Horvátország közötti határrendezési megállapodás végrehajtása elé. Az említett megállapodásban rögzítettek szerint támogatni fogja a választottbíróság létrehozását és működését. A Bizottság üdvözli a horvát kormány arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy támogatni fogja a régió többi országát az uniós tagság felé vezető úton, és arra bátorítja Horvátországot, hogy még a csatlakozás előtt rendezze a szomszédokkal még megoldatlan kétoldalú kérdéseket. A politikai vezetőknek ugyanakkor tartózkodniuk kell az olyan kijelentésektől és intézkedésektől, amelyek megkérdőjelezhetik a megbékélés fontosságát vagy a háborús bűnök súlyosságát. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságban a júniusi parlamenti választások nagyrészt összhangban álltak a nemzetközi normákkal, és az ország továbbvitte a csatlakozáshoz kapcsolódó reformokat. A kormánykoalíció stabil volt. Az ország továbbra is megfelelően teljesíti a politikai kritériumokat. Haladás történt a parlament, a rendőrség, az igazságszolgáltatás, a közigazgatás reformja, valamint a kisebbségek védelme terén, de továbbra is vannak még alapvető kihívások. További erőfeszítésekre van szükség különösen a médiában való véleménynyilvánítás szabadsága, a bírói kar függetlensége, a közigazgatás reformja, valamint a korrupció elleni küzdelem tekintetében. A politikai erők együttműködésre irányuló erőfeszítéseit erősíteni kell. Az ország továbbra is teljesíti a stabilizációs és társulási megállapodásból (STM) fakadó kötelezettségeit. A Bizottság továbbra is azt javasolja, hogy az ország lépjen a társulás STM szerinti második szakaszába, és bátorítja a Tanácsot, hogy további késedelem nélkül cselekedjen ennek érdekében. A Bizottság megjegyzi, hogy a Tanács nem tudta követni a Bizottság 2009. évi ajánlását arról, hogy kezdjék meg a csatlakozási tárgyalásokat Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal. Az ország csatlakozási folyamatának következő szakaszba lépése lendületet adna a reformoknak, és javítaná az etnikumok közötti kapcsolatok légkörét, valamint pozitív hatást gyakorolna a régióra. A Görögország és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság között az utóbbi elnevezéséről folyó vita már majdnem két évtizede vár megoldásra. Az ENSZ égisze alatt az 1990-es évek óta folyik a párbeszéd, melyet 2009 óta kétoldalú tárgyalások is kiegészítenek, többek közt miniszterelnöki szinten is. Ezek a folyamatok azonban eddig nem hoztak eredményt. A jószomszédi kapcsolatok fenntartása továbbra is alapvetően fontos, ideértve az ENSZ égisze alatt az elnevezés kérdésének tárgyalásos úton való, kölcsönösen elfogadható megoldását is. A Bizottság hangsúlyozza, hogy további késedelem nélkül meg kell duplázni a megoldásra irányuló erőfeszítéseket. Emlékeztet arra is, hogy kerülni kell az olyan fellépéseket és nyilatkozatokat, amelyek negatívan befolyásolhatják a jószomszédi kapcsolatokat. Az elnevezés kérdésének megoldása már régóta késik. Montenegró 2010 decemberében az Európai Tanács megadta a tagjelölt státuszt Montenegró számára, és jóváhagyta a csatlakozási tárgyalások feltételeként végrehajtandó azon hét kulcsfontosságú prioritást, melyeket a Bizottság Montenegró európai uniós tagság iránti kérelméről szóló véleménye határozott meg. A vélemény elfogadása óta Montenegró jól haladt a koppenhágai politikai kritériumok teljesítésével, és összességében kielégítő eredményeket ért el, különösen a kulcsfontosságúként azonosított prioritások tekintetében. A parlament munkájának erősítésére céljából javult a jogszabályi és intézményi keret, a választásokra vonatkozó jogszabályok, a közigazgatás szakszerűsége és politikától való mentesítése, a bírói kar függetlensége és elszámoltathatósága, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a médiaszabadság, valamint a civil társadalommal való együttműködés. A további eredmények érdekében azonban fenn kell tartani az erőfeszítéseket a jogállamiság terén, különös tekintettel a magas szinten elkövetett korrupció és a szervezett bűnözés eseteire. Pozitív lépések történtek a megkülönböztetés elleni politikák, valamint a lakhelyüket elhagyni kényszerült személyek helyzetének javítása terén. E politikáknak most a sebezhető csoportokkal, köztük a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekkel szembeni diszkrimináció gyakorlatban való csökkentésében kell megnyilvánulniuk. A Bizottság különös figyelmet fordít majd a Montenegró által a jogállamiság és a diszkrimináció elleni küzdelem területén végzett haladásra a reformok lendületének fenntartása érdekében ezen a területen, és továbbra is támogatni fogja Montenegrót az EU-val kapcsolatos reformok végrehajtásában. Albánia Albánia belpolitikai színterét nagyrészt a politikai patthelyzet folytatódása és további konfrontatív fejlemények határozták meg. A kormányellenes tüntetők és a rendőrség közötti erőszakos összeütközések négy ember életét követelték, és kiélezték a különböző politikai erők között, valamint bizonyos állami intézményekkel szemben uralkodó bizalmatlanság légkörét. A májusi helyhatósági választásokat ugyan nyíltként és átláthatóként értékelték, azokkal kapcsolatban voltak olyan hiányosságok, amelyekkel foglalkozni kell. Különösen a tiranai főpolgármesteri cím tekintetében az ún. eltévedt (rossz urnába leadott) szavazatok körüli ellentmondások növelték a hatalmon lévő többség és az ellenzék közötti szakadékot. Az albániai politikai erőknek sürgősen vissza kellene állítaniuk és fenn kellene tartaniuk a politikai párbeszéd olyan szintjét, ami lehetővé tenné a legfontosabb demokratikus intézmények, köztük a parlament megfelelő működését, valamint az uniós integráció útján történő előrehaladást. A legutóbbi két választás során tapasztalt lényeges hiányosságok olyan átfogó választási reformot tesznek indokolttá, amelyre független külső tanácsadás és a politikai pártok közötti konszenzus alapján kerülne sor. A két legfontosabb politikai párt elfogadta az EU arra vonatkozó ajánlatát, hogy újabb konstruktív elkötelezettséget vállal az ország európai integrációs prioritásai iránt. Albánia politikai pártjainak most feltétlenül el kell kötelezniük magukat az európai reformok érdekében végzett közös munka strukturált és fenntartott folyamata mellett. A soron következtő lépéseknek többek között magukban kell foglalniuk a véleményben megfogalmazott ajánlások megválaszolására hivatott cselekvési tervek, valamint az alapvető reformok – ide értve a parlamenti munkához és a választásokhoz kapcsolódókat is – menetrendjének közös felülvizsgálatát és elfogadását. Összességében Albánia korlátozott haladást tett a tagság politikai kritériumainak, valamint a csatlakozási tárgyalások megnyitásához szükséges tizenkét kulcsfontosságú prioritásnak a teljesítése felé, mely utóbbiakat a Bizottság véleménye azonosított és a 2010. decemberi Tanács szentesített. Történt némi előrelépés a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a börtönökben fogvatartott személyekkel szembeni bánásmód javítása és a gyermekek jogai terén, de az előrelépés nem elegendő az igazságszolgáltatás, a korrupcióellenes politika, a tulajdonjogok és a roma közösség életkörülményeinek javításával kapcsolatban, és a parlamenti eljárásokkal és a választásokkal kapcsolatban is vannak teendők. Albánia megkezdte a Bizottság véleményében megfogalmazott ajánlások megválaszolását célzó cselekvési terv végrehajtását. További erőfeszítések szükségesek azonban a tervezett fellépések hatékonyságának és teljességének biztosításához, ideértve az ellenzékkel folytatott szoros együttműködést is. Albániának tartós erőfeszítéseket kell tennie annak érdekében, hogy kézzelfogható eredményeket tudjon felmtatni e területek mindegyikén ahhoz, hogy a Bizottság ajánlást tehessen a tagjelölt státusz megadására és az uniós csatlakozási tárgyalások megkezdésére. Albánia folytatta a stabilizációs és társulási megállapodás zökkenőmentes végrehajtását. 2010 decembere óta az ország polgárai vízum nélkül utazhatnak a schengeni térségbe, ami a vízumliberalizációs párbeszéd kielégítő eredményeinek volt köszönhető. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy továbbra is támogassa Albániát az EU-orientált reformok végrehajtásában és a vélemény legfontosabb prioritásainak végrehajtásában. Bosznia-Hercegovina Bosznia-Hercegovinában a politikai képviselők fellépései továbbra is az egyetértés hiányát mutatják az ország által követendő általános irányt és jövőt, valamint az ország intézményi felépítését illetően. Nem sikerült konszenzust találni az intézmények működésének biztosítása és javítása, és ezzel párhuzamosan az ország nemzetalkotó népei érdekeinek védelme terén, különösen az ország széles körben támogatott uniós törekvéseinek fényében. A 2010. októberi választások óta a végrehajtó és törvényhozó hatóságok felállításának folyamata még mindig nem fejeződött be, és még megalakításra vár az államszintű kormány. Ez a hosszas késedelem hátráltatta azon nagyon is szükséges reformokat Bosznia-Hercegovinában, melyek lehetővé tennék az ország EU felé történő további előrehaladását. Az uniós csatlakozás folyamata minden szinten működő intézményeket tesz szükségessé, valamint hatékony koordinációs mechanizmust követel meg az EU-val kapcsolatos kérdésekben, lehetővé téve, hogy az ország egységes álláspontot képviseljen. Mindennek eredményeképpen a reformok általános tempója meglehetősen korlátozott volt. Sikerült néhány eredményt elérni, nevezetesen olyan előrelépések születtek, amelyek eredményeként az ország állampolgárai vízummentesen utazhatnak az EU-ba 2010 decembere óta. Júniusban az ország vezetése megállapodott abban, hogy a stabilizációs és társulási folyamat keretében strukturált igazságügyi párbeszédet kezd az EU-val, melynek célja a független, hatékony, pártatlan és elszámoltatható igazságszolgáltatási rendszer megteremtése. Az emberi jogok európai egyezményének való megfelelés az ideiglenes megállapodásnak és a stabilizációs és társulási megállapodásnak egyaránt alapvető előírása. E tekintetben továbbra is aggodalomra ad okot, hogy régóta késik az alkotmány összehangolása az Emberi Jogok Európai Bíróságának (EJEB) azon határozatával, amely az ország intézményeiben történő képviselet terén mutatkozó etnikai diszkriminációval foglalkozott[10]. Hiteles folyamatot kell kialakítani az EJEB határozatának végrehajtására, valamint az állami támogatásokról szóló törvény állami szintű elfogadására. Előrelépésre van szükség az állami szintű népszámlálási törvény elfogadásához is, valamint az ország EU-integrációs folyamatát megkönnyítő reformok felgyorsításához. A globális költségvetési keret elfogadása prioritásnak számít a költségvetés fenntarthatósága szempontjából. Bosznia-Hercegovina kormányzata továbbra is végrehajtó mandátummal rendelkező nemzetközi részvétel bevonásával működik. A Brčko körzet ügyében hozott jogerős ítélet végrehajtása tekintetében, amely a Főképviselő Hivatalának egyik célkitűzése, illetve a hivatal bezárásának egyik előfeltétele[11], sikerült előrelépést tenni a villamosenergia-kérdés megoldásában. További erőfeszítésekre van szükség a még hátralévő célkitűzések teljesítése, valamint a nemzetközi kormányzási és biztonsági rendszerű országtól a nemzeti intézményekkel rendelkező ország felé való átmenet megkönnyítése érdekében. A nemzeti intézményekkel rendelkező országnak teljes felelőséggel kell rendelkeznie politikai és törvényhozási eljárásai felett, az uniós tagságra pályázó országokkal szemben támasztott követelményekkel összhangban. A stabil politikai környezet megteremtéséhez meg kell oldani ezeket a problémákat. A strukturált igazságügyi párbeszéd kialakítása, valamint a vízumliberalizációs folyamat keretében végrehajtott reformokból leszűrt tapasztalatok mutatják az irányt a következő lépésekhez: a párbeszédre és a kompromisszumokra vonatkozó európai megközelítés elfogadásával, valamint az uniós menetrendre koncentrálással az ország képes lesz fokozatosan kimozdulni a bénultság állapotából, valamint a konfrontációtól az együttműködés irányába, a nemzetközi felügyelettől pedig az uniós jövő felé mozdulni. Az EU erősítette szerepét Bosznia-Hercegovinában: hivatalba lépett az EU első egységes képviselője Bosznia-Hercegovinában. Az EU továbbra is még nagyobb támogatást nyújt az ország intézményeinek az uniós menetrend célkitűzései teljesítéséhez, a 2011. márciusi tanácsi következtetésekkel összhangban. Szerbia E közleménnyel párhuzamosan a Bizottság véleményt fogadott el Szerbia európai uniós tagság iránti kérelméről. A vélemény következtetéseit és ajánlásait e közlemény melléklete tartalmazza. Koszovó Az előrehozott parlamenti választások, valamint az új elnök parlament általi megválasztásának hosszadalmas folyamata következtében kevés előrelépés történt a reformmenetrend tekintetében. Magukat a választásokat is komoly hiányosságok jellemezték, melyek kezelésre szorulnak. Az alkotmánybíróság pozitív szerepet játszott azzal, ahogyan feladatait végrehajtotta. Az új kormány elkötelezettséget mutatott Koszovó európai perspektívája mellett, többek közt az olyan területeken fenntartott erőfeszítésekkel, mint a vízumok és a kereskedelem, valamint az uniós integrációval foglalkozó nemzeti tanács létrehozása. Az új parlament nemrégiben megkezdte a legfontosabb reformok megkezdéséhez szükséges jogszabályok elfogadását. Sokkal többet kellene tenni a szervezett bűnözés és a korrupció elleni fellépés érdekében. A közigazgatás gyenge, az igazságügyi reform végrehajtása pedig továbbra is kihívást jelent. Az ENSZ Közgyűlésének 2010. szeptemberi határozatát követően párbeszéd kezdődött Pristina és Belgrád között az EU közvetítésével. A párbeszéd célja az együttműködés ösztönzése, az EU felé való előrelépés, valamint az emberek életkörülményeinek javítása. Ez a folyamat szeptemberig általában konstruktív szellemben zajlott, és számos kérdésben sikerült megállapodást elérni: például az áruk és személyek szabad mozgása, népesség-nyilvántartás és telekkönyvi nyilvántartás terén. Folytatni kell ezeket a konstruktív erőfeszítéseket, melyeknek további lépéseket kell eredményezniük a felek közötti kapcsolatok normalizálásában. Az elért megállapodásokat jóhiszeműen végre kell hajtani. Az Ibar-folyótól délre lakó koszovói szerbek integrációja javult. A koszovói szerbek részt vettek a koszovói népszámlálásban, és nőtt a részvételük a legutóbbi általános választásokon. Ugyanakkor Észak-Koszovóban továbbra is tapasztalhatók etnikumok közötti feszültségek és incidensek. A Belgrád által támogatott külön szerb intézmények ellenezték a népszámlást, valamint a koszovói hatóságok által szervezett választások bojkottjára bátorítottak. A Bizottság arra sürget minden koszovói érintettet, hogy oldják a feszültségeket és működjenek együtt teljes mértékben az EULEX-szel. Koszovó előrehaladására csak akkor lesz lehetőség, ha a megoldásokat párbeszéd útján alakítják ki, valamint elutasítják az egyoldalú fellépéseket és az erőszakot. A Bizottság minden szereplőt felszólít az erőszak elutasítására, valamint minden olyan intézkedéstől való tartózkodásra, amely veszélyezteti a stabilitást. Koszovó is része a Nyugat-Balkán európai perspektívájának. Márciusban a Bizottság olyan keretszerződésre tett javaslatot, amely lehetővé tenné Koszovó részvételét az uniós programokban. Ez volt a 2009. évi Koszovóról szóló közlemény egyik legfontosabb kezdeményezése.[12] A Bizottság továbbra is támogatást nyújt Koszovó arra irányuló erőfeszítéseihez, hogy megvalósítsa a másik két kulcsfontosságú célkitűzést is – a vízumliberalizációt és az EU-val kötendő kereskedelmi megállapodást, valamint minden egyéb, az európai perspektívát szolgáló reformtörekvéshez. A Bizottság felül fogja vizsgálni 2009. évi közleményét annak biztosítása érdekében, hogy Koszovó továbbra is élvezhesse az uniós csatlakozási folyamat előnyeit. A Bizottság javasolja, hogy Koszovóval strukturált párbeszéd kezdődjön a jogállamiságról. A Bizottság annak fontosságát is hangsúlyozza, hogy Koszovó az északi részek tekintetében is átfogó programot indítson. 3.2. Törökország Dinamikus gazdaságával, fontos regionális szerepével és az EU külpolitikájához és energiabiztonságához való hozzájárulásával Törökország kulcsszereplő az Európai Unió biztonsága és jóléte szempontjából. Törökország máris nagy mértékben integrálódott az EU-ba a kereskedelem és a külföldi befektetések tekintetében a vámunión keresztül. Az ország fontos ipari platformmá vált számos vezető európai vállalat számára, így értékes elemét képezi Európa versenyképességének. Törökország magas GDP-növekedése, amely 2010-ben majdnem 9 %-ot ért el, idén pedig várhatóan 6,1 % körül alakul, valamint G-20-tagsága tovább növeli az ország gazdasági jelentőségét. Csak akkor lehet teljes mértékben kiaknázni a Törökország által az Európai Unió számára jelentett előnyöket, ha a csatlakozási folyamat aktív és hiteles lesz.. Ennek a folyamatnak tiszteletben kell tartania az EU kötelezettségvállalásait és a megállapított feltételrendszert. Továbbra is elengedhetetlen, hogy Törökország folytassa a politikai csatlakozási kritériumokhoz kapcsolódó reformokat. Az EU-ügyekért felelős külön minisztérium létrehozása pozitív fejlemény e tekintetben. Bár az elmúlt tíz évben lényegi haladás történt, jelentős további erőfeszítésekre van szükség az alapvető jogok gyakorlatban való biztosítása érdekében, különös tekintettel a véleménynyilvánítás szabadságára, a nők jogaira és a vallásszabadságra. Jelentős előrelépésnek számít, hogy Törökország nemrégiben elfogadta a vallási alapítványokról szóló jogszabályt, amely megkönnyíti a vallási alapítványok elkobzott tulajdonának visszaszolgáltatását. A Bizottság készen áll arra, hogy tovább támogassa Törökországot a szükséges reformok továbbvitelében, ideértve az alkotmány átfogó reformjának folyamatát is. Az észak-afrikai és közel-keleti eseményeket követően Törökország tovább fokozta diplomáciai aktivitását. Továbbra is konstruktív partner a Nyugat-Balkánon. Demokratikus intézményekkel rendelkező stabil államként, gyorsan növekvő gazdaságként és az uniós csatlakozásról tárgyaló tagjelölt országként Törökország fontos szerepet játszhat a stabilitás kiterjesztésében és a reformok támogatásában a szomszédos területeken, amelyek egyben az Európai Unió szomszédos területei is. Az EU tovább fejleszti politikai párbeszédét Törökországgal a kölcsönös érdeklődésre számot tartó külpolitikai kérdésekről. A jelenlegi helyzetben fontos, hogy az ilyen párbeszéd a csatlakozási folyamatot kiegészítve fejlődjön tovább, a fokozottabb koordináció céljával. Az ENSZ főtitkárának jószolgálata mellett a Ciprus-probléma átfogó rendezésének érdekében a két közösség vezetője között folyó tárgyalások során haladást sikerült elérni. Ennek fényében az EU arra ösztönzi Törökországot, hogy konkrét lépésekkel fokozza elkötelezettségét és hozzájárulását ezekhez a tárgyalásokhoz. Az átfogó megoldás mindkét fél érdekét szolgálja, mivel ezzel javulna a Mediterrán-térség délkeleti részének stabilitása, új gazdasági lehetőségek nyílnának, és nagy lendületet kapnának Törökország uniós csatlakozási tárgyalásai, amelyek kritikus szakaszba értek. A Bizottságot aggodalommal tölti el, hogy újra feszült a viszony Törökország és Ciprus között. Emlékeztet arra, hogy a Tanács sürgette minden fajta olyan fenyegetés, súrlódási forrás vagy fellépés elkerülését, amely károsíthatja a jószomszédi kapcsolatokat és a viták békés rendezését. Az EU felhívta a figyelmet az uniós tagállamok valamennyi szuverén jogára is, melyek között szerepel a kétoldalú megállapodások kötése, összhangban az uniós vívmányokkal és a nemzetközi joggal, ideértve az ENSZ tengerjogi egyezményét is. A Tanács és a Bizottság tavalyi, megismételt álláspontjával összhangban a Bizottság ismételten hangsúlyozza, hogy Törökországnak sürgősen teljesítenie kell a kiegészítő jegyzőkönyv teljes mértékű végrehajtásának kötelezettségét, valamint előrelépést kell tennie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kétoldalú kapcsolatok normalizálása felé. A Bizottság sürgeti minden olyan fenyegetés, súrlódási forrás vagy fellépés elkerülését, amely károsíthatja a jószomszédi kapcsolatokat és a viták békés rendezését. Az EU továbbra is nyomon követi és felülvizsgálja a fenti kérdések terén elért haladást a vonatkozó tanácsi határozatoknak megfelelően. Törökországnak fokoznia kell a nyitott bilaterális kérdések megoldására irányuló erőfeszítéseit, ideértve a szomszédos országokkal fennálló határvitákat is. Görögország jelentős számú hivatalos panaszt tett azzal kapcsolatban, hogy Törökország megsérti parti tengerének területét és légterét, ideértve a görög szigetek fölött elhaladó repülőgépeket is. A Bizottság dolgozni fog azon, hogy újabb „angyali kör” kezdődhessen a Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalásokban. A konstruktívabb és pozitívabb viszonyok érdekében új pozitív menetrendet kell kidolgozni pragmatikus megközelítés alapján, a közös érdeklődésre számot tartó területeken teendő konkrét lépések beépítésével, a korlátok közös elismerésével, valamint annak feltérképezésével, hogy Törökország hogyan érhetne el haladást az Unióhoz való igazodás terén. E menetrendnek területek széles körét kell lefednie, ideértve az intenzívebb párbeszédet és együttműködést a következő területeken: politikai reformok, vízumok, mobilitás és migráció, energiaügy, a terrorizmus elleni küzdelem, Törökország további részvétele az olyan közösségi programokban, mint például az „Európa a polgárokért” program, a testvérvárosi programok, valamint a kereskedelem és a vámunió, melyek célja a kereskedelmet folyamatosan zavaró körülmények megszüntetése, szorosabb koordinációra törekvés a szabadkereskedelmi megállapodásról folyó tárgyalások során, valamint az EU és Törökország együttes gazdasági potenciáljának teljes kiaknázására szolgáló új módszerek feltárása. A csatlakozási tárgyalások mellett a Bizottság a Törökországgal való együttműködését is javítani kívánja, ezzel támogatást nyújt az országnak a reformok végrehajtásához és az uniós vívmányokhoz való közelítéséhez, ideértve azon területeket is, melyek fejezeteit egyelőre nem lehet megnyitni a csatlakozási tárgyalások keretében. A Bizottság továbbra is tájékoztatni fogja a Tanácsot, amint úgy ítéli meg, hogy Törökország teljesítette a vonatkozó teljesítménymérő referenciaértékeket.[13] 3.3. Izland Izland folytatja a talpraállást a 2008–2009-es pénzügyi és gazdasági összeomlás óta. A politikai helyzet stabil maradt annak ellenére, hogy a koalíciós kormánynak számos próbatételt kellett kiállnia, és csökkent a parlamenti többsége. Tovább haladt Izland csatlakozási folyamata, és az izlandi joganyag átvilágítása a végéhez közeledik. E folyamat során jelentős előnynek számít, hogy az ország máris magas szintű integrációt ért el az EU-val a különböző szakpolitikai területek széles skáláján. A Bizottság a csatlakozási tárgyalások jelenlegi megközelítésének keretében figyelembe veszi Izland különleges helyzetét és elvárásait, teljes mértékben megőrizve az Unió elveit és vívmányait. A folyamatos nyílt és konstruktív munka megoldásokat fog eredményezni, melyek tükrözni fogják az EU és az izlandi hatóságok közötti magas szintű együttműködést. Ennek alapján megkezdődtek a specifikus tárgyalási fejezetekre vonatkozó csatlakozási tárgyalások. Négy fejezetet nyitottak meg, melyek közül kettőt ideiglenesen lezártak. Mivel általában magas az összehangoltság szintje, különösen az Európai Gazdasági Térség és a schengeni megállapodások által érintett fejezetekben, a tárgyalások várhatóan jól fognak haladni. Izlandnak még teljesítenie kell fennálló kötelezettségeit, mint például az EFTA Felügyeleti Hatóság által az EGT-megállapodás keretében meghatározottakat. Megkezdődtek az izlandi csatlakozási folyamatról szóló kommunikációs tevékenységek, melyek tájékozott vitát kívánnak előmozdítani. Az uniós csatlakozás továbbra is ellentmondásos kérdés Izlandon. A Bizottság továbbra is támogatást fog nyújtani a tájékoztatás és az emberek közötti kapcsolatok terén. 4. A bővítési folyamat támogatása 4.1. Pénzügyi támogatás A Bizottság pénzügyi és technikai segítséget nyújt a bővítési országoknak csatlakozásuk előkészítéséhez. A támogatást elsősorban az előcsatlakozási támogatási eszközön (IPA) keresztül nyújtják, melynek keretében a 2007–2013-es időszakban összesen 11,6 milliárd eurót osztanak szét.[14] 2010 óta a Bizottság pénzügyi támogatását az egyedi projektek támogatásától fokozatosan a globálisabb, ágazati szintű programok felé irányítja, melyek a kedvezményezett országok reformmenetrendjének kulcsterületeire összpontosítanak. A bővítési országok kormányait arra bátorítják, hogy átfogó és fenntartható szakpolitikákat fogadjanak el az olyan prioritást élvező ágazatokban, mint például a bel- és igazságügy, a közigazgatás, a magánszektor fejlesztése, a közlekedés, az energiaügy, a környezetvédelem és az éghajlatváltozás, a szociális fejlődés, az mezőgazdaság és a vidékfejlesztés. A 2011–2013-as időszakra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentumok minden ország tekintetében az egyes országok speciális helyzetének megfelelően azonosítják a kulcsfontosságú ágazatokat , valamint a csatlakozási folyamat haladását. Külön figyelmet kap a korrupció elleni küzdelem, a civil társadalom fejlesztése és a véleménynyilvánítás szabadsága. A rendelkezésre álló IPA-alapok mintegy 10 %-át fordítják több országot érintő projektekre a Nyugat-Balkán és Törökország részvételével. A Bizottság ma fogadta el az IPA keretében nyújtott támogatások többéves indikatív pénzügyi keretének éves felülvizsgálatát, amely a 2012–2013-as időszakra vonatkozik. 2011. júniusi közleményével összhangban (Az Európa 2020 stratégia költségvetése)[15] a Bizottság most készíti elő a jogszabályi keretet a következő, 2014–2020-ra vonatkozó többéves pénzügyi keret alatt nyújtandó előcsatlakozási támogatásokhoz, a külső fellépések terén használt pénzügyi eszközök csomagjának részeként. A jelenlegi IPA-rendelet keretében nyújtott támogatások hatékonynak és eredményesnek bizonyultak. Az új pénzügyi eszközre vonatkozó, 2011 decemberében beterjesztendő javaslat a jelenlegi eszköz végrehajtásából levont tapasztalatokra épít, ennek alapján az új eszköz a csatlakozási kritériumok teljesítéséhez és a társadalmi-gazdasági fejlődéshez nyújtott támogatásokra egyaránt kiterjed majd. A kedvezményezett országokkal, a többi donorral és a civil társadalommal folytatott párbeszédre, valamint az eddig összegyűjtött tapasztalatokra építve a Bizottság kereste a módját annak, hogy megerősítse a pénzügyi támogatások és a bővítési stratégiában azonosított prioritások közötti kapcsolatokat, valamint még inkább stratégiai jellegűvé, célzottabbá és rugalmasabbá tegye a pénzügyi támogatást, továbbá egyszerűsítse az eljárásokat. Ebben az összefüggésben a fontolóra vett elemek között szerepel az összes szakpolitikai területre kiterjedő támogatások hosszabb távú és átfogó tervezése, a kedvezményezett országok szükségleteire és prioritásaira helyezett nagyobb hangsúly, a csatlakozási folyamat során tanúsított haladás jutalmazása, az IPA-források felhasználása arra, hogy még több forrást lehessen összegyűjteni a többi donortól és a magánszektortól, valamint a civil társadalom szerepének fokozása. 4.2. Vízumliberalizáció és mobilitás Az unióba irányuló vízummentes utazás megvalósítása rendkívül nagy jelentőséggel bír valamennyi bővítési partner állampolgárai számára, és a csatlakozási folyamat részét képezi. Ugyanakkor a liberalizáció irányába tett lépéseknek az a feltétele, hogy az adott ország teljesítse az EU belső biztonságát és migrációs politikai érdekeit garantáló feltételeket. Izland máris része a schengeni térségnek. A Nyugat-Balkánon Horvátország állampolgárainak sosem volt szükségük vízumra az EU-ba történő utazáshoz. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró és Szerbia állampolgárai számára 2009 decemberében biztosítottak vízummentességet a schengeni térségbe, és egy évvel később Albánia és Bosznia-Hercegovina állampolgárai is megkapták ugyanezt a státuszt. A nyugat-balkáni országok állampolgárai tekintetében a vízumkötelezettség eltörlésére vonatkozó közelmúltbeli határozatok alapja az volt, hogy ezek az országok teljesítették a Bizottság vezetésével folytatott vízumliberalizációs párbeszédek keretében rögzített menetrendek referenciaértékeit. A párbeszéd erős ösztönzőként hatott az uniós normák eléréséhez vezető reformokra az igazságügyi és belügyi területeken, nevezetesen a határigazgatási kapacitások erősítésére és a dokumentumbiztonságra, továbbá a jogállamiság megerősítésére és a transznacionális szervezett bűnözés, a korrupció és az illegális migráció elleni küzdelemre. A vízumkötelezettség feloldását követően azonban néhány uniós tagállam esetében jelentősen megnövekedett az érintett országok, különösen Szerbia és Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság állampolgárai által benyújtott menedékkérelmek száma, ami a vízummentes rendszerrel való visszaélésre utalhat. Válaszképpen a Bizottság 2011 januárjában vízumliberalizációt követő ellenőrzési mechanizmust hozott létre a stabilizációs és társulási folyamat keretében, és párbeszédet kezdett az érintett országokkal a reformok következetes végrehajtásának és hatékony helyreigazító intézkedések értékelése céljából. Az érintett országok azóta megerősítették a helyszíni ellenőrzéseket, és információs kampányba kezdtek a polgárok vízummentes utazással kapcsolatos jogairól és kötelességeiről történő tájékoztatás érdekében. A Bizottság felkéri az érintett országok hatóságait, hogy tegyenek meg minden további szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a vízummentességi rendszer zökkenőmentesen működhessen. Ezen intézkedések sikerét a társadalmi szempontból legkiszolgáltatottabb csoportok, köztük a romák megnövelt támogatásával és jobb életkörülményeinek kialakításával kell kiegészíteni. Az EU vízumpolitikájának szélesebb körű felülvizsgálata során a Bizottság tervezetet nyújtott be a Tanácsnak a vízumrendelet módosítására, amely lehetővé tenné egy harmadik országgal fennálló vízummentes rendszer ideiglenes felfüggesztését, amennyiben hirtelen nagy számú személy áramlana be az EU területére.[16] Koszovó vízummentessége tenné teljessé ezt a folyamatot a Nyugat-Balkánon. 2010 decemberében a Tanács az összes feltétel teljesítésének függvényében megerősítette ezt a perspektívát. E feltételek teljesítése érdekében Koszovó jogszabályi keretet fogadott el a visszafogadásról, és 13 schengeni állammal kétoldalú visszafogadási megállapodásokat írt alá. Visszailleszkedési terveket fogadott el, és folytatta ezek végrehajtását. A Bizottság ezért az év vége felé párbeszédet fog kezdeni Koszovóval a vízumok tekintetében. Az EU és Törökország megkezdték a vízumkérdésekről folytatott együttműködésük intenzívebbé tételét azzal, hogy a Bizottság a 2011. februári tanácsi következtetésekkel összhangban párbeszédet kezdett Törökországgal a vízumokról, a mobilitásról és a migrációról. E folyamatnak máris mutatkoznak az első eredményei mind a török utazóknak kiállított vízumok, mind az EU-ba irányuló illegális migráció kezelése tekintetében, és elősegíti azon konkrét lépések kijelölését, amelyeket Törökországnak a jövőbeni vízumliberalizáció céljából meg kell tennie. Ebben az összefüggésben fontos lépés lenne, ha Törökország megtenné a szükséges intézkedéseket a visszafogadási megállapodások gyors megkötése érdekében. 4.3. Információ és kommunikáció A bővítési politika sikerének kulcsa a közvélemény támogatásának megnyerése. A tagállamok és a bővítési országok nemzeti, regionális és helyi szintű hatóságai központi szerepet játszanak az ilyen célú információs és kommunikációs erőfeszítések terén. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy megfelelő információk alapján folytatott nyílt vitát tegyen lehetővé a bővítési folyamatról, melynek különböző típusú médián keresztül nyújtott felhasználóbarát, tényszerű információkon kell alapulnia. Ennek a fiatalokat és az olyan fontos véleményformálókat kell prioritásként megcéloznia, mint az újságírók, a civil társadalmi szervezetek és az üzleti élet képviselői. A parlamenti csereprogramok is fontos szerepet játszhatnak a tájékozott vita előmozdításában, valamint a bővítési folyamat kölcsönös megértésében. Az előttünk álló időszakban a bővítési országokkal folytatott csatlakozási folyamat következő lépéseit vitatják meg. Az EU bővítési politikájának legjobb reklámai maguk a kézzelfogható eredmények. A Horvátországgal folytatott tárgyalások sikeres kimenetele erőteljes példa lehet, mint ahogy Délkelet-Európa gazdasági ellenálló-képessége is, valamint az olyan kulcsfontosságú területeken elért konkrét eredmények, mint az energiaellátás vagy a közlekedési hálózatok. Nagyon fontos azt elmagyarázni a közvéleménynek, hogy a bővítési menetrend hogyan segíthet az EU-nak a gazdasági válsághoz, a munkahelyekhez, a környezetvédelemhez és az éghajlatváltozáshoz, a biztonsághoz és a migrációhoz kapcsolódó célkitűzései elérésében, és mindeközben hogyan tudja felgyorsítani a reformokat és javítani az életkörülményeket a bővítési országokban. 5. Következtetések és ajánlások A fenti elemzés alapján a Bizottság az alábbi következtetéseket és ajánlásokat fogalmazza meg: 1. A bővítési politika célja az EU-t jellemző béke, stabilitás, demokrácia és jólét térségének kiterjesztése. A bővítés az EU egésze számára előnyökkel jár, és lehetővé teszi, hogy jobb pozícióból kezelje a globális kihívásokat. A Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások júniusi lezárásával az Európai Unió bővítési folyamata új szakaszba ért. 2. A bővítési politika erőteljes eszköznek bizonyult a társadalmi átalakulásokhoz. Az EU-hoz már csatlakozott és a csatlakozás felé tartó országok figyelemre méltó változásokon mentek keresztül a csatlakozás által vezérelt demokratikus és gazdasági reformok révén. A Horvátország által a csatlakozás felé vezető út megkezdése óta tett fejlődés újabb bizonyítéka az EU átalakító erejének. 3. Az Európai Tanács által 2006 decemberében jóváhagyott megújított konszenzus alapján az EU nagy elvárásokat támasztó feltételrendszert alkalmaz, és fokozott figyelemmel követi nyomon a folyamatot. Ennek eredményeképpen a tagságot áhító országok magas szintű felkészültséget érnek el, ami számukra és az EU számára egyaránt előnyös. 4. A Horvátországgal folytatott tárgyalások során gyűjtött tapasztalatok javítani fogják a jelenlegi és jövőbeli tárgyalásokat. E célból a Bizottság új megközelítést fog javasolni az igazságszolgáltatáshoz és alapvető jogokhoz, valamint a jogérvényesüléshez, szabadsághoz és biztonsághoz kapcsolódó kérdések tekintetében. Ezekkel a kérdésekkel már a csatlakozási folyamat korai szakaszában foglalkozni kell, és ennek megfelelően a cselekvési tervek alapján meg kell nyitni a kapcsolódó fejezeteket, mivel azokhoz meggyőző eredményeket kell felmutatni. A Bizottság a folyamat valamennyi szakaszában rendszeresen jelentést tesz a vonatkozó területeken a cselekvési tervekben meghatározott mérföldkövek mentén elért haladásról, és adott esetben javaslatot tesz a szükséges kiigazító intézkedésekre. IPA-forrásokat fognak elkülöníteni e folyamat támogatására. 5. A szigorú feltételrendszeren alapuló, világos csatlakozási perspektívát kínáló hiteles bővítési folyamat nagyon fontos a bővítési országok reformjainak előmozdítása szempontjából, és már az EU-hoz vezető út során kézzelfogható eredményeket nyújt a bővítési országok polgárai számára. Az EU-hoz való közelítés feltételrendszere erős ösztönzést ad a nehéz reformok megkezdéséhez. Kulcsfontosságú ahhoz is, hogy támogassák a bővítést a tagállamokban. 6. Horvátország sikeres európai pályája utat mutat a többi bővítési országnak is. Amint az első nyugat-balkáni ország belép az EU-ba, a régió európai jövője realitássá válik. 7. A jogállamiság megerősítése továbbra is komoly kihívásnak számít a legtöbb bővítési országban, és elengedhetetlen feltétel az uniós tagság felé való közelítéshez. A Bizottság továbbra is prioritásként kezeli az igazságszolgáltatás és a közigazgatás reformját, a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelmet, többek közt rendszeres monitoring, strukturált párbeszédek, kölcsönös felülvizsgálat, intézményépítés, twinning és pénzügyi támogatás útján. 8. Számos bővítési országban negatív fejlemények történtek a véleménynyilvánítás szabadsága terén. Alapvetően fontos, hogy a média nyílt és pluralisztikus legyen a bővítési országokban, ami kritikus és független újságírást tesz lehetővé. A Bizottság szoros figyelemmel követi majd e terület fejleményeit, és tovább integrálja majd ezeket a kérdéseket a csatlakozási tárgyalásokba, nevezetesen az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról szóló fejezet keretében. 9. A megbékélést és az uniós integrációt alátámasztó regionális együttműködés továbbra is a stabilizációs és társulási folyamat alapvető eleme. Miközben ezen együttműködés terén további haladás mutatkozik számos területen, egyes, főként múltbeli konfliktusokban gyökerező kérdések továbbra is negatív hatást gyakorolnak, és kihívások elé állítják a Nyugat-Balkán stabilitását. Ezeket a kérdéseket sürgősen kezelni kell. Különösen a regionális együttműködés inkluzivitásának megteremtése jelent sürgető prioritást. A Koszovó státuszát illető nézetkülönbségektől függetlenül ez megvalósítható, ha minden fél konstruktív és pragmatikus megközelítést alkalmaz. 10. Az érintett feleknek a jó szomszédság szellemében, eltökélten kell megoldaniuk a kétoldalú kérdéseket, az általános uniós érdeket szem előtt tartva. A lehető leghamarabb kezelni kell ezeket a kérdéseket, hogy ne hátráltassák a csatlakozási folyamatot. A kétoldalú kérdésekből eredő fennakadások veszélyeztethetik a bővítési folyamat átalakító erejét. A Bizottság arra sürgeti az érintett feleket, hogy tegyenek meg minden erőfeszítést a nyitott határviták megoldása érdekében, a rögzített elvekkel és eszközökkel összhangban, többek közt adott esetben az ügyek Nemzetközi Bíróság elé utalása útján is. A jószomszédi kapcsolatok továbbra is kulcsfontosságúak. Az EU készen áll arra, hogy ösztönözze a megoldások keresését és támogassa a kapcsolódó kezdeményezéseket. 11. Az unióba irányuló vízummentes utazás megvalósítása rendkívül nagy jelentőséggel bír az összes bővítési partner állampolgárai számára. A csatlakozási folyamat részeként tovább haladt a vízumliberalizáció: 2010 decemberében megszűnt a vízumkötelezettség Bosznia-Hercegovina és Albánia állampolgárai számára, mivel mindkét ország teljesítette a rögzített feltételeket. A Bizottság arra sürgeti a Nyugat-Balkán országainak hatóságait, hogy tegyenek meg minden szükséges intézkedést a vízummentes utazással kapcsolatos visszaélések ellen. Saját részéről a Bizottság megerősítette a vízumliberalizációt követő ellenőrzést az érintett országokkal kialakított párbeszéd-mechanizmus útján, melybe a visszaélések orvoslására vonatkozó intézkedések is beletartoznak. 12. Figyelembe véve Koszovó előrelépését a visszatérők visszafogadása és újrabeilleszkedése terén, valamint összhangban a 2010 decemberi tanácsi következtetésekkel, a Bizottság a vízumokról szóló párbeszédet fog kezdeni Koszovóval az év vége felé. Törökország és az EU együttműködése intenzívebbé vált a vízumkérdésekben, és a Bizottság párbeszédet kezdett Törökországgal a vízumokról, a mobilitásról és a migrációról, valamint meg fogja határozni azokat a konkrét lépéseket, amelyeket Törökországnak a jövőbeli vízumliberalizáció érdekében meg kell tenni. Fontos lépés lenne, ha Törökország megtenné a szükséges intézkedéseket a visszafogadási megállapodások gyors megkötése és hatályba lépése érdekében. 13. A globális gazdasági válságot követően a bővítési országok immár a gazdasági fellendülés útját járják, bár eltérő ütemben: Törökország nagyobb gazdasággal lábalt ki a válságból, és növekedése továbbra is figyelemre méltó. Valamennyi bővítési ország előtt azonban fontos kihívások állnak. A munkanélküliség továbbra is magas, és a legtöbb országban tovább nő. A költségvetés konszolidációja, a strukturális reformok és az üzleti környezet javítása, ideértve a jogállamiság megerősítését és a munkaerőpiac reformját, mind fontos prioritások a fellendülés fenntarthatóságának biztosítása és az inkluzív növekedés megvalósítása érdekében. Ebben az összefüggésben a Bizottság arra kéri a bővítési országokat, hogy reformjaik stabil pontjaként támaszkodjanak az Európa 2020 stratégia célkitűzéseire. 14. A Bizottság – a jelenlegi eszköz pozitív tapasztalataira építve – 2011 decemberében terjeszti elő az előcsatlakozási pénzügyi támogatások keretét a 2014–2020-as többéves pénzügyi keret vonatkozásában. E tapasztalatoknak megfelelően a Bizottság meg fogja erősíteni a kapcsolatot a támogatások és a bővítési stratégia prioritásai között, a társadalmi-gazdasági fejlődés hangsúlyozásával, a támogatás rugalmasságának növelésével, valamint az eljárások egyszerűsítésével. 15. A bővítési politika sikerének kulcsa a közvélemény támogatásának megnyerése. A tagállamok és a bővítési országok nemzeti, regionális és helyi szintű hatóságai központi szerepet játszanak az ilyen célú információs és kommunikációs erőfeszítések terén. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy megfelelő információk alapján folytatott nyílt vitát tegyen lehetővé a bővítési folyamatról, melynek felhasználóbarát, tényszerű információkon kell alapulnia. A Bizottság ösztönzi egy aktív civil társadalom kialakítását, mint a demokrácia alapvető elemét és mint az EU bővítéséről megfelelő információk alapján folytatott viták előmozdítóját. 16. A Bizottság kedvező véleményt fogadott el Horvátország csatlakozásáról, melyre 2013. július 1-jén kerülhet sor. A csatlakozási tárgyalások lezárását Horvátország azzal tette lehetővé, hogy teljesítette a lezáráshoz szükséges még nyitott referenciaértékeket, még olyan nehéz fejezetekben is, mint az igazságszolgáltatás, az alapvető jogok és a versenypolitika. Horvátországnak folytatnia kell a reformok megerősítését, összhangban a csatlakozási tárgyalások során vállalt kötelezettségeivel. A Bizottság szoros figyelemmel fogja követni Horvátország további előkészületeit a tagsággal járó kötelezettségek teljesítésére. Horvátországtól azt várják, hogy továbbra is támogassa a Nyugat-Balkán többi országának csatlakozási folyamatát. 17. Dinamikus gazdaságával és fontos regionális szerepével Törökország kulcsfontosságú ország az Európai Unió számára. Ezt a jelenlegi regionális és globális politikai és gazdasági fejlemények is tükrözik. Törökország folytatta az uniós vonatkozású reformokat, de jelentős további erőfeszítésekre lenne szükség, többek közt az alapvető jogok biztosítása terén. Sajnálatos módon a csatlakozási tárgyalások több mint egy éve nem haladtak előre. A Bizottság megújított pozitív menetrendet fog kidolgozni az EU és Törökország közötti kapcsolatok vonatkozásában, amely továbbra is támogatni fogja a reformokat, különösen az inkluzív alkotmányreform folyamatát és a gazdasági integrációt. Ez a menetrend a közös érdeklődésre számot tartó területek széles körére kiterjedhet, ide értve a politikai reformokat, a külpolitikai párbeszédet, az uniós vívmányokhoz való közelítést, a vízumokat, a mobilitást és a migrációt, az energiát, a terrorizmus elleni küzdelmet, a kereskedelmet, valamint az uniós programokban való részvételt. A Törökország által az Európai Unió számára jelentett előnyök csak aktív és hiteles csatlakozási folyamat esetén lesznek teljes mértékben érezhetők. A Bizottságot aggodalommal tölti el a Törökország és Ciprus közötti kapcsolatokat jellemző feszültség kiújulása. A Bizottság emlékeztetésként megjegyzi, hogy a Tanács sürgette Törökországot arra, hogy tartózkodjon minden olyan fenyegetéstől, súrlódási forrástól vagy fellépéstől, amely negatív hatással lehet a jószomszédi kapcsolatokra és a határviták békés rendezésére. Az EU felhívta továbbá a figyelmet az uniós tagállamok valamennyi szuverén jogára, melyek között szerepel a kétoldalú megállapodások megkötése is, összhangban az uniós vívmányokkal és a nemzetközi joggal, ide értve az ENSZ tengerjogi egyezményét is. Az EU többször hangsúlyozta, hogy Törökországnak sürgősen teljesítenie kell a társulási megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének maradéktalan és megkülönböztetésmentes módon való végrehajtására vonatkozó kötelezettségét, és lépéseket kell tennie a Ciprusi Köztársasághoz fűződő kétoldalú kapcsolatainak rendezésére. Ez jelentős lendületet adhatna a csatlakozási folyamatnak. Az EU továbbra is nyomon követi és felülvizsgálja a 2005. szeptember 21-i nyilatkozatban felölelt kérdések tekintetében elért eredményeket, a vonatkozó tanácsi következtetésekkel összhangban. Előrelépés hiányában a Bizottság azt ajánlja, hogy az EU tartsa fenn 2006. évi intézkedéseit. 18. Ciprus kérdését illetően a ciprusi görög és ciprusi török közösségek vezetői az ENSZ égisze alatt intenzívebb tárgyalásokat folytattak az átfogó rendezésről. A Bizottság erőteljesen támogatja igyekezeteiket, és technikai tanácsokat nyújt az uniós hatáskörbe tartozó kérdésekben. A Bizottság mindkét vezetőt arra sürgeti, hogy most tegyék meg a tárgyalások sikeres lezárásához szükséges kompromisszumokat, és arra sürget minden érintett szereplőt, hogy minden erőfeszítésüket és figyelmüket a ciprusi kérdés átfogó rendezésére koncentrálják. A ciprusi tárgyalások jelenlegi intenzív szakaszában nagyon fontos, hogy minden érintett fél önmérsékletet tanúsítson és mindent megtegyen a folyamat sikeres lezárást, és konkrétan az átfogó rendezést elősegítő pozitív légkör megteremtéséért. 19. Az izlandi csatlakozási folyamat lendületre kap, és már el is kezdődtek a tárgyalások az uniós vívmányok konkrét fejezeteiről. Jelentős előnynek bizonyul, hogy az ország magas szintű integrációt ért el az EU-val a különböző szakpolitikai területek széles skáláján. A Bizottság figyelembe veszi Izland különleges helyzetét és várakozásait, miközben teljes mértékben tiszteletben tartja a csatlakozási tárgyalások kialakult megközelítését, maradéktalanul fenntartva az Unió elveit és vívmányait, valamint a tárgyalási keretet. A Bizottság továbbra is az uniós tagságra vonatkozó tényszerű információkkal járul hozzá a csatlakozással kapcsolatban Izlandon folyó nyilvános vitához. 20. Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság továbbra is megfelelő mértékben teljesíti a politikai kritériumokat. Némi előrelépés történt a legfontosabb reformok terén. Az elfogadott jogszabályok végrehajtása, valamint a média véleménynyilvánítási szabadságának garantálása, a bírói kar függetlenségének megerősítése, a közigazgatás reformja, valamint a korrupció elleni küzdelem folytatódik, de továbbra is jelentős kihívásokat támaszt. A Bizottság megismétli ajánlását, mely szerint meg kellene kezdeni az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalásokat Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal. A Bizottság azt a javaslatát is megismétli, hogy további haladék nélkül lépjünk át a társulás második szakaszába, a stabilizációs és társulási megállapodás szerint. Nagyon fontos a jószomszédi kapcsolatok fenntartása, ideértve azt is, hogy az elnevezés kérdését illetően – az ENSZ égisze alatt – egyeztetett és kölcsönösen elfogadott megoldást kell találni. Nem szabad még egy évet elvesztegetni. 21. Montenegró sikeresen kezelte az EU által 2010-ben a csatlakozási tárgyalások előfeltételeként megnevezett kulcsfontosságú prioritásokat. Az ország megerősítette az európai integrációra vonatkozó nemzeti konszenzust. A megtett haladás fényében a Bizottság úgy látja, hogy Montenegró elérte a tagsági kritériumoknak, különösen a koppenhágai kritériumoknak való megfelelés szükséges szintjét. Ugyanakkor továbbra is alapvetően fontos, hogy megmaradjon a reformok lendülete, különösen hangsúlyozva a jogállamisággal kapcsolatos jogszabályok és szakpolitikák végrehajtását. E célból a Bizottság javasolni kívánja, hogy Montenegró esetében új megközelítést alkalmazzanak az igazságszolgáltatásról és alapvető jogokról, valamint a szabadságról, biztonságról és a jog érvényesüléséről szóló tárgyalási fejezetek tekintetében a fenti 4. pontban foglaltak szerint. Figyelembe véve e szempontokat, valamint a Tanács 2010. decemberi következtetéseit, a Bizottság azt ajánlja, hogy kezdődjenek meg a csatlakozási tárgyalások Montenegróval. 22. Az elmúlt év során Albánia belpolitikai színterét elsősorban a kormányzó többség és az ellenzék közötti patthelyzet, és további konfrontációk határozták meg. Az albán politikai erőknek most – a legutóbbi biztató jelekre építve – sürgősen újra megfelelő szintre kell állítaniuk és azon kell tartaniuk a politikai párbeszédet, ami lehetővé teszi a kulcsfontosságú demokratikus intézmények működését, a választójogi keret javítását, valamint az alapvető reformok végrehajtását. A Bizottság arra bátorítja a legfontosabb szereplőket, hogy közösen állapodjanak meg konkrét módszerekről a belpolitikai ellentétek áthidalásához annak érdekében, hogy megvalósítható legyen az ország európai perspektívája. 23. A Bizottság ma tette közzé véleményét Szerbia uniós tagság iránti kérelméről. A Bizottság azt ajánlja, hogy a Tanács adja meg a tagjelölt státuszt Szerbia számára, figyelembe véve az eddig elért eredményeket, feltéve, hogy Szerbia újra tárgyalásokat kezd Koszovóval, és gyorsan halad az eddig elért megállapodások jóhiszemű végrehajtása felé. Szerbia jó úton halad az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételei által rögzített politikai kritériumok megfelelő teljesítése felé, amennyiben továbbra is folytatódik ez a haladás, és sikerül gyakorlati megoldásokat találni a Koszovóval kapcsolatos problémákra. A Bizottság ezért azt ajánlja, hogy meg kell kezdeni az Európai Unióhoz való csatlakozásról folytatandó tárgyalásokat Szerbiával, amint az ország további jelentős haladást ér el a következő kulcsfontosságú prioritások teljesítése tekintetében: – További lépések a Koszovóhoz fűződő kapcsolatok normalizálása érdekében a stabilizációs és társulási folyamat feltételeivel összhangban, a következők útján: az inkluzív regionális együttműködés elveinek teljes mértékű tiszteletben tartása; az Energiaközösségről szóló szerződés rendelkezéseinek teljes mértékű tiszteletben tartása; a telekommunikációs, valamint a diplomák kölcsönös elismerésével kapcsolatos problémák megoldása; az összes eddig elért megállapodás jóhiszemű végrehajtásának folytatása; valamint az EULEX-szel való aktív együttműködés annak érdekében, hogy az EULEX Koszovó valamennyi részén elláthassa feladatait. Amint megfelelő haladás mutatkozik a fenti kulcsfontosságú területeken, a Bizottság jelentést fog benyújtani azok Szerbiai általi végrehajtásáról. 24. Az EU továbbra is közvetíteni fog a Belgrád és Pristina közötti párbeszéd folyamatában az együttműködés ösztönzése, az EU felé történő előrelépés és az emberek életének javítása érdekében. A párbeszéd eddig hathatós eszköznek bizonyult a két fél közötti ellentétek kezelésére, és számos megállapodást eredményezett többek között az áruk és személyek szabad mozgása, a népesség-nyilvántartás és telekkönyvi nyilvántartás területén. 25. Ezt az évet hosszadalmas választási eljárások jellemezték Koszovóban, így a reformmenetrend terén elért haladás korlátozott volt. Az elnök és a kormány elkötelezettséget tanúsított Koszovó európai perspektívája mellett, aminek eredményeképpen megvalósult néhány kezdeti reform. Továbbra is súlyos kihívásokat kell megoldani a szervezett bűnözéssel és a korrupcióval, valamint a közigazgatás megerősítésével kapcsolatban. A Bizottság strukturált párbeszéd megkezdését javasolja Koszovóval a jogállamiságról, e kihívások kezelése és az igazságügyi reform támogatása céljából. Míg a Koszovó déli részén lakó szerbek integrációja javult, Észak-Koszovóban tovább fokozódtak a feszültségek. A terület északi részén lakó embereknek is ki kell tudniuk aknázni az európai perspektíva nyújtotta előnyöket. E célból a Bizottság hangsúlyozza, mennyire fontos, hogy Koszovó az északi részek tekintetében átfogó programot indítson. A Bizottság folytatja Koszovó európai perspektíva további teljesítésére irányuló erőfeszítéseinek támogatását, különösen a vízumok, a kereskedelmi megállapodás, valamint Koszovó uniós programokban való részvétele tekintetében, a 2009. évi közleménnyel összhangban. E célból a Bizottság felül fogja vizsgálni 2009. évi közleményét annak biztosítása érdekében, hogy Koszovó továbbra is élvezhesse az uniós csatlakozási folyamat előnyeit. A Bizottság támogatja az arra irányuló erőfeszítéseket, hogy leküzdjék az EU és Koszovó közötti kapcsolatok fejlődése előtt a Koszovó státuszát illető nézetkülönbségek következtében álló akadályokat. 26. Bosznia-Hercegovinában továbbra is fennáll a politikai és intézményi patthelyzet, ami miatt tovább húzódnak az állam működését és az EU-val kapcsolatos reformok végrehajtását gátló tényezők. Az állam szintű kormány megalakítása sürgős prioritás a hatékony állami szintű kormányzás biztosítása érdekében. Az EU-hoz való közeledés feltétele, hogy az ország módosítsa alkotmányát az Emberi Jogok Európai Bírósága határozatának megfelelően, hogy az állami intézményekben megszűnjön az etnikai diszkrimináció, valamint hogy elfogadják az állami támogatásokról szóló törvényt. Elfogadásra vár a népszámlálási törvény. Az ország által a stabilizációs és társulási folyamat keretében folytatott strukturált igazságügyi párbeszéd melletti elkötelezettség is mutatja, hogy az ország csak párbeszéd és kompromisszumok, illetve az uniós menetrendre való összpontosítás útján juthat előbbre. Továbbra is elengedhetetlen, hogy haladás történjen a Bosznia-Hercegovinai Főképviselő Hivatalának bezárásához kapcsolódóan meghatározott célkitűzések és feltételek teljesítése terén. Az EU első egységes bosznia-hercegovinai képviselőjének kinevezése erősíti az EU jelenlétét, és jól tükrözi, hogy az EU támogatja az ország nemzetközi felügyelettől az európai jövő felé vezető útját, a 2011. márciusi tanácsi következtetésekkel összhangban. 27. Az EU bővítési politikája mélyreható demokratikus és gazdasági átalakulásokat eredményezett az EU-hoz csatlakozni kívánó országokban. A tavalyi év eredményei rámutatnak a hiteles bővítési politika jelentőségére. A konkrét eredmények felmutatását célzó politikai akarat és kötelezettségvállalás hiányában azonban nem halad előre a csatlakozási folyamat, sőt akár még le is állhat. A nehéz reformok keresztülvitelével a bővítési országok stabilabban, felkészültebben és tehetősebben közeledhetnek az EU-hoz. 1. MELLÉKLET A Szerbia európai uniós tagság iránti kérelméről szóló bizottsági véleményben megfogalmazott következtetések és ajánlások Az elmúlt években végrehajtott jelentős reformokat tekintve megállapítható, hogy Szerbia figyelemre méltó haladást ért el a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat, valamint a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét biztosító intézmények stabilitásához kapcsolódó politikai kritériumok teljesítése felé. Ezeket a kritériumokat az 1993. évi koppenhágai Európai Tanács, valamint a stabilizációs és társulási folyamat feltételei rögzítették. Szerbia átfogó alkotmányos, jogalkotási és intézményi kerettel rendelkezik, amely általában véve megfelel az európai és nemzetközi normáknak. A parlament jogalkotási tevékenysége sokkal hatékonyabbá vált a jelenlegi ciklus alatt. A jogállamiság jogi ás intézményi kerete átfogó, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem területén is, ahol már kezdenek mutatkozni az első eredmények. Megfelelően ki van dolgozva az emberi jogok és a kisebbségek védelmére szolgáló jogszabályi keret, melynek alkalmazása is megkezdődött. Szerbia teljesen megfelelően működik együtt az ICTY-vel, és egyre aktívabb szerepet vállalt a térség megbékélésének előmozdításában. Szerbia hozzájárult és részt vett a Koszovóval kezdeményezett párbeszéd folyamatában, melynek célja az emberek életének megkönnyítése, és melynek eredményeképpen számos megállapodás született (a személyek és áruk szabad mozgása, népesség-nyilvántartás és telekkönyvi nyilvántartás), és Szerbia meg is tette a kezdeti lépéseket ezek végrehajtására. A gazdasági kritériumok tekintetében Szerbia fontos lépéseket tett a működő piacgazdaság megteremtésére, és sikerült bizonyos fokú makrogazdasági stabilitást megvalósítania a globális gazdasági és pénzügyi válság ellenére. Ennek ellenére további erőfeszítésekre lesz szükség a gazdaság szerkezeti átalakításához és az üzleti környezet javításához, különösen a jogállamiság megerősítése és a túlzott bürokrácia megszűntetése, a verseny és a magánszektor szerepének erősítése, valamint a munkaerőpiac merevségeinek kezelése útján. Szerbiának strukturális reformokat kell végrehajtania a gazdaság termelési kapacitásainak növelése, valamint a külföldi befektetések emelkedésének kedvező környezet kialakítása érdekében ahhoz, hogy közép távon képes legyen megbirkózni az Unión belül tapasztalható versenynyomással és piaci erőkkel. Szerbiának sikerült eredményeket felmutatnia a stabilizációs és társulási megállapodásból, valamint az ideiglenes megállapodásból adódó kötelezettségeinek teljesítésében. Szerbia az uniós vívmányok szinte minden területén képes lenne középtávon vállalni a tagsággal járó kötelezettségeket, feltéve, hogy a jogszabályok közelítése folytatódik, és hogy további erőfeszítéseket tesz a jogszabályok végrehajtásának és betartatásának biztosítása érdekében. Különös figyelmet kell fordítani a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés, az igazságszolgáltatás és az alapvető jogok, a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés, valamint a pénzügyi ellenőrzés területére. A környezetvédelemhez és az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó uniós vívmányok területén csak hosszú távon érhető el megfelelés, amihez a beruházások szintjét is emelni kellene. Az előzetes becslések szerint Szerbia csatlakozása korlátozott általános hatás