A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a 2006/112/EK tanácsi irányelv 263. cikke (1) bekezdésének a határidők csökkentése tekintetében történő alkalmazásáról /* COM/2012/0337 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a 2006/112/EK tanácsi irányelv 263. cikke (1) bekezdésének a határidők csökkentése tekintetében történő alkalmazásáról 1. Bevezetés A 2008. december 16-i 2008/117/EK tanácsi irányelv 2. cikkének megfelelően a Bizottság a tagállamoktól kapott információk alapján legkésőbb 2011. június 30-ig jelentést nyújt be arról, hogy a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének (1) bekezdése milyen hatással van a tagállamoknak a Közösségen belüli termékértékesítéssel és szolgáltatásnyújtással kapcsolatos héacsalás elleni küzdelemre vonatkozó képességére, valamint arról, hogy mennyire hasznosak a 263. cikk (1a)–(1c) bekezdésében meghatározott opciók, valamint szükség esetén megfelelő javaslatokat tesz. Csalárd ügyletekkel szembesülve a tagállamok mindenekelőtt azt találták aggályosnak, hogy az összesítő nyilatkozatban szereplő információk csak 6 hónap elteltével voltak hozzáférhetők, ami a kockázatelemzés szempontjából túl késő. Ezért a Bizottság első kezdeményezése e téren az volt, hogy javaslatot terjesztett elő a héa-irányelv módosítására, amelynek értelmében az összesítő nyilatkozat elkészítésére és benyújtására rendelkezésre álló határidőt egy hónapra kell csökkenteni. A 2008. december 16-i 2008/117/EK irányelv elfogadása jelentette az első választ a tagállamoknak a héarendszer megerősítése iránti igényére, valamint azon igényére, hogy a héacsalás leküzdése érdekében tett erőfeszítéseikhez segítséget kapjanak. Ez az irányelv módosította a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének (1) bekezdését, lehetővé téve a határokon átnyúló ügyletek héa céljából történő bejelentésére, valamint e tekintetben a tagállamok közötti információcserére rendelkezésre álló törvényi határidők csökkentését, ezáltal a csalások gyorsabb felderítését, különösen a héával kapcsolatos „körhintacsalások” esetében. E cikk, amelyet 2010. január 1-jéig kellet volna átültetni, a következőképpen rendelkezik: Általános szabályként előírja, hogy 2010. január 1-jét követően a határokon átnyúló ügyletek héa céljából történő bejelentése havonta esedékes; azonban az 50 000 EUR összegű (héa nélkül számítva) éves árbevételt meg nem haladó (2011. december 31-ig opcionális jelleggel a 100 000 EUR árbevételt meg nem haladó) adóalanyok számára a tagállamok engedélyezhetik, hogy naptári negyedévenként nyújtsák be a határokon átnyúló termékértékesítésre vonatkozó összesítő nyilatkozatot, szolgáltatások nyújtóinak pedig minden esetben, hogy továbbra is negyedévenként nyújtsák be az összesítő nyilatkozatot. A Bizottság jelentése az alábbi fő kérdéseket tárgyalja: 1. Milyen mértékben javította az információcsere felgyorsítása a tagállamok héacsalás elleni fellépési képességét, eredményezte-e például a hiányzó kereskedők gyorsabb felderítését, vagy a tagállami kockázatkezelési rendszerek javulását? 2. Hatással voltak-e a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének (1) bekezdésében meghatározott opciók a tagállamok héacsalás elleni fellépési képességére azáltal, hogy a lisszaboni stratégia szellemében minimálisra csökkentik a vállalkozások adminisztratív terheit? 3. Milyen hatást gyakorolt a vállalkozásokra az összesítő nyilatkozat benyújtására rendelkezésre álló határidő csökkentése illetve a különböző opciók, tekintettel arra, hogy a lisszaboni stratégia célja a vállalkozásokat terhelő adminisztratív terhek csökkentése? A Bizottság úgy döntött, hogy meghosszabbítja a jelentés benyújtásának határidejét annak érdekében, hogy a tagállamoknak elegendő idejük legyen érzékelni az új rendelkezések érvényesülésének hatásait. 2. A 263. cikk (1) bekezdése alkalmazásának értékelésére szolgáló információk forrása A 263. cikk (1) bekezdésének átültetése és alkalmazása a tagállamok által viselt nemzeti felelősség kérdése. Következésképpen a jelen értékelés csak a tagállamoktól származó információkon alapulhat. A Bizottság, ezen újonnan elfogadott intézkedések hatásainak értékeléséhez szükséges információk összegyűjtése céljából két kérdőívet küldött ki a tagállamok számára, egyet az új rendelkezések átültetése előtt, egy másikat pedig azt követően. A kérdőívek fő célja az volt, hogy összehasonlítsa a tagállamokban a csökkentett határidőkre vonatkozó új szabályozás átültetése előtti helyzetet az azok átültetése utáni helyzettel. Fontos megemlíteni, hogy nem minden tagállam volt olyan helyzetben, hogy 2010. január 1-jétől alkalmazni tudta az új rendelkezéseket. Továbbá, csak huszonkét tagállam válaszolt a kérdőívekre, és a válaszok néha nem voltak kellően részletesek ahhoz, hogy lehetővé tegyék megfelelő elemzés végzését. A határidők csökkentésének és az opciók bevezetésének a vállalkozásokra gyakorolt hatását illetően a Bizottság egy tanulmányból[1] kívánt hozzájutni a szükséges információkhoz. Ezért megbízta a PricewaterhouseCooperst azzal, hogy készítsen szakértői tanulmányt a vállalkozások szempontjából vizsgálva a kérdéseket. A tanulmány 2011 októberében került benyújtásra, és a Bizottság honlapján található meg, az alábbi címen: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm 3. Főbb megállapítások 3.1. Rövid ismertető arról, hogy a tagállamok hogyan ültették át nemzeti szabályozásukba a 263. cikk (1) bekezdésének módosított rendelkezéseit[2] A 2006/112/EK irányelv módosított 263. cikkének (1) bekezdése értelmében az általános szabály az, hogy 2010. január 1-jétől a Közösségen belüli termékértékesítésekre – ideértve a minősített értékesítéseket is – és szolgáltatásokra vonatkozó összesítő nyilatkozatot minden egyes naptári hónapra vonatkozóan egy hónapnál nem hosszabb határidőn belül, és a tagállamok által meghatározott eljárásnak megfelelően kell összeállítani. Az elemzésből kitűnik, hogy a 2006/112/EK irányelv 263. cikke (1) bekezdésének, és különösen az ott meghatározott opcióknak a (gyakorlati) átültetése nem egységes. Például: – tizenhét tagállam alkalmazta az összesítő nyilatkozatok negyedévente történő benyújtására vonatkozó eltérés lehetőségét, és tíz tagállam nem alkalmazta azt; – öt tagállam kötelezővé tette az eltérés alkalmazását, tizenkettő pedig választhatóvá; – két tagállamban külön összesítő nyilatkozatot kell benyújtani az áruk illetve szolgáltatások vonatkozásában, míg huszonöt tagállamban közös összesítő nyilatkozat használatos. négy tagállamban különbségek lehetnek a Közösségen belüli termékértékesítésekre – ideértve a termékértékesítésnek tekintett műveleteket is – illetve a szolgáltatásokra vonatkozó bejelentési időszak tekintetében; – huszonkét tagállamban kötelező az elektronikus formában történő benyújtás (tíz tagállamban azonban kivételek alkalmazandók), míg öt tagállam ennek lehetőségét biztosítja. Az I. mellékletben található táblázat megkísérli összefoglalni ezt a komplex helyzetet. 3.2. Következmények az adóhatóságok szempontjából 3.2.1. Az adóhatóságok munkáját érintő hatások A tagállamok többsége megerősítette, hogy az összesítő nyilatkozatokból származó adatok felhasználása hasonló módon történik, mint a havi jelentési időszak bevezetése előtt. Megnövekedett viszont az áruk és szolgáltatások tekintetében együttesen benyújtott összesítő nyilatkozatok száma. Míg több tagállam (például CY, DE, PL, SK, SI és UK) arról számolt be, hogy az összesítő nyilatkozatok gyakoribb benyújtása miatt nőttek az adóhatóságok adminisztratív terhei, más tagállamok (például ES) kiálltak e megoldás mellett azon az alapon, hogy az lehetővé teszi a munkateher egész éven át történő egyenletesebb eloszlását, aminek köszönhetően elkerülhető a munkateher hirtelen növekedése minden naptári negyedévben. Egy másik ok, amelyre a tagállamok a megnövekedett munkateher magyarázataként hivatkoztak, a szolgáltatásoknak az összesítő nyilatkozatba történő felvétele volt, ami szintén a héa-szabályozási csomag által bevezetett újítás. A tagállamok többsége úgy véli, hogy a határidők csökkentése javítani tudta az adóhatóságok eredményességét a gyorsabb információcsere, jobb kockázatelemzés, hatékonyabb ellenőrzések és az Eurofisc rendszer jobb kihasználása által. Azt is kiemelték, hogy egyre pontosabb határozatok hozhatók, és kevesebb információkérést kell kiküldeni. 3.2.2. A kockázatelemzésre gyakorolt hatás Általánosságban a tagállamok arról számoltak be, hogy annak ellenére, hogy immár havonta megkapják az összesítő nyilatkozatokból származó adatokat, a jelenlegi szakaszban nem változtattak kockázatelemzési gyakorlatukon. A tagállamok többsége ugyanazokat a paramétereket használja, amelyeket korábban. Egyes tagállamok (például HU és FI) jelezték, hogy további paraméterek bevezetésével kockázatelemzési rendszerük korszerűsítését tervezik. A tagállamok azt is hangsúlyozták, hogy bár ugyanazokat az adatokat használják, amelyeket korábban, az információkhoz való gyorsabb hozzájutás lehetővé teszi az adóhatóságok számára, hogy hamarabb reagáljanak a szabálytalanságokra. Általában az adatfeldolgozás időtartamát illetően a legtöbb tagállam úgy nyilatkozott, hogy nem volt szüksége pótlólagos forrásokra a kockázatelemzési folyamat tekintetében, mivel az összesítő nyilatkozatból származó adatok már részét képezték az adóalanyokra vonatkozó általános kockázatértékelésnek. Úgy tűnik, nehézséget okoz a csak a kockázatelemzéshez szükséges források kiszámítása. Egyes tagállamok további észrevételeiből kitűnik, hogy azok bizonyos esetekben csak e tevékenység erősen időigényes volta miatt végzik továbbra is negyedévenként a kockázatelemzést, míg más tagállamok kifejezetten úgy nyilatkoztak, hogy a csökkentett határidők alkalmazása több emberi és informatikai forrás biztosítását igényelné az adóhatóságok részéről annak érdekében, hogy a lehető legjobban kihasználhassák az információk havi közléséből származó előnyöket. 3.2.3. Az ellenőrzésekre gyakorolt hatás Az összesítő nyilatkozatokból származó adatokat általában a kiválasztási szakaszban (ellenőrzések kiválasztása) és az ellenőrzési szakaszban (az ellenőrzések végzése) használják fel. Ezeket az adatokat minden tagállamban az ellenőrzés céljából használják. Ez fontos része a kockázatértékelési rendszernek általában, mivel az összesítő nyilatkozatból származó adatok részletesebb információkat adnak egy bizonyos időszak során lebonyolított Közösségen belüli ügyleteket illetően. Az általános eljárás az összesítő nyilatkozat összekapcsolása a héabevallással, és a héaszámok ellenőrzése a VIES-ben. Kockázat esetén a nem egyező adatokon alapuló előzetes megállapítások általában további vizsgálathoz vezetnek, Közösségen belüli kereskedelem esetén ideértve a más tagállamoktól való információkérést is: minél gyorsabban történik meg ez az elemzés, annál hamarabb végezhető ellenőrzés. A csökkentett határidők bevezetése ezen a gyakorlaton nem változtatott, azonban lehetővé tette az ellenőrzéseket végző adóhatóságok számára, hogy gyorsabban küldjenek kérdéseket vagy információkat a beszerzés helye szerinti tagállamnak. 3.2.4. A szabálytalanságok és csalások felderítésére gyakorolt hatás Bár néhány tagállam (például GR, LT és RO) a felderített hiányzó kereskedők számának növekedéséről számolt be, a tagállamok nagy többsége szerint még túl korai annak megállapítása, hogy a csökkentett határidő hozzájárult-e a szabálytalanságok gyakoribb felderítéséhez. Számadatokat ezzel kapcsolatban nem közöltek. A tagállamok szerint, bár önmagában véve nem nőtt a szabálytalanságok felderítésének gyakorisága, fontos leszögezni, hogy az összesítő nyilatkozat és ahhoz kapcsolódóan a havi héabevallás benyújtására rendelkezésre álló határidő csökkentése szűkítette azt az időszakot, amelynek során a közbenső társaságok működni tudnak, mielőtt felderítenék őket. Azt is megjegyezték továbbá, hogy mivel a tagállamok dönthetnek úgy, hogy továbbra is különböző bejelentési időszakokat alkalmaznak az összesítő nyilatkozat és a héabevallás benyújtása tekintetében, nem lehetséges a héabevallások adatainak rendszeres összevetése az összesítő nyilatkozatokból havonta nyert adatokkal. A tagállamok hasznosnak találták az EUROFISC közreműködését a közbenső társaságok rendszerszerűbb felderítésében, a korai felderítés eredményeképpen pedig több ellenőrzést hamarabb lehetett megkezdeni, mint ahogyan egyébként történt volna. Sajnos a tagállamok többsége nem közölt részleteket az új rendelkezések bevezetése óta felderített csalási ügyek számával és az érintett adóösszegekkel kapcsolatban. Néhány tagállamban (például LT, GR és EE) felderítettek szolgáltatásokkal kapcsolatos (esetleges) csalási ügyeket, de a tagállamok többsége nem közölt pontos adatokat e csalási ügyek miatt keletkezett héabevétel-kiesés vonatkozásában. Úgy tűnik, jelenleg még nem értékelhető a szolgáltatásokra vonatkozó adatok összesítő nyilatkozatba való felvételének hatékonysága. 3.2.5. A felvázolt opciók hatásai A tagállamokat megkérdezték arról, hogy a különböző opciók több tagállam általi alkalmazása kedvezőtlen hatással járt-e számukra a kapott információk felhasználására való képességük tekintetében. A válaszok alapján problematikusnak tűnik az értékesítés helye szerinti tagállam, illetve a beszerzés helye szerinti tagállam adatainak keresztellenőrzése.A más tagállamok által alkalmazott különböző bejelentési időszakok és opciók a beszerzés helye szerinti tagállamban megnehezítették a gyorsabb adategyeztetést. Nyilvánvalóan szinte teljesen lehetetlen rendszeres havi adategyeztetést végezni, ha az információk (egy részét) csak negyedévente közlik. Ezzel kapcsolatban azonban úgy érveltek, hogy az opciók csak az alacsony kockázatú területek esetében vehetők igénybe, és mivel mindenki jól ismeri az egyes tagállamokban alkalmazott opciókat, nem szabad eltúlozni az azok alkalmazásából eredő nehézségeket. Összefoglalva, a válaszokból egyértelműen az derül ki, hogy a különböző opciók és jelentési időszakok alkalmazását a legtöbb tagállam a gyors és pontos adatelemzés akadályának tekinti. Ezért a határidők csökkentéséből származó esetleges előnyök nem aknázhatók ki teljes mértékben. 3.2.6. Következtetés Mindent összevetve, a tagállamoknak ennél több időre van szükségük az új helyzet pontos értékeléséhez, és mélyreható, számadatokkal alátámasztott elemzés elkészítéséhez. Néhány tagállam ezen kívül késve ültette át teljes mértékben az új szabályokat, aminek következtében nem tudtak mélyrehatóbb elemzést végezni. Mindazonáltal a 263. cikk (1) bekezdésének új rendelkezései, úgy tűnik, kedvező hatással voltak a csalásellenes tevékenységek hatékonyságára. A tagállamok szerint az összesítő nyilatkozat benyújtására és a VIES számára történő jelentésre rendelkezésre álló csökkentett határidő bevezetése jelentősen javítja kockázatelemzési tevékenységüket. A gyorsabb információcsere tehát gyorsabban lebonyolított vizsgálatokat és ellenőrzéseket eredményez. Jelenleg a különböző értékhatárok, opciók és bejelentési időszakok alkalmazása gátolja leginkább a csalások felderítésére és a kockázatértékelésre irányuló eljárások hatékonyabbá tételét. A szabályok és bejelentési időszakok egységesebb alkalmazása és a tagállamok közötti eltérések csökkentése eredményeképpen a tagállamok jobban ki tudnák használni az összesítő nyilatkozat benyújtására rendelkezésre álló csökkentett határidő előnyeit. 3.3. Tapasztalatok a vállalkozások szempontjából 3.3.1. Előzetes megjegyzés Külső szakértők által készített tanulmányok megállapításainak értékelésekor tanácsos bizonyos korlátok figyelembe vétele, és némi elővigyázatosság. Különösen azt kell szem előtt tartani, hogy a tanulmány által használt, huszonhárom társaságból álló minta túlságosan szűk ahhoz, hogy végérvényes következtetéseket lehessen levonni. A külső szerződéses megbízott elismerte, hogy a mintában szereplő társaságok között nem volt olyan, amelyet valamelyik opció érintett volna. Ennek vagy az az oka, hogy a kiválasztott társaságok túllépték a 263. cikk (1a) bekezdésében előírt értékhatárt, vagy pedig, hogy úgy döntöttek, nem veszik igénybe az alternatív jelentési időszak alkalmazásának lehetőségét. Ezen kívül, mivel a héacsomagot ugyanakkor kellett átültetni, mint a 263. cikk (1) bekezdésének rendelkezéseit, a vállalkozások nehezen tudták elkülöníteni az ez utóbbi által okozott költségeket a héacsomag átültetéséből általánosan adódó költségektől. Lehetetlennek bizonyult a Közösségen belüli szolgáltatásnyújtásokra vonatkozó adatoknak az összesítő nyilatkozatba való felvételével kapcsolatos költségek pontos megállapítása is, mivel a termékértékesítési és szolgáltatási ügyletek összekapcsolása általános üzleti gyakorlat. Tekintve, hogy a külső szakértő egyértelműen kijelentette, hogy a tanulmányban szereplő számszerűsített eredmények pusztán tájékoztató jellegűek és óvatosan kezelendők, a bizottsági dokumentum következő szakasza az esettanulmányban részt vevő társaságok minőségi visszajelzéseit helyezi előtérbe. 3.3.2. Az adminisztratív terhekre és a megfeleléssel kapcsolatos költségekre gyakorolt hatás A tanulmány alapján az esettanulmányban részt vevő huszonhárom társaság által adott minőségi visszajelzés rávilágít a 2006/112/EK irányelv 263. cikke (1) bekezdése átültetésének hatásaival kapcsolatos néhány fontos kérdésre. Noha a társaságok adminisztratív tehernek tekintették az összesítő nyilatkozatok havi benyújtását és az adatok havonta történő egyeztetését, ezek arra is ösztönzik a társaságokat, hogy gyakrabban végezzenek belső ellenőrzéseket. Ez kedvezően fog hatni a társaság által szolgáltatott adatok minőségére. A jövőre nézve ezért a társaságok többsége arra számít, hogy a jobb minőségű és megbízhatóbb adatokkal járó előnyök ellensúlyozni fogják az adminisztratív költségeket. Az automatizáció mértéke nagy hatással van az érzékelt komplexitásra és az adminisztratív költségekre. Az automatizált belső folyamatok bevezetése lényeges egyszeri költségráfordítást igényel a társaságok részéről, mivel módosítaniuk kell vagy naprakésszé kell tenniük a rendszereiket és kezelniük kell a belső változásokat. Ugyanakkor azonban a társaságok elismerik, hogy ez hosszútávon kevesebb felmerülő költséget eredményez. Az adatbenyújtás ideje, formátuma és részletessége EU-n belüli harmonizációjának hiánya különösen terhelő olyan társaságok esetében, amelyek az EU területén belül több telephellyel rendelkeznek vagy több helyen vannak bejegyezve. A megkérdezett társaságok szerint továbbá a határidők harmonizációjának a benyújtási eljárások harmonizációjával egy időben kellene végbemennie – például az elektronikus formában történő benyújtás felé elmozdulással, és különösen egy egyszerű, felhasználóbarát, a havi benyújtást a lehető legnagyobb mértékben leegyszerűsítő elektronikus felület bevezetésével. Azon társaságok számára, amelyek Közösségen belüli termékértékesítést és szolgáltatásnyújtást egyaránt végeznek, vagy csak Közösségen belüli szolgáltatásnyújtást végeznek, nehézséget jelent az összesítő nyilatkozat elkészítéséhez szükséges minden információ beszerzése. Különösen a szolgáltatások hozzáadását tekintik nagyobb részletességet követelő tényezőnek a 2010. január 1-jei helyzethez képest. Az esettanulmányban részt vevő társaságok arról számoltak be, hogy az adóhatóságokkal való kommunikáció intenzívebbé vált. Mivel több ügyletet (Közösségen belüli szolgáltatásnyújtást) kell feltüntetni gyakrabban készítendő összesítő nyilatkozatokban, és mivel a javítások is gyakoribbak, az adóhatóságok általában több, a társaságok általi nyomon követést igénylő kérdést tesznek fel, mint az új szabályozás átültetése előtt. Az esettanulmányban részt vevő társaságok véleményét összefoglalva három fő tendencia különíthető el: – egyes vállalkozások inkább úgy érzékelik, hogy a jogszabályváltozások nincsenek hatással a tevékenységükre, kivéve a rendszereik naprakésszé tételével/módosításával járó egyszeri költséget, amelyet lényeges költségelemnek tekintenek. – más társaságok egyértelműen a 2006/112/EK irányelv 263. cikke (1) bekezdésének átültetése előtti helyzetet részesítik előnyben, arra hivatkozva, hogy az új szabályozás jelentős új költségtényezőket eredményezett, bár azt nem tudták megmondani, hogy e költségek főként abból erednek-e, hogy mostmár a szolgáltatásokat is szerepeltetni kell, vagy pedig abból, hogy a benyújtás határideje egy hónapra csökkent. – több társaság úgy látja, hogy az új helyzet előnyös lesz, kiemelve többek között az adatminőség javulását és az adócsalási esetek számának csökkenését. 3.3.3. Egy fokozottabban harmonizált helyzet lehetséges hatásai, amikor a tagállamok azonos határidőt alkalmazna, eltérések és értékhatárok nélkül Egy fokozottabban harmonizált helyzet lehetséges hatásai minőségi szempontból vélhetően kedvezőek lennének. A tagállamok mindenesetre úgy nyilatkoztak, hogy szerintük az európai tagállamok viszonylatában megvalósuló harmonizáció csökkentené a felmerülő költségeket. Úgy vélik továbbá, hogy a határidők harmonizációjának a benyújtási eljárások harmonizációjával egy időben kellene végbemennie – például minden tagállamban a kötelezően elektronikus formában történő benyújtás felé elmozdulással, és különösen egy egyszerű, felhasználóbarát, a havi benyújtást a lehető legnagyobb mértékben megkönnyítő elektronikus felület bevezetésével. 3.3.4. Következtetés A tanulmány arra a következtetésre jutott, hogy további elemzés szükséges az új héa-szabályozás által a vállalkozásoknak okozott egyszeri költségek és állandó költségek felméréséhez az új héa-szabályozás célja és az abból származó előnyök, azaz a csalások gyorsabb felderítése által a héabevételek elmaradásának és a héával kapcsolatos „körhintacsalások” veszélyének csökkentése tükrében. Az új szabályozás a vállalkozások számára is előnyös, mivel csökkenne annak kockázata, hogy akaratukon kívül héacsalások közreműködőivé és felelőseivé válnak. Az új héa-szabályozás a csalárd társaságok által elkövetett héacsalások és tisztességtelen piaci magatartás visszaszorítását is elősegítheti. További elemzések végezhetők azzal kapcsolatban, hogyan lehetne csökkenteni a felmerülő költségeket például a benyújtási eljárások harmonizációja által egy valamennyi tagállam számára egységes, felhasználóbarát elektronikus felület bevezetésével, és/vagy valamennyi tagállamban azonos formátumú XML fájlok feltöltésének lehetővé tételével. 4. Záró megjegyzések A tagállamok általában véve úgy gondolták, hogy túl korai az összesítő nyilatkozatok benyújtására rendelkezésre álló határidő csökkentéséből eredő hatások teljes körű értékelése. A Bizottság elismeri, hogy a tagállamoknak ennél több időre van szükségük ahhoz, hogy kiigazítsák kockázatelemzési rendszereiket és hogy a lehető legnagyobb mértékben ki tudják használni e jogszabályváltozás előnyeit. Mindazonáltal már most egyértelmű, hogy a tagállamok többsége a csalárd ügyletek feltárására való képessége szempontjából valóságos előnynek tekinti az összesítő nyilatkozatban szereplő információkhoz való gyorsabb hozzájutást. Az Eurofisc-hálózaton keresztül bonyolított gyors információcsere mellett ezek az új rendelkezések lehetővé teszik a tagállamok számára a csalók korábbinál gyorsabb kiszűrését. Másrészt viszont az eltérő bejelentési időszakok alkalmazását a tagállamok számára megengedő opciót továbbra is akadályozó tényezőnek tekintik abból a szempontból, hogy ez az eszköz teljes mértékben kifejthesse a hatását a kockázatértékelés és a csalások megakadályozása terén. A vállalkozások szempontjából nyilvánvaló, hogy az összesítő nyilatkozatok benyújtására rendelkezésre álló határidő csökkentése magasabb kezelési költségeket eredményez, mivel jelentősen nő a benyújtandó nyilatkozatok száma. Ráadásul ennek következtében az adóhatóságokkal való kommunikáció intenzívebbé válik, mert az adatokat gyakrabban kell kijavítani vagy ellenőrizni. Annak köszönhetően viszont, hogy az információkat mostmár rendszeresebben, havonta kell benyújtani, javulhat a megbízhatóságuk. A Bizottság általános következtetésként úgy véli, hogy ez a jelentés nem tár fel elegendő olyan tényezőt, amelyek a jelenlegi helyzetben indokolnák a hatályos rendelkezések módosítására irányuló javaslat benyújtását. Mindazonáltal, ha a jövőben felmerülnek ilyen új tényezők, a Bizottság újra mérlegelheti e rendelkezések módosításának kérdését. Melléklet 1. ábra: Opciók alkalmazása 1. Nincs eltérés az összesítő nyilatkozatok havi benyújtásától || 2. Eltérés az összesítő nyilatkozatok havi benyújtásától 2a. Nem kötelező eltérés || 2b. Kötelező eltérés 2010. január 1-je előtt (1) és azt követően || 2010. január 1-jétől || 2010. január 1-je előtt (1) és azt követően || 2010. január 1-jétől || 2010. január 1-je előtt (1) és azt követően || 2010 januárjától Bulgária Franciaország || Ciprus Észtország Finnország Görögország Lettország Litvánia Románia Szlovénia || Ausztria Írország Olaszország || Belgium Dánia Németország Luxemburg Málta Lengyelország Svédország Hollandia Egyesült Királyság || Portugália || Cseh Köztársaság Magyarország Szlovákia Spanyolország (1) Csak árukra vonatkozóan 2. ábra: különálló és összevont összesítő nyilatkozatok 1. 1. Különálló összesítő nyilatkozatok || 2. 2. Összevont összesítő nyilatkozatok 2a. Összehangolt gyakoriság || 2b. Különböző gyakoriság Franciaország Luxemburg || Ausztria Olaszország Belgium Lettország Bulgária Litvánia Ciprus Málta Cseh Köztársaság Lengyelország Dánia Portugália Észtország Románia Finnország Szlovákia Görögország Szlovénia Magyarország Spanyolország Svédország || Németország Írország Hollandia Egyesült Királyság 3. ábra: Az összesítő nyilatkozatok papíron és/vagy elektronikus formában történő benyújtása Elektronikus formában történő benyújtás 1. Kötelező || 2. Kötelező de kivételek alkalmazandók || 3. Nem kötelező 1a. 2010. január 1-je előtt és azt követően || 1b. 2010. január 1-jétől || 2a. 2010. január 1-je előtt és azt követően || 2b. 2010. január 1-jétől Bulgária Portugália Szlovénia Spanyolország || Ciprus(1) Cseh Köztársaság Dánia (1) Magyarország Olaszország Lettország (2) Málta Szlovákia || Ausztria Belgium Franciaország Németország Görögország Írország Hollandia || Finnország Luxemburg Románia || Észtország Litvánia Lengyelország Svédország Egyesült Királyság (1) A helyesbítő nyilatkozat csak papíron nyújtható be; (2) 2011. január 1-jén és azt követően [1] PricewaterhouseCoopers: Expert study on the issues arising from a reduced time frame and the options allowed for submitting recapitulative statements - Application of Article 263(1) of Directive 2006/112/EC (amended by Directive 2008/117/EC) (Szakértői tanulmány az összesítő nyilatkozat benyújtása vonatkozásában lehetővé tett csökkentett határidők és opciók következtében felmerült kérdésekről –A 2006/112/EK irányelv [2008/117/EK irányelvvel módosított] 263. cikke (1) bekezdésének alkalmazása). [2] A rövid ismertető a PwC-tanulmányból került átvételre.