Ezen túlmenően az előrehaladás tagállamonként igen eltérő. 23 tagállamban a 2018. évi csökkentések még mindig alacsonyabbak az opcionális 4 %-os időközi célkitűzésnél, amelyet a tagállamok már 2017-re is előírhattak a tüzelőanyag-forgalmazók számára. Svédország és Finnország az egyedüli két tagállam, amely már túllépte a 2020-ra kitűzött 6 %-os csökkentési célt (további információk az EGT „A közlekedési célú üzemanyagok kibocsátásintenzitása az EU-ban 2018-ban” című, 2/2020. számú műszaki jelentésében találhatók). Ezért csaknem valamennyi tagállamnak mihamarabb további intézkedéseket kell hoznia annak érdekében, hogy biztosítsa a 2020-as cél teljesülését.

A 2018-ra vonatkozóan bejelentett adatok megerősítik, hogy az uniós üzemanyag-forgalmazók a 28 jelentéstevő tagállamban általában el voltak maradva attól a célkitűzéstől, amely szerint a közlekedési célú üzemanyagok kibocsátásintenzitását 2010-hez képest 2020-ra 6 %-kal kell csökkenteni (1. ábra). Fontos megemlíteni, hogy 2018-ban nem számoltak be termelésoldali kibocsátáscsökkenésekről (UER). Ezek várhatóan a 2020. évben járulnak hozzá a csökkentési célértékhez.

A közvetett földhasználat-változással összefüggő kibocsátást is figyelembe véve, a 2018-ban felhasznált üzemanyagok átlagos kibocsátásintenzitása 2,1 %-kal volt alacsonyabb, mint 2010-ben. Ez 2018-ban 29 Mt szén-dioxid-egyenértéknek (CO2eq) megfelelő megtakarítást jelent. A közvetett földhasználat-változásból eredő kibocsátást a minimum 6 %-os csökkentési célértéknek való megfelelés értékelésekor nem veszik figyelembe.

3. Az EU-n belüli üzemanyag-minőségre vonatkozó 2018-as adatok áttekintése

Az üzemanyag-minőségi irányelv 8. cikke értelmében az összes tagállam, továbbá Izland nyújtott be nemzeti üzemanyag-minőségi adatokat 2018 vonatkozásában.

Ez a szakasz bemutatja az uniós tagállamok által bejelentett, a közúti közlekedési célú benzin és dízelüzemanyag-értékesítéssel, valamint az ezen üzemanyagokban foglalt biokomponenssel kapcsolatos adatokat. Az adatok nem tartalmazzák a többi fosszilis üzemanyagot, a többi bioüzemanyagot és a nem biológiai eredetű üzemanyagokat, sem a nem közúti mozgó gépekhez használt üzemanyagokat.

3.1.Benzin, dízel és a biokomponens-tartalom

A dízel továbbra is uralja az üzemanyag-értékesítéseket az EU-ban: 2018-ban az eladott üzemanyagok 72,3 %-a dízel, 27,7 %-a pedig benzin volt, csakúgy, mint 2017-ben (lásd a 2. táblázatot).

2017 2018 Dízelüzemanyag-értékesítés 270 668 (72,3 %) 271 018 (72,3 %) Benzinértékesítés 103 766 (27,7 %) 103 856 (27,7 %)

2. táblázat: Dízel- és benzineladások (millió literben és részesedésükben kifejezve) 2017-ben és 2018-ban.

A dízelüzemanyagok benzinértékesítéshez viszonyított részaránya az évek során nőtt: míg 2001-ben 55,6 % volt a részarányuk a teljes forgalomból, addig 2018-ra ez az arány már 72,3 %-ra emelkedett. Ez döntően azt tükrözi, hogy ebben az időszakban az európai járműflotta egyre növekvő arányban vált dízelüzeművé.

Az EU tagállamainak többségében – Ciprus, Görögország és Hollandia kivételével – a dízelüzemanyag-fogyasztás dominál: (az üzemanyagok összforgalmának több mint 60 %-át képviseli).

A 2018-as benzinértékesítések többsége 95-ös kísérleti oktánszámú (RON) üzemanyagokból állt, amelyek aránya 2017-hez képest enyhén csökkent. A 95 ≤ RON < 98 oktánszámú benzin értékesítésének részesedése nőtt, míg a RON ≥ 98 értékesítés aránya 2017 óta csökkent (lásd a 3. táblázatot).

2017 2018 RON 95 85,7 % 82 % 95 ≤ RON < 98 8,3 % 13,7 % RON ≥ 98 5,8 % 4,2 % RON = 91 0,1 % 0,1 %

3. táblázat: A benzineladások aránya oktánszám (RON) szerint

Az EU-ban értékesített összes dízelüzemanyag biodízelt tartalmazóként, a benzinnek pedig csaknem 96 %-a bioetanolt tartalmazóként kerül forgalomba. Az EU-ban 2018-ban értékesített benzin 84,3 %-a tartalmazott akár 5 térfogat% etanolt, 11,4 %-ának pedig akár 10 térfogat% etanoltartalma volt. Az értékesített dízelüzemanyag 99,2 %-a akár 7 %, 0,8 %-a pedig még annál is több FAME-t tartalmazott.

3.2.Az értékesített üzemanyag minőségi határértékeknek való megfelelése

Az EU-ban összességében a minőségi határértékeknek való magas szintű megfelelés tapasztalható. A 2018-ban vett mintákban a bejelentett fő üzemanyag-paraméterek túlnyomó többsége a tűréshatárokon belül volt.

Litvánia, Szlovénia és Svédország mind a benzin, mind a dízelüzemanyagok tekintetében teljes körű megfelelést tapasztalt és jelentett be. A benzin esetében hat tagállam (Bulgária, Görögország, Lettország, Litvánia, Szlovénia és Svédország), a dízelolaj esetében pedig tizenkét tagállam (Ausztria, Horvátország, Finnország, Görögország, Írország, Litvánia, Lengyelország, Németország, Magyarország, Románia, Szlovénia és Svédország) teljes körű megfelelést tapasztalt és jelentett be. Egy tagállam (Belgium) 2018-ban a benzin esetében több mint 100, a dízel esetében pedig 30 meg nem felelésről számolt be, ez azonban a Belgiumban vett minták teljes számának töredékét jelenti.

A tagállamok a 2018. évre vonatkozóan arról számoltak be, hogy a benzin összesen 410, a dízelüzemanyag pedig 114 alkalommal nem felelt meg az előírásoknak. A benzin esetében a specifikációktól leggyakrabban eltérő paraméter a nyári gőznyomás (tizenkilenc tagállamban), a kísérleti oktánszám (RON, tíz tagállamban), a motoroktánszám (MON, nyolc tagállamban) és a kéntartalom (öt tagállamban) volt. A dízelüzemanyagok esetében a specifikációktól leggyakrabban eltérő paraméter a FAME-tartalom (hét tagállamban) és a kéntartalom (nyolc tagállamban) volt.