EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.5.18. 
SEC(2011) 581 végleges 
  
[…] 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A hatásvizsgálat összefoglalása 
Az alábbi dokumentumot kísér ő okmány: 
A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági 
és Szociális Bizottságnak, valam int a Régiók Bizottságának  
 
A sértettek jogainak meger ősítése az Unión belül 
{COM(2011) 274 végleges} 
{SEC(2011) 580 végleges}  
 
HU 1   HU 1. SZAKPOLITIKAI ÖSSZEFÜGGÉSEK ÉS ELJÁRÁS  
A Stockholmi Programban (2010-2014) az Európai Tanács további intézkedésekre szólított 
fel annak érdekében, hogy a b űncselekmények sértettjeinek szükségletei központi szerepet 
kapjanak igazságszolgáltatásainkban. Ez a tö rekvés a Stockholmi Program végrehajtására 
vonatkozó bizottsági cs elekvési tervben is hangsúlyosan szerepelt. A Bizottság 2011. évi 
munkaprogramjának I. melléklete a b űncselekmények sértettjeinek jogait és a nekik nyújtott 
támogatást a stratégiai kezdeményezések közé so rolja. Az Európai Parlament szintén felkérte 
a Tanácsot, hogy fogadjon el olyan átfogó jogi keretet, amely a legszélesebb kör ű védelmet 
biztosítja a sértettek számára. Emellett a Bizottság 2010. október 27-i, uniós polgárságról 
szóló jelentése a polgárokat megillet ő jogok érvényesítése útjában álló akadályok lebontására 
törekszik oly módon, hogy további tartalommal tölti ki az uniós szinten biztosított személyhez 
fűződő jogokat. E megközelítés ölt test et a sértettek jogainak meger ősítésében, valamint a 
gyanúsítottak és a vádlottak büntet őeljárási jogainak megszilárdításában. 
A problémák, célkit űzések és mérlegelt szakpol itikai választási lehet őségek egy nyilvános 
konzultáció eredményére, egy küls ő szerződéses megbízott által készített két tanulmányra, 
valamint a Bizottság által egybegy űjtött szakértelemre épülne k. Szolgálatközi operatív 
csoport felállítására is sor került. 
2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
A bűncselekmények sértettjévé válás komoly probléma Európában – az Unió lakosságának 
évente nagyjából 15%-át éri közvetlen sérelem b űncselekményekb ől kifolyólag1. A 
hatásvizsgálat kitér arra, hogy milyen min őségű bánásmódban részesülnek a sértettek a 
bűncselekmények után, majd a kés őbbi büntet őlejárás során, megvizs gálja továbbá az azonos 
minimumszint ű bánásmódhoz való jog érvényesülését,  beleértve az igazságszolgáltatás 
megkülönböztetést ől mentes igénybevételét álla mpolgárságtól és lakóhelyt ől függetlenül az 
összes uniós tagállamban. A Lisszaboni Szerz ődés hatályba lépése után a büntet őjogi jogérvényesülésre vonatkozó új 
rendelkezések világos jogalapot biztosítanak az Unió számára ahhoz, hogy a kölcsönös 
bizalom megteremtése és a bírósági ha tározatok kölcsönös elismerése érdekében 
meghatározza a sértettek jogaira vonatkozó minimumszabályokat. Tehát a bíróságoknak 
maradéktalanul meg kell bízniuk egymás normáin ak tisztességességében és igazságosságában, 
az uniós polgároknak pedig bízniuk kell abban, hogy ugyanazon minimumszabályokat 
alkalmazzák rájuk, ha külföldre utaznak vagy költöznek. Jelenleg a legtöbb tagállam  biztosít bizonyos szint ű védelmet és támogatást a 
bűncselekmények sértettjeinek, de általában vé ve az igazságszolgálta tási rendszerek még 
mindig nem foglalkoznak kell őképpen a sértettek szerepével és szükségleteivel a 
büntetőeljárás során. Nincs rá garancia, hogy az Európában b űncselekmények áldozatául es ő 
személyek megkapják a kell ő tiszteletet, illetve hogy megfelel ő támogatást, védelmet kapnak, 
vagy igénybe tudják venni az igazságszolgáltatás alapvet ő elemeit. E probléma megoldása 
érdekében a tagállamoknak sz igorítaniuk kell a sértette k jogaira vonatkozó normáikat, 
                                                
 
1 Az Eurostat adatai szerint 2007-ben nagyjából 30 millió b űncselekményt (a kis súlyú b űncselekmények 
kivételével) regisztráltak az uniós tagállamokban (Eur ostat, Fókuszban a statisztika, 36/2009.). Az EU 
Nemzetközi B űnözési Felmérés elnevezés ű kutatási projekt „The Burden  of Crime in the EU” (A 
bűnözés terhe az Európai Unióban) cím ű jelentésében szerepl ő elemzés alapján 
(www.europeansafetyobservatory.eu ) e számot ki kell egészíteni a feltételezés szerint 60%-os arányú be 
nem jelentett b űncselekménnyel, és így kapjuk meg az évi megközelít őleg 75 millió közvetlen sértettet 
(az EU lakosságának nagyjából 15%-a). 
 
HU 2   HU összhangban a nemzetközi okmányok és az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) ítélkezési 
gyakorlata révén már kialakított normákkal. Az Unió a meglév ő jogszabályok keretében már szabál yozta a sértettek jogait a büntet őeljárás 
során. E jogszabályok célkit űzései és hatálya továbbra is ér vényesek, ugyanakkor átalakult a 
társadalom sértettekkel kapcsola tos felfogása, és olyan új célkit űzések bukkantak fel, 
amelyekkel foglalkozni kell. Emellett a jogszabályok végrehajtása nem volt hatékony. 
Ennélfogva a jelenlegi uniós jogszabályok ne m alkalmasak a sértettek szükségleteinek 
kielégítésére. A feltárt kérdések az alábbiakban részle tezett két probléma kör é csoportosíthatók: 
A. probléma : A meglév ő uniós jogszabályok nem alkalmasak  a sértettek helyzetének javítására – nem elég 
világosak, nem tartalmazn ak konkrét kötelezettségek et és nem érvényesíthet ők, ezért a tagállamok gyengén 
hajtották végre azokat. 
B. probléma : A tagállamok nem kezelik kell ően a bűncselekmények sértettjeinek szükségleteit  – a sértettek 
nem kapják meg a következ őket: (1) elismerés és tisztelet, (2) védelem, (3) támogatás, (4) az 
igazságszolgáltatáshoz való hatékony hozzáférés, valamint a kárenyhítéshez és a helyreállításhoz való hatékony 
hozzáférés.  
A bűncselekmény  következményei , valamint a sértettek kielégítetlen szükségletei  komoly rejtett költségeket is 
okoznak, beleértve a pénzügyi és az egészségügyi költségeket is.  
2.1. A. probléma – Az uniós jogszabályok nem alkalmasak a sértettek helyzetének 
javítására 
Az EU elfogadta a büntet őeljárásban a sértett jogállásáról szóló 2001/220/ IB kerethatározatot 
(a továbbiakban: a kerethatározat), valamint a b űncselekmények áldozatainak kárenyhítésér ől 
szóló 2004/80/EK irányelvet. E ké t jogszabály tagállami végrehaj tásának szintje vegyes képet 
mutat. A kárenyhítési irányelvet a tagállam ok nagyrészt átültették, de hatásosságát illet ően 
további vizsgálatokra van szüks ég. A kerethatározatnak ugyan akkor már az átültetése sem 
kielégítő. 
Jóllehet a kerethatározat hatálya az összes b űncselekménytípus sértet tjeinek legtöbb jogára 
kiterjed, és összességében tová bbra is érvényes, bármely új fe llépésnek a tagállamokat érint ő 
jogok és kötelezettségek még ennél is szélesebb skáláját kell átfognia, mivel a növekv ő 
figyelem és a jogi kultúra változása is arra utal, hogy, nem csupán a büntet őeljárás alá vont 
személyek, hanem a sértettek jogait és szükséglete it is szabályozni kell. Ezért frissíteni kell a 
sértettekre vonatkozó uniós jogszabályok hatá lyát a rájuk – és kiváltképpen a védelmi 
intézkedések kölcsönös elismerésére, valamint  az igazságszolgáltatás igénybevételére – 
vonatkozó új kutatás, illetve a nnak megállapításai fényében. 
A kerethatározat nem volt hatékony a sértettek szükségleteinek kielég ítése, valamint a 
sértettekre vonatkozó, az egész Unióban érvényesül ő minimumszabályok kialakítása terén, 
illetve nem szolgálta a kívánt eredmények irányába történ ő előrehaladást. Egyetlen tagállam 
sem állíthatja, hogy teljes egészében végrehajto tta volna a kerethatározatot. E jogszabály 
alacsony hatékonysága annak köszönhet ő, hogy nem egyértelm ű a megfogalmazása, továbbá 
hiányoznak bel őle a konkrét kötelezettségek és a tagáll amokkal szembeni jogsértési eljárások 
lehetősége. 
E jogi keret – amellett, hogy ki egészíti és továbbépíti a meglév ő jogszabályokat – 
minimumszabályokat állapít meg annak érdekébe n, hogy Unió-szerte javuljon a sértettek jogi 
és szakpolitikai helyzete, valamint hogy a b űncselekmények sértettjei ugyanazon alapvet ő 
jogokhoz és szolgáltatásokhoz jussanak hozzá, és azonos módon vehessék igénybe az 
igazságszolgáltatást az összes uniós tagállamban. 
2.2. B. probléma – A sértettek szük ségleteit nem kezelik megfelel ően az EU-ban 
A sértettek szükségletei az alábbi öt kategór iába sorolhatók: az elismerés, valamint a 
tiszteletteljes és az emberi méltóságot meg őrző bánásmód iránti igény; a védelemben 
részesülés iránti igény; a támogatás iránti ig ény; az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés 
 
HU 3   HU iránti igény; valamint a kárenyhítéshez és a he lyreállításhoz való ho zzáférés iránti igény. A 
javasolt intézkedések révén orvosolandó legfontosabb probl émát az jelenti, hogy a tagállamok 
általában véve nem teljesítik kell ően vagy megfelel ően az említett szükségleteket. 
• 1. kérdés – A sértetteket nem kell ően ismerik el, és nem eléggé tiszteletteljesen és 
méltósággal bánnak velük. El kell ismerni a sértettek sértetti min őségét, és az általuk átélt 
szenvedést. Emellett a bírósá gi eljárásban részt vev ő összes személlyel folytatott 
valamennyi kommunikáció során méltósággal és tisztelettel kell bánni a sértettekkel. 
Különös figyelmet kell fordítani a veszél yeztetett sértettek – pl.: a gyermekek, a 
fogyatékos személyek, a szexuális er őszak áldozatai – szükségleteire. A közvetett sértettek 
(pl.: a családtagok) esetében sz intén el kell ismerni, hogy a b űncselekmény 
következményei őket is érintik. 
• 2. kérdés – A sértettek nem részesülnek kell ő védelemben. A sértetteket meg kell védeni 
annak megel őzése érdekében, hogy az elkövet ő további b űncselekményt kövessen el velük 
szemben, illetve megfélemlítse őket. A folytatólagos er őszak esetében a biztonság iránti 
igény a b űncselekmény bejelentését motiváló els ődleges tényez ő a sértettek számára, de 
ugyanakkor ez az, ami miatt a leginkább aggódnak. A sértetteket meg kell védeni az eljárások során bekövetkez ő másodlagos viktimizációtól is, amire a bírósági eljárás 
folyamán és azzal összefüggésben velük szem ben tanúsított rossz bánásmód miatt kerül 
sor. 
• 3. kérdés – A sértettek nem részesülnek kell ő támogatásban. Közvetlenül a 
bűncselekményt követ ően a sértettek f őként sürg ősségi segítségnyújtás és pszichológiai 
elsősegély formájában igényelnek támogatá st. A sértettek – és kiváltképpen a 
veszélyeztetett sértettek – gyakran a kés őbbi bírósági eljárás sorá n is igényelnek jogi, 
érzelmi vagy gyakorlati támogatást , ami létfontosságú számukra. El őfordulhat, hogy 
bűncselekmény következtében egyaránt jelent kezik igény a rövid és a hosszú távú 
támogatás iránt. 
• 4. kérdés – A sértettek nem férnek hozzá hatékonyan az igazságszolgáltatáshoz. A 
sértettek számára biztosítani kell az igazságszol gáltatáshoz való hozzáférést, így különösen 
az alábbiakat: a bírósági eljárások igénybe vehet ősége, megfelel ő jogi képviselet a 
büntetőeljárás tárgyalási szakaszában, hozzáfér és az informálisabb jogi eljárásokhoz, 
valamint az elkövet ővel szembeni büntet őeljárás megindítására vonatkozó határozattal 
szembeni jogorvoslathoz való jog. A sért etteknek képeseknek kell lenniük a kapott 
tájékoztatás és az eljárás megértésére. 
• 5. kérdés – A sértettek nem férnek ho zzá hatékonyan a kárenyhítéshez és a 
helyreállításhoz. A sértetteknek lehet őséget kell kapniuk arra, hogy a rendes bírósági 
eljárás mellett a helyreállító igazságszolgáltatást is ig énybe vegyék. A helyreállító 
igazságszolgáltatás alkalmat ad a sértette knek, hogy szembesüljenek  a támadójukkal, az 
elkövetők pedig számot adhatnak tettükr ől. Ezen eljárás révén a sértettek segítséget kapnak 
ahhoz, hogy életük visszatérjen a normális keretek közé. 
2.3. A viktimizációhóz kapcsolódó rejtett költségek 
Minden b űncselekmény elkerülhetetlenül kihat a köz vetlenül vagy közvetve áldozatául esett 
személyekre, valamint az egész társadalomra. A b űnözésnek komoly gazdasági és 
egészségüggyel összefügg ő hatása van, de ezek a rejtett költs égek a sértettek szükségleteinek 
kielégítésével csökkenthet ők. A bűnözés összköltsége az egyének és a társadalom számára is 
jelentős. Ebbe beleszámíthatók az an yagi költségek, amelyek f őként a gazdaságban, az 
 
HU 4   HU egészségügyben és a büntet ő igazságszolgáltatásban jelent keznek, valamint a nem vagyoni 
költségek, így a fájdalom, a szenvedés, és az életmin őség romlása. 
Ha a büntet őeljárás előtt, alatt és után kielégítik a sé rtettek szükségleteit, az jelent ősen enyhíti 
e kedvezőtlen következményeket, továbbá megel őzheti azok esetleges súlyosbodását is, amire 
a per során elszenvedett rossz bánásmód miatt kerülhet sor. Amennyi ben a sértett megfelel ő 
támogatásban és védelemben részesül, fizika i és érzelmi tekintet ben egyaránt hamarabb 
felgyógyul a b űncselekmény következményeib ől, így például kevesebb jövedelemt ől esik el 
és kevesebb ellátást vesz igénybe, illetve cs ökken a további orvosi ellátás iránti igénye. 
Ennélfogva a sértett szükségleteinek kiel égítése komoly mért ékben hozzájárul a b űnözés 
összköltségének mérsékléséhez. 
2.4. A problémák hátterében húzódó, kiváltó okok 
A körvonalazott problémák legfont osabb kiváltó okai a következ ők: a sértettek közötti 
sorrendiség hiánya, valamint a szükségleteikkel kapcsolatos tudatlanság, aminek történelmi és 
kulturális viselkedésformákban gyökerez ő okai vannak, a sértettek j ogainak érvényesítésére 
irányuló mechanizmusok hiánya, továbbá a gya korló jogászok tájékozat lansága a sértettekkel 
kapcsolatos kérdésekben. 
2.5. Alapforgatókönyv 
Az elemzés azt támasztja alá, hogy további fellépés hiányában valószín űsíthetően nem kerül 
sor megfelel ő előrehaladásra a tagállami jogszabályok és  azon intézkedések terén, amelyek 
célja, hogy az Unión belüli tartózkodási helyükt ől függetlenül megkülönböztetést ől mentesen 
bánjanak a sértettekkel, különösen  a szolgáltatások igénybevétele  és az igazságszolgáltatáshoz 
való hozzáférés során. A kerethatár ozat még azután sem fog megfelel ő jogi keretet biztosítani, 
hogy az Európai Bíróság 2014-ben a Lisszaboni Szerz ődésnek megfelel ően joghatóságot 
szerez, mivel a kétértelm ű megfogalmazás és a gyenge kötelezettségek csorbítják hatását. 
Emiatt nehéz lesz jogérvényesítési eljárásokat indítani, valamint számos helyzetben kevés 
erőfeszítéssel is igazolni lehet majd a megfelel őséget. 
2.6. Az uniós szint ű fellépés szükségessége 
A Lisszaboni Szerz ődés világos jogi keretet biztosít ahhoz, hogy a b űncselekmények 
sértettjeinek jogaira vonat kozó minimumszabályok révén el ősegítsék a határokon átnyúló 
dimenziójú igazságügyi együttm űködést és kölcsönös elismerést. 
Az igazságügyi együttm űködés határokon átnyúló dimenziója rendkívül tág, és a 
körülmények széles skálája idézheti el ő, legnyilvánvalóbb esetben akkor, ha egy személy 
valamely külföldi uniós államban válik b űncselekmény áldozatává. Emellett a lakóhely 
szerinti országban elkövetett személy elleni b űncselekmények is rendelkezhetnek határokon 
átnyúló dimenzióval (pl. akkor, ha a sértett az eljárás folyamán elköltözik, vagy a tanúk, 
illetve a b űncselekményb ől származó vagyontárgyak külföldön találhatók). Ennélfogva 
nyilvánvaló, hogy a viktimizáció komoly határokon átnyúló dimenzióval bír. Tehát – az EU-n 
belüli szabad mozgás jogára figye lemmel – az uniós fellépés egyértelm ű hozzáadott értékkel 
rendelkezik a tagállami fellépés mellett, illetve ahhoz képest. 
Az uniós hozzáadott érték több szempontból is megvilágítható. El őször is előfordulhat, hogy a 
sértettek nem rendelkeznek azonos jogokkal a la kóhelyük szerinti és a származási országban, 
vagy abban az országban, ahová ideiglenesen beutaznak vagy ellátogatnak. E kockázatok 
gátolják a személyek és a szolgálta tások szabad mozgását, ami a bels ő piac megfelel ő 
működésének egyik alapkövetelménye. Másodsorba n a sértettek jogair a vonatkozó uniós 
szintű minimumszabályok hiánya miatt az EU-n  belüli igazságs zolgáltatás min ősége 
alacsonyabb szint ű a nemzetközi okmányokban és az EJEB  ítélkezési gyakorlata révén 
meghatározott normáknál. A szabadság, a biztonsá g és a jogérvényesülés közös térségében ez 
 
HU 5   HU nehezen fogadható el. A meglév ő uniós jogszabályok gyenge pontjai és a nemzetközi 
okmányok érvényesíthet őségének hiánya valószín űtlenné teszik e normák EU-szerte történ ő 
koherens alkalmazását. Ennélfogva az uniós fellépés a leginkább alkalmas eszköz a tagállamok közötti egyenl ő feltételek megteremtéséhez. Végül a közös normák hiánya 
csökkenti a tagállami igazságszolgáltatásokba vetett bizalmat, ami pedig akadályozza a 
bírósági határozatok kölcsönös elismerésének Szerz ődésben foglalt elvére épül ő uniós 
jogszabályok hatékony m űködését és alkalmazását, és ennek megfelel ően a szabadság, a 
biztonság és a jogérvényesülés európai térségének meger ősítését. 
Ezen felül, jóllehet e létrehozandó minimumszabályok a b űncselekmények sértettjeire 
vonatkoznak, általában véve – és nem csupá n a sértettek tekintetében – segítik el ő a 
rendőrségi és igazságügyi együttm űködést. Ez arra vezethet ő vissza, hogy a sértettekkel és a 
vádlottakkal való bánásmód sokféleképpen összefügg egymással, valamint hogy számos, 
határokon átnyúló igazságügyi együttm űködésre vagy kölcsönös elismerésre vonatkozó 
általános kezdeményezés a sértettekre is kihath at. Ezért a sértett-védelem, és a velük való 
bánásmód javulása révén az említett együttm űködés is javulhat. 
Tehát az uniós fellépés biztosítani fogja, hogy az összes uniós tagállam tiszteletben tartsa a 
területén b űncselekmény áldozatául es ő valamennyi személyre vonatkozó közös 
minimumszabályokat, akár saját állampolgá rairól legyen szó, akár pedig nem. 
3. C
ÉLKITŰZÉSEK  
Az általános célkit űzések szerint el ő kell segíteni a biztonság és  a jogérvényesülés európai 
térségének megteremtését és a b űnügyi igazságszolgáltatási  hatóságok közötti kölcsönös 
bizalom fejl ődését annak biztosítása révén, hogy az egész EU-ban teljes mértékben 
tiszteletben tartsák a sértettek jogait, és egyúttal a védelemhez való jogot is, továbbá hogy a 
polgárok szabadon mozoghatnak, és nem részesülnek eltér ő bánásmódban, amennyiben 
bűncselekmény áldozatául esnek. 
Az egyedi és a m űködési célkit űzéseket az alábbi táblázat mutatja be:  
 
HU 6   HU A bűncselekmények sértettjei részér ől jelentkez ő szükségletek tiszteletben tartására és 
kielégítésére irányu ló egyedi célkit űzések széles kör űek, és több egyéb uniós szakpolitikát is 
érintenek, ideértve az emberkereskedelem,  a gyermekek szexuális zaklatása és 
kizsákmányolása, valamint a gyermekpornográfia  elleni küzdelmet, továbbá összhangban 
állnak az említett területeken elfogadott megkö zelítéssel. A javasolt intézkedés a meglév ő 
eszközökre épül és kiegészíti azokat, vala mint a sértettek jogaira vonatkozó olyan 
minimumszabályokat állapít meg, amelyek javítják majd az összes b űncselekménytípus 
valamennyi sértettje – köztük a terrorizmus és a közúti közlekedési b űncselekmények 
áldozatai – uniós jog és szakpolitikák álta li védelmének általános keretrendszerét. 
Valamennyi személy alapvet ő jogait tiszteletben kell tartani az összes uniós fellépés és az 
uniós jogot végrehajtó tagáll ami intézkedések során. Tehát az e területre vonatkozó uniós 
fellépés szigorítja a b űncselekmények sértettjeinek alapj ogaival kapcsolatos normákat, és 
egyidejűleg azt is biztosítja, hogy a védelemh ez való jog, illetve a többi alapvet ő jog bármely 
korlátozását egyértelm űen és kiszámíthatóan fogalmazzák meg, továbbá az szükséges és 
arányos legyen a sértettek jogainak és  szabadságainak védelme szempontjából. 
4. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Az ezen értékelés keretében vizs gált valamennyi szakpolitikai lehet őség eltérő részletesség ű 
és különféle szint ű kötelezettségeket meghatározó kombinált megközelítéseket fogad el, 
amelyek egyaránt alkalmaznak új uniós jogszabályokat és a megfelel ő végrehajtás 
biztosítására irányuló  gyakorlati intézkedés eket. Ezért valamennyi intézkedés esetében 
gyakorlati intézkedéseket állapítanak meg a végrehajtás el ősegítése és a legjobb gyakorlat 
meghatározása céljából. Egyedi célkit űzés Működési célkit űzés
A.1 A közvetett sértettek szükségleteinek kielégítése.  
A.2 Annak biztosítása, hogy a sértettekkel kapcsolatba lép ő valamennyi rend őr, 
ügyész, bíró és bírósági alkalmazott megfelel ő képzést kapjon a sértettekre 
vonatkozóan.  A. A sértettek 
elismerése, valamint a 
velük való tiszteletteljes és emberi méltóságukat 
megőrző bánásmód 
biztosítása
 A.3 Az összes sértettre kiterjed ő szükséglet-felmérési mechanizmusok kiépítése, a 
sértettek szükségleteinek, a veszélyeztet ett sértetteknek és azok szükségleteinek 
azonosítása céljából.  
B.1 Annak biztosítása, hogy a sértettek nem veszítik el a kapott védelmet, ha 
elutaznak vagy külföldre költöznek.  B. A sértettek védelmének biztosítása
 
B.2. Annak biztosítása, hogy az elkövet ő és a sértett ne kerüljön kapcsolatba az eljárás 
során.  
C A sértettek 
támogatásának 
biztosítása  C.1. A sértetteket támogató hatékony szolgáltatások rendelkezésre állásának 
biztosítása.  
D.1 Annak biztosítása, hogy valamennyi sértett képes legyen részt venni a tárgyaláson  
D.2 Annak biztosítása, hogy valamennyi sértett segítséget kapjon jogai, 
kötelezettségei, valamint az eljárás megértéséhez  D. A sértettek igazságszolgáltatáshoz való hatékony 
hozzáférésének 
biztosítása
 D.3 Annak biztosítása, hogy valamennyi sértett jogorvoslathoz való joggal 
rendelkezzen a büntet őeljárás során hozott határozatokkal szemben.  
E. A sértettek 
kárenyhítéshez és a 
helyreállításhoz történ ő 
hozzájutásának 
biztosítása  E.1 Annak biztosítása, hogy valamennyi sértett hozzájusson a hatékony helyreállító 
igazságszolgáltatáshoz.  
 
HU 7   HU A hatásvizsgálat az alábbi öt lehet őséget vizsgálja: a jelenlegi állapot ( status quo ) fenntartása 
(az 1. lehet őség), valamint négy szakpolitikai lehet őség (a 2., 3a., 3b. és 4. lehet őség). A 
jelenlegi állapot fenntartása esetén nem kerülne sor uniós szint ű fellépésre , ami nem volna 
elegendő a sértettek védelmére vonat kozó, egész Európára kiterjed ő minimumszabályok 
megvalósításához, a másik négy al ternatív szakpolitikai lehet őséget viszont annak érdekében 
határoztuk meg, hogy Európa-szerte javítsuk a sértettek helyzetét. E négy szakpolitikai 
lehetőség alacsony, közepes, illetve magas szint ű kötelezettségeket ró a tagállamokra, és e 
kötelezettségeket az el őbbiek szerinti eltér ő részletességgel állapítja meg: 
1. lehetőség –  
A jelenlegi 
állapot fenntartása
 A jelenlegi állapot fennt artása. Az uniós szint ű fellépés elvetése.  
  
2. lehetőség –  
Alacsony 
kötelezettség-
szint A legkevésbé normatív lehet őség. Rendszerek és szolgáltatások kiépítésére vonatkozó 
minimális kötelezettségeket ró a tagállamokr a, és minimális mértékben részletezi a 
megvalósítandó normákat. Amennyiben jogi intézkedések meghozatalára van szükség, e 
lehetőség a nemzeti eljárásjog lehet ő legcsekélyebb változtatását írja el ő. 
  
3a. lehetőség – 
Közepes kötelezettség-
szint
 Közepes mértékben normatív lehet őség. Szolgáltatások és jogok meghatározására 
vonatkozó közepes szint ű kötelezettségeket ró a tagállamokra, és e szolgáltatások 
tartalmát is megállapítja, ugyanakkor minimális részletességgel határozza meg a 
megvalósítandó normákat. Mindazonáltal  a helyreállító igazságszolgáltatási 
szolgáltatások (lásd az alábbi 11. intézkedést) megállapítása tekintetében alacsony a tagállamok kötelezettségszintje, amely nem teszi szükségessé, hogy a tagállamok ilyen 
szolgáltatásokat építsenek ki, hanem csupán azt írja el ő, hogy helyreállító 
igazságszolgáltatási szolgáltatások használatakor  alkalmazzanak biztosítékokat és 
minimális min őségi normákat.  
  
3b. lehetőség – 
Közepes/magas 
kötelezettség-
szint Közepes mértékben normatív lehet őség. A szolgáltatások és jogok meghatározására 
irányuló valamennyi intézkedés esetében közepes szint ű kötelezettségeket ró a 
tagállamokra, és e szolgáltatások tartalmá t is meghatározza, ugyanakkor minimális 
részletességgel határozza meg a megvalósíta ndó normákat. Mindazonáltal a helyreállító 
igazságszolgáltatási szolgáltatások tekintetében magasabb a tagállamok 
kötelezettségszintje mint a 3a. lehet őségnél, mivel a tagállamoknak ki kell építeniük 
helyreállító igazságszolgáltatási szolgáltatásokat és alkalmazniuk kell 
minimumszabályokat.  
  
4. lehetőség – 
Legmagasabb 
kötelezettség-szint
 A leginkább normatív lehet őség. Számos kötelezettséget ró a tagállamokra 
szolgáltatások és jogok megállapítása érde kében. Emellett részletesebben meghatározza 
e szolgáltatások tartalmát, valami nt az alkalmazandó pontos normákat.  
Mindegyik szakpolitikai lehet őséget megvizsgáltuk az alábbi tizenegy intézkedés 
tekintetében, amelyek a legnagyobb hatást fejtenék ki a m űködési célkit űzések elérése terén, 
továbbá valószín űsíthetően a legjelent ősebb költségvonzattal és -hatással járnának. 
1 A közvetett sértettek ellátása 2 Képzések biztosítása 3 A sértettek szükségleteinek értékelése 4 A veszélyeztetett sértettek meghatározás a, valamint különleges szolgáltatások 
nyújtása 
 
HU 8   HU 5 A védelmi intézkedések határokon átnyúló biztosítása 
6 Elkülönített váróhelyiségek biztos ítása a sértett és az elkövet ő közötti kapcsolat 
elkerülése céljából 
7 Minimális szint ű sértett-támogatási szolgáltatá sok meghatározása, beleértve az 
eljárás során nyújtott támogatást 
8 A tárgyaláson való részvétel 9 Tolmácsolás és fordítás biztosítása 10 A határozatok felülvizsgálata 11 Helyreállító igazságszolgáltatási szolgáltatások kiépítése 
5. A
 HATÁSOK ELEMZÉSE  
Az egyes lehet őségek tekintetében széles kör ű hatásvizsgálatot végeztünk. A szakpolitikai 
lehetőségek legfontosabb valószín űsíthető hatásai gazdasági és társadalmi jelleg űek. 
Várhatóan a hatóságokat terhelik majd a legnagyobb költségek. Környezeti hatásokkal 
előzetesen nem kell számolni. Ezen  felül a jelenlegi állapot ( status quo ) fenntartása 
kivételével az összes lehet őség kedvez ő hatást gyakorol az al apjogokra, emellett a legnagyobb 
hatást kifejt ő lehetőségek javítják a legnagyobb mértékben az alapvet ő jogok helyzetét. 
A különböz ő lehetőségek a sértettek jogaira vonatkozó meglév ő normáik szintjét ől függően 
eltérő hatást gyakorolnak a tagá llamokra. Mivel a meglév ő tagállami jogszabályok és 
gyakorlatok különböz ő mértékben térnek el a javasolt intézkedés révén megvalósítani 
szándékozott minimumszabályoktól, a javasolt intézkedés feltehet ően azon tagállamokban 
járna a legnagyobb hatással, ahol a sé rtettek jogait nem, vagy nem kell ő mértékben 
szabályozzák az említett normákban rögzített mó don, ugyanakkor csekélyebb hatást fejtene ki 
azokban az államokban, amelyek már eddig is magas szint ű védelmet és támogatást 
biztosítottak a sértettek számára. 
6. A SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
Az 1. szakpolitikai lehet őség ( status quo ) – bár könnyen megvalósítható – nem teljesíti a 
meghatározott célkit űzéseket, ezért nem is mérleg eltük. A 2. szakpolitikai lehet őség szintén 
nem megfelel ő, mivel nem kell ő mértékben valósítja meg azon m űködési célkit űzéseket, 
amelyeket az Európai Bizottság az új intézked ések elfogadása révén elérni szándékozik. 
A legvalószín űbben a 4. szakpolitikai lehet őség valósítja meg az összes célkit űzést, és az felel 
meg ezeknek a legnagyobb mértékben. Mind azonáltal ez a leginkább normatív jelleg ű 
lehetőség, amely a legkevesebb rugalmasságot bizt osítja a tagállamok számára, amellett 
járulékos kötelezettségeket is ró rájuk. Ennek következ tében a költségek valószín űsíthetően 
sokkal magasabbak, mint a többi lehet őség esetében, és ennek az elfogadása a legkevésbé 
megvalósítható. Az elérhet ő további haszon mértéke pedig nem tekinthet ő arányosnak a 
járulékos költségekkel. A 3a. és 3b. lehet őség szintén nagy valószín űséggel megfelel a célkit űzéseknek, habár nem 
ugyanolyan mértékben, mint a 4. lehet őség. Ugyanakkor a tagállamok számára biztosított 
fokozott rugalmasság miatt e lehet őségekről könnyebb megállapodni, továbbá kevesebb 
pénzügyi terhet is jelentenek a 4. lehet őségnél. Ezen felül gyakorlati intézkedések révén 
enyhíthető a hatékonyság csökkenésének kockázata . Mindazonáltal úgy ítéljük meg, hogy a 
helyreállító igazságszolgáltatásra vonat kozó egyedi intézkedéssel kapcsolatos 
megvalósíthatósági megfontolások és költségvonzatok a 3a. vegyes lehet őség előnyben 
részesítését indokolják. A 3a. lehet őség végrehajtása révén jelent ősen csökkenthet ő a 
 
HU 9   HU végrehajtás összköltsége a 3b. lehet őséghez képest. Az előnyben részesített lehet őség tehát 
a 3a. szakpolitikai lehet őség. 
Az előnyben részesített  3a. szakpolitikai lehet őség végrehajtása el ősegítené az alábbi 
eredmények elérését: 
Jogszabályok elfogadása az Európai Parlam ent és a Tanács által az alábbiak 
érdekében (a zárójelekben a m űködési célkit űzésre vonatkozó hivatkozás található): 
– Könnyen hozzáférhet ő sértett-támogatási szolgált atások állnak rendelkezésre 
valamennyi tagállamban, és ezek megfel elnek az adott szolgáltatás esetében 
meghatározott minimumkövetelményeknek (C1). 
– A rendőrség, az ügyészség, és a bí rósági személyzet minden tagállamban képzést 
kap a sértettek problémáiról. Jogi továbbké pzés áll a bírák rendelkezésére (A2). 
– Minden tagállamban léteznek mechanizmus ok a sértettek egyéni  szükségleteinek 
értékelésére, és a veszélyeztetet t sértettek meghatározására (A3). 
– Ha egy adott személyt veszélyeztetet tnek nyilvánítanak, bizonyos meghatározott 
minimumszolgáltatásokat bocsá tanak a rendelkezésére (A3). 
– A tárgyalás során valamennyi tagállamban to lmácsolás és fordítás áll a sértettek 
rendelkezésére az ügy körülményeivel arányos mértékben (D2). 
– Helyreállító igazságszolgáltatási sz olgáltatások nyújtása esetén minden 
tagállamban alkalmaznak bizonyos minimumkövetelményeket (E1). 
– Kérelemre, és a kölcsönös elismerés alapján védelmi intézkedéseket biztosítanak a 
már korábban is védelemben részesült személyek számára, ha azok külföldre 
utaznak vagy költöznek (B1). 
– A sértettnek valamennyi tagá llamban jogában áll a büntet őeljárás felülvizsgálatát 
kérni. E jogorvoslat pontos mechanizmusát tagállami szinten határozzák meg 
(D3). 
– A sértett tárgyalásról történ ő kizárása egyéni értékelé sen alapul, valamint a 
sértetteteket tájékoztatják a tárgyalás id őpontjáról, és megtérítik a részvételi 
költségeiket (D1). 
– Az elkövet ő és a sértett közötti kapcsolatot minimálisra csökkentik az eljárás 
során. Bármely új bíróságon elkülönített váróhelyiségeket alakítanak ki (B2). 
– A jogszabályok általában véve a közve tlen sértettekre vonatkoznak majd. 
Azonban az összes jogot alkalmazni fogják  az emberölés áldo zatainak közvetlen 
családjára is. A támogatási szolgálta tások és a védelem valamennyi sértett 
közvetlen hozzátartozóinak re ndelkezésére áll majd (A1). 
• Az alábbiakra kiterjed ő gyakorlati intézkedések megh ozatala, amelyek a jogalkotási 
intézkedéseket kísérik azok végrehajtásának el ősegítése céljából, és a jöv őbeni uniós 
fellépés mérlegelése érdekében: 
– Az állami kárenyhítésr ől és az elkövet ő általi helyreállítá sról szóló tanulmány. 
 
HU 10   HU – A bűncselekmények sértettjeine k rendelkezésére álló jogi  segítségnyújtásról és 
költségmentességr ől szóló tanulmány. 
– Támogatási projektek a legjobb gya korlat kidolgozása céljából, amely 
részletesebb felvilágosítá st nyújt a tagállamoknak arró l, hogyan lehet a legjobban 
megvalósítani a jogszabályok célkit űzéseit. 
– Az Európai Bizottság saját projekteket és tanulmányokat is végez az e területre 
vonatkozó ismeretek továbbfejlesztése célj ából. Ezek felölelhetik például olyan 
interaktív weboldalak létrehozását  a tagállamokban, amelyek lehet ővé teszik a 
sértettek számára, hogy jobban megértsék a b űnügyi igazságszolgáltatás 
folyamatát, és azon belül a saját szer epüket, vagy kiterjedhetnek képzési 
programok kidolgozására is. 
 
7. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A megbízható nyomon követési és értéke lési mechanizmusok biztosítása dönt ő szerepet 
játszik abban, hogy az el őirányzott jogok a gyakorlatban  és a jogszabályokban is 
megjelenjenek. A Bizottság fontolóra veszi ol yan konkrét empirikus tanulmány elvégzését, 
amely során a javaslat végrehaj tására vonatkozó 3–5 éves adatgy űjtésre helyezik a hangsúlyt, 
hogy min őségi és mennyiségi értelemben is alapos képet kapjanak a javaslat hatékonyságáról. 
Ezek az adatok a Nemzetközi Sé rtetti Kutatással együtt lehet ővé teszik a Bizottság számára, 
hogy a tagállamok megfelelését határozottabban vizsgálja, mint a mostanáig rendelkezésre 
álló eszközök alkalmazásával, és minden esetben értékelje, hogy a sértettek miként ítélik meg 
szükségleteik kielégítését.