HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 14.7.2004 
COM(2004) 505 végleges  I. kötet
 
  
Bizottsági jelentés 
Az Európai Unió finanszírozása 
 
A Bizottság jelentése 
 
a saját források rendszerének m űködéséről 
 
HU 2   HU  BEVEZETÉS 
Az érvényben lév ő saját forrásokról sz óló határozat 9. cikke1 felszólítja a Bizottságot, hogy 
„végezze el – 2006. január 1-jéig – a saját fo rrások rendszerének általános felülvizsgálatát, 
szükség szerint megfelel ő javaslatok megtétele mellett, az összes lényeges tényez ő 
figyelembevételével, beleértve a b ővítés hatásait is a költségvetés finanszírozására, a saját 
források struktúrájának lehetséges módosítását, új, önálló saját források megteremtésével, és 
az Egyesült Királyságnak – költségvetési egye nsúlytalanság címén – nyújtott korrekciót, 
valamint az 5. cikk (1) bekezdése szer inti csökkentés mega dását Ausztriának, 
Németországnak, Hollandiának és Svédországnak.” 
Az Európai Parlament kérésére és a Tanáccsal egyetértésben, a Bizottság  kötelezte magát, a 
fent említett vizsgálat 2004. végéig történ ő bemutatására, a finanszírozási rendszer 
működésének tárgyában. 
2004. február 10-én, a Bizott ság közleményt fogadott2 el a 2007–2013 közötti Pénzügyi 
Távlatról . A közlemény a saját források jelenlegi rendszerének két f ő elemét határozta meg, 
mint amelyek közelebbi figyelmet érdemelnek: el őször is, a rendszer elég telen átláthatóságát 
az EU polgárai szempontjából, összefüggésben a saját források nemzeti kincstáraktól való 
korlátozott függetlenségével ; másodsorban, a meglév ő mechanizmusok reformjának 
szükségességét a negatív költségvetési e gyensúlytalanságok korrekciója érdekében. 
Ezekkel az irányzatokkal össz hangban, a jelentés áttekintést ad a jelenlegi rendszerr ől és 
annak főbb hátrányairól; javasl atot tesz egy általánossá tett korrekciós mechanizmusra rövid 
távú kiigazításként a legf őbb fennálló probléma kezelése érdekében, és körvonalazza – 
hosszabb távra – a hatékony, á tlátható és demokratikus sajátforrás-struktúrát. 
E kérdések részletesebb kifejtése a Bizo ttság munkaokmányában – ehhez a jelentéshez 
csatolva – található. 
1. A JELENLEGI  SAJÁTFORRÁS-RENDSZER 
A jelenlegi sajátforrás-rendszer az 1970-ben bevezetett eredeti rendszer folyamatos 
módosításainak eredménye. A rendszer a következ ő három kategóriára osztható: 
(1) Hagyományos saját források (TOR). Ezek f őleg a tagállamok által az EU 
képviseletében beszedett vámilletékek. 
(2) A hozzáadottérték-adón (HÉA) alapuló fo rrások. A HÉA-forrást a tagállamok 
harmonizált  HÉA-alapjainak statisztikai fogalma szerint állapítják meg.  
  Ezen kívül, a fogalmi HÉA-alap „maximált” az egyes tagállamok bruttó nemzeti jövedelmének (GNI) 50 %-ában a HÉA enyhén „regresszív” 
jellegének tompítása érdekében. A gyakorlatban ez a HÉA-alapú saját 
                                                
 
1 A Tanács 2000/597/EK, Euratom határozata az Eu rópai Közösségek saját forrásainak rendszerér ől, HL 
L 253., 2000.10.7., 42. o. 
2 COM(2004) 101 végleges, 2004. február 10. 
 
HU 3   HU forrásokat GNI-alapú rendszerré változtatja a maximálási szabály által érintett 
országok esetében.    A HÉA lehívási aránya nem haladhatja meg az alap 0,5%-át. 
(3) A GNI-alapú forrás. Ez egy maradvá nyforrás, melyet a költségvetés 
kiegyensúlyozására használnak. Kivetése egységes kulccsal történik az egyes 
tagállamok bruttó nemzeti jövedelmén ek arányában. Erre a kulcsra nem 
vonatkozik külön korlát, csak a saját források maximális értéke, mely az összes
 saját forrás összegét az Európai Unió GNI-jének maximum 1,24%-ára 
korlátozza. 
Végül, szintén részét képezi a sajá t források rendszerének egy speciális 
mechanizmus, amely az Egyesült Királyság költségvetési egyensúlytalanságainak korrekcióját szolgálja (lásd 3. szakaszt ). Ezt többször módosították, és a 
mechanizmus egyre összetettebbé  és átláthatatlanabbá vált. 
A
 saját források rendszerének legutóbbi módos ításairól az Európai Tanács Berlinben, 
1999-ben döntött. E változások tovább er ősítették a hagyományos és HÉA-alapú 
saját források visszaszorulásának irá nyzatát, valamint az ennek megfelel ő növekedést 
a GNP3/GNI-alapú hozzájárulások relatív részesedésében. 
1. tábla – EU saját források összetétele  
(az összes saját forrás szá zalékában, pénzforgalmi alapon)  
SAJÁT FORRÁSOK 1996-2005 
 1996 1997 1998 1999 2000 2001 20021 2003 20042 20053 
Hagyományos 19,1% 18,8% 17,2% 16,8% 17,4% 18,1% 11,9% 13,0% 12,0% 11,4% 
 HÉA  51,3% 45,5% 40,3% 37,8% 39,9% 38,7% 28,8% 25,4% 14,6% 14,1% 
GNP/GNI 29,6% 35,7% 42,5% 45,4% 42,7% 43,2% 59,3% 61,6% 73,4% 74,5% 
Összes saját 
forrás (milliárd 
EUR) 71,1 75,3 82,2 82,5 88,0 80,7 77,7 83,6 93,3 108,5 
1 2002-t ől, a beszedési költségeik kompenzációjaként a tagállamok álta l visszatartott TOR százaléka 10%-ról 25%-ra emelkedett. Ez a 
 különbség 2002-ben és 2003-ban egyaránt mintegy 2,2 milliárd eurót jelentett. 
2 A 2004/8 (EU-25) sz. költségvetési módosítás el őzetes tervezete 
3 A 2005. évi költségvetés el őzetes tervezete. 
2. A A JELENLEGI  SAJÁTFORRÁS-RENDSZER  JELENLEGI  
SAJÁTFORRÁS-RENDSZER  TELJESÍTMÉNYÉNEK  ÉRTÉKELÉSE 
2.1. Értékelési kritériumok 
A saját források rendszere és az egyes sa ját források konkrét kritériumok alapján 
értékelhet ők. Lényegében nem lehetséges, hogy az egyes saját források minden 
                                                 
3 2002 el őtt a GNP-forrás (bruttó nemzeti termék). 
 
HU 4   HU elképzelhet ő értékelési kritériumnak megfel eljenek. Mindazonáltal egy olyan 
rendszer, amely a különböz ő jellegű források kombinációjára épül, nagy 
valószínűséggel kielégítheti a vele szemben okkal támasztható legf őbb 
követelményeket.  
E jelentés szempontjából a következ ő hét értékelési kritérium tekinthet ő 
lényegesnek:  
• átláthatóság és egyszer űség;  
• pénzügyi önállóság ;  
• a gazdasági er őforrások hatékony allokáci ójához való hozzájárulás ;  
• elégséges szint ;  
• adminisztratív költséghatékonyság ;  
• a bevételek stabilitása ; 
• méltányosság a bruttó hozzájárulásokban ; 
2.2. Értékelés 
A jelenlegi rendszer jó teljesítményt nyújtott, ami az elégséges szint ű források és a 
stabilitás kritériumait illeti, de egyértelm űen megbukott az átláthatóság és 
egyszerűség kritériumait tekint ve, továbbá ez a rends zer nem járul hozzá 
számottev ően a gazdasági er őforrások hatékony allok ációjához az EU-ban. A 
finanszírozási rendszer id ővel egyre bonyolultabbá vált és még az érintett polgár 
számára is megnehezítette m űködésének megértését. Miközben a költségvetés 
finanszírozását olyan szabályok biztos ítják, amelyek minden tagállamra kötelez őek, 
lényegében nincs közvetlen kapcsola t a polgárokkal, ill. az adófizet őkkel. Ami a 
többi kritériumot illeti, a jelenl egi finanszírozási rendszer különböz ő hiányosságokat 
mutat, melyeket a Bizottság munkaok mánya – csatolva a jelentéshez – 
részletesebben is kifejt. 
3. A TÚLZOTT  MÉRTÉK Ű NEGATÍV  KÖLTSÉGVETÉSI  EGYENLEGEK  
MEGAKADÁLYOZÁSA 
3.1. A költségvetési egyensúlyhiányok kérdése 
Az Európai Unió szolidarit ás közössége; az Unió költs égvetésének egyes részei 
egyértelm űen szolidaritási célokat szolgáln ak, míg más részei meghatározott 
célkitűzések megvalósítását finanszírozzák az EU  egyeztetett programjain keresztül. 
Ez nettó költségvetési részesedésekh ez, ill. hozzájárulásokhoz vezet az EU-
költségvetés tekintetében, bár a politikai  hasznok az Unió, mint egész szintjén 
halmozódnak fel.  
A nettó költségvetési egyenlegek, me lyeket az EU-költségvetéshez való 
hozzájárulások és az abból származó  bevételek különbségeként mérünk, 
nyilvánvalóan nem foglalják magukba teljes kör űen azokat az el őnyöket, amelyek az 
EU-tagságból származnak.  
 
HU 5   HU Mindazonáltal a szóban forgó egyens úlyhiányok némelyike politikai viták 
középpontjába került. Az Európai Tanács 1984 -ben, a fontainebleau-i ülésén vezette 
be a jelenlegi korrekciós m echanizmust, egy tagállam – az Egyesült Királyság – nettó 
hozzájárulásával kapcsolatban. Ez a mechanizmus visszatéríti az Egyesült Királyságnak az általa teljesített nettó hozzájárulás 2/3-át, az allokált kiadások koncepciójának megfelel ően. A mechanizmus bevezetése arra az általános elvre 
épült, miszerint:  
„… minden tagállam, amely túlzott mérték ű költségvetési terhet visel viszonylagos 
mértékű jólétével, prosperitásá val összefüggésben, megfelel ő időben korrekcióban 
részesülhet.” 
Noha a korrekciót csak az Egyesült Király ság javára ítélték meg, az általánosított 
korrekció elvét ily módon Fontainebleau-ban már elismerték („minden tagállam…”), azzal a módosítással, hogy a korrekciónak a költségvetési egyensúlyhiány mértékén 
kell alapulnia („túlzott mérték ű”) és a tagállam vagyonának az EU egészéhez 
viszonyított nagyságán („viszonyla gos jólét, prosperitás”).  
Az elmúlt 20 év során a gazdasági fejl ődés, a bővítés és az EU-költségvetés 
strukturális változásai számottev ően módosították azt az összefüggést, amelyben a 
jelenlegi – Egyesült Királyságra vonatkozó – korrekciós mechanizmus m űködik. 
Az alábbi táblázat az egy f őre eső bruttó nemzeti jövedelem alakulását mutatja, 
vásárlóerő-egyenértékben kifejezve (PPS
4), 1984. és 2003. között, minden tagállamra 
vonatkozóan, amely az EU-költségvetés nettó befizet ője volt 2002-ben5. 
Nettó befizet ők egy főre eső GNI-je  
(vásárlóer ő-egyenérték alapján) 
(EU-15 átlag. = 100)  
 2003 1984 
Egyesült Királyság 111,2 90,6 
Dánia 111,1 104,0 
Ausztria 109,8 -- 
Hollandia 106,6 95,0 
Svédország 104,6 -- 
Franciaország 104,2 104,0 
Németország 98,6 109,6 
Olaszország 97,3 92,9 
Tekintettel az Egyesült Kirá lyság helyzetében bekövetkezett drámai változásra, a 
többi nettó befizet őhöz képest, továbbá a Fontaine bleau-i Elvet alkalmazva, a 
korrekció kizárólagos módon az Egye sült Királyságnak való megadása 
felülvizsgálatot igényel. Ezért, a jelenlegi mechanizmust át kell alakítani egy általánossá tett korrekciós mechanizmussá , tiszteletben tartva az alábbi kett ős célt: 
                                                
 
4 A PPS egy mesterséges pénznem, amely a nemzeti árszintek közötti – az árfolyamok által számításba 
nem vett – különbséget tükrözi. Ez a mérték értelmes volumen-összehasonlításokat tesz lehet ővé a 
különböző országok gazdasági mutatói között. 
5 Az e jelentésben bemutatott nettó egyenlegeket – az Egyesült Királyság esetében használtakhoz 
hasonlóan – az adminisztratív kiadások beszámításáva l állapítják meg. Ez okból Belgium és Luxemburg 
nem szerepel a nettó befizet ők között. Mivel a korrekciót egy évvel kés őbb fizetik ki, a 2007. évi 
korrekció is 2008-ban fizetend ő.  
 
HU 6   HU • A túlzottan negatív mérték ű költségvetési egyensúlyhi ányok megakadályozása, az 
egymással összemérhet ő szintű prosperitással rendelkez ő nettó befizet ők közötti 
különbségek csökkentésév el összekapcsolva;  
• Annak biztosítása, hogy a mechanizmus fi nanszírozási költségei elfogadható 
szinten maradjanak. 
3.2. A jelenlegi korrekció s mechanizmus hatása a tagállamok nettó  
 egyenlegeire 
A jelenlegi mechanizmusban az Egyesült Királyság nettó befizetésének 66%-át 
visszakapja. A mechanizmust a tagáll amok összessége finanszírozza, GNI-
részesedéseiknek megfelel ő arányban, az alábbi kivételekkel: 
– az Egyesült Királyság nem vesz részt sa ját kedvezményének fi nanszírozásában; 
– Németország, Hollandia, Ausztria és Svédország részesedése a 
kedvezményfinanszírozásból normál részesedésük 25%-ára korlátozódik. 
Míg az Egyesült Királyság nettó – korrekció el őtti – pozíciója nem sokat változott 
annak bevezetése óta (-0,48%-ról -0,47%-ra 1985-ben, ill. 1996. és 2002. között, a GNI-hez képest), ne ttó pozíciója végs ő elemzésben jelent ős mértékben javult más – 
hasonló vagy még alacsonyabb pros peritási szinttel rendelkez ő – tagállamokhoz 
képest, mint amilyen Hollandia és Németország (-0,47% és -0,44%). 
A jelenlegi korrekciós mechanizmus érté kelésének egyik ig en fontos tényez ője annak 
bővítési hatása. Az új nettó kedvezményezettek csatlakozásával, az összes régi 
tagállam nettó egyenlege romlani fog, mivel a kiadások növekv ő része allokálódik az 
új tagállamokba. Mindazonáltal, a je lenlegi mechanizmus következtében a 
korrekciós volumen igen jelent ősen meg fog emelkedni az Egyesült Királyság 
tekintetében. A költség a többi tagállam részér ől, beleértve az összes új tagállamot, 
meg fog növekedni. Amennyiben a jelenlegi korrekciós mechanizmus érvényben marad, az Egyesült Királyság korrekciója – a Bizottság becsléseinek megfelel ően, 
melynek bázisát a 2007-2013 közötti id őszakra javasolt pénzügyi terv képezi – több 
mint 50%-kal lenne nagyobb. 
3.3. Az általánossá tett korrekciós mechanizmusra vonatkozó javaslat 
A Bizottság javasolja a korrekciós mechanizmus általánossá tételét a jelenlegi 
mechanizmus továbbfejlesztésével a nnak érdekében, hogy a rendszer jobban 
közelítsen eredeti rendeltetéséhez, a túlzott mérték ű költségvetési terhek 
elkerüléséhez. Egyfajta „biztonsági háló” bevezetésével a nagy nettó befizet ők 
számára, amelyeknek a nettó hozzájárulása meghalad bizonyos szintet, a mechanizmus megkönnyítheti egy konstruktívab b megközelítés kialakítását, melynek 
jegyében a költségvetési eszközökn ek biztosítaniuk kell a kib ővített Unió politikai 
kihívásának való megfelelést. 
A jövőben a korrekciót az egyes tagállamok nettó – az EU-költségvetéshez 
kapcsolódó – költségvetési egyenlegeinek bázisán kell kiszámítani. A mechanizmus 
akkor lép m űködésbe, ha a nettó hozzájárulások meghaladnak egy küszöböt, az egyes 
 
HU 7   HU tagállamok GNI-jének százalékában kifejezv e, s kifejezésre juttatva a tagállamok 
közötti korlátlan pénzügyi szolidaritás mi nimálisan elfogadható szintjét. A szóban 
forgó küszöböt meghaladó nettó pozíciók korre kcióra fognak feljogosítani (részleges 
visszatérítés), így nyújtva bi ztosítást a túlzott mérték ű nettó befizetésekkel szemben. 
Megfordítva, a korrekciók összvolumene (visszatérítési volumen) egy fels ő 
határértékre lesz korlátozva, így biztos ítást nyújtva azoknak, akik nem részesülnek 
korrekcióban, a mechanizmus túlzott mérték ű költségeivel szemben. Ha az összes 
korrekció együttvéve meghaladja az el őre meghatározott összvolument, a 
visszatérítési arányt megfelel ően csökkentik. 
Mindenfajta korrekciós mechanizmus komplikációkkal jár a költségvetés 
finanszírozása szempontjából. Következé sképpen az alapjavaslatnak viszonylag 
egyszerű és kielégít ően átlátható formát kell ölteni e. E tekintetben az Egyesült 
Királyságra vonatkozó jelenlegi paramé terek kiszámítását csak ott szabad 
módosítani, ahol feltétlenül szükséges,  viszont minden lehetséges módon 
egyszerűsíteni kell. 
A Bizottság által javasolt új mechanizmus az alábbi elemekb ől áll: 
– küszöbérték meghatározása a GNI százalékában; 
– felső határérték meghatározása a korre kciók összvolumenére vonatkozóan; 
– a korrekciók finanszírozásának egyszer űsítése a GNI-részesedésekre való 
alapozásukon keresztül, mi által az összes tagállam részt vesz – viszonylagos 
tehetőssége arányában – a korrekciók uniós szint ű összegének finanszírozásában; 
– az allokált kiadások koncepciójának és  a visszatérítési arány maximálásának 
változatlanul hagyása. 
E javaslat értelmében, az Egyesült Királyság messze a legnagyobb 
kedvezményezettje lenne az általánossá  tett korrekciós mechanizmusnak. A 
következő Pénzügyi Távlatról szóló bizottsági ja vaslat, valamint az általánossá tett 
korrekciós mechanizmusra vonatkozó javasl at értelmében, az Egyesült Királyság 
megközelít őleg kétszer akkora átlagos nettó kompenzációban részesülne, mint 
Németország. 
 
HU 8   HU  Becsült nettó költségvetési egyenlegek (átlag 2008-2013 ) 
 a GNI százalékában 
 Az általánossá 
tett korrekciós 
mechanizmussalA jelenlegi 
ORD Korrekció 
nélkül 
Egyesült Királyság -0,51% -0,25% -0,62% 
Hollandia -0,48% -0,56% -0,55% 
Németország -0,48% -0,54% -0,52% 
Svédország -0,45% -0,50% -0,47% 
Ausztria -0,41% -0,38% -0,37% 
Olaszország -0,35% -0,41% -0,29% 
Franciaország -0,33% -0,37% -0,27% 
Ciprus6 -0,33% -0,37% -0,28% 
Dánia -0,25% -0,31% -0,20% 
Finnország -0,19% -0,25% -0,14% 
Spanyolország 0.26% 0.23% 0.32% Írország 0.51% 0.47% 0.56% Málta 1.10% 1.06% 1.16% Belgium7
 1.27% 1.21% 1.32% Szlovénia 1.34% 1.31% 1.40% Portugália 1.54% 1.50% 1.60% Görögország 2.20% 2.16% 2.25% Magyarország 3.09% 3.06% 3.15% Cseh Köztársaság 3.21% 3.17% 3.26% Szlovákia 3.31% 3.27% 3.36% Észtország 3.79% 3.76% 3.85% Lengyelország 3.80% 3.76% 3.85% Litvánia 4.44% 4.41% 4.50% Lettország 4.45% 4.40% 4.51% Luxembourg7 5.84% 5.80% 5.89% 
A fenti táblázat a tagállamok becsült átlagos nettó költségvetési egyenlegeit 
illusztrálja, ahogyan azok az általánossá tett – javasolt – korrekciós mechanizmusból 
adódnak a 2013-ig tartó id őszakban, összehasonlítva a jelenlegi mechanizmus 
folytatódásának és egy korrekció nélküli szituáció lehet őségeivel. 
Az általánossá tett korrekciós mechaniz mus csökkenteni fogja a negatív nettó 
egyenlegeket, sz űkíti a nettó befizet ők közötti rést, másrészt lejjebb viszi azoknak a 
tagállamoknak a finanszírozási terheit,  amelyek nem részesülnek a mechanizmus 
előnyeiből8. 
A Bizottság külön terjeszti be konkrét java slatát a hatályos sajátforrás-határozat 
módosítására vonatkozóan, teki ntettel a – javasolt – álta lánossá tett korrekciós 
mechanizmus bevezetésére.  
                                                 
6 A becslések a Ciprusi Köztársaság által ellen őrzött területeken alapulnak. 
7 Az igazgatási költségek figyelmen kívül hagyásával Belgium és Luxemburg nettó befizet őknek tűnnek. 
8 A további részleteket lásd a csatolt technikai mellékletben. 
 
HU 9   HU 4. A SAJÁT  FORRÁSOK  STRUKTÚRÁJA 
4.1. Az optimális sajátforrás-struktúra megtalálása 
Az EU-költségvetés finanszíro zására vonatkozó három alapvet ő alternatívát az 
alábbiakban tárgyaljuk. Mindhárom eset ben fennmaradnának a hagyományos saját 
források (TOR), mivel az importvámok beszedése az Unió kereskedelempolitikájának eszközét képezi, melynek hozama „természetes módon” 
az Uniónál halmozódik fel. 
(1) A jelenlegi finanszírozási rendszer változatlan fenntartása   
 
A jelenlegi finanszíro zási rendszer zökken őmentes finanszírozást biztosított 
az EU-költségvetéshez. Mindazonáltal je lenlegi formájában a finanszírozási 
rendszer nélkülözi a polg árokkal való közvetlen kapcsolatot. A múltbeli 
kiigazítások – sajátos érdekek figyelemb evételének céljával – hozzájárultak a 
rendszer átláthatatlanságához. Az Unió politikájának költségvetési következményei ezért a társadalmi ny ilvánosság számára megfoghatatlan 
maradnak. Tekintettel a GN I-forrás túlnyomó szerepér e, a tagállamok – és 
különösen a nettó befizet ők – hajlamosak kizárólag a nemzeti allokációban 
kifejezve megítélni az EU politikáját és kezdeményezéseit és kevéssé veszik 
figyelembe a politika tartalmát, amin ek az a veszélye, hogy elhomályosítja az 
EU-politika hozzáadott értékét.   
 
A hiányzó polgári kapcsolat és átlá thatóság miatt, valamint a növekv ő 
ösztönzésre tekintettel – hogy a „juste  retour” (tiszta visszatérítés) sz űken vett 
költségvetési koncepciójára koncentráljanak – a jelenlegi rendszert meg kell 
reformálni.  
(2) Egy tisztán GNI-alapú finanszírozási rendszer  
 
Olyan finanszírozási rendszer kere tében, amely kizárólag a GNI-kulcson 
alapul, az Unió teljes egészében a tagá llamok „hozzájárulásaira” lenne utalva. 
Egy ilyen rendszer el őnye az egyszer űség és a könnyen érthet őség. A 
„hozzájárulók” szoros összefüggésben lennének a tagállamok viszonylagos jólétével. A tagállamok befizetéseib ől finanszírozott költségvetés megfelel ő 
lehet olyan nemzetközi szervezetek es etében, mint az ENSZ, nem tükrözi 
viszont az Európai Unió rangját és á llását. Ez a rendszer egy olyan Unió 
eszméjét foglalja magában, amelyben a polgárokat kizáról ag a tagállamok, 
tehát közvetetten képviselik. Az Eu rópai Uniónak, mint a tagállamok és
 a 
polgárok uniójának a státuszá t – ami jelenleg a Szerz ődésben tükröz ődik – 
mellőznék a költségvetés finanszírozási ol dalán. Ez viszont a „saját” források 
koncepciójának elvetésére  utalna, amely pedig az EU-pénzügyek sarokköve 
az első sajátforrás-határozat – 1970 – ót a. A Bizottság elutasítja ezt az 
alternatívát.  
(3) Költségvetési saját forrásokra épül ő finanszírozási rendszer   
 
Egy olyan rendszerben, amely nagymérté kben adóalapú saját forrásokra épül, 
megvan a lehet őség, hogy megnövelje az EU-költségvetés pénzügyi 
 
HU 10   HU önállóságát azzal, hogy közvetlenebb pénz ügyi kapcsolatot teremt az EU-
költségvetés és az EU-polgárok között. A váltás a magánszemélyekre és vállalkozókra, mint befizet őkre, valamint az ennek megfelel ő csökkenés a 
tagállami hozzájárulásokban – az EU-költségvetés finanszírozásához – nagyobb átláthatóságot eredményezn e a polgárok irányában, s így 
megnövekedett politikai felel ősséghez a költségvetési hatóság részér ől kiadási 
döntéseik meghozatalában. Ugyancsak hozzájárulna ez megoldás ahhoz, hogy 
a politikai vitákban váltás menjen végbe a nemzeti hozzájárulás sz űk 
nézőpontjáról az EU-politika tartalmi érté kei és az általános európai érdek 
irányába. Végül, a nagyobb átláthatós ág növelné az EU-pénzügyekbe vetett 
bizalmat. Ezt a pénzügyi volument, am ely nem éri el az EU-ban fennálló 
összes állami kiadás 2,5 %-át, gyakran túlbecsülik.   
 
Mindazonáltal egy teljes mértékben  adóalapú EU-költségvetési finanszírozás 
nem látszik indokoltnak. Mivel a Szerz ődés 268. cikkében szerepl ő 
kiegyensúlyozott költségvetés követelményét nem kérd őjelezik – nem is 
kérdőjelezhetik – meg, egy költségvetési fo rrás, amely átvállalja a GNI mint 
reziduális kiegyensúlyozó forrás jelenl egi szerepét, vagy változó adókulcsot 
vonna maga után, a költségve tési igényeknek megfelel ően, vagy nagyobb 
rugalmasságot a kiadási oldalon, mint  amilyet a jelenleg i pénzügyi távlat 
keretei megengednek. Mindazonáltal az adókulcs s űrű módosításait a 
gyakorlatban nem fogadják  szívesen az adófizet ők (jogbizonytalanság, 
technikai és adminisztratív kellemetlenségek), továbbá ezek ellentmondásba kerülhetnek a nemzeti adó-megállap ítással is. Inkább egy progresszív 
megközelítés t űnik előnyösnek, amelyben fennmarad egy korlátozott mérték ű 
GNI-forrás, miközben az adóalapú források részesedése megnövekszik.  
A saját források strukturális reformjá nak ily módon új adóalapú saját forrás 
költségvetés-semleges bevezetésére kell koncentrálnia, mely a költségvetés 50%-át 
tehetné ki. 
5. A
 CÉL EGY OLYAN  FINANSZÍROZÁSI  RENDSZER,  AMELY  A 
TAGÁLLAMOK  ÉS A POLGÁROK  HOZZÁJÁRULÁSAIRA  ÉPÜL 
5.1. Az adóalapú saját források részarányának növelése 
A finanszírozási rendszer reformjának kezelnie kell a jelenlegi rendszer hátulüt őit, 
azaz a közvetlen kapcsolat hiányát az EU-p olgárokkal, a nemzeti kincstárakból 
származó transzferekt ől való függés problémáját és az indokolatlan komplexitás 
ügyét, s közben hozzájárulni a lehet ő legnagyobb mértékben a hatékony 
forrásallokációhoz. 
A különböz ő tagállamok állam polgárainak egyenl őségére tekintettel, az új 
költségvetési források bevezetése az adóalapok kielégít ő előzetes harmonizációját 
igényli. A legmegfelel őbb adóalapú forrás kiválasztása dönt ően az adóalap-
harmonizáció elért mértékét ől függ. 
 
HU 11   HU A regionális önkényesség fennállása9 vagy a határokon átnyúló externáliák jelenléte 
erős érvek az adóalapok és -kulcsok harmonizációja mellett, s indokolhatná a 
megfelelő adóbevétel teljes vagy rész leges EU-szintre rendelés ét. Ez hozzájárulhatna 
a gazdasági er őforrások hatékonyabb allokációjához is. 
Az adóalapú saját források részará nyának növelése az EU-költségvetés 
szempontjából nem igényel új adókat. Ugyanakkor maga után von egy döntést a 
bevételek vagy adómértékek megosztásáról a nemzeti és az EU-szint között. Az EU 
részesedését ki lehetne vetni az adóalanyok által befizetett nemzeti adó részeként. Az 
EU összköltségvetése – melyet a saját források 1,24%-os maximális mértéke (az EU-GNI-hez képest) mindenképpen korlátoz – nem emelkedne, mivel az adóalapú forrásból származó bevételt kiegyenlít ené a jelenlegi GNI-alapú forrás megfelel ő 
csökkentése. 
A következ ő szakaszok három f ő lehetőséget mutatnak be az EU finanszírozási 
rendszerének jobb m űködésének biztosítására. Mind a három konstrukció megtartja a 
jelenlegi GNI-alapú forrást, mint reziduál is kiegyensúlyozó forrást, valamint a 
hagyományos saját forrásokat is, de feltéte lezi, hogy a költségvetést – annak 50%-áig 
terjedő mértékben – egy új fiskális forrás finans zírozza, amely a jelenlegi statisztikai 
HÉA-t is helyettesítené. 
5.2. 1. opció – Sajátforrás-rendszer az energiafogyasztáshoz kapcsolt  
 adóbevételi forrásokkal 
Az energiaadózásról szóló új irányelv
10 alapján az energetikai termékek többsége 
közösségi adózás alá esik. Noha az energetik ai adózásról elfogado tt irányelv nem új 
saját források bevezetése céljából ké szült, ennek ellenére megfelel ő feltételeket 
teremt ehhez az adóalapok harmonizál ásával és a minimális mértékek 
megállapításával. 
Az energetikai termékek adóbevételi forrása mindazonáltal nem kell, hogy az 
irányelv által felölelt összes termékre kiterjedjen. Az EU-kivetés a közúti közlekedésben használt gépjárm ű-üzemanyagok adóalapjára korlátozódhatna 
(ólmozott és ólmozatlan benzin, gázola j, LPG és közlekedési földgáz). Ez 
adminisztratív szempontból viszonylag egyszer ű lenne, mivel az adóalapot már 
harmonizálták az EU szintjén, és mivel az irányelv által megengedett adódifferenciálási lehet őségek többsége más energetikai termékekre vonatkozik. Az 
energiaadózási irányelvben szerepl ő minimális kulcsok alatti EU-kulcsok elegend őek 
lennének az EU-költségvetés felének fina nszírozásához. A legfontosabb döntéseket 
az alkalmazandó adókulcsok és az esetleges eltérésekre – termék és felhasználás 
függvényében – vonatkozóan kellene meghozni. 
A légi közlekedésben használt üzemanyag vagy a vele összefügg ő károsanyag-
kibocsátás EU-adója hasznosan  egészíthetné ki a közúti közlekedésben alkalmazott 
                                                
 
9 A regionális önkényesség olyan helyzetre utal, amelyben nehéz megállapítani az egyes tagállamoknak 
pontos részesedését az adóalapból, vagy ahol ma gas a (potenciális) összhanghiány az adót beszed ő 
ország és az adóterhet visel ő gazdasági szerepl ők székhelyéül szolgáló ország között. 
10 A Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelve az energiatermékek és a villamos energia közösségi 
adóztatási keretének átszervezésér ől (HL L 283., 2003.10.31.) 
 
HU 12   HU üzemanyag adóját. Az európai légi közlek edés rendszere magas fokban integrálódott, 
és a vele összefügg ő károsanyag-kibocsátás is átlépi a nemzeti határokat. Ennél 
fogva nyomós érvek szólnak az ilyen  emissziók EU-szinten történ ő megadóztatása 
mellett, mint ami lehet ővé teszi az éghajlati változás  és más környezeti hatások – 
melyeket a légi forgalom idéz el ő – externális társadalmi-gazdasági költségeinek 
belefoglalását a légi közlekedés árába. Je lenleg viszont a légi közlekedési üzemanyag 
(kerozin) adómentes, ami a nemzetközi utakat illeti. 
Technikai értelemben egy adóbevételi – a közúti közlekedésben használt 
üzemanyagokra épül ő – forrás bevezetése viszonylag rövid id őn belül (kb. 3-6 év) 
megoldható. 
5.3 2. opció – Sajátforrás-rendszer HÉA-bevételi forrással 
A napi fogyasztással fennálló köz vetlen kapcsolatának köszönhet ően és ellentétben a 
jelenleg érvényes „statisztikai” HÉA-fo rrással, egy EU-adókulcs alkalmazása a 
nemzeti HÉA-alapokra egyértelm ű és közvetlen kapcsolatot teremtene az EU-
költségvetés finanszírozása és a polgá rok között, továbbá növelné az uniós 
költségtudatosságot. 
Egy valódi HÉA-forrás bevezetése megvalós ítható egy EU-kulcs formájában, mely 
részét képezné az adóalanyok által teljes ített nemzeti HÉA-fizetéseknek. Ezt a 
kulcsot a nemzeti kulccsal együtt állapítanák meg, ill. vetnék ki ugyanarra az adóalapra. A polgároknak nem kellene többletadóterhet vise lniük, mivel az EU-
adókulcsot kiegyenlítené a nemzeti adókulcs megfelel ő csökkentése. Például, ha a 
nemzeti adókulcs 21%, és az EU-kulcs 1%-os, a nemzeti adókulcs lecsökkenne 20%-
ra, s így a kivetett HÉA kulcsa maradna 21%. 
Átláthatósági megfontolás okból az EU-HÉA és a ne mzeti HÉA elkülönítve 
jelennének meg a számlán, ill. a bizonylat on, melyet az adófizetésre kötelezett 
személy ad megrendel őjének.  
Az 1%-os EU-kulcs az EU-költségvetés finanszírozási igényeit mintegy 25%-ban 
tudná fedezni.  
E javaslat potenciális problémái a ta gállamok HÉA-rendszereinek nem teljes kör ű 
harmonizációjával függnek össze, különösen a nulla kulcsos termékek miatt. Egy 
másik potenciális nehézség eredhet a HÉA-alapok eltér ő részarányából a nemzeti 
jövedelmen belül az egyes tagállamokban (az úgynevezett HÉA-regresszivitásból), 
amely 1988 óta arra készteti a tagállamoka t, hogy csökkentsék annak részesedését a 
saját forrásokban. Másrés zt, fogyasztói szemszögb ől az EU-kulcs ugyanilyen 
hatással lenne a fogyasztókra Unió-szerte.
11  
Technikai értelemben egy EU-kulcs  bevezetése viszonylag rövid id őn (nem több 
mint 6 év) belül megvalósítható.  
                                                 
11 Feltéve, hogy nulla kulcsok hatását semlegesítik (lásd szintén a jelentés csatolt mellékletét). 
 
HU 13   HU 5.4 3. opció – Sajátforrás-rendszer társaságiadó-bevételi forrással 
Ami a két másik opciót illeti, egy társaság iadó-bevételre épített EU-forrás szintén 
igényelné egy közösségi (konszolidált) adóalap el őzetes definícióját, melyet a 
társaságokra alkalmaznának. Egy ilyen  harmonizáció hozzájárulna a bels ő piac 
megfelelő működéséhez és a gazdasági er őforrások hatékonyabb allokációjához – 
ezeket jelenleg a határokon túlnyúló exte rnális hatások gyengítik. Ma 25 különálló 
nemzeti adórendszer létezik és adójogs zabályok, konvenciók és gyakorlati eljárások 
tömkelege létezik, ami már önmagában véve is akadálya a határokon átlép ő 
gazdasági tevékenységne k. Ez a helyzet jelent ős alkalmazkodási költségeket ró 
azokra a társaságokra, amelyek az Uni óban a nemzeti határokat átlépve m űködnek, 
továbbá számos kiskapuhoz v ezet az adórendszerben.  
A társasági adózás jelenleg folyamatban lév ő átfogó reformmunkálatainak 
középpontjában egy közösségi (konszolidál t) adóalap koncepciója áll, nagy 
valószínűséggel azért, hogy az érdeke lt tagállamok egy alcs oportja távolítsa el a 
belső piac útjában álló adóakadályoka t. Ez a munka nem irányoz el ő semmilyen 
lépést az adókulcsok vonatkozásában és módszerként sem szolgál az EU-
költségvetés bevételeinek növelésére.  
A társasági adó opciója egy minimál-adókulcs  megállapítását jelentené a harmonizált 
adóalapra.  
A társasági adóból származó bevétel jelent ős, összesítve az EU-ban jelenleg az EU 
GNI 2,6%-át képviseli átlago san. Így az EU-költségvetés szükségleteihez képest, 
ennek a bevételnek kevesebb, mint egynegye d részét kellene az EU-ra átruházni. 
Az ügyek jelenlegi állását tekintve, e nnek az alternatívának a megvalósítása 
igényelné a leghosszabb id őt, mind politikai, mind adminisztratív szempontból.  
6. ÖSSZEFOGLALÁS  ÉS KÖVETKEZTETÉSEK 
Egy új adóalapú saját forrás bevezetése a jelenlegi statisztikai HÉA-alapú forrás 
helyett és az EU-költségvetés számottev ő részének finanszírozása érdekében 
lehetővé tenné, hogy leküzdjék a jelenlegi rendszer legf őbb hátrányait, vagyis az EU-
polgárokkal való közvetlen kapcsolat hiá nyát, a túlnyomó függést a nemzeti 
kincstáraktól és az  indokolatlan bonyolu ltságot. Ez a rendszer  hozzájárulhatna a 
gazdasági er őforrások jobb allokációjához is az EU-ban. Még ha az összes saját 
forrás kisebb részét is tesz i ki, mint a jelenlegi rend szer keretében, a GNI-alapú 
forrásnak a jöv őben is jelent ős szerepet kell játszania, t ovábbá biztosítania kell, hogy 
a rendszer az elvárható módon teljesíti az összes lényeges kritériumot.  
A Bizottság javasolja a három f ő opciót, mint lehetséges jöv őbeni saját forrást: 
adóbevételi forrás, amely 1. az energi afogyasztáson, 2. a nemzeti HÉA-alapokon és 
3. a társasági jövedelmen alapul.  
Egy olyan forrás, amely az energiafogyasztá son alapul és az elképzelés szerint a 
közúti közlekedésben használt gépjárm ű-üzemanyagra kivetett EU-adó formáját 
öltené, elégséges és stabil finanszírozási forrást képezne az EU-költségvetés 
 
HU 14   HU szempontjából, továbbá megteremtené a köz vetlen kapcsolatot a polgárokkal. Az 
adóalap harmonizációja már megtörtént az EU szintjén. Ezt egészíthetné ki egy EU-
adó, melyet a légi közlekedésben ha sznált üzemanyag, vagy az ezzel összefügg ő 
károsanyag-kibocsátás után fizetn ének, így megszüntetve a repül őgép-üzemanyagok 
jelenlegi adómentességét és árat sza bva a repülés környeze ti költségeinek.  
A HÉA adóalap-harmonizációja már meglehet ősen előrehaladott stádiumban van: 
elégséges és stabil bevételi forrást al kot. Egy költségvetési  HÉA-forrás az EU 
finanszírozását nagymértékben átláth atóvá tenné a polgárok számára. El őrelépést 
jelentene azért is, mert  inkább az érvényben lév ő rendelkezések reformjával jár 
együtt, mint egy teljesen új forrás bevezet ésével. Adminisztratív szempontból, ennek 
a forrásnak a bevezetése nem jelentene legy őzhetetlen nehézségeket.  
A közös EU-politikához való kapcso lódás, valamint a határokon átlép ő externális 
hatások következtében, a harmonizált társas ági adóalapból származó bevétel szintén 
megfelelő finanszírozási forrást alkotna az EU-költségvetés számára.  
Az Európai Unió a tagállamok és a polgárok uniója. A három megvizsgált 
adóbevételi saját forrás bármelyike átülte tné ezt a koncepciót az EU-költségvetés 
finanszírozásának területére. A polgárok közvetlen költségvetési kapcsolódásának 
erősítése abban is segítene , hogy a kiadási viták els ősorban a tartalmi vonatkozásokra 
koncentráljanak, szemben a „nemzeti kö ltségvetés nettó pozícióinak” mer ő 
hangsúlyozásával.  
Nyilvánvaló, hogy bármilyen forrás újabb hozzárendelését az EU-költségvetéshez 
nemcsak a Tanácsnak kell egyöntet űen megszavaznia, hanem tagállamok 
parlamentjeinek is jóvá kell hagyniuk azt.  
Egy energiafogyasztási vagy HÉA-al apú forrás bevezetése középtávon 
megvalósítható, míg a társasági adóra épül ő forrás jóval hosszabb id ő távlatában 
képzelhet ő el. Most olyan orientác ióra van szükség, amely el őkészíti a feltételeket a 
jelenlegi sajátforrás-struktúra megreformálá sához. E tekintetben a Bizottság felkéri a 
Tanácsot, hogy:  
¾ vitassa meg az e jelent ésben javasolt opciókat; 
¾ vegye figyelembe a Bizottság útiter v kidolgozására irányuló szándékát a 
bizottsági javaslat alap ján tekintettel a jelenleg i HÉA-forrás egy valódi 
adóalapú saját forrással történ ő helyettesíté sére 2014-ig. 
A túlzott mérték ű költségvetési egyensúlyhiányok ké rdésének rövid távú megoldása 
érdekében – a következ ő Pénzügyi Távlattal kezd ődő gyakorlati hatállyal – a 
Bizottság javasolja: 
¾ egy általánossá tett korrekciós mechanizmus bevezetését a túlzott 
mértékű költségvetési egyensúlyhiányok ko rrigálása céljából, a javasolt 
tanácsi határozatnak – a saját források rendszerér ől és a vele együtt járó 
végrehajtási intézkedésekr ől – megfelel ően.