Az ezen ellenőrzések végzésénél alkalmazott módszertan a légi közlekedés védelméért felelős tagállami hatóságokkal szoros együttműködésben került kidolgozásra, és a védelmi intézkedések tényleges végrehajtásának vizsgálatán alapul. Az ellenőrzések elvégzésére vonatkozó követelmények és eljárások egységes értelmezése érdekében a Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóság kézikönyveket állít össze és tart naprakészen a repülőterek és áruk ellenőrzésére vonatkozóan. Ezek a kézikönyvek ezenfelül részletes utasításokat és útmutatást tartalmaznak az uniós jogszabályok által előírt valamennyi légiközlekedés-védelmi intézkedésre vonatkozóan. Részletezik továbbá a bizottsági ellenőrzések minden szervezeti és gyakorlati vonatkozását is. A kézikönyvek EU-minősített adatok, és csak a bizottsági ellenőrök, valamint az egyes tagállamok felelős hatóságai számára elérhetők.

2017-ben az ellenőrzési feladatokat egy hétfős, teljes munkaidős légiközlekedés-védelmi ellenőrökből álló bizottsági csoport végezte. Az ellenőrzési feladatok ellátását a tagállamok, valamint Izland, Norvégia és Svájc által kinevezett mintegy száz nemzeti ellenőr is segíti, akik a Bizottság által nyújtott képzés teljesítése után válnak jogosulttá a bizottsági ellenőrzésekben való részvételre; 2016-tól kezdve az EFTA Felügyeleti Hatóság és az Európai Polgári Repülési Konferencia ellenőrei egyformán részt vesznek ebben a folyamatban teljes jogú ellenőrökként. A bizottsági ellenőrzésekben részt vevő nemzeti ellenőrök nagy száma biztosítja a szakmai vizsgálati rendszert, és lehetővé teszi a módszertanok és bevált gyakorlatok tagállamok közötti terjesztését. A Bizottság és az ESA által 2017-ben elvégzett megfelelőség-ellenőrzési tevékenységek összefoglaló táblázata az 1. mellékletben található.

A 300/2008/EK rendelet 15. cikke előírja, hogy a rendelet tagállami alkalmazásának nyomon követése és adott esetben a légi közlekedés védelmének javítására irányuló ajánlások megtétele érdekében a Bizottság ellenőrzéseket hajtson végre, ideértve a repülőterek, az üzemben tartók és a légiközlekedés-védelmi követelményeket alkalmazó jogalanyok ellenőrzését. Az uniós program kiterjed Svájcra is, míg Norvégia és Izland esetében az EFTA Felügyeleti Hatóság (ESA) végez ellenőrzéseket hasonló rendelkezések alapján.

A kiberbiztonság és a repülőterek nyilvános területeinek védelme továbbra is prioritás maradt.

Az ellenőrzésekről kapott visszajelzések tagállamok felé történő továbbítása, az átláthatóság előmozdítása és a megfelelőség-ellenőrzési módszertanok összehangolása érdekében a Bizottság márciusban ellenőrzési munkacsoportot szervezett a tagállamok polgári légiközlekedés-védelmi minőségbiztosítási hivatalai vezetőinek részvételével.

1.1. Többéves bizottsági megfelelőség-ellenőrzés

Annak érdekében, hogy a Bizottság kellőképpen meggyőződjön a tagállamok megfelelési szintjéről, egy többéves ellenőrzési módszer alkalmazására kerül sor. Ennek megfelelően kétéves ciklusban kerül sor a 300/2008/EK rendelet és végrehajtási jogszabályai tagállamok általi alkalmazására vonatkozó bizonyítékok megszerzésére, vagy az adott tagállam felelős hatóságánál végzett ellenőrzés útján, vagy pedig legalább egy repülőterének az ellenőrzése révén. Ezenfelül a légi közlekedés védelmére irányuló közös alapkövetelmények alkalmazására vonatkozó bizonyítékok megszerzése ötéves ciklusban történik, a 300/2008/EK rendelet hatálya alá tartozó uniós repülőterek nem előrelátható módon kiválasztott legalább 15 %-ának, köztük az egyes tagállamok utasszámot tekintve legnagyobb repülőterének ellenőrzésével.

A keretrendelet követelményei szerint elsősorban a tagállamok feladata, hogy ellenőrizzék a közös alapkövetelmények végrehajtásának a megfelelőségét a repülőtereken, a légitársaságoknál és a védelemért felelős szervezeteknél. A Bizottság által kiválasztott repülőtereknél végzett ellenőrzések az egyes tagállamok általános megfelelési szintjére vonatkozóan fontos mutatónak tekinthetők.

A bizottsági ellenőrzések gyakoriságát és hatókörét a Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóság uniós légiközlekedés-védelmi követelmények végrehajtásának ellenőrzésére vonatkozó stratégiája határozza meg. A stratégia figyelembe veszi az egyes tagállamok légi közlekedésének mértékét, a repülőtéri műveletek típusainak reprezentatív mintáját, a légiközlekedés-védelmi előírások végrehajtásának színvonalát, a korábbi bizottsági ellenőrzések eredményeit, az éves nemzeti minőségbiztosítási jelentések értékelését, a biztonságot érintő eseményeket (a jogellenes cselekményeket), a fenyegetettségi szinteket, valamint egyéb olyan tényezőket és értékeléseket, amelyek befolyásolják az ellenőrzés gyakoriságát.

2010 óta a bizottsági ellenőrzések során megállapított megfelelési arány 80 % körül van (2010: 80 %, 2011: 80 %, 2012: 83 %, 2013: 80 %; 2014: 81 %, 2015: 80 %, 2016: 79 %, 2017: 81 %); ez a viszonylag állandó érték azonban nem jelenti azt, hogy a tagállamok nem fokozták erőfeszítéseiket; éppen ellenkezőleg, a légi közlekedés védelme terén tett tagállami erőfeszítések jelentősen fokozódtak, ugyanis a követelmények is szigorodtak az évek során, különösen a légiáru-védelem, a folyadékok és gélek átvizsgálása, valamint a robbanóanyagnyom-felderítő eszközök alkalmazása területén.

2.A nemzeti felelős hatóságok ellenőrzése

A Bizottság 2017-ben folytatta a felelős hatóságok munkája ellenőrzésének ötödik ciklusát. Az év során összesen kilenc illetékes hatóságnál került sor ellenőrzésre. Ezek során a legtöbb tagállam esetében jelentős előrelépés volt megfigyelhető a korábbi ellenőrzés óta.

2017-ben a leggyakrabban észlelt hiányosságok a nemzeti polgári légiközlekedés-védelmi minőségbiztosítási programok végrehajtása terén voltak tapasztalhatók. Nehézségeket tártak fel annak biztosítását illetően, hogy a repülőterek, a légi fuvarozók és a szabályozás hatálya alá tartozó, védelemért felelős egyéb jogalanyok a Bizottság végrehajtási rendeleteinek és határozatainak megfelelően naprakésszé tegyék és karbantartsák a biztonsági programokat. Emellett egyes tagállamokban nem ellenőrizték az elvárt rendszerességgel a külföldi légi fuvarozókat, és nem alkalmazták teljes körűen a rendeletben előírt megfelelőség-ellenőrzési módszertanok mindegyikét. Mindez az erőforrások korlátozott voltának és a szervezetek megnövekedett számának volt betudható. Az ellenőrzött tagállamok többsége azonban összehangolta a nemzeti légiközlekedés-védelmi programokat az uniós jogszabályokkal, többnyire megvalósította a védelmi képzésre vonatkozó követelményeket, biztosította, hogy az előírt minimális gyakorisággal sor kerüljön a repülőtereken alkalmazott védelmi intézkedések ellenőrzésére, és gondoskodott a megállapított hiányosságok kijavításáról a meghatározott időkereteken belül.

3.A repülőtereken végzett előzetes ellenőrzések

2017-ben tizennyolc előzetes repülőtéri ellenőrzésre került sor. Ezek valamennyi fejezetet lefedték az egyes repülőtereken alkalmazható védelmi területek szerint. A követelményeknek megfelelőnek ítélt fő intézkedések aránya 2017-ben 81 % volt, vagyis hasonló, mint a korábbi években.

A 300/2008/EK rendelet végrehajtásának nyolcadik évét követően az ellenőrzési eredmények tükrözik a felelős hatóságok és az ágazat erőfeszítéseit. Az ebből az ambiciózus jogszabályból eredő védelmi követelmények többségét megfelelően végrehajtották; a megfelelési mutató szintje a légiközlekedés-védelem legfontosabb területein stabilan 80 % körüli értéken maradt. Bizonyos intézkedések esetében azonban a végrehajtás hatékonysága még mindig javításra szorul.

A legtöbb észlelt hiányosság továbbra is az emberi tényezőnek tudható be. Ezek leginkább a gyakorlati végrehajtásban jelentkeztek, olyan területeken, amelyeken a jogi követelmények újak vagy a közelmúltban jelentősen megváltoztak. Különösen a belépési ellenőrzésre, a személyzet átvizsgálására és a kézipoggyászok átvizsgálására vonatkozó bizonyos rendelkezésekkel kapcsolatban van szükség további erőfeszítésekre a felelős hatóságok, az ágazati szereplők és a Bizottság részéről. A repülőgépek védelmi célú átvizsgálása a másik olyan terület, ahol szükség van az erőfeszítések fokozására. Ezeket a problémákat az adott területre vonatkozó nemzeti minőségbiztosítási tevékenységek fokozásával kell kezelni.

2017-ben ismét magas volt a megfelelési szint a feladott poggyász átvizsgálása, a fedélzeti ellátmány, a képzés és a védelmi eszközök területén, miután az intézkedések egyértelműségét és következetességét erősítő, átdolgozott végrehajtási jogszabályokkal kapcsolatos fokozott tudatosságnak és gyakorlati tapasztalatnak köszönhetően már 2015-ben és 2016-ban is viszonylag jó eredmények születtek.

4.Utólagos ellenőrzések

A 72/2010/EU módosított bizottsági rendelet 13. cikke értelmében a Bizottság korlátozott számban utólagos ellenőrzéseket is végez. Ilyen ellenőrzést akkor kell végezni, ha az előzetes ellenőrzés során több súlyos hiányosságra is fény derült, továbbá véletlenszerű alapon annak ellenőrzésére is, hogy a megfelelő hatóságok rendelkeznek-e az ahhoz szükséges hatáskörrel, hogy valamely feltárt hiányosság megfelelő időkereten belül történő kijavítását előírják. 2017-ben négy ilyen ellenőrzést végeztek, és ezek igazolták a legtöbb feltárt hiányosság megfelelő orvoslását.

5.A tagállamok ÉVES MINŐSÉGBIZTOSÍTÁSI jelentéseinek értékelése

A 300/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a polgári légiközlekedés-védelem terén végrehajtandó nemzeti minőségbiztosítási programokra vonatkozó követelmények tekintetében való módosításáról szóló, 2010. január 8-i 18/2010/EU bizottsági rendelet a 18. pontban megköveteli, hogy a tagállamok évente jelentést nyújtsanak be a Bizottságnak az e rendelet szerinti kötelezettségeik teljesítése érdekében tett intézkedésekről, illetve a területükön lévő repülőterek légiközlekedés-védelmi helyzetéről. A jelentések tartalmának összhangban kell lennie a 18/2010/EU bizottsági rendelet III. függelékével. A jelentéseket a Bizottság által biztosított űrlapon kell benyújtani.

Ezeknek a jelentéseknek az értékelése – a Bizottság rendszeres ellenőrzésein felül – továbbra is eszközt jelent a Bizottság számára a szigorú nemzeti minőségbiztosítási intézkedések végrehajtásának szoros nyomon követéséhez, lehetővé téve a hiányosságok gyors észlelését és kijavítását az egyes tagállamokban.

Az értékelés magában foglalja a repülőterek, a légi fuvarozók és a légi közlekedés védelméért felelős egyéb jogalanyok rendszeres ellenőrzésének, az adott területen eltöltött embernapok száma ellenőrzési szintjeinek, a megfelelőség-ellenőrzési tevékenységek megfelelő kombinációja hatókörének és gyakoriságának, a nemzeti megfelelési szinteknek, az utólagos tevékenységeknek és a végrehajtási hatáskörök alkalmazásának az elemzését.