ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
31.

kénytelen elismerni, hogy bár egyes harmadik országok teljes költségvetésében jelentős részt tesznek ki a halászati megállapodások alapján kapott pénzügyi hozzájárulások – amelyekhez hozzá kell adni a hajózási vállalkozók befektetéseit, valamint a tagállamok által kétoldalúan vállalt együttműködéseket, beleértve a pénzügyi együttműködést is –, a fenntartható fejlődést elősegítő együttműködés nem származhat kizárólag a közös halászati politikából, hanem a többi közösségi politikát is be kell vonni, mindenekelőtt a fejlesztési együttműködési politikát, azon politikai és társadalmi-gazdasági feltételek megteremtése céljából, amelyek segítségével ezen országok megfelelően orientálhatják a kívánt közigazgatási és pénzügyi erőfeszítéseket, hogy teljes egészében és hosszú távon élvezni tudják a természetes biológiai erőforrásaikban rejlő lehetőségeket;
G.

mivel emberi jogi csoportok arról számolnak be, hogy 2008. május 20-a óta a burmai hatóságok megnövelt erőfeszítéseket tesznek annak érdekében, hogy a ciklon túlélőit elköltöztessék a például iskolákban és kolostorokban kialakított ideiglenes szállásokról, és visszakényszerítik őket saját házaikba, még akkor is, ha ezek már nem is állnak;
15.

aggodalmának és megdöbbenésének ad hangot amiatt, hogy a petíciók benyújtói arról számolnak be, hogy a petíciójuk tartalmát tekintve a Petíciós Bizottságtól kapott támogatás ellenére is túl gyakran szembesülnek komoly nehézségekkel bármiféle kártérítés megszerzése terén az érintett hatóságoktól és nemzeti bíróságoktól; véleménye szerint ezt a rendszerszintű hiányosságot tovább kell vizsgálni, különösen mivel az a pénzügyi szolgáltatások ágazatát is érinti, amint az a vizsgálóbizottság által az Equitable Life összeomlásával kapcsolatban végzett vizsgálat eredményeivel összefüggésben is megfigyelhető, amely vizsgálat a Parlamenthez beérkező petíciókon alapult, és amely eredményekről 2007-ben készült jelentés;
42.

sürgeti a Bizottságot, hogy az Amszterdami Szerződés jegyzőkönyve dinamikus és a jövőt tekintve is helytálló értelmezésével összhangban értelmezze tágan a közszolgálati műsorszolgáltatás feladatát, különös tekintettel a közszolgálati műsorszolgáltatásnak a technológiai fejlesztésben és a tartalom-előállítás és -bemutatás ebből eredő formáiban való zavartalan részvételére (lineáris és nem lineáris szolgáltatások formájában is); ez a közszolgálati műsorszolgáltatás feladatának részeként felöleli az új szolgáltatások megfelelő finanszírozását is;
R.

mivel a „mindent egy helyen” webhely létrehozása az Európai Unió ügyviteli szabályzatai számára nagy segítséget jelentene, és azt nemzetközileg népszerűsíteni kellene; mivel ennek a weboldalnak tartalmaznia kellene azoknak a piaci szereplőknek a nyilvántartását, amelyek megfelelnek a magatartási kódexeknek, továbbá ezek kilétét, és a kódexek be nem tartásának okát; mivel a szabályzatok be nem tartásának indokai is olyan eszközök, amelyekből tanulni lehet;
26.

felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy az EU egészségügyi stratégiája keretében törekedjenek a fogyatékosság fogalmának közös meghatározására vonatkozó iránymutatások kidolgozására – e fogalomba beletartozhatnak a krónikus vagy daganatos betegségben szenvedő személyek is –, és addig is azok a tagállamok, amelyek ezt eddig nem tették meg, a lehető leghamarabb cselekedjenek annak érdekében, hogy a fogyatékosságra vonatkozó nemzeti definíciójuk a krónikus vagy daganatos betegségben szenvedő személyekre is vonatkozzon;
9.

felhívja a figyelmet a késleltetett gazdasági és termelési fejlődés, valamint a be nem jelentett munka terjedése közötti összefüggésre; úgy véli, hogy a be nem jelentett munka elleni küzdelmet bele kell foglalni a lisszaboni stratégia keretében végrehajtott gazdasági és munkaügyi politikákba; továbbá úgy véli, hogy annak biztosítása érdekében, hogy a be nem jelentett munka elleni küzdelemre irányuló stratégia hatékony legyen, és pozitív eredményt hozzon, alapos vizsgálatokat kell folytatni a döntő fontosságú makrogazdasági tényezők, továbbá a piacok, a termelési modellek, valamint a kiterjedt, be nem jelentett munkavégzés közötti kapcsolat elemzése érdekében;
4.

úgy véli, hogy az ellenőrző csoportnak tükröznie kell a világ legjelentősebb valutaövezeteit, a kulturális sokszínűséget, a fejlődődő és feltörekvő gazdaságok valamint azon nemzetközi intézmények érdekeit, amelyek számára a hatóságok előtt történő elszámolási követelményeket írnak elő, amelyeknek aktív szerepet kell játszani a pénzügyi beszámolás átláthatóvá tételének, valamint a tőzsdei piacok fejlesztésének és hatékony működésének előmozdításában, a prociklikusság elkerülésének és a pénzügyi piacok stabilitásának biztosításában és az állandó veszély megelőzésében; véleménye szerint a bázeli Bankfelügyeleti Bizottságot be kellene vonni az ellenőrző csoportba;jóváhagyóan megjegyzi a javaslatot, hogy az ellenőrző csoport kezdetben a következők tagokból álljon: — az Európai Bizottság egy felelős tagja, — az IOSCO Feltörekvő Piacok Bizottságának elnöke, — az IOSCO Műszaki Bizottságának elnöke (vagy alelnöke vagy a kinevezett értékpapír tanács elnöke olyan esetekben, amikor az IOSCO műszaki bizottságának elnöki posztját is vagy egy uniós értékpapír-piaci szabályozó testület elnöke, a japán pénzügyi szolgálatok ügynökségének biztosa, vagy az USA értékpapír-piaci és tőzsdei bizottságának elnöke tölti be), — a japán pénzügyi szolgálatok ügynökségének biztosa, — az USA értékpapír-piaci és tőzsdei bizottságának elnöke és — a banki felügyelettel foglalkozó bázeli bizottság elnöke;
H.

mivel „Az elért eredményekről szóló első jelentés a szabályozási környezet egyszerűsítésére vonatkozó stratégiáról” című munkadokumentumában (COM(2006)0690) a Bizottság mintegy 50 kodifikációs kezdeményezést jelentett be 2006-ra, de valójában csak 36-ot nyújtottak be az Európai Parlamentnek, és 200 kodifikációs kezdeményezést jelentettek be 2007-re, de csak 21-et nyújtottak be a jogalkotónak;
4.

véleménye szerint az intézményközi munkacsoport munkaprogramjának többek között az alábbi pontokra kell kiterjednie: — azon területek meghatározása, amelyekre a Bizottság által 2009 végéig elvégzendő horizontális értékelés során összpontosítani kell, — objektív kritériumok meghatározása az ügynökségek szükségességének felmérésére, figyelembe véve az esetleges alternatív megoldásokat is, — az ügynökségek tevékenységének és teljesítményének rendszeres, összehangolt és összefüggő értékelése, beleértve a különösen a költség/haszon alapú elemzések révén végzett külső értékelést is, — annak ellenőrzése, hogy az ügynökség felállításának lehetősége költséghatékonyabb megoldás-e annál, mintha az adott feladatokat a Bizottság szervezeti egységei látnák el, — annak az esetleges elvesztett előnyöknek a felmérése, amely abból származhat, hogy egyes tevékenységeket szabályozási ügynökségek végeznének a Bizottság szervezeti egységei helyett, — az ügynökségek átláthatóságának erősítését célzó intézkedések meghozatala, különösen az alapvető szerkezeti jellemzőik közelítése révén, — az ügynökségek önállósága és a felettük gyakorolt ellenőrzés határainak megállapítása, és különösen – az ügynökségek tevékenységének vonatkozásában – a Bizottság hatáskörének természete és tartalma tekintetében, annak figyelembe vételével, hogy a Bizottság hatásköre nem haladhatja meg azt a mértéket, amelyben konkrétan hatással lehet az ügynökségek mint olyanok tevékenységére, — az ügynökségek felügyelő szervei tagjainak kinevezése a Tanács és a Bizottság soraiból, és a jelöltek meghallgatása az illetékes parlamenti bizottságban, — az ügynökségek végrehajtó szerveinek és különösen az igazgatóknak a kinevezése, valamint a Parlament ide vonatkozó szerepének meghatározása, — az ügynökségek egységes megközelítésének szükségessége a kérdéses évben folytatott tevékenységük, valamint a költségvetés teljesítéséről és a pénzügyi gazdálkodásról szóló beszámolók és jelentések bemutatása tekintetében, — valamennyi ügynökség igazgatója számára – szükség szerint fenntartásokat is tartalmazó – igazoló nyilatkozat készítésének és aláírásának egységes követelménye, — valamennyi ügynökségre és kapcsolódó szervezetre alkalmazható harmonizált modellt, amely határozott különbséget tesz az alábbiak között: — a szervezet működéséről, tevékenységéről és eredményeiről beszámoló, széles nyilvánosságnak szánt éves jelentés, — pénzügyi kimutatás és a költségvetés végrehajtásáról szóló jelentés, — a Bizottság főigazgatói által készített tevékenységi jelentésekhez hasonló tevékenységi jelentés, — a szervezet igazgatója által aláírt igazoló nyilatkozat bármely egyéb fenntartással vagy megjegyzéssel együtt, amelyekre az igazgató szükségesnek tartja felhívni a mentesítő hatóság figyelmét, — azon elvek meghatározása, amelyek alapján megállapítható, hogy a díjak vagy befizetések képezzék-e – és ha igen, milyen mértékben – az ügynökségek finanszírozásának részét, — a működő ügynökségek iránti igény folyamatos felülvizsgálata és olyan kritériumok meghatározása, amelyek alapján eldönthető, hogy egy szabályozási ügynökség megvalósította a célját és ezért megszüntethető;
P.

mivel a kiküldetési irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében szereplő alapvető rendelkezések azokból a nemzetközi kötelező szabályokból állnak, amelyekről a tagállamok általános megállapodásra jutottak; megjegyzi, hogy a 3. cikk (10) bekezdésében szereplő közrendi rendelkezések nemzetközi kötelező szabályokból is állnak, de keretként szolgálnak is oly módon, hogy a tagállamoknak mérlegelési jogkörük van, hogy definíciójukat nemzeti jogszabályaikban megadják; megjegyzi továbbá, hogy a 3. cikk (10) bekezdésének használata azért fontos, hogy a tagállamok figyelembe tudják venni a különféle munkaerő-piaci, szociálpolitikai és egyéb vonatkozásokat, a munkavállalók védelmét is beleértve, az egyenlő bánásmód elvének egyidejű tiszteletben tartása mellett;
9.

felhívja azokat a tagállamokat, amelyek ezt még nem tették meg, hogy a lehető leggyorsabban ültessék át saját jogrendszerükbe az UNCLOS (UN Convention on the Law of the Sea)és a SUA (Convention for the Suppression of Unlawful Acts Against the Safety of Maritime Navigation) egyezmények megfelelő előírásait, melyek világosan megállapíthatóvá teszik az illetékes bíróságot, így teljes jogbiztonság mellett indítható büntetőeljárás abban az esetben, ha a kalózokat vagy a fegyveres támadás elkövetőit elfogják;
19.

emlékeztet arra, hogy az Amszterdami Szerződéshez csatolt, a nemzeti parlamentekről szóló záradék értelmében a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésének térségével kapcsolatos politikáknál különleges részvételt kell biztosítani a nemzeti parlamentek és az Európai Ügyekkel Foglalkozó Bizottságok Konferenciája (COSAC) számára; kiemeli, hogy e részvételnek a döntéshozatali szakaszban és az európai jogszabályok végrehajtásakor is meg kell valósulnia annak érdekében, hogy az európai és nemzeti jogalkotók olyan módosításokat és átdolgozásokat fogadhassanak el, amelyekre a megosztott hatáskör alá tartozó ágazatokban van és lesz továbbra is szükség; felhívja ezért a nemzeti és európai szintű illetékes parlamenti bizottságokat, hogy alakítsanak ki állandó kapcsolatokat az egyes jogszabályok tekintetében, az átláthatóbb és hatékonyabb európai és nemzeti szintű jogalkotási folyamat érdekében összegyűjtve minden hasznos információt; üdvözli az európai jogalkotók közötti olyan különleges üléseket, mint a közelmúltban a terrorizmus elleni harcról szóló kerethatározatról a nemzeti parlamentekkel folytatott ülés (2008. április 6.), amely során nem csak a hatályos európai jogszabályok végrehajtásának problémáit volt lehetőség megvizsgálni, hanem a Tanács által tanulmányozott módosítások tárgyhoz tartozását is;
15.

bátorítja a tagállamokat, valamint a regionális és helyi hatóságokat, hogy valamennyi érintett felet vonják be az arra irányuló konzultációs folyamatba, hogy adott esetben jelöljenek ki potenciális vagy meglévő repülőtereket kifejezetten az általános célú és üzleti repülés céljaira; amennyiben megszűnt katonai repülőterekről van szó, akkor a konzultációba be kell vonni a katonai hatóságokat is;
52.

úgy véli, hogy a roma közösségek társadalmi kirekesztése és hátrányos megkülönböztetése az ennek leküzdésére irányuló, európai szintű jogi, politikai és pénzügyi eszközök alkalmazása ellenére is fennálló, bizonyított tény; megállapítja, hogy az Unió és a tagállamok szétszórt és nem összehangolt erőfeszítései eddig nem hoztak strukturális és tartós javulást a romák helyzetében az olyan lényeges területeken, mint az oktatáshoz, az egészségügyi ellátáshoz, a lakhatáshoz és a foglalkoztatáshoz való hozzáférés, és ezt a kudarcot most már nyilvánosan is elismerik;
L.

mivel Dzsibuti továbbra is óriási kihívásokkal néz szembe, és helyzete egyre riasztóbbá válik most, hogy egy világméretű élelmiszerválság van kialakulóban; mivel Ogaden, Etiópia Szomáli-régiója súlyos szárazsággal küzd, és a kormány által ellenőrzött, a lakosságnak szánt élelmiszersegélyek nem jutnak el a lakosokhoz annak ellenére, hogy a Világélelmezési Program nemrégiben előrelépést ért el a régióban az élelmiszersegélyek kiszállítása terén, mivel továbbra is késleltetésekről számolnak be, ami annak köszönhető, hogy a Szomáli-régióban való közlekedés katonai engedélyhez kötött,
N.

mivel az EU a környezetvédelmi kezdeményezések terén is vezető szerepet tölt be, amelyek a természeti erőforrások védelmére szolgálnak, de többletköltségeket is jelentenek az EU mezőgazdasági termelői számára,
5.

úgy véli, hogy a Parlamentnek az Európai Unióban a nyilvánosság, az átláthatóság és nyitottság élére kell állnia, és hogy a 2009-es parlamenti választásokat megelőzően egy rendkívüli cselekvési tervet kell indítania – például az e-parlamenti kezdeményezés keretében – annak biztosítása érdekében, hogy bővebb és könnyebben elérhető tájékoztatást biztosítson honlapján az alábbiakról: — az európai parlamenti képviselők tevékenységéről, a parlamenti munkában való részvételükről és jelenlétükről, abszolút, relatív és százalékos arányban, a polgárok számára többek között keresési kritériumok alapján is elérhető és hozzáférhető módon (11), — a parlament tevékenységéről a plenáris, bizottsági és delegációs üléseken, illetve a belső szervek ülésein; a jogalkotási figyelőt tovább kellene fejleszteni az összes vonatkozó dokumentumra való hivatkozások és linkek beépítése által (12); a bizottsági és delegációs tevékenységet a Parlament honlapján ugyanúgy közzé kell tenni, mint a plenáris tevékenységet, továbbá rögzíteni is kellene, és a keresési kritériumok alapján a polgárok részére hozzáférhetővé kell tenni; a belső szerveknek (például az Elnökök Értekezletének, az Elnökségnek, a quaestoroknak, a parlamenti reformmal foglalkozó munkacsoportnak stb.) a tevékenységük – a többi képviselővel és a polgárokkal szembeni – átláthatóságának legmagasabb fokát kell előmozdítaniuk és biztosítaniuk, azáltal, hogy valamennyi dokumentumukat hozzáférhetővé teszik, — az európai parlamenti képviselők juttatásairól és kiadásairól, az európai ombudsman álláspontjával összhangban, azzal összefüggésben, hogy a tájékoztatáshoz való jog az ilyen jellegű adatokra (13), illetve valamennyi parlamenti képviselő pénzügyi érdekeltségeiről szóló valamennyi nyilatkozatra is alkalmazandó és ezt az információt az EU valamennyi hivatalos nyelvén hozzáférhetővé kell tenni, felhívja továbbá a tagállamokat, a nemzeti parlamenteket és más választott szerveket, hogy a parlamentek és a parlamenti képviselők tevékenységére vonatkozó nyilvántartás létrehozása révén járjanak el hasonlóan;
6.

kéri a tagállamokat, hogy átültetési intézkedéseikben ügyeljenek a következőkre: a) határozzák meg pontosan a „tájékoztatás” fogalmát annak érdekében, hogy ne legyen lehetőség az eltérő értelmezésre, valamint ennek során kövessék a 2002/14/EK irányelv szellemét, azaz tegyék lehetővé a munkavállalók képviselői számára a rendelkezésre bocsátott adatok megvizsgálását, illetve a munkavállalókra közvetlen hatást gyakorló vállalati döntések esetében ne várják ki a tájékoztatási eljárás végét; b) a tájékoztatásban szerepeljenek a 2002/14/EK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett információk; c) követeljék meg, hogy az információkat a konzultációt megelőzően kellő időben bocsássák rendelkezésre; d) biztosítsák a munkavállalók tájékoztatáshoz és a velük folytatott konzultációhoz való jog tekintetében a 2002/14/EK irányelv 4 cikke szerinti kötelezettségek teljes körű betartását annak érdekében, hogy a 4. cikk (4) bekezdésének e) pontja értelmében megegyezésre törekedjenek; e) a társadalmi párbeszéd támogatásába vonják be a vállalatnál működő szakszervezeteket is;
28.

hangsúlyozza, hogy az euro–mediterrán politika egyik fő célja a jogállamiság, a demokrácia, az emberi jogok tiszteletben tartásának és a politikai pluralizmus előmozdítása, és megállapítja, hogy továbbra is komoly jogsértésekre kerül sor; megerősíti az emberi jogok és a jogállamiság előmozdításának fontosságát; kéri az eddig kapott eredmények és a partnerség keretében felhasznált eszközök megfelelőségének értékelését; nyomatékosan felszólítja a Bizottságot, hogy állapítsa meg az eszközökre való jogosultság pontos kritériumait, más szervezetekkel, például az Európa Tanáccsal összehasonlítva is, és hogy vezessen be hatékony ellenőrzési rendszert végrehajtásuk ellenőrzésére; e tekintetben felkéri a kezdeményezés által érintett valamennyi felet, hogy támogassák és mélyítsék el mindenki, különösen a vallási kisebbségek vallásszabadságának tiszteletben tartását; javasolja egy közös politikai-intézményi keret kidolgozását, amely lehetővé teszi a kölcsönösség dimenziójának érvényre jutását a problémák meghatározása és a közös megoldáskeresés szintjén is;
13.

felhívja a tagállamokat, hogy vezessenek be olyan rendszert, amelyben az általános egészségügyi ellátás során szűrik a mentális betegségeket is, és a mentális egészségügyi ellátás során szűrik a testi betegségeket is; felhívja továbbá a tagállamokat, hogy hozzák létre az átfogó egészségügyi ellátás modelljét;
27.

felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a fejlesztési támogatási programokba építsék be a kibocsátás csökkentésére és az éghajlatváltozás következményeihez való alkalmazkodást célzó intézkedésekre vonatkozó követelményeket, illetve a fejlesztési támogatással foglalkozó nemzetközi ügynökségek döntéshozatali folyamataiban utaljanak ezek szükségességére, és ennek során partnerségek segítségével vonják be az érintett országok vagy régiók magánszektorát, nem kormányzati szervezeteit és állami hivatalait is; hangsúlyozza, hogy további források mozgósítására van szükség a fejlődő országok támogatása érdekében az éghajlatváltozás kihívásának való megfelelés céljából, és hogy az ebben az összefüggésben felmerülő kezdeményezéseket hivatalosan is az ENSZ éghajlat-változási keretegyezménye (UNFCCC) folyamatához kell kapcsolni és megvalósítani a millenniumi fejlesztési célokat; üdvözli az éghajlatváltozás elleni globális szövetség EU általi elindítását az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás támogatása érdekében a szegény fejlődő országokban, akik a leginkább ki vannak téve az éghajlatváltozás negatív hatásainak, és emlékeztet e tekintetben a fent említett 2008. október 21-i állásfoglalására;
H.

mivel a hamisított és kalóztermékek Kínán belüli termelésének mértéke továbbra is riasztóan magas és az Európai Unió vámhatóságai által lefoglalt hamisított termékek 60%-át Kínában gyártják; mivel az ilyen áruk előállítása gyakran a rendes piacra is termelő létesítményekben zajlik, és a termelés során figyelmen kívül hagyják mind a munkajogot, mind pedig a munkahelyi egészségügyi és biztonsági követelményeket, és veszélyt jelentenek a fogyasztókra, vegyi anyagok esetében pedig a tágabb környezetre is,
9.

felszólítja a Bizottságot az „Európa a polgárokért” program felülvizsgálatára, hogy ezáltal javítsák a kommunikációt az átlagos uniós polgárral és biztosítsák az információk széles körű terjesztését; megjegyzi, hogy bár fontos a brüsszeli agytrösztök és kutatóintézetek strukturális támogatása, az ilyen szervezetek keveset tesznek az egyének tájékoztatása érdekében, hacsak nem azokról van szó, akik már egyébként is tájékozottak; felszólítja a Bizottságot, hogy finanszírozását irányítsa át a nem brüsszeli székhelyű regionális és helyi civil társadalmi szervezetekre, valamint a szociális partnerekre, és a jövőben vezessen be a nagy sikerű „Cselekvő ifjúság (2007–2013)” programhoz hasonló programokat, hogy ezáltal segítsék a helyi és a regionális kormányzati hatóságokat, hogy megismertessék lakosaikat az uniós polgársággal kapcsolatos jogokkal; mivel a többnyelvűségre irányuló javaslatok nem korlátozódhatnak a főbb hivatalos/tagállami nyelvekre, felszólítja a tagállamokat, hogy a regionális és kisebbségi nyelveken is terjesszenek információkat az uniós polgárságról;
30.

hangsúlyozza, hogy az EU-műveletek tapasztalatai azt mutatják, hogy a műveletek folyamatos tervezési és végrehajtási képessége növelné az európai uniós műveletek hatékonyságát és hitelességét; emlékeztet, hogy tekintve az EU polgári-katonai irányultságát, egy ilyen szerkezet nem vetné fel valamely máshol is meglévő struktúra megkettőzését; továbbá emlékeztet, hogy a NATO-parancsnokság alapjában katonai tervezés célját szolgálja, míg az EU is tapasztalatokkal rendelkezik polgári, katonai és polgári-katonai műveletek tervezésében és végrehajtásában is, amelyeket jelenleg más globális szereplő nem képes sikeresen végrehajtani;
25.

üdvözli a Tanács kötelezettségvállalását azon gondolat amellett, hogy az elkövetkező években EU-nak kitűzött céljai keretében ténylegesen képesnek kell lennie arra, hogy – a 2010-re előírt általános célkitűzés és a 2010-re előírt polgári általános célkitűzés keretében előirányzott műveletek körében – többek között 60 napon belül 60 000 embert vessen be egy nagyobb művelet céljából, amely egyidejűleg a következők tervezésére és lebonyolítására irányul: — két fontos, legalább két év időtartamú stabilizációs és újjáépítési művelet, megfelelő, legfeljebb polgári elemmel, legfeljebb 10 000 fős támogatással; — két, korlátozott időtartamú gyorsreagálású művelet, többek között az uniós harccsoportok alkalmazásával; — európai polgárok sürgősségi evakuálására irányuló (10 napnál rövidebb időtartamú) művelet, az egyes tagállamok saját állampolgáraival szembeni elsődleges szerepének figyelembe vételével, valamint a konzuli vezető állam elvének alkalmazásával; — tengeri vagy légi megfigyelési/lefogási misszió; — egy legfeljebb 90 napos, polgári-katonai humanitárius segítségnyújtási művelet; — körülbelül egy tucat, akár több évig tartó EBVP polgári misszió a legkülönbözőbb formákban (többek között a rendőri, jogállamisági, polgári közigazgatási, polgári védelmi missziók, missziók a biztonsági rendszer reformja terén és megfigyelő missziók), többek között gyors reagálást igénylő helyzetekben, beleértve egy nagy missziót is (amely 3 000 szakértőt is felölelhet);
2.

aggodalommal állapítja meg, hogy a „közérdeklődésre számot tartó jogalanyok” (6) és a „hálózat” (7) döntő fontosságú fogalmainak átültetése különféle értelmezésekhez vezet a tagállamokban; ezzel összefüggésben hangsúlyozza, hogy az irányelv a közérdeklődésre számot tartó jogalanynak minősülő vállalatok és az említett vállalatok ellenőrzését végző könyvvizsgálók számára is különböző messzemenő kötelezettségeket vezet be; megállapítja továbbá, hogy az irányelv a „hálózat” fogalommeghatározása alá eső könyvvizsgáló cégek számára különféle további kötelezettségeket is megállapít; megjegyzi, hogy további vizsgálat szükséges a „hálózat” fogalommeghatározásának hatása, valamint a cégek azonos hálózatba tartozó más cégek tevékenységéért viselt felelősségével összefüggő jogi bizonytalanság tekintetében; általában aggodalommal tölti el, hogy a fogalommeghatározások sokfélesége jogbizonytalansághoz vezet, költségessé teszi az irányelv betartását, és végső soron hátrányosan befolyásolja az irányelv célkitűzéseinek megvalósítását; ezért felhívja a Bizottságot, hogy végezze el a fogalommeghatározások végrehajtásának és bevezetésük megfigyelhető hatásainak átfogó felülvizsgálatát, és a tagállamokkal egyeztetve törekedjen az egyértelműségre az EU e területen meglévő hosszú távú politikai prioritásai és ezek elérésének lehető legjobb módja tekintetében;