[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.4.2005

COM(2005) 119 végleges

2005/0043 (COD)

2005/0044 (CNS)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2011)

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2005) 430}{SEC(2005) 431}

INDOKOLÁS

1. A javaslat háttere

A javaslat politikai hátterét és célkitűzéseit a „A tudás Európai Kutatási Térségének építése a növekedés érdekében” című bizottsági közlemény[1] határozza meg, amelyet ezzel egyidőben mutatnak be.

A tudás áll a lisszaboni menetrend középpontjában, alátámasztva ennek minden elemét. A kutatás és a technológia képezik az oktatással és innovációval együtt a „tudás háromszögét”.

Európának, annak érdekében, hogy az „európai modell” fenntartása mellett „a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljon”, kutatási erőfeszítéseit az EU GDP-jének 3 %-ára kell növelnie és jobban ki kell használnia kapacitásait ezen a területen, a tudományos eredményeket új termékek, folyamatok és szolgáltatások létrehozására használva.

A tagállamok mellett és velük szoros együttműködésben az EU-nak mozgósítania kell jogi és pénzügyi eszközeit e cél érdekében, a kutatási keretprogrammal kezdve.

2. Előzetes konzultáció

A tervezet kidolgozásakor a Bizottság figyelembe vette a többi EU-s intézmény által kifejtett nézeteket, nevezetesen az Európai Parlament és a tagállamok, valamint széleskörű konzultációk keretében számos érdekelt fél – beleértve a tudományos és ipari közösséget – véleményét.

Ezt a javaslatot egy mélyreható hatásvizsgálat is alátámasztja. Ez a hatásvizsgálat az érdekelt felek által megadott adatokon, belső és külső értékeléseken és egyéb tanulmányokon alapult, elismert európai értékelő és hatásvizsgáló szakértők közreműködésével. A hatásvizsgálat kimutatta, hogy Európa számos gazdasági, társadalmi és környezeti kihívással áll szembe, amelyekkel a tudomány és a technológia segítségével lehet megküzdeni; hogy az európai tudományos és technológiai rendszernek azonban vannak hiányosságai; és hogy az EU sikeresen támogatta a kutatást az előző keretprogramokon keresztül.

3. JOGI SZEMPONTOK

A 2007–2013. időszakot felölelő EK-keretprogramra irányuló javaslat a Szerződés XVIII. címének 163–171. cikkein alapul, amelyek meghatározzák az EU-s kutatáspolitikát és ennek finanszírozási eszközeit, nevezetesen a többéves kutatási keretprogramot.

A kiválóság erősítése és az európai kutatás átlagszintjének emelése érdekében alkalmazott alapelv a kutatásban történő együttműködés minden formájának ösztönzése, szervezése és kihasználása, a közös projektekben és hálózatokban való együttműködéstől kezdve a nemzeti kutatási programok összehangolásáig, az európai szintű versenyen, a nagyszabású technológiai kezdeményezések közös végrehajtásán és az európai méretű és érdekű infrastruktúrák közös fejlesztésén keresztül.

A cselekvés mérete arányos az EU-25-ben a kutatás növekvő költségeiből, kritikus méretű emberi és anyagi erőforrások összetételének igényéből adódó, valamint az újonnan felmerülő vagy a legjobban európai szinten kezelhető igények megválaszolására fordítandó szükségletekkel.

Az EU-s pénzügyi támogatás hatásának maximalizásása érdekében a hetedik keretprogramban meg kell erősíteni a kapcsolatot a nemzeti tevékenységekkel és politikákkal és egyéb EU-s cselekvésekkel és finanszírozási forrásokkal, valamint biztosítani kell ezek egymást kiegészítő jellegét.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A határozathoz csatolt „jogalkotási pénzügyi kimutatás” meghatározza a költségvetési vonatkozásokat és az emberi és igazgatási erőforrásokat.

5. Egyszerűsítés

A hetedik keretprogram jellegzetessége működésének lényeges egyszerűsödése az előző keretprogramokhoz képest. Az ebben a vonatkozásban előírt intézkedéseket a javaslatot kísérő, a végrehajtásról szóló munkadokumentum mutatja be. Ezek a teljes finanszírozási ciklust lefedik, beleértve a finanszírozási rendszerek, az igazgatási és pénzügyi szabályok és eljárások egyszerűsítését, valamint a dokumentumok olvashatóságát és felhasználóbarát jellegét. A Bizottság saját felelősségi körén belül eljárva kiszervezni szándékozik azokat a tevékenységeket, amelyek nagyszámú kis műveletet eredményeznek. Egy végrehajtó hivatal fogja kezelni nevezetesen a KKV-kat támogató Marie Curie-cselekvéseket, valamint a más kutatási projektekhez kapcsolódó ügyviteli feladatokat, beleértve az együttműködésen alapuló kutatási projekteket. Ezt a megközelítést fogják alkalmazni az Euróapi Kutatási Tanács (ERC) tevékenységeinek végrehajtásánál is.

6. Tartalom

A hetedik keretprogram négy egyedi programba szerveződik, az európai kutatáspolitika négy fő célkitűzésének megfelelően:

- Együttműködés

Támogatást kap a transznacionális együttműködés keretében végzett kutatótevékenységek teljes palettája, az együttműködésen alapuló projektektől és hálózatoktól a kutatási programok koordinálásáig. Az EU és harmadik országok közötti nemzetközi együttműködés szerves részét képezi ennek a cselekvésnek.

- Ötletek

Önálló Európai Kutatási Tanácsot hoznak létre a kutatók által javasolt és európai szinten egymással versenyben álló, egyedülálló kutatócsoportok által végzett felderítő kutatás támogatására a tudomány és a technológia minden területén, beleértve a mérnöki tudományokat, társadalom-gazdaságtant és a humán tudományokat is.

- Emberi erőforrás Emberi erőforrás

A Marie Curie-cselekvésekként emlegetett, a kutatók képzését és pályafutásuk elősegítését támogató tevékenységeket megerősítik, nagyobb hangsúlyt fektetve a képesség- és pályafutás-fejlesztés és a nemzeti rendszerekkel való szorosabb kapcsolat lényeges szempontjaira.

- Kapacitások

Az európai kutatási és innovációs kapacitások lényeges elemeit támogatják: a kutatási infrastruktúrákat, a kis- és középvállalkozások javára folytatott kutatást, a kutatásorientált regionális csoportosulásokat, az EU „konvergenciarégióiban” a teljes kutatási potenciál felszabadítását, a „tudomány a társadalomban” területhez tartozó témákat, a nemzetközi együttműködés „horizontális” tevékenységeit.

E négy egyedi program célja, hogy segítségükkel lehetővé váljon az európai kiválósági központok megvalósítása.

Továbbá lesz egy egyedi program a Közös Kutatóközpont nem nukleáris tevékenységeire vonatkozóan.

Az együttműködésről szóló program szervezésileg alprogramokba tagolódik, melyek mindenike, amennyire lehet, önállóan működik, ugyanakkor koherenciát és következetességet biztosít és lehetővé teszi a közös érdekű kutatási témák közös, multitematikus megközelítését.

Az együttműködési rész kilenc témája a következő:

- Egészségügy

- Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

- Információs és kommunikációs technológiák;

- Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

- Energia;

- Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

- Közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

- Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

- Biztonság és űrkutatás

2005/0043 (COD)

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 166. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[3],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[4],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban[5],

mivel:

(1) A Közösségnek az a célja, hogy a közösségi ipar tudományos és technológiai alapjait megerősítse és magas szintű versenyképességet biztosítson. E célból a Közösségnek ösztönözni kell minden szükségesnek ítélt kutatási tevékenységet, különösen a vállalkozások – beleértve a kis- és középvállalkozásokat (KKV-k) –, kutatóközpontok és egyetemek bátorítását kutatási és technológiafejlesztési tevékenységeikben.

(2) A kutatásnak a versenyképesség és gazdasági növekedés biztosításában betöltött központi szerepét a lisszaboni Európai Tanács ismerte fel, amely kiemelte a tudás és az innováció elsődleges fontosságát a foglalkoztatás növekedését is magában foglaló gazdasági fejlődés szempontjából.

(3) A lisszaboni stratégiával összhangban a barcelonai Európai Tanács célul tűzte ki, hogy az európai kutatási befektetést az EU GDP-jének 3 %-ára emeljék, amelynek kétharmad részét magánbefektetések képeznék.

(4) Az Európai Parlament többször is hangsúlyozta a kutatás, a technológiafejlesztés fontosságát és a tudás megnövekedett szerepét a gazdasági növekedés tekintetében, legutóbb az EU kutatástámogatási politikájára vonatkozó 2005. márciusi iránymutatásaiban[6].

(5) Figyelembe véve a közösségi politikák kutatási igényeit és az európai ipar, a tudományos közösség, az egyetemek és egyéb érdekelt körök széleskörű támogatására építve a Közösségnek meg kell határoznia a hetedik keretprogram 2007-től 2013-ig terjedő időtartama alatt elérni kívánt tudományos és technológiai célkitűzéseket.

(6) Ezeknek a célkitűzéseknek a hatodik keretprogram eredményeire kell épülniük az Európai Kutatási Térség létrehozása érdekében, és tovább kell fejleszteniük ezeket az európai tudásalapú gazdaság és társadalom kifejlesztése érdekében. E célkitűzések közül a következők különösen fontosak:

(7) A transznacionális együttműködést az EU-ban minden szinten támogatni kell.

(8) Fokozni kell az európai kutatásnak a tudás határainál mutatott dinamizmusát, kreativitását és kiválóságát.

(9) Erősíteni kell Európában a Emberi erőforrás-potenciált a kutatás és a technológia területén mind mennyiségileg, mind minőségileg.

(10) Fokozni kell a kutatási és innovációs képességeket Európa-szerte, és biztosítani kell e képességek legígéretesebb használatát.

(11) E célkitűzések eléréséhez négy típusú tevékenység ösztönzése szükséges: a transznacionális együttműködés a polititkák által meghatározott témákban („Együttműködés”), kutatóközösség kezdeményezésén alapuló, kutatók által javasolt kutatás („Ötletek”), az egyes kutatók támogatása („Emberi erőforrás”) és a kutatási kapacitások támogatása („Kapacitások”).

(12) Az „Együttműködés” részben az Európai Unión belüli és kívüli transznacionális együttműködést kell támogatni minden szinten, a tudományos és technológiai fejlődés olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyeken a kutatást támogatni és erősíteni kell az európai társadalmi, gazdasági, környezeti és ipari kihívásoknak való megfelelés érdekében.

(13) Az „Ötletek” részben a tevékenységek végrehajtását az Európai Kutatási Tanácsnak (ERC) kell végeznie, amelynek nagy fokú önállósággal kell rendelkeznie.

(14) A „Emberi erőforrás” részben az egyéneket a kutatói pálya választására kell ösztönözni, az európai kutatókat Európában kell marasztalni, Európába kell vonzani a tudósokat a világ minden tájáról és vonzóbbá kell tenni Európát a legjobb kutatók számára.

(15) A „Kapacitások” részben javítani kell a kutatási infrastruktúrák használatát és fejlesztését, erősíteni kell a KKV-k innovatív kapacitását és képességüket a kutatásból származó előnyök kihasználására, támogatni kell a kutatásorientált regionális csoportosulások fejlődését, fel kell szabadítani az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a kutatási potenciált, a tudományt és a társadalmat egymáshoz közelebb kell hozni a tudománynak és a technológiának az európai társadalomba való harmonikus integrálása érdekében és a nemzetközi együttműködés támogatására horizontális cselekvéseket és intézkedéseket kell véghezvinni.

(16) A Közös Kutatóközpontnak közvetlen cselekvésekkel és az EU-politikák végrehajtásához nyújtott ügyfélközpontú támogatással hozzá kell járulnia a fent említett célkitűzések megvalósításához.

(17) A hetedik keretprogram kiegészíti a tagállamokban végzett tevékenységeket, valamint más közösségi cselekvéseket, amelyek a lisszaboni célkitűzések végrehajtására irányuló átfogó stratégiai törekvéshez szükségesek, nevezetesen a strukturális alapok, a mezőgazdaság, az oktatás, a képzés, a versenyképesség és az innováció, az ipar, a foglalkoztatás és a környezetvédelem területére vonatkozó cselekvések mellett.

(18) Az e keretprogramban támogatott innovációs és KKV-vonatkozású tevékenységeknek ki kell egészíteniük a versenyképességre és innovációra vonatkozó keretprogram során végzett tevékenységeket.

(19) A keretprogram tevékenységeinek széles körben támogatott, kibővített hatókörére, a finanszírozásnak a nemzeti és magán beruházásaira gyakorolt fellendítő hatására, a Közösségnek az új tudományos és technológiai kihívásokkal való szembenézésének igényére, az európai kutatási rendszer hatékonyabbá és hatásosabbá tételében a közösségi beavatkozás alapvető szerepére, a lisszaboni stratégia felpezsdítéséhez hozzájáruló szélesebb körű hetedik keretprogramra tekintettel sürgető szükség van az EU kutatási költségvetésének megkétszerezésére[7].

(20) Figyelembe véve a hatodik keretprogram szerinti új eszközök használatának középtávú felülvizsgálatát és a keretprogram ötéves értékelését egy új megközelítést határoztak meg, amely segítségével az EU-s kutatáspolitika politikai célkitűzései könnyebben, hatékonyabban és rugalmasabb módon érhető el. E célból a különböző cselekvések támogatására csökkentett számú, egyszerűbb finanszírozási rendszereket kell használni, önmagukban vagy más finanszírozási rendszerekkel kombinációban, nagyobb rugalmassággal és szabadsággal.

(21) Mivel a Szerződés 163. cikkével összhangban elfogadandó cselekvések célkitűzését, azaz az európai tudásalapú társadalom és gazdaság megteremtéséhez való hozzájárulást nem lehet a tagállamok által megfelelően megvalósítani, és ezért közösségi szinten ez jobban megvalósítható, a Közösség a Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően intézkedéseket fogadhat el. Az ugyanazon cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően a hetedik keretprogram nem lépi túl az említett célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

(22) A hetedik keretprogram végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

(23) A Közösség bizonyos számú nemzetközi szerződést kötött a kutatás területén, emellett törekedni kell a nemzetközi kutatási együttműködés megerősítésére a Közösségnek a világszintű kutatói társadalomba való további integrálásának érdekében.

(24) A hetedik keretprogramnak hozzá kell járulnia a fenntartható fejlődés és a környezetvédelem ösztönzéséhez.

(25) Az e keretprogram keretében támogatott kutatási tevékenységeknek tiszteletben kell tartaniuk az alapvető etikai elveket, beleértve azokat, amelyeket az Európai Unió alapjogi chartája tükröz. A tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai csoport véleményeit továbbra is figyelembe kell venni.

(26) A hetedik keretprogramban kellő figyelmet fordítanak a nőknek a tudományban és a kutatásban betöltött szerepére és arra, hogy tovább fokozzák a nők aktív szerepvállalását a kutatásban.

(27) Ez a jogi aktus megállapítja a program teljes időtartamára a pénzügyi keretet, amelynek elsődleges hivatkozási pontnak kell lennie a költségvetési hatóság számára a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló, […]-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás […] pontja értelmében.

(28) Megfelelő intézkedéseket kell hozni a szabálytalanságok és a csalás megelőzésére és meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet[8], az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet[9] és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[10] értelmében.

(29) Fontos biztosítani a hetedik keretprogram pénzgazdálkodásának hatékonyságát és eredményességét és végrehajtását a lehető leghatékonyabb és a leginkább felhasználóbarát módon végezni, valamint minden résztvevő számára ehhez könnyű hozzáférést nyújtani. Szükséges biztosítani az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletnek való megfelelést, az egyszerűsítés és jobb szabályozás követelményével együtt.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A keretprogram létrehozása

Közösségi kutatási és technológiafejlesztési tevékenységekre – beleértve a demonstrációs tevékenységeket is – vonatkozó többéves keretprogramot (a továbbiakban: „hetedik keretprogram”) hoznak létre a 2007. január 1-től 2013. december 31.-ig tartó időszakra.

2. cikk

Célkitűzések és tevékenységek

1. A hetedik keretprogram a (2)–(5) bekezdésekben felsorolt tevékenységeket támogatja. A célkitűzések ismertetése és e tevékenységek nagy vonalakban való felvázolása az I. mellékletben található.

2. Együttműködés: a transznacionális együttműködés keretében végzett kutatótevékenységek teljes palettájának támogatása a következő területeken:

3. Egészségügy

4. Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

5. Információs és kommunikációs technológiák;

6. Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

7. Energia;

8. Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

9. Közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

10. Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

11. Biztonság és űrkutatás

12. Ötletek: a kutatók által javasolt, európai szinten egymással versenyben álló, egyedülálló kutatócsoportok által bármely területen végzett kutatások támogatása.

13. Emberi erőforrás: a Emberi erőforrás-potenciál mind mennyiségi, mind minőségi erősítése Európában a kutatás és a technológia területén.

14. Kapacitások: az európai kutatási és innovációs kapacitások lényeges elemeinek – mint például a kutatási infrastruktúrák, a kutatásorientált regionális csoportosulások, az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a teljes kutatási potenciál felszabadítása, a kis- és középvállalkozások javára folytatott kutatást, a „tudomány a társadalomban” területhez tartozó témák, a nemzetközi együttműködés „horizontális” tevékenységei – a támogatása.

15. A hetedik keretprogram támogatja a Közös Kutatóközpont (KKK) által végzett, az I. mellékletben meghatározott nem nukleáris, közvetlen tudományos és műszaki tevékenységeket is.

3. cikk

A hetedik keretprogram végrehajtása egyedi programok útján történik. E programok meghatározzák a pontos célokat és végrehajtásuk részletes szabályait.

4. cikk

A legnagyobb teljes összeg és az egyes tevékenységek részesedése

1. A hetedik keretprogramban a közösségi pénzügyi részvétel legnagyobb teljes összege 72 726 millió euro. Ezt az összeget a 2. cikk (2)–(6) bekezdésében említett tevékenységek és cselekvések között a következők szerint osztják el (millió euróban):

Együttműködés | 44432 |

Ötletek | 11862 |

Emberi erőforrás | 7129 |

Kapacitások | 7486 |

A Közös Kutatóközpont nem nukleáris tevékenységei | 1817 |

2. Az (1) bekezdésben említett, a tevékenységek tematikus területei közti tájékoztató jellegű bontást a II. melléklet tartalmazza.

3. A keretprogramban való közösségi pénzügyi részvétel részletes szabályait a III. mellékletben állapítják meg.

5. cikk

A Közösség pénzügyi érdekeinek védelme

Az e határozat keretében finanszírozott közösségi cselekvések esetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet és a 2185/96/Euratom, EK rendelet alkalmazandó a közösségi jog rendelkezéseit érintő bármely jogsértésre, beleértve a program alapján előírt szerződési kötelezettségnek egy gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából eredő megsértését is, amely hátrányosan érinti vagy érintheti az Európai Közösségek általános költségvetését vagy az általuk kezelt költségvetéseket egy indokolatlan kiadási tételen keresztül.

6. cikk

A hetedik keretprogram alapján végzett valamennyi kutatási tevékenységet az etikai alapelvekkel összhangban kell végezni.

7. cikk

Felügyelet, értékelés és felülvizsgálat

1. Legkésőbb 2010-ben a Bizottság – külső szakértők bevonásával – időközi értékelést végez a hetedik keretprogramot és ennek egyedi programjait illetően a folyamatban lévő kutatási tevékenységek minősége és a kitűzött célok felé tett lépések szempontjából.

2. Két évvel a keretprogram befejezése után a Bizottság független szakértőkkel a keretprogram alapjait, végrehajtását és eredményeit vizsgáló külső értékelést végeztet.

A Bizottság az értékelés következtetéseit, valamint ehhez kapcsolódó saját észrevételeit közli az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, valamint a Régiók Bizottságával.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

I. MELLÉKLET

TUDOMÁNYOS ÉS TECHNOLÓGIAI CÉLKITŰZÉSEK, A TÉMÁK ÉS TEVÉKENYSÉGEK NAGY VONALAKBAN VALÓ ÁTTEKINTÉSE

A hetedik keretprogramot úgy kell megvalósítani, hogy a Szerződés 163. cikkében leírt általános célkitűzéseket kövesse az Európai Kutatási Térségre épülő tudásalapú társadalom megteremtése érdekében. A tudományos és technológiai kutatásban való kiválóságot kell erősítenie a következő négy program segítségével: együttműködés, ötletek, emberi erőforrás és kapacitás.

I EGYÜTTMŰKÖDÉS

A hetedik keretprogramnak ebben a részében a Európai Unión belüli és kívüli transznacionális együttműködés kap támogatást minden szinten, a tudományos és technológiai fejlődés olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyeken a kutatást támogatni és erősíteni kell az európai társadalmi, gazdasági, környezeti és ipari kihívásoknak való megfelelés érdekében.

Az átfogó cél a fenntartható fejlődéshez való hozzájárulás.

Az EU-cselekvésekhez meghatározott kilenc téma a következő:

16. Egészségügy

17. Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

18. Információs és kommunikációs technológiák;

19. Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

20. Energia;

21. Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

22. Közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

23. Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

24. Biztonság és űrkutatás

E témák nagyvonalakban, viszonylag magas szinten kerülnek meghatározásra oly módon, hogy a változó igényekhez és a hetedik keretprogram időtartama során esetlegesen felmerülő lehetőségekhez igazodhassanak. Mindenik témán belül egy sor tevékenységet állapítottak meg, amelyek jelzik a közösségi támogatás tervezett irányvonalait. Ezeket a tevékenységeket az EU-s célkitűzésekhez – beleértve a tudásalapú társadalomba való átmenetet – való hozzájárulásuk, az érintett európai kutatási potenciál és ezekben a témákban az EU-szintű beavatkozás hozzáadott értéke alapján választották ki.

Külön figyelmet fordítanak a több témát átfogó kiemelt fontosságú kutatási területekre, mint például a tengertudományokra és -technológiákra.

Bátorítják a multidiszciplinaritást az egynél több témát érintő kutatási és technológiai kérdések közös, multitematikus megközelítésével.

Nevezetesen az ipari vonatkozású területek esetében az egyes témákat – több forrás mellett – a különböző „európai technológiai platformok” munkájára alapozva választották ki, amely platformokat azokon a területeken állították fel, ahol az európai versenyképesség, gazdasági növekedés és jólét a kutatás és technológia jelentős közép- és hosszú távú fejlődésétől függ. Az európai technológiai platformok összehozzák az érdekelt feleket az ipar vezetésével, a stratégiai kutatási menetrend meghatározása és végrehajtása végett. A hetedik keretprogram hozzájárul e stratégiai kutatási menetrendeknek a megvalósításához, amennyiben ezek tényleges hozzáadott értéket képviselnek Európa számára.

A kilenc kutatási téma az EU-politikák megfogalmazásának, végrehajtásának és értékelésének alátámasztásához szükséges kutatásokat is magában foglal, mint például az egészségügy, a biztonság, a fogyasztóvédelem, az energia, a környezetvédelem, a fejlesztési támogatás, a halászat, a tengeri ügyek, a mezőgazdaság, az állatjólét, a közlekedés, az oktatás és képzés, a foglalkoztatás, a szociális ügyek, a kohézió, a bel- és igazságügy területén folyó kutatások, a szabványok minőségének és végrehajtásának javítására vonatkozó, jogi szabályozást megelőző és ezzel egyidejű kutatás mellett.

Mindegyik témánál e tevékenységek mellett biztosítják két típusú lehetőség és igény nyitott és rugalmas módon való megcélzásának lehetőségét:

- Újonnan felmerülő igények: egy adott területen és/vagy több terület találkozásánál felmerülő, különösen a jelentős áttöréssel kecsegtető új tudományos és technológiai lehetőségek meghatározására vagy további felderítésére vonatkozó spontán kutatási ajánlatok egyedi támogatásán keresztül;

- Előre nem látható politikai igények: a hetedik keretprogram során felmerülő új politikai igények – előre nem látható, gyors reakciót igényelő fejlemények vagy események, mint például újonnan jelentkező járványok, élelmiszer-biztonsági aggodalmak vagy természeti katasztrófák – rugalmas módon való megválaszolása.

Az EU-kutatás eredményeinek terjedése és használata érdekében a tudás terjesztését és az eredményék átadását – a politikák kidolgozói számára is – minden témában támogatják, többek között hálózatba szervezésre vonatkozó kezdeményezések, szemináriumok és rendezvények, külső szakértők által nyújott támogatás és információs és elektronikus szolgáltatások, nevezetesen a CORDIS finanszírozásán keresztül. Az innováció támogatására a Versenyképesség és innováció program során tesznek lépéseket. Tudományos kérdésekkel és kutatási eredményekkel foglalkozó, a kutatói közösségen túlmutató, nagy nyilvánosságú párbeszédekre vonatkozó kezdeményezések is kapnak támogatást csakúgy, mint a tudományos kommunikáció és az oktatás. Az etikai elveket és a nemek kérdésének szempontjait is figyelembe veszik.

Mindezen témákban a transznacionális együttműködés támogatását a következők útján hajtják végre:

- Együttműködésben végzett kutatás;

- Közös technológiai kezdeményezések

- Kutatási programok összehangolása;

- Nemzetközi együttműködés.

Együttműködésben végzett kutatás

Az együttműködésben végzett kutatás képezi a kutatás EU általi finanszírozásának legnagyobb és központi részét. A kitűzött cél kiváló kutatási projektek létrehozása a tudományos előrehaladás jelentős területein; olyan projekteké, amelyek képesek kutatók és befektetők figyelmét felkelteni úgy Európában, mint világszerte.

Ezt az együttműködésben végzett kutatás különböző finanszírozási rendszereken keresztüli támogatásával érik el: együttműködésen alapuló projektek, kiválósági hálózatok, koordinációs-támogatási cselekvések (l. III. melléklet).

Közös technológiai kezdeményezések

Néhány, korlátozott számú esetben a KTF-célkitűzés hatóköre és a szükséges források mértéke indokolttá teszi hosszú távú partnerségek közös technológiai kezdeményezések formájában való létrehozását a köz- és magánszféra között. E főként az európai technológiai platformok munkájából eredő és a területükön egy vagy néhány kiválasztott kutatási szempontot lefedő kezdeményezések összefogják a magánszférabeli befektetéseket a nemzeti és európai közfinanszírozással, beleértve a kutatási keretprogram támogatásait és az Európai Beruházási Bank kölcsönfinanszírozását. A közös technológiai kezdeményezések elfogadása a Szerződés 171. cikke alapján (ebbe beletartozhat egy közös vállalkozás létrehozása is) vagy a Szerződés 166. cikke értelmében egyedi programokra vonatkozó határozatok alapján történhet.

A lehetséges közös technológiai kezdeményezéseket a következő kritériumok alapján állapítják meg:

- az európai szintű kezdeményezés hozzáadott értéke;

- a kitűzött cél meghatározásának részletessége és érthetősége;

- az ipar pénzügyi és erőforrásra vonatkozó elkötelezettségének mértéke

- az ipari versenyképességre és növekedésre gyakorolt hatása;

- a szélesebb körű politikai célkitűzésekhez való hozzájárulás jelentősége;

- mennyire képes további nemzeti támogatás megszerzésére és a jelenlegi vagy jövőbeli ipari finanszírozás fellendítésére,

- a létező eszközöknek a célkitűzés elérésére való alkalmatlansága.

Különös figyelmet kell fordítani a közös technológiai kezdeményezések és az ugyanazon területre vonatkozó nemzeti programok és projektek globális koherenciájára és összehangolására.

A nem közösségi kutatási programok összehangolása

Az ezen a területen vállalt cselekvések két fő eszközt használnak fel: az ERA-NET rendszert és a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való közösségi részvételt (a Szerződés 169. cikke). A cselekvés lefedhet a kilenc témához közvetlenül nem kapcsolódó témákat is, amennyiben ezek elégséges EU-szintű hozzáadott értékkel rendelkeznek. E cselekvést a keretprogram és a kormányközi struktúrák keretében végzett tevékenységek – mint például az EUREKA és a COST – kiegészítő és egymást erősítő jellegének fokozására is használják[11].

Az ERA-NET-rendszer kifejleszti és megerősíti a nemzeti és regionális kutatási tevékenységek összahangolását a következők útján:

- Keretet biztosítva a kutatási programok végrehajtását végzők számára tevékenységeik összahangolásának erősítésére. Ebbe beletartozik új ERA-NET-ek létrehozása és a már létező ERA-NET-projektek bővítése és mélyítése, például a partnerkapcsolatok kiterjesztése, valamint programjaik kölcsönös megnyitása útján.

- További pénzügyi EU-támogatás nyújtásával azon résztvevők számára, akik közös alapot hoznak létre nemzeti és regionális programjaikra vonatkozó közös ajánlattételi felhívás céljából („ERA-NET PLUS”).

A Közösségnek a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való részvétele a 169. cikk alapján különösen lényeges az azonos szükségletekkel és/vagy érdekekkel rendelkező tagállamok közötti nagy léptékű, „változó geometriájú” európai együttműködés szempontjából. Ilyen, a 169. cikk szerinti kezdeményezéseket indítanak a tagállamokkal szoros együttműködésben megállapított területeken, beleértve a kormányközi programokkal való esetleges együttműködést, a következő kritériumok alapján:

- jelentőségük az EU-célkitűzések szempontjából;

- a kitűzött cél világos megfogalmazása és jelentősége a keretprogram célkitűzései szemponjából;

- létező alapok (létező vagy tervbe vett nemzeti kutatási programok);

- európai hozzáadott érték;

- kritikus méret, az érintett programok nagyságára és számára, a lefedett tevékenységek hasonlóságára tekintettel;

- a 169. cikk hatékonysága a célok elérésének legalkalmasabb eszközeként.

Nemzetközi együttműködés

A keretprogram e részéhez kapcsolódó nemzetközi együttműködési cselekvések a következők:

- a témák keretében végzett minden tevékenység megnyitása harmadik országokbeli kutatók és kutatóintézetek számára, mindent megtéve annak érdekében, hogy őket/ezeket e lehetőség kihasználására bátorítsák;

- egyedi együttműködési cselekvéseket szánnak minden téma területén harmadik országokkal egy bizonyos témakörben való együttműködésre kölcsönös érdeklődés esetén. Kétoldalú együttműködési megállapodások vagy többoldalú párbeszéd útján szoros kapcsolat alakult ki az EU és ezen országok vagy országcsoportok között, ezek a cselekvések előnyben részesített eszközökként fognak szolgálni az EU és ezen országok közti együttműködés végrehajtására. Ezek a cselekvések nevezetesen a következők: a tagjelölt országok, valamint szomszédos államok kutatási kapacitásainak megerősítését célzó cselekvések; a fejlődő és felemelkedő országokat célzó együttműködési tevékenységek, melyek ezen országoknak a sajátságos szükségleteire összpontosítanak például az egészség, a mezőgazdaság, a halászat és környezetvédelem területén, és amelyeket ezen országok kapacitásához igazodó pénzügyi feltételekkel hajtanak végre.

A keretprogramnak ez a része fedi le a nemzetközi együttműködési cselekvéseket minden egyes témában és a multitematikus területeken. Ezeket a cselekvéseket a keretprogram „Emberi erőforrás” és „Kapacitások” alatti cselekvéseivel összehangoltan hajtják végre.

TÉMÁK

1. Egészségügy

Célkitűzés

Az európai polgárok egészségének javítása és az európai, egészségügyhöz kötődő ágazatok és vállalkozások versenyképességének növelése, világszintű egészségügyi problémák – beleértve az újonnan fellépő járványokat – megoldásának keresése mellett. Hangsúlyt fektetnek az átültető kutatásra (az alapkutatás felfedezéseinek klinikai alkalmazásokba való átültetése), az új terápiák kifejlesztésére és validálására, az egészségjavítási és megelőzési módszerekre, a diagnosztikai eszközökre és technológiákra, valamint a fenntartható és hatékony egészségügyi rendszerekre.

Indoklás

Az emberi genom szekvenálása és a posztgenomika területén történt legújabb előrelépések forradalmasították az emberi egészségre és betegségekre irányuló kutatást. A nagy mennyiségű adat integrálása és a háttérben lévő biológiai folyamatok megértése kritikus nagyságú különböző szaktudás és forrás egybefogását igényli, amely nemzeti szinten nem áll rendelkezésre. Az átültető egészségügyi kutatásban – amely lényegbevágóan fontos az orvosbiológiai kutatások gyakorlati hasznának biztosításához – jelentős fejlődés eléréséhez különböző érdekelt feleket bevonó multidiszciplináris és páneurópai megközelítésekre is szükség van. Az ilyen megközelítések lehetővé teszik Európa számára, hogy hatékonyabban járuljon hozzá a világszintű jelentőséggel bíró betegségek leküzdésére tett nemzetközi erőfeszítésekhez.

Sok betegség esetében a klinikai kutatás (pl. rák, szív- és érrendszeri betegségek, elme- és idegrendszeri betegségek, különösen az öregedéshez kapcsolódók, mint például az Alzheimer- és Parkinson-kór) több központban végzett nemzetközi kísérleteken alapul annak érdekében, hogy rövid idő alatt el lehessen érni a kísérletekhez megkövetelt betegszámot. Az epidemiológiai kutatásban a népesség sokféleségére és nemzetközi hálózatokra van szükség ahhoz, hogy jelentős eredményeket lehessen elérni. Ritka betegségekhez új diagnosztikai és kezelési módszerek kifejlesztése szintén több ország részvételét követeli meg az egyes tanulmányok betegszámának növelése érdekében. Ugyanakkor az európai szinten az egészségügyi politika vezetésével végzett kutatás lehetővé teszi a nemzeti adatbankokban és biobankokban tárolt modellek, rendszerek, adatok és biológiai minták összehasonlítását.

Egy erős EU-szintű orvosbiológiai kutatás segít megerősíteni az európai egészségügyi célú biotechnológiát, orvostechnológiát és gyógyszeripart. Az EU-nak aktív szerepet kell játszani az innovációt elősegítő környezet megteremtésében a gyógyszerészeti ágazatban, nevezetesen a klinikai kutatás sikereinek fokozása érdekében. A kutatásorientált KKV-k képezik az egészségügyi célú biotechnológia és orvostechnológia fő gazdasági hajtóerejét. Bár Európa ma több biotechnológiai vállalkozással rendelkezik, mint az Egyesült Államok, ezek többsége kicsi és fiatalabb versenytársainál. Az EU-szintű köz-magán kutatási erőfeszítések elősegítik ezek fejlődését. Az EU-szintű kutatás hozzájárul új szabályok és szabványok kifejlesztéséhez is megfelelő jogalkotási keret felállítása céljából az új gyógyászati technológiák számára (pl. regeneratív orvoslás).

A tervezett tevékenységeket, amelyek magukban foglalják a szakpolitikai követelmények szempontjából lényeges kutatást, az alábbi felsorolás tartalmazza. Két stratégiai kérdés, a gyermekegészség és az idősödő népesség egészségének kezelése több tevékenységen keresztül történik. Az európai technológiai platformok által megállapított kutatási menetrendek, mint amilyen az innovatív gyógyszerekre vonatkozó, szükség szerint támogatást kapnak. E tevékenységek kiegészítésére és az új politikai igények megválaszolására további cselekvések támogathatók, például az egészségpolitikai kérdések, valamint a foglalkozás-egészségügy és a munkahelyi biztonság területén.

Tevékenységek

- Biotechnológia, generikus eszközök és technológiák az emberi egészség szolgálatában.

- Nagy áteresztőképességű (high-throughput) kutatás. Az orvosbiológiai kutatás területén a kísérletezés fejlődésének gyorsítása az adatgenerálás, -szabványosítás, -szerzés és -elemzés javításával.

- Felismerés, diagnózis és ellenőrzés. A nem invazív vagy kismértékben invazív módszerekre fektetve a hangsúlyt.

- A terápiák megfelelőségének, biztonságának és hatékonyságának prognózisa Biológiai markerek, in vivo és in vitro módszerek és modellek – beleértve a szimulációt, farmakogenomikát –, célzott gyógyászati megközelítések és állatkísérleteket kiváltó megoldások kifejlesztése és validálása.

- Innovatív gyógyászati megközelítések és beavatkozás. Több betegség és rendellenesség esetén alkalmazható fejlett terápiák és technológiák további fejlődésének megszilárdítása és biztosítása.

- Kutatás az emberi egészség szolgálatában

- Biológiai adatok és folyamatok integrálása: széleskörű adatgyűjtés, rendszerbiológia. A fontos biológiai folyamatokat vezérlő, több ezer génből és géntermékből álló bonyolult szabályozó hálózatok megértéséhez szükséges nagy mennyiségű adat generálása és elemzése.

- Az agyra és betegségeire, az ember fejlődésére és öregedésére irányuló kutatás A egészséges öregedés folyamatának megismerése, valamint a gének és a környezet és az agyi aktivitás közti interakció, normál körülmények között illetve agybetegségek esetén.

- Átültető kutatás a fertőző betegségek területén Az antimikrobiális gyógyszerekkel szembeni rezisztencia, a HIV/AIDS világméretű fenyegetése, a malária és a tuberkulózis valamint az újonnan fellépő járványok (pl. SARS és az erősen fertőző influenza) elleni küzdelem.

- Átültető kutatás a súlyos betegségek területén: rák, szív- és érrendszeri betegségek, diabetes/elhízás, ritka betegségek és egyéb krónikus betegségek (például az osteoarthritis). Betegközpontú stratégiák kifejlesztése a megelőzés a diagnosztika és kezelés területén, a klinikai kutatást is beleértve.

- Az európai polgárok számára nyújtott egészségügyi szolgáltatások optimalizálása

- A klinikai eredmények átültetése a klinikai gyakorlatba. A klinikai döntéshozatal és a klinikai kutatás eredményeinek klinikai gyakorlatba való átültetési módjának megértése, elsősorban a gyermekek, nők és az idősebb személyek sajátos szempontjainak figyelembevételével.

- Az egészségügyi rendszerek – beleértve az átmeneti szakaszban lévő egészségügyi rendszereket – minősége, hatékonysága és szolidaritása. A hatékony beavatkozások átültetése igazgatási döntésekbe, megfelelő emberi erőforrás rendelkezésre állásának biztosítása, a jó minőségű egészségügyi ellátáshoz való egyenlő hozzájutást befolyásoló tényezők elemzése, beleértve a népesség változásainak elemzését (p. öregedés, mobilitás és migráció és változó munkahelyi körülmények).

- A betegségmegelőzés javítása és a gyógyszerek jobb használata. Hatékonyabb, az egészséget befolyásoló tényezők szélesebb körét (mint például a stressz, étrend vagy környezeti tényezők) figyelembe vevő közegészségügyi beavatkozások kidolgozása. Az egészségügyi ellátás különböző tevékenységi területein végzett sikeres beavatkozások számontartása a gyógyszerek felírásának javítása és e gyógyszerek betegek általi használatának javítása (beleértve a gyógyszermellékhatás-figyelést) céljából.

- Az új egészségügyi terápiák és technológiák megfelelő használata. Az új gyógyászati technológiák (beleértve a készülékeket) és a közegészség védelmét magas szinten biztosító fejlett terápiák hosszú távú biztonsága és a széleskörű használat nyomon követése.

2. Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia

Célkitűzés

Az európai tudásalapú biogazdaság[12] felépítése a tudomány, az ipar és más érdekeltek erőfeszítéseinek egyesítésével, az új és kialakulóban lévő kutatási lehetőségek kiaknázásával, amelyek választ keresnek korunk társadalmi és gazdasági kihívásaira: a biztonságosabb, egészségesebb és jobb minőségű élelmiszer és a megújuló biológiai erőforrások felhasználása és előállítása iránti egyre növekvő igényre; a járványos állatbetegségek és a zoonózis, valamint az élelmiszerekkel összefüggő rendellenességek egyre növekvő kockázataira; a mezőgazdasági és halászati termelés fenntarthatóságának és biztonságosságának a különösen az éghajlatváltozás miatti veszélyeztetettségére; valamint a jó minőségű élelmiszer iránti, az állatok jólétét és a vidéki környezetet is figyelembe vevő egyre növekvő keresletre.

Indoklás

A biológiai erőforrások (mikroorganizmusok, növények, állatok) fenntartható előállítására és felhasználására, valamint az azokkal való gazdálkodásra irányuló innovációk és a kapcsolódó tudás előrehaladása alapot ad új, fenntartható, környezeti szempontból hatékony és versenyképes mezőgazdasági, halászati, élelmiszer-ipari, egészségügyi, erdészeti és más kapcsolódó iparágakban előállított termékek kifejlesztéséhez. Az élettudományokra és a biotechnológiára vonatkozó európai stratégiával[13] összhangban ez segíti az európai biotechnológiai és élelmiszer-ipari vállalatok, különösen a csúcstechnológiát alkalmazó kis- és középvállalkozások versenyképességének növelését és ezzel együtt a társadalmi jólét fokozását. Az élelmiszer- és takarmányláncok biztonságosságára, az étrenddel összefüggő betegségekre, az élelmiszerek megválasztására, valamint az élelmiszerek és a táplálkozás egészségre gyakorolt hatására irányuló kutatások segítenek az élelmiszerekkel összefüggő betegségek (például az elhízás vagy az allergiák) és a fertőző betegségek (például a fertőző szivacsos agyvelőbántalom vagy a madárinfluenza) elleni küzdelemben, miközben nagymértékben hozzájárulnak a meglévő politikák végrehajtásában és az új politikák és szabályozás kialakításában a köz-, állat- és növény-egészségügy, valamint a fogyasztóvédelem területén.

Az e területen működő európai iparágak sokfélesége következtében – bár ez egyben számos lehetőséget magában rejtő erősség is – a hasonló problémákra egymástól elszigetelt válaszok születnek. A problémák hatékonyabban kezelhetők az együttműködés és például a változó uniós jogszabályokból eredő új módszerekkel, eljárásokkal és előírásokkal kapcsolatos szakértelem megosztása révén.

Több európai technológiai platform is hozzájárul a közös kutatási prioritások meghatározásához olyan területeken, mint például a növényi genomika és a biotechnológia, az erdészeti és az erdőre alapozott iparágak, a globális állategészségügy, az állattenyésztés, az élelmiszeripar és az ipari biotechnológia. A kutatás megteremti továbbá azt a tudást, amely alapot ad a közös agrárpolitika, a napirenden lévő mezőgazdasági és kereskedelmi kérdések, az élelmiszer-biztonsági előírások, a közösségi állat-egészségügyi, járványvédelmi és jóléti előírások, valamint a halászat és az akvakultúra fenntartható fejlődését célzó közös halászati politika támogatásához.[14]

Fel kell készülni továbbá arra, hogy az új politikai igényekre rugalmas választ kell adni, különösen az újszerű társadalmi és gazdasági folyamatok tekintetében.

Tevékenységek

- A mezei, erdei és vízi környezetből származó biológiai erőforrások fenntartható termelése és az azokkal való fenntartható gazdálkodás : Elősegítő kutatás, beleértve az „-omika” technológiákat is: genomika, proteomika, metabolomika, rendszerbiológia és a mikroorganizmusok, a növények és az állatok konvergáló technológiái, beleértve biodiverzitásuk kiaknázását is; fejlett haszonnövények és termelési rendszerek, beleértve a biogazdálkodást, a minőségi termelési rendszereket és a GMO-k hatását is; fenntartható, versenyképes és többfunkciós mezőgazdaság és erdészet; vidékfejlesztés; állatjólét, állattenyésztés és állati eredetű termékek; növényegészségügy; fenntartható és versenyképes halászat és akvakultúra; állatok fertőző betegségei, beleértve a zoonózisokat is; az állati eredetű hulladék biztonságos ártalmatlanítása; az élő vízi erőforrások megőrzése, kiaknázása és az azokkal való gazdálkodás; a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés politikai döntéshozói és egyéb szereplői számára szükséges eszközök kifejlesztése (tereprendezési, birtokkezelési gyakorlat stb.).

- „A konyhaasztaltól a szántóföldig”: élelmiszerek, egészség és jólét : Az élelmiszerek és a takarmányok fogyasztói, társadalmi, ipari és egészségügyi vonatkozásai, beleértve a viselkedéstani és a kognitív tudományokat is; táplálkozás, az étrenddel összefüggő betegségek és rendellenességek, beleértve az elhízást is; innovatív élelmiszer- és takarmányfeldolgozási technológiák (beleértve a csomagolást is); az élelmiszerek, az italok és a takarmányok minőségének, illetőleg vegyi és mikrobiológiai értelemben vett biztonságosságának fejlesztése; az élelmiszerlánc épsége (és ennek ellenőrzése); a környezet és az élelmiszerek, illetőleg a takarmányok közötti kölcsönhatások; a teljes élelmiszerlánc koncepciója (beleértve a halászati termékeket is); nyomon követhetőség.

- A nem élelmiszeripari termékeket és folyamatokat alátámasztó élettudományok és biotechnológia : Az energiatermelésben, a környezetvédelemben, valamint a nagy hozzáadott értékű termékekben, például az anyag- és a vegyiparban való felhasználásra szánt továbbfejlesztett haszonnövények, alapanyagok, tengeri termékek és biomassza (tengeri erőforrások is), beleértve az újszerű gazdálkodási rendszereket, a biofolyamatokat és a biomassza-finomítás koncepcióját is; biokatalízis; erdészet és fa alapú termékek és az ezekhez kapcsolódó folyamatok; környezeti helyreállítás és tisztább feldolgozás.

3. Információs és kommunikációs technológiák

Célkitűzés

Európa élenjáró és meghatározó szerepének biztosítása az információs és kommunikációs technológiák (IKT) fejlődésében annak érdekében, hogy a társadalom és a gazdaság igényei kielégítést nyerjenek. A tevékenységek megerősítik Európa IKT-s tudományos és technológiai bázisát, segítenek az IKT használatán alapuló innováció serkentésében és irányának meghatározásában, és gondoskodnak arról, hogy az IKT-ben elért előrehaladás gyorsan az európai polgárok, vállalkozások, ipar és kormányok gyakorlati hasznára váljék.

Indoklás

Az információs és kommunikációs technológiák kritikus fontosságúak Európa jövője szempontjából, és nagyban hozzájárulnak a lisszaboni menetrend valóra váltásához. Gazdaságaink termelékenységnövekedését fele részben az IKT-nak a termékekre, a szolgáltatásokra és az üzleti folyamatokra gyakorolt hatása magyarázza. Az IKT vezető szerepet játszik az innováció és a kreativitás ösztönzésében és az ipari és szolgáltatási szektor egészére kiterjedően az értékláncok változásainak ellenőrzés alatt tartásában. Az IKT alapvetően fontos az egészségügyi és szociális ellátás iránti megnövekedett igény kielégítéséhez és a közérdekű szolgáltatások (oktatás, tanulás, biztonság, energetika, közlekedés, környezetvédelem) korszerűsítéséhez. Az IKT továbbá katalizátorként is működik a tudományok és a technika más területeinek fejlődésében, mert átalakítja a kutatók munkamódszereit, együttműködésük és újító tevékenységük módját.

A rohamosan növekvő gazdasági és társadalmi elvárások, valamint az IKT egyre fokozódó elterjedése a mindennapi életben és a technikai határok tágításának igénye együtt egyre terjedelmesebb kutatási menetrendet követelnek. A technológiát közelebb hozni az emberek és a szervezetek szükségleteihez annyit tesz, mint: elrejteni a technológia bonyolultságát és a szükségletek függvényében felszínre hozni a funkcionalitást; a technológiákat egyszerűen használhatóvá, elérhetővé és megfizethetővé tenni; olyan új IKT alapú alkalmazásokat, megoldásokat és szolgáltatásokat kifejleszteni, amelyek megbízhatóak, hibamentesek és alkalmazkodnak a felhasználók egyéni igényeihez és elvárásaihoz. A „többet kevesebbért” elvárás által vezéreltetve az IKT kutatói világszintű versenyben vannak a további miniatürizálás, a számítási, kommunikációs és médiatechnológiák konvergenciája, valamint a többi kapcsolódó tudománnyal és kutatási területtel való konvergencia irányítása és a tanulni és fejlődni képes rendszerek kifejlesztése területén. A tevékenységek e sokrétűségéből egy új technológiai hullám látszik kibontakozni. Az IKT-re irányuló kutatási tevékenység továbbá a tudomány és a technológia területeinek szélesebb skálájára támaszkodik, és figyelembe veszi a biológia és az élettudományok, a pszichológia, a pedagógia, a kognitív tudományok és a társadalomtudományok eredményeit is.

Az IKT az egyik leginkább kutatásigényes ágazat. Az IKT-ra irányuló, közpénzből és magántőkéből finanszírozott kutatások a legnagyobb gazdaságokban végzett kutatási tevékenység harmadát teszik ki. Bár Európa ipari és technológiai szempontból ma is vezető pozíciót élvez az IKT kulcsfontosságú területein, az IKT-kutatásokra fordított pénzösszegeket tekintve lemaradásban van fő versenytársai mögött. Csakis az erőfeszítések megújuló és intenzívebb európai szintű összefogásával van esélyünk, hogy a lehető legteljesebb mértékben kiaknázzuk mindazokat a lehetőségeket, amelyeket az IKT fejlődése kínál.

Az IKT-ra irányuló kutatási tevékenységek egy átfogó és holisztikus stratégián keresztül szorosan kapcsolódnak az IKT kibontakoztatására irányuló politikai cselekvésekhez és a szabályozó intézkedésekhez. A prioritások meghatározása kiterjedt konzultációkat követően történt, amelyekbe bekapcsolódott több európai technológiai platform és ipari kezdeményezés többek között a nanoelektronika, a beágyazott rendszerek, a mobil hírközlés, az elektronikus média, a robotika és a szoftverek, a szolgáltatások és a számítóhálózatok (Gridek) területéről.

Tevékenységek

- Az IKT technikai pillérei :

- Nanoelektronika, fotonika és integrált mikro-nano rendszerek : a miniatürizálás, az integrálás, a választék és a sűrűség határainak kitolása; a teljesítmény és a gyárthatóság növelése alacsonyabb költségek mellett; az IKT beépítésének elősegítése számos alkalmazásban; illesztőfelületek; esetleg új koncepciók kidolgozását is igénylő upstream kutatás.

- Mindenütt elérhető és korlátlan kapacitású hírközlési hálózatok : helyfüggetlen hozzáférés heterogén (személyes, regionális és globális hatókörű, helyhez kötött, mobil, vezeték nélküli és műsorszóró) hálózatokon keresztül, amely lehetővé teszi egyre növekvő tömegű adat és szolgáltatás bármikor és bárhol történő zökkenőmentes továbbítását.

- Beágyazott rendszerek, számítás- és vezérléstechnika : nagy teljesítményű, biztonságos és megosztott számítási és hírközlési rendszerek, amelyek tárgyakba és a fizikai infrastruktúrába beépítve vezérlik környezetüket és alkalmazkodnak ahhoz.

- Szoftver, számítóhálózatok (Gridek), biztonság és megbízhatóság : dinamikus, adaptív és megbízható szoftverek és szolgáltatások, továbbá új adatfeldolgozó architektúrák, beleértve a közszolgáltatásként való biztosításukat is.

- Tudásbázisok, kognitív és tanulási rendszerek : a webes és multimédiás tartalomban rendelkezésre álló tudás azonosítása és kiaknázása; biológiailag inspirált mesterséges rendszerek, amelyek érzékelnek, megértenek, tanulnak, fejlődnek és önállóan cselekednek; gépi és emberi tanulás az emberi kognitív folyamatok jobb megértése alapján.

- Szimuláció, megjelenítés, kölcsönhatás és vegyes valóság : innovatív tervezési és kreatív eszközök a termékek, a szolgáltatások és a digitális média számára, illetőleg a természetes, nyelvi közvetítésű és kontextusgazdag kölcsönhatások és kommunikáció terén.

Az IKT új perspektívái más tudományokra és műszaki területekre építkezve , beleértve a fizikából, a biotechnológiákból, valamint az anyag- és az élettudományból származó meglátásokat az IKT-eszközöknek az élő szervezetekkel való kölcsönhatásra alkalmas, azokkal összemérhető méretűvé miniatürizálása, a rendszerfejlesztés és az információfeldolgozás teljesítményének növelése, illetőleg az élővilág modellezése és szimulációja érdekében.

- A technológiák integrálása

- Személyes környezetek : személyes hírközlési és számítástechnikai eszközök, kiegészítők, testen hordható és testbe ültetett egységek; ezek illesztőfelületei és kapcsolatai a szolgáltatásokkal és az erőforrásokkal.

- Otthoni környezetek : kommunikáció, megfigyelés, vezérlés, segítség; valamennyi eszköz zavartalan együttműködése és használata; interaktív digitális tartalom és szolgáltatások.

- Robotrendszerek : fejlett autonóm rendszerek; tanulási, vezérlési, cselekvési képességek, természetes kölcsönhatás; miniatürizálás.

- Intelligens infrastruktúrák : olyan eszközök, amelyek a mindennapi élet szempontjából döntő fontosságú infrastruktúrákat hatékonyabbá, alkalmazkodóképesebbé, könnyebben fenntarthatóvá, a használattal szemben ellenállóbbá és meghibásodásbiztosabbá teszik.

- Alkalmazások kutatása:

- A társadalmi kihívásokra választ adó IKT : A közérdekű területek rendszereinek és szolgáltatásainak minőségi, hatékonysági és hozzáférhetőségi szempontból, valamint a társadalmi integráció szempontjából történő fejlesztése; felhasználóbarát alkalmazások; új technológiák és kezdeményezések – mint például a saját lakókörnyezetben való életvitel segítése – integrálása.

- az egészségügy előmozdítása, a betegségek megelőzése, a korai diagnózisok és a személyre szabott megoldások fejlesztése; a betegek önrendelkezése, biztonsága és mobilitása; egészségügyi információs tér új ismeretek megszerzésésére.

- a társadalmi integráció és az egyenlő részvétel javítása és a digitális szakadékok kialakulásának megelőzése; segítő technológiák; mindenki számára történő tervezés.

- a mobilitás előmozdítása, intelligens, IKT alapú szállítási rendszerek és járművek, amelyek lehetővé teszik a személyek és az árucikkek biztonságos, kényelmes és hatékony mozgását.

- a környezetvédelem és a fenntartható fejlődés támogatása, a sebezhetőség csökkentése és a természeti katasztrófák és az ipari balesetek következményeinek csökkentése.

- a kormányok számára; hatékonyság, nyitottság és számonkérhetőség, világszínvonalú közigazgatás biztosítása és a polgárokkal és a vállalkozásokkal fenntartott kapcsolatok kialakítása, a demokrácia támogatása.

- IKT a tartalom, a kreativitás és a személyes fejlődés érdekében:

- új paradigmák a médiában és a tartalom új formái; interaktív digitális tartalom létrehozása; gazdagabb felhasználói tapasztalatok; a tartalom költséghatékony eljuttatása.

- technológiailag támogatott tanulás ; adaptív és a kontextushoz igazított tanulási megoldások; aktív tanulás.

- a digitális kulturális erőforrások és javak hozzáférhetőségének és hosszabb időn át történő használatának támogatását többnyelvű környezetben biztosító IKT alapú rendszerek.

- A vállalkozásokat és az ipart támogató IKT:

- a dinamikus, hálózatos, kooperatív üzleti folyamatok új formái, digitális ökorendszerek; a munkaszervezés optimalizálása és együttműködést elősegítő munkavégzési környezetek.

- gyártástechnológia : jelentős mértékben igényre szabott árucikkek gyors és adaptív tervezése, gyártása és szállítása; digitális és virtuális gyártás; modellezési, szimulációs és prezentációs eszközök; kisméretű és integrált IKT-termékek.

- IKT a bizalom és a megbízhatóság érdekében : személyazonosság-kezelés, hitelesítés és a jogosultságok megállapítása; a személyes érdeket védő technológiák; a jogosultságok és a javak kezelése; védekezés a számítógépes fenyegetések ellen.

- Jövőbeni és kialakulóban lévő technológiák : az emberi tudás határain végzett kutatási tevékenység támogatása az IKT-ben magában és más kapcsolódó tudományterületekkel és kutatási területekkel fennálló kapcsolódásaiban; az újszerű ötletek és a gyökeresen új felhasználások felkarolása, valamint az IKT kutatási terveibe felvehető új lehetőségek felkutatása.

4. Nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák

Célkitűzés

Az európai ipar versenyképességének javítása és az erőforrás-intenzív ipar tudásintenzív iparrá alakulásának elősegítése a különböző technológáik és tudományterületek határmezsgyéjén lévő alkalmazásokra vonatkozó tudás áttörő mértékű fejlesztése révén.

Indoklás

A jelek szerint az ipari tevékenységek hanyatlása már nemcsak a nagy munkaintenzitású, hagyományos ágazatokra korlátozódik, hanem egyre inkább megfigyelhető a közbenső ágazatokban – amelyek jó ideje az európai ipar erősségének számítanak –, sőt, bizonyos csúcstechnológiai ágazatokban is. Ezt a folyamatot meg lehet és meg kell fordítani azáltal, hogy Európában erős tudásalapú, tudásintenzív ipart építünk ki. Ennek ki kell terjednie a meglévő kis- és középvállalkozások (KKV) adta bázis korszerűsítésére és új, tudásvezérelt KKV-k létrehozására a tudás és a szakértelem terjesztésén és együttműködési programokon keresztül.

Az EU elismerten vezető szerepet tölt be olyan területen, mint a nanotechnológiák, az anyagtudomány vagy a gyártási technológiák; ezeket meg kell erősíteni annak érdekében, hogy a fokozott versenykörülmények között is biztosítható és javítható legyen az EU pozíciója.

A többek között a nanoelektronika, a gyártástechnológia, az acélipar, a vegyipar, a közlekedési ipar, az építőipar, az ipari biztonság, a textilipar, a cellulóz- és papíripar területén működő európai technológiai platformok hozzájárulnak a közös kutatási prioritások és célok kitűzéséhez. Az egyes iparágak szempontjából lényeges prioritások és ezek ágazati alkalmazásokba való integrálása mellett foglalkozni kell a felmerülő politikai, szabályozási és szabványosítási, valamint a hatásokkal összefüggő kérdésekkel is, és ennek során rugalmas módon választ kell adni a szakpolitikák szintjén felmerülő új igényekre.

Tevékenységek

- Nanotudományok, nanotechnológiák

- Új tudás létrehozása a felületi és a méretfüggő jelenségek terén; az anyagjellemzők nanoszintű vezérlése új alkalmazások számára; technológiák nanoszintű integrálása; önfelépítő tulajdonságok; nanomotorok; nanogépek és nanorendszerek; nanonagyságrendű jellemzési és manipulációs módszerek és eszközök; vegyipari nano- és nagy pontosságú technológiák; az ember biztonságára, egészségére és a környezetre gyakorolt hatás; metrológia, jelölésrendszer és szabványok; új koncepciók és megközelítésmódok felderítése ágazati alkalmazásokhoz, beleértve a kialakulóban lévő technológiák integrálását és konvergenciáját is.

- Anyagtudomány

- A kedvező viselkedési jellemzőkkel rendelkező anyagokra vonatkozó tudás létrehozása új termékek és folyamatok számára; tudásalapú, igényre szabott jellemzőkkel rendelkező anyagok; megbízhatóbb tervezés és szimuláció; nagyobb komplexitás; környezeti kompatibilitás; a nano-, a molekula- és a makroszintek integrálása a vegyipari technológiában és az anyagfeldolgozásban; új nanoanyagok, bioanyagok és hibrid anyagok, beleértve gyártásuk tervezését és vezérlését is.

- Új gyártástechnológia

- A tudásintenzív gyártás feltételeinek és tárgyi környezetének létrehozása, beleértve a felmerülő ipari igényekre választ adó új paradigmák kialakítását, fejlesztését és validálását is; általános gyártási eszközök fejlesztése az adaptív, hálózatos és tudásalapú gyártás számára; a technológiák (pl. nano-, bio-, információs, kognitív és a vonatkozó műszaki követelmények) konvergenciáját kiaknázó új mérnöki koncepciók kidolgozása a nagy hozzáadott értékű termékek és szolgáltatások új generációjának kifejlesztéséhez és a változó igényekhez történő alkalmazkodáshoz.

- Technológiák integrálása ipari alkalmazásra

- A nanoszinten, az anyagtudományban és a gyártástechnológia területén rendelkezésre álló tudás és technológiák integrálása ágazati és ágazatokon átívelő alkalmazásokban, például az egészségügyben, az építőiparban, a közlekedésben, az energetikában, a vegyiparban, a környezetvédelemben, a textil- és ruhaiparban, a cellulóz- és papíriparban és a gépiparban.

5. Energia

Célkitűzés

A fosszilis tüzelőanyagokra épülő jelenlegi energetikai rendszer átalakítása fenntarthatóbb, az energiaforrások és a hordozók diverzifikált választékára és nagyobb energiahatékonyságon alapuló rendszerré, amely választ ad az ellátás biztonságával és az éghajlatváltozással összefüggő égető kihívásokra és egyúttal növeli az európai energetikai iparágak versenyképességét.

Indoklás

Az energetikai rendszerek több nagy kihívás előtt állnak. A megfelelő és időben érkező megoldások kidolgozásának sürgősségét a globális energiakereslet riasztó alakulása (az előrejelzések szerint a következő 30 évben a kereslet 60 %-kal növekszik), az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának az éghajlatváltozás pusztító hatásainak csökkentése miatt szükséges drasztikus leszorítására vonatkozó igény, az olajárak káros ingadozási hajlama (különösen a közlekedési ágazat szempontjából, amely nagymértékben olajfüggő) és a beszállító régiók geopolitikai instabilitása indokolja. A szükséges kutatási és demonstrációs tevékenység célja azon környezetileg és költséghatékonyság szempontjából legkedvezőbb technológiák és intézkedések megkeresése, amelyek lehetővé teszik, hogy az EU megfeleljen a Kiotói Jegyzőkönyvben vállalt és az azokat túllépő céloknak és valóra váltsa energiapolitikai elkötelezettségeit, amint azt az energiaellátás biztonságáról szóló, 2000-es zöld könyv[15] meghatározza.

Európa számos energiatechnológia területén világviszonylatban is vezető szerepre tett szert. Úttörő érdemei vannak a korszerű megújuló energiaforrásokhoz, például a bioenergiához vagy a szélenergiához kapcsolódó technológiákban. Az EU globális versenytársnak számít továbbá az energiafejlesztési és elosztási technológiák területén, és erőteljes kutatási kapacitásokkal rendelkezik a széndioxid elkülönítésében és megkötésében. Ezeket a pozíciókat azonban komolyan fenyegetik a versenytársak (elsősorban az Egyesült Államok és Japán).

Az energiarendszer gyökeres átalakításához új technológiák szükségesek, amelyekhez azonban túlságosan nagy kockázatok és túlságosan bizonytalan előnyök társulnak, ezért a magánszférától nem várható el, hogy a kutatás, a fejlesztés, a demonstráció és a telepítés valamennyi költségét magára vállalja. Ennek megfelelően a magánbefektetések mobilizálásában központi szerepet kell adni a köztámogatásoknak, és az európai szintű erőfeszítéseket és erőforrásokat koherens és hatékonyabb módon kell összefogni annak érdekében, hogy a kontinens felvegye a versenyt a hasonló technológiákba erőteljesen és következetesen befektető gazdaságokkal. Ebben a tekintetben létfontosságúak az európai technológiai platformok, mivel ezek összehangolt módon hozzák működésbe a szükséges kutatási erőfeszítéseket. A célkitűzés eléréséhez szükséges tevékenységeket az alábbi felsorolás foglalja össze. Szerepel a felsorolásban egy, célirányosan az energiapolitikai döntéshozatalt támogató tudás kialakítására vonatkozó egyedi tevékenység is, amely támogatást adhat az időközben felmerülő szakpolitikai igények számára is, például az európai energiapolitikának az éghajlatváltozással összefüggő nemzetközi tevékenységekben betöltött szerepével vagy az energiaellátás és az energiaárak instabilitásával és kimaradásaival kapcsolatban.

Tevékenységek

- Hidrogén és üzemanyagcellák

Integrált tevékenység a helyhez kötött, hordozható és közlekedési alkalmazások előállítására képes, versenyképes uniós üzemanyagcella- és hidrogénipar erőteljes technológiai alapjának kialakítása érdekében. A hidrogénnel és az üzemanyagcellákkal foglalkozó európai technológiai platform ezt a tevékenységet egy integrált kutatási és telepítési stratégiára vonatkozó javaslattal segíti.

- Megújuló villamosáram-termelés

Az átalakítás globális hatékonyságát növelő technológiák, amelyek leszorítják a helyi megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés költségét, valamint a különböző regionális feltételekhez igazodó technológiák fejlesztése és demonstrációja.

- Megújuló tüzelőanyagok gyártása

Integrált átalakítási technológiák: a megújuló energiaforrásokból előállított szilárd, folyékony és gáz halmazállapotú (beleértve a hidrogént is) tüzelőanyagok kifejlesztése és fajlagos költségének leszorítása a szénmentes tüzelőanyagok, különösen a közlekedésben felhasználható folyékony bioüzemanyagok költséghatékony gyártása és felhasználása érdekében.

- Megújuló fűtő- és hűtőanyagok

Megújuló energiaforrásokon alapuló, hatékonyságnövelő és költségcsökkentő fűtési és hűtési technológiák és használatuk lehetővé tétele eltérő regionális feltételek mellett.

- A CO 2 elkülönítési és tárolási technológiái a kibocsátásmentes energiatermeléshez

A fosszilis tüzelőanyagok felhasználása környezeti hatásainak drasztikus csökkentése a CO2 elkülönítését és tárolását megvalósító technológiákat alkalmazó, nagy hatékonyságú, csaknem kibocsátásmentes erőművek létrehozásával.

- Tisztaszén-technológiák

Az erőművek hatékonyságának, megbízhatóságának és költséghatékonyságának jelentős mértékű javítása tisztaszén-átalakítási technológiák kifejlesztésén és demonstrációján keresztül.

- Intelligens energiahálózatok

Az európai villamosenergia- és gázrendszerek és hálózatok hatékonyságának, biztonságának és megbízhatóságának fokozása például a jelenlegi elektromos hálózatok interaktív (fogyasztók–üzemeltetők) szolgáltatási hálózatokká alakításával, illetőleg a decentralizált és a megújuló energiaforrások nagybani telepítését és tényleges integrálását gátló akadályok felszámolásával.

- Energiahatékonyság és energiatakarékosság

Az épületek, a szolgáltatások és az ipar energiahatékonyságának és energiatakarékosságának javítását biztosító új koncepciók és technológiák. Ide tartozik az energiahatékonyságot célzó stratégiák és technológiák integrálása, az új és megújuló energiát hasznosító technológiák használata és az energiakereslet irányítása is.

- Az energiapolitikai döntéshozatalt támogató tudás

Az energetikai technológiákkal kapcsolatban felmerülő fő gazdasági és társadalmi kérdések elemzésére, valamint a közép- és hosszú távú irányszámok és forgatókönyvek felállítására szolgáló eszközök, módszerek és modellek kifejlesztése.

6. Környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is)

Célkitűzés

A környezettel és erőforrásaival való fenntartható gazdálkodás a bioszféra, az ökológiai rendszerek és az emberi tevékenység közötti kölcsönhatásokra vonatkozó tudás fejlesztésével, valamint új technológiák, eszközök és szolgáltatások kifejlesztésével a globális környezeti problémák integrált kezelésének érdekében. Kiemelt hangsúlyt kap az éghajlati, ökológiai, földtani és oceanográfiai rendszerek előrejelzése; továbbá a környezeti problémák és kockázatok (beleértve az egészséggel kapcsolatosakat is) folyamatos figyelésére, megelőzésére és hatásainak csökkentésére, valamint a természeti és ember alkotta környezet megőrzésére alkalmas eszközök és technológiák.

Indoklás

A környezeti problémák túlmutatnak az államhatárokon, és egész Európára, de gyakran az egész világra kiterjedően összehangolt megközelítést igényelnek. Földünk természeti erőforrásaira és az ember alkotta környezetre erős nyomás nehezedik a népesség növekedése, az urbanizáció, a mezőgazdasági, közlekedési és energetikai ágazat folyamatos bővülése, valamint az éghajlat helyi, regionális és globális változékonysága és a felmelegedés következtében. Európának az ipar megerősítésével és versenyképességének javításával párhuzamosan új, fenntartható viszonyt kell kialakítania a környezettel. A környezetre irányuló kutatás nagyságrendje, terjedelme és nagyfokú összetettsége miatt szükséges kritikus tömeg eléréséhez a teljes EU-ra kiterjedő együttműködésre van szükség. Ez megkönnyíti a közös tervezést, az összekapcsolt és együttműködésre képes adatbázisok használatát, illetőleg az összehangolt, nagyméretű figyelő és előrejelző rendszerek kifejlesztését.

Uniós szintű kutatási tevékenység szükséges egyes nemzetközi kötelezettségvállalások, mint például a Kiotói Jegyzőkönyv, a biológiai sokféleségről szóló ENSZ-egyezmény, a fenntartható fejlődésről szóló 2002-es világszintű csúcstalálkozó célkitűzései, illetőleg az EU vízellátási kezdeményezése ( Water for Life ) teljesítéséhez, valamint az éghajlat-változási kormányközi panel munkájában és a földmegfigyelésre vonatkozó kezdeményezésban történő részvételhez. Emellett jelentős mértékű kutatás szükséges a meglévő és kialakulóban lévő uniós szakpolitikák, a 6. környezetvédelmi cselekvési terv és a kapcsolódó tematikus stratégiák, a környezetvédelmi technológiákra, illetőleg a környezetvédelemre és az egészségre vonatkozó cselekvési terv, valamint a vízvédelmi keretirányelv és más irányelvek végrehajtásához.

Az EU-nak meg kell erősítenie pozícióit a környezetvédelmi technológiák világpiacán. Ezek a technológiák a különböző nagyságrendű környezeti problémák költséghatékony megoldásának és kulturális örökségünk védelmének lehetővé tételén keresztül a fenntartható növekedés megvalósításában segítenek. A környezetvédelmi követelmények serkentőleg hatnak az innovációra és üzleti lehetőségeket rejtenek magukban. A vízellátással és a szennyvízzel, illetőleg a fenntartható vegyiparral foglalkozó európai technológiai platformok megerősítették az uniós szintű cselekvés szükségességét, és kutatási menetrendjüket a következőkben felsorolt kutatási tevékenységek figyelembe veszik. Más platformok (például az építésügyi és az erdészeti) részben ugyancsak foglalkoznak környezetvédelmi technológiai kérdésekkel, és véleményüket az alábbiak ugyancsak figyelembe veszik.

A következőkben felsorolt tevékenységek[16] jelentős része közvetlenül kapcsolódik szakpolitikai igényekhez. Ugyanakkor a közben felmerülő új szakpolitikai igények, mint például az uniós politikák fenntarthatósági hatásvizsgálatai, az éghajlatváltozással kapcsolatban Kiotót követően szükséges cselekvés, valamint az új környezetvédelmi politikák (például a tengerpolitika), szabványok és jogszabályi előírások igényeinek kielégítése érdekében további támogatásra is van lehetőség.

Tevékenységek

- Éghajlatváltozás, szennyezés és kockázatok

- A környezetre és az éghajlatra nehezedő nyomás: Az éghajlati és földtani rendszer működése; alkalmazkodási és hatáscsökkentési intézkedések; levegő-, talaj- és vízszennyezés; a légkör összetételében és a vízkörforgásban beálló változások; az éghajlat, a földfelszín és az óceán kölcsönhatásai; a biológiai sokféleségre és az ökológiai rendszerekre gyakorolt hatások.

- Környezet és egészség: A környezeti ártalomkeltők és az emberi egészség kölcsönhatása, beleértve a források, a beltéri környezettel való kapcsolódások, valamint az újonnan felmerülő kockázati tényezők hatásainak azonosítását is; a toxikus anyagokra vonatkozó integrált kockázatelemzési módszerek, beleértve az állatkísérleteket kiváltó megoldásokat is; a környezeti egészségi kockázatok és mutatók számszerű kifejezése és költség-haszon elemzése a megelőzési stratégiákhoz való felhasználásra.

- Természeti veszélyek: A geológiai (például földrengés, vulkanikus tevékenység, szökőár) és az éghajlati (például vihar, árvíz) veszélyforrásokból származó katasztrófákhoz kapcsolódó előrejelzések és integrált veszélyességi, sebezhetőségi és kockázati elemzések fejlesztése; korai előrejelző rendszerek kialakítása és a megelőző és hatáscsökkentő stratégiák továbbfejlesztése.

- Fenntartható erőforrás-gazdálkodás

- A természetes és az ember által létrehozott erőforrások megőrzése és a velük való fenntartható gazdálkodás : Vízbázis-gazdálkodás; hulladékgazdálkodás és megelőzés; a biológiai sokféleség védelme és kezelése, talajvédelem, a tengerfenék és a part menti területek védelme, az elsivatagodással és a földek minőségének romlásával szembeszálló megközelítések; erdőgazdálkodás; a városi környezettel való fenntartható gazdálkodás és tervezés, adatkezelési és információs szolgáltatások; a természetes folyamatok elemzése és előre becslése.

- A tengeri környezet fejlődése: Az emberi tevékenység hatása a tengeri környezetre és erőforrásokra; a regionális tengerek és a part menti vizek szennyezése és eutrofizációja; mélytengeri ökológiai rendszerek; a tengeri élővilág sokféleségének alakulására, az ökológiai rendszerek folyamataira és az óceáni körforgásra vonatkozó elemzések; a tengerfenék geológiája.

- Környezetvédelmi technológiák

- A természetes és az ember által létrehozott környezetre irányuló megfigyelés, megelőzés, hatáscsökkentés, alkalmazkodás, szennyeződésmentesítés és helyreállítás környezetvédelmi technológiái: A vizekre, az éghajlatra, a levegőre, a tengeri, városi és vidéki környezetre, a talajra, a hulladékok kezelésére, az újrafeldolgozásra, a tiszta gyártási folyamatokra, a vegyi anyagok biztonságára, a kulturális örökség és az épített környezet védelmére vonatkozóan.

- A technológiák értékelése, ellenőrzése és vizsgálata : A folyamatok, technológiák és termékek környezeti kockázat- és életciklus-elemzésére szolgáló módszerek és eszközök; a fenntartható vegyiparral, illetőleg a vízellátással és a szennyvízzel foglalkozó platform támogatása;[17] egy jövőbeni európai környezetvédelmi technológai ellenőrzési és vizsgálati program tudományos és technológiai vonatkozásai.

- Földünk megfigyelésének és értékelésének eszközei

- Földmegfigyelés : Hozzájárulás a környezeti és fenntarthatósági kérdések kezelésére létrehozott megfigyelő rendszerek fejlesztéséhez és integrálásához a GEOSS projekt keretében; a rendszerek interoperabilitása és az információk optimalizálása a környezeti jelenségek megértése, modellezése és előrejelzése érdekében.

- Előrejelzési módszerek és értékelési eszközök : A gazdaság, a környezet és a társadalom közötti kapcsolódások modellezése, beleértve a piac alapú eszközöket, a külső hatásokat, a küszöbértékeket, valamint a kulcsfontosságú problémákra, mint például a földhasználati és a tengerrel összefüggő kérdésekre vonatkozó tudásalap és módszertan kifejlesztését is; az éghajlatváltozással összefüggő társadalmi és gazdasági feszültségek.

7. Közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is)

Célkitűzés

A technológiai fejlődésre alapozva integrált, környezetbarátabb és „intelligensebb” páneurópai közlekedési rendszerek kifejlesztése a polgárok és a társadalom javára, a környezet és a természeti erőforrások tiszteletben tartásával; továbbá az európai iparágak által a nemzetközi piacon elért vezető szerep biztosítása és tovább javítása.

Indoklás

A közlekedés Európa erősségei közé tartozik – a légi közlekedési ágazat 2,6 %-kal járul hozzá az EU GDP-jéhez (és 3,1 millió embernek ad munkát), a felszíni közlekedés pedig az uniós GDP 11 %-át állítja elő (és körülbelül 16 millió főt foglalkoztat). A közlekedés ugyanakkor az EU CO2-kibocsátásának 25 %-át adja, ezért égetően fontos a rendszer „környezetbarátabbá tétele” a fenntarthatóbb közlekedés és a növekedési ütemmel való összeegyeztethetőség biztosítása érdekében, amint arra az „Európai közlekedéspolitika 2010-ig: ideje dönteni” című fehér könyv[18] rámutatott.

Az EU bővítése (a szárazföldi terület 25 %-os és a népesség 20 %-os növekedése) és gazdasági fejlődése új kihívásokat jelent az emberek és az áruk hatékony, gazdaságos és fenntartható szállítása szempontjából. A közlekedés továbbá közvetlen hatással van más főbb szakpolitikákra (kereskedelem, verseny, foglalkoztatás, kohézió, energetika, biztonság, belső piac). Az uniós közlekedési ágazatba történő kutatás-fejlesztési befektetések a világpiaci technológiai versenyelőny biztosításának előfeltételét jelentik.[19] Az európai szinten végzett tevékenységek serkentik az érintett iparágak szerkezetének átalakítását is, beleértve az ellátási lánc integrálását, különösen a KKV-k szintjén.

Az európai technológiai platformok[20] által kidolgozott kutatási menetrendek alátámasztják azt az igényt, hogy olyan új, „közlekedési rendszerekben” gondolkodó nézőpontot célszerű képviselni, amely figyelembe veszi az egyes járműféleségek, közlekedési hálózatok és közlekedési szolgáltatások igénybevételének kölcsönhatásait, ami csak európai szinten alakítható ki. A kutatás-fejlesztési költségek mindezeken a területeken jelentős mértékben emelkednek, és az EU-szintű együttműködés alapvető fontosságú ahhoz, hogy a különféle KTF-szereplők elérjék azt a „kritikus tömeget”, amely a méretből és a multidiszciplinaritásból eredő kihívásokra költséghatékony módon tud válaszolni, valamint ahhoz, hogy az iparág megfeleljen a kibővített Unió jövőjének nagy politikai, technológiai és társadalmi-gazdasági kihívásainak, mint amilyen például a jövő „tiszta és biztonságos járműjére” vonatkozó elképzelés, a rendszerek együttműködési képessége és az intermodalitás (különös tekintettel a vasútra), a megfizethetőség, a biztonság, a kapacitás, a védelem és a környezeti hatások. A Galileo rendszert és alkalmazásait támogató technológiák fejlesztése ugyancsak fontos az európai szakpolitikák végrehajtása szempontjából.

Az alábbiakban kitűzött kutatási témakörök és tevékenységek fokozott ipari fontossága mellett az is lényeges, hogy a politikai döntéshozók igényei a közlekedéspolitika gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi vonatkozásait egyaránt figyelembe vevő, integrált módon nyerjenek kielégítést. A tervezett tevékenységek támogatják a meglévő és új szakpolitikai igények kielégítését, például a tengerpolitika alakulásához kapcsolódóan.

Tevékenységek

- Repüléstechnika és légi közlekedés

- A légi közlekedés környezetbarátabbá tétele: a kibocsátások és a zajártalom csökkentése, beleértve a motorokra és a helyettesítő tüzelőanyagokra, a szerkezetekre és új repülőgép-kialakításokra, a repülőterek üzemeltetésére és a légiforgalmi szolgáltatásra vonatkozó munkát is.

- Az időkihasználás javítása: a menetrendek hatékonyságának fejlesztése, a légi, földi és világűrben történő közlekedést egységes keretbe foglaló „egységes égbolt” politikájának hatékony végrehajtásával összhangban az innovatív légiforgalmi szolgáltatási rendszerekre összpontosítva, beleértve a forgalom folyamatosságát és a repülőgépek nagyobb önállóságát is.

- A fogyasztók elégedettségének és biztonságának biztosítása: az utasok kényelmének javítása, innovatív fedélzeti szolgáltatások és hatékonyabb utaskezelés; a légi közlekedés valamennyi biztonsági vonatkozásának javítása; nagyobb repülőgép-választék a széles testű gépektől a kisméretű járművekig.

- A költséghatékonyság javítása: a termékfejlesztés, a gyártás és a fenntartás költségeinek csökkentése a karbantartást nem igénylő repülőgépekre, valamint az automatizálás és a szimuláció kiterjedtebb használatára összpontosítva.

- A repülőgép és az utasok védelme: az utasokra, a személyzetre, a repülőgépekre és a légi közlekedés egészére irányuló védelmi intézkedések megerősítése például az adatkezelésre és az azonosításra vonatkozó módszerek fejlesztésével, a repülőgépek támadás elleni védelmével, az automatikus visszaállítással és biztonságosabb repülőgépek tervezésével.

- Úttörő szerep a jövő légi közlekedésében: a repüléssel kapcsolatos hosszabb távú kihívások megválaszolása a technológiák gyökeresebb, környezetileg hatékony, innovatív, a légi közlekedést jelentős mértékben előrelendítő ötvözésével.

- Felszíni (vasúti, közúti, vízi) közlekedés

- A felszíni közlekedés környezetbarátabbá tétele: a környezetszennyezés és a zajterhelés csökkentése; tiszta és hatékony motorok fejlesztése, beleértve a vegyes technológiákat és az alternatív tüzelőanyagok közlekedésben való használatát is; az elhasználódott járművekre és hajókra vonatkozó stratégiák.

- A közlekedési módok közötti váltás bátorítása és a közlekedési folyosók leterheltségének csökkentése: innovatív, intermodális és interoperábilis európai regionális és nemzeti közlekedési hálózatok, infrastruktúra és rendszerek kialakítása; a költségek internalizálása; információcsere a járművek/hajók és a közlekedési infrastruktúra között; az infrastruktúra kapacitásának optimalizálása.

- A fenntartható városi mobilitás biztosítása: innovatív szervezési megoldások (beleértve a tiszta és biztonságos járműveket is) és szennyezésmentes közlekedési módok, új tömegközlekedési módok és az egyéni közlekedés racionalizálása, kommunikációs infrastruktúra; integrált várostervezés és közlekedés.

- A biztonság és a védelem javítása : amint az a közlekedés rendszerében, a közlekedési műveletekben a járművezetők, az utasok, a személyzet, a kerékpárosok és a gyalogosok szempontjából, a járművek kialakításában, a hajókon és a teljes közlekedési rendszerben megjelenik.

- A versenyképesség megerősítése : a tervezési folyamatok javítása; fejlett hajtási rendszerek és jarműtechnológiák; innovatív és költséghatékony gyártási rendszerek és infrastruktúraépítés; integratív architektúrák.

- Az európai globális műholdas navigációs rendszer (Galileo) támogatása: számos ágazatban használható, nagy pontosságú navigációs és időzítési szolgáltatások; a műholdas irányítás hatékony használata és a második generációs technológiák meghatározásának támogatása.

8. Társadalom-gazdaságtan és humán tudományok

Célkitűzés

Mélyreható, széles körben elfogadott ismeretek szerzése az Európa számára kihívást jelentő összetett és egymással is összefüggő társadalmi-gazdasági kérdésekről: növekedés, foglalkoztatás és versenyképesség, társadalmi kohézió és fenntarthatóság, életminőség és globális függetlenség, különösen azzal a céllal, hogy az érintett szakpolitikák számára továbbfejlesztett tudásalap álljon rendelkezésre.

Indoklás

Európa erőteljes és magasan kvalifikált kutatóbázissal rendelkezik a társadalom-gazdaságtan és a humán tudományok területén. Az EU-n belül gazdasági, társadalmi, politikai és kulturális téren jelen lévő eltérő megközelítésmódok különösen termékeny táptalajt jelentenek e területek uniós szintű kutatása számára. Az említett területeken Európa számára felmerülő társadalmi-gazdasági kérdések európai szinten összefogott kutatásában hatalmas többletérték rejlik. Először: az érintett kérdések és kihívások különösen fontosak az EU számára, ezért ezekre külön uniós szakpolitikák irányulnak. Másodszor: a több vagy akár az összes uniós tagállamra kiterjedő összehasonlító tanulmányok különösen hatékony eszközt jelentenek és fontos tanulási lehetőséget rejtenek magukban valamennyi ország és régió számára.

Harmadszor: az uniós szinten végzett kutatási tevékenység különösen előnyös abból a szempontból, hogy Európa egészére kiterjedő adatgyűjtést valósíthat meg, és alkalmazhatja az összetett problémák megértéséhez elengedhetetlen többféle nézőpontot. Végül: az említett kulcsfontosságú kihívásokra vonatkozó hiteles európai társadalmi-gazdasági tudásalap alapvető mértékben hozzájárulhat az Európai Unió egészére kiterjedő, széles körben – és ami nagyon fontos: az európai polgárok körében is – elfogadott nézőpontok terjesztésében is fejlesztésében.

Az alábbi felsorolás tartalmazza a támogatandó tevékenységeket; ezektől várható, hogy jelentős mértékben hozzájárulnak a szakpolitikák kidolgozásának, megvalósításának, hatásainak és elemzésének javításához a területek széles skáláján, mint például a gazdaság-, a szociális, az oktatási és képzési, a vállalkozás-, a külkereskedelem-, a fogyasztóvédelmi, a külkapcsolati, a bel- és igazságügyi és a hivatalos statisztikapolitikában. Emellett lehetőség nyílik az időközben felmerülő társadalmi-gazdasági kihívások megválaszolására és az új, előre nem látható szakpolitikai igényekkel kapcsolatos kutatásokra is.

Tevékenységek

- Növekedés, foglalkoztatás és versenyképesség a tudásalapú társadalomban: kutatási tevékenység végzése és integrálása a növekedést, a foglalkoztatást és a versenyképességet érintő kérdésekben, az innovációtól, az oktatástól (beleértve az egész életen át tartó tanulást is) és a tudományos és egyéb tudás szerepétől egészen a nemzeti intézményi körülményekig terjedően.

- A gazdasági, a társadalmi és a környezetvédelmi célkitűzések egységesítése egy európai perspektívában: a két, egymással szorosan összefüggő kulcsprobléma: az európai társadalmi-gazdasági modellek folyamatos fejlődése és a kibővült EU gazdasági és társadalmi kohéziója vizsgálatával, figyelembe véve a környezetvédelem szempontjait is.

- Fő társadalmi folyamatok és következményeik: mint például a demográfiai változások, beleértve az elöregedést és a migrációt is; életstílus, munka, család, a nemek kérdése, egészség és életminőség; bűnözés; az üzleti élet társadalmi szerepe és a népesség sokfélesége, kulturális kölcsönhatások, valamint az alapjogok védelméhez és a rasszizmus és az intolerancia elleni küzdelemhez kapcsolódó kérdések.

- Európa a nagyvilágban: a világ régiói közötti változó kölcsönhatások és kölcsönös függőségek, valamint ezeknek az egyes régiókra, különösen pedig Európára gyakorolt következményeinek megértése; az újonnan megjelenő fenyegetések és kockázatok kezelése az emberi jogok, a szabadságjogok és a jólét sérelme nélkül.

- A polgár az Európai Unióban: az EU jövőbeli fejlődésével összefüggésben a demokratikus „tulajdon” érzetének kialakításával és Európa népei aktív részvételének előmozdításával összefüggő kérdések; hatékony és demokratikus kormányzás, beleértve a gazdasági kormányzást is; az Európában jelen lévő kulturális, intézménybeli, történelmi, nyelvi és értékbeli különbségek és hasonlóságok általános megértésének és tisztelétének kialakítása.

- Társadalmi-gazdasági és tudományos mutatók: használatuk a szakpolitikákban, végrehajtásukban és figyelemmel kísérésükben, a meglévő mutatók jobbítása és újak kialakítása e célból és a kutatási programok kiértékelése szempontjából, beleértve a hivatalos statisztikákon alapuló mutatókat is.

- Előrejelzési tevékenységek a tudományok és a technológia főbb kérdéseire, valamint a kapcsolódó társadalmi-gazdasági kérdésekre vonatkozóan, mint például a demográfia jövőbeni tendenciáira, a tudás globalizációjára, a kutatási rendszerek fejlődésére, illetőleg a főbb kutatási területeken és tudományágakon belüli és azokat átívelő jövőbeli fejlődési irányokra.

9. Biztonság és világűr

Célkitűzés

A szükséges képességek kiépítését szolgáló technológiák és tudás létrehozása: a polgárok biztonságának szavatolásához olyan fenyegetések vonatkozásában, mint például a terrorizmus vagy a bűnözés, az emberi alapjogok egyidejű tiszteletben tartása mellett; a meglévő technológiák optimális és összehangolt használatának biztosításához az európai biztonság javára; továbbá a biztonsági megoldások szolgáltatói és használói közötti együttműködés serkentéséhez.

A GMES-re és hasonló alkalmazásokra összpontosító európai űrprogram támogatása a polgárok, illetőleg az európai űripar versenyképességének javára. Ez hozzájárul egy európai világűr-politika kialakításához, amely kiegészíti a tagállamok és más kulcsszereplők, különösen az Európai Űrügynökség erőfeszítéseit.

9.1 Biztonság

Indoklás

A biztonság Európa virágzásának és szabadságának záloga. Az Európai Tanács által elfogadott „Egy biztonságos Európa egy jobb világban” című európai uniós biztonságpolitikai stratégia foglalkozik a polgári és a védelmi értelemben vett biztonsági kérdéseket egyaránt magába foglaló, átfogó biztonságpolitikai stratégia szükségességével.

A biztonsághoz kapcsolódó kutatások alapvető építőkövet jelenthetnek a közös kül- és biztonságpolitika támogatásához, illetőleg a hágai programmal is megerősített, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló, az egész EU-ra kiterjedő térségben[21] érvényesülő magas szintű biztonság megvalósításához egyaránt. Hozzájárulnak továbbá más, a közlekedést, a polgári védelmet, az energetikát és a környezetvédelmet érintő európai uniós politikákat támogató technológiák és képességek fejlesztéséhez.

A biztonsággal kapcsolatos jelenlegi európai kutatási tevékenységek az erőfeszítések szétaprózottságától, a mennyiségnek és a tárgykörnek megfelelő kritikus tömeg hiányától és a kapcsolatok és az átjárhatóság hiányától szenvednek. Európának hatékony intézményi megállapodások létrehozásával, valamint a különböző nemzeti és nemzetközi résztvevők együttműködésre és tevékenységük összehangolására bátorításával javítania kell erőfeszítései összhangját annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a feleslegesen végzett munka, és lehetőség szerint kihasználhatók legyenek a szinergiában rejlő előnyök. A közösségi szintű biztonsági kutatás olyan tevékenységekre összpontosul, amelyek nemzeti szinten is nyilvánvalóan többletértéket jelentenek. Ennek következtében a közösségi szintű biztonsági kutatás megerősíti az európai biztonsági iparág versenyképességét.

Az alábbiakban felvázolt tevékenységek kiegészítik és egységes keretbe foglalják a biztonságot érintő, más témakörökben elvégzett technológia- és rendszerorientált kutatást. Ezek a kutatási tevékenységek küldetésorientáltak, és a konkrét biztonsági küldetések szempontjából lényeges technológiák és képességek kialakítására irányulnak. Ezek szándékoltan rugalmasak, így alkalmazhatók a ma még ismeretlen, a jövőben esetleg felmerülő biztonsági fenyegetésekre és az ezekhez kapcsolódó politikai igényekre is; ennek megfelelően a polgári biztonsági ágazatban a meglévő technológiák közötti termékeny kölcsönhatások és e technológiák felhasználása serkentésén keresztül az európai biztonsági kutatás bátorítani fogja a többcélú technológiák kifejlesztését annak érdekében, hogy alkalmazási területük minél tágabbra bővíthető legyen.

Tevékenységek

- A terrorizmus és a bűnözés elleni védekezés: a fenyegetések (például CBRN) tudatosítására, felderítésére, megelőzésére, azonosítására, az ellenük való védekezésre, semlegesítésére, illetőleg a terrortámadások és a bűnözés hatásainak csökkentésére szolgáló technológiai megoldások létrehozása.

- Az infrastruktúra és a közművek biztonsága: a meglévő és jövőbeni, köz- és magántulajdonú kritikus/hálózatos infrastruktúra (például közlekedési, energetikai, IKT), rendszerek és szolgáltatások (beleértve a pénzügyi és a közigazgatási szolgáltatásokat is) elemzése és biztonságosabbá tétele.

- A határok biztonsága: Európa szárazföldi és part menti határai biztonságának megerősítéséhez (beleértve a határőrizetet és a határok felügyeletét is) szükséges valamennyi rendszer, berendezés, eszköz és folyamat hatékonyságának és működőképességének fokozását szolgáló technológiákra és képességekre összpontosítva.

- A biztonság helyreállítása válság idején: a veszélyhelyzetek kezelésére szolgáló különböző műveleteket (például polgári védelem, humanitárius és mentési feladatok, a KKBP támogatása) támogató technológiákra, továbbá a szervezetközi koordinációra és kommunikációra, a megosztott architektúrákra, az emberi tényezőre és egyéb hasonló kérdésekre összpontosítva.

Az előző négy területet a következő, inkább horizontális jellegű témakörök támogatják:

- A biztonsági rendszerek integrálása és interoperabilitása: a rendszerek, berendezések, szolgáltatások és folyamatok (beleértve a bűnüldözési információs rendszereket is) interoperabilitását javító technológiákra, valamint az összes tranzakciós és adatfeldolgozási művelet megbízhatóságára, szervezeti vonatkozásaira, nyomon követhetőségére és az érintett információk bizalmasságának és integritásának védelmére összpontosítva.

- Biztonság és társadalom: a küldetésorientált kutatás a következő területek társadalmi-gazdasági elemzésére, forgatókönyveinek összeállítására és egyéb tevékenységeire összpontosít: bűnözés, a polgár biztonságérzete, etika, a magánélet védelme és társadalmi előrelátás. A kutatás olyan technológiákra is kiterjed, amelyek fokozottabban védik a magánéletet és a szabadságjogokat, továbbá kiterjed a sebezhető pontokra és az új fenyegetésekre, valamint lehetséges következményeik kezelésére és hatásvizsgálataira is.

- A biztonságot érintő kutatás összehangolása és rendszerezése: a biztonságot érintő európai és nemzetközi kutatási erőfeszítések összehangolása és a polgári, biztonsági és védelmi kutatás szinergiájának megteremtése, a jogi feltételek javítása, továbbá a meglévő infrastruktúra optimális kihasználásának elősegítése.

9.2 Világűr

Indoklás

Az EU ezen a területen a felhasználói követelményeken és a szakpolitikai célkitűzéseken alapuló közös célkitűzések jobb meghatározásához; a feleslegesen végzett munka elkerülése és a minél fokozottabb interoperabilitás érdekében a tevékenységek összehangolásához; valamint a szabványok kidolgozásához járulhat hozzá. Potenciális felhasználóként a közigazgatási szervek és a döntéshozók jöhetnek számításba, és az európai ipar is élvezheti egy jól meghatározott, az európai űrprogramon keresztül megvalósított és részben a javasolt kutatási és technológiai fejlesztési tevékenységekkel támogatott európai világűr-politika előnyeit. Az európai szintű tevékenység az uniós szakpolitikai célkitűzések támogatásához is szükséges például a mezőgazdaság, a halászat, a környezetvédelem, a távközlés, a biztonság és a közlekedés területén, és egyúttal szavatolhatja, hogy Európa mint partner kellő tiszteletben részesüljön a regionális és nemzetközi együttműködésben.

Az elmúlt negyven év folyamán Európa kitűnő technológiai bázist épített ki. A versenyképes ipar (beleértve a gyártókat, a szolgáltatókat és az üzemeltetőket) új kutatást és új technológiákat igényel. Az űripar alkalmazásai jelentős előnyökkel járnak a polgárok számára is.

Az alábbiakban kitűzött tevékenységek célja: kiaknázni a világűrbe telepített eszközökben rejlő lehetőségeket új alkalmazások, különösen a GMES (globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés) rendszer telepítése és az európai uniós politikákhoz kapcsolódó jogérvényesítő tevékenység támogatása érdekében; a világűr felderítése, ami nemzetközi együttműködésre és alapvető technológiai vívmányok elérésére ad lehetőséget; a világűr kiaknázása és felderítése az Európai Unió stratégiai szerepét szavatoló elősegítő tevékenységek támogatásával. Ezeket a tevékenységeket egyéb, a versenyképességi és innovációs keretprogramban, illetőleg az oktatási és képzési programban foglalt cselekvések egészítik ki. Arra is törekedni kell, hogy az alábbiakban kitűzött tevékenységek minél több haszonnal járjanak a közpolitika szempontjából, beleértve az időközben esetleg felmerülő új szakpolitikai igények támogatását például a fejlődő országokat segítő, a világűrt is igénybe vevő megoldások kialakításában vagy a világűrbe telepített figyelőeszközöknek és módszereknek a közösségi szakpolitikák előrehaladásához történő felhasználásában.

Tevékenységek

- Világűrbe telepített alkalmazások az európai társadalom szolgálatában

- GMES: műholdas technológián alapuló figyelőrendszerek és technikák kifejlesztése a környezetvédelem és a biztonságpolitika számára és integrálásuk a földfelszínre, hajókra és a légkörbe telepített összetevőkkel; a GMES-adatok és szolgáltatások felhasználásának és a felhasználókhoz való eljuttatásának támogatása.

- Innovatív, a globális elektronikus hírközlési hálózatokba illesztésmentesen integrált műholdas hírközlési szolgáltatások a polgárok és a vállalkozások számára a polgári védelemben, az e-kormányzásban, a távorvoslásban, a távoktatásban és általános felhasználásra.

- A világűrbe telepített szolgáltatások sebezhetőségének csökkentését és a világűr megfigyeléséhez történő hozzájárulást célzó technológiák kifejlesztése.

- A világűr felderítése

- Hozzájárulás a nemzetközi világűr-felderítő kezdeményezésekhez.

- KTF a világűrben végzett tevékenységek alapjainak megerősítésére

- Űrközlekedési technológiák: az európai űrközlekedési ágazat versenyképességének fokozására irányuló kutatás.

- Világűrtudományok, beleértve a világűrbe telepített élet kutatását is.

II ÖTLETEK

Célkitűzés

Ez a program fokozni fogja az európai kutatás dinamizmusának, kreativitásának és kiválóságának előmozdítását a tudás határain. Ezeket az európai szinten egymással versenyben álló, egyedülálló kutatócsoportok által bármely területen végzett, a kutatók által javasolt kutatási projektek támogatásával valósítják meg. A projektek finanszírozása a kutatók által a saját választásuk szerinti témákról benyújtott javaslatok alapján történik, értékelésük pedig egyedül a szakértői értékelés megítélése szerinti kiválóság kritériuma alapján.

Indoklás

A kutatók által javasolt „felderítő kutatás” a jólét és a társadalmi fejlődés kulcsfontosságú motorja, hiszen új lehetőségeket nyit meg a tudományos és technológiai haladás előtt, és hozzájárul a jövőbeli alkalmazásokat és piacokat eredményező új ismeretek létrehozásához.

Annak ellenére, hogy számos területen nagyon sok eredményt és magas szintű teljesítményt ért el, Európa nem használja ki teljes mértékben kutatási potenciálját és forrásait, és több kapacitásra van sürgősen szüksége az ismeretek létrehozásához.

Az egyedülálló kutatócsoportok által végzett „felderítő kutatás” Európa-szerte megvalósuló versenyképes finanszírozási mechanizmusa az Európai Kutatási Térség olyan kulcsfontosságú eleme, amely más EU-s és nemzeti tevékenységeket egészít ki. Hozzájárul majd Európa dinamizmusának és vonzerejének erősítéséhez mind az európai, mind a harmadik országbeli legkiválóbb kutatók, valamint az ipari befektetések számára.

Tevékenységek

Ez a cselekvés a legígéretesebb és legtermékenyebb kutatási területekre, valamint a tudományos és technológiai fejlődés legjobb lehetőségeire fog összpontosítani a különböző tudományágakon belül és között, beleértve a műszaki tudományokat, a társadalomtudományokat és a humán tudományokat. Végrehajtása a keretprogram többi részének tematikus irányultságától függetlenül történik, figyelmet fordítva a fiatal kutatókra és új csoportokra, valamint a már kialakult csoportokra.

Az EU „felderítő kutatáshoz” kapcsolódó tevékenységeit egy tudományos tanácsból és az ezt segítő külön végrehajtó struktúrából álló Európai Kutatási Tanács hajtja végre.

A tudományos tanács az európai tudományos közösség legmagasabb szintű – személyesen, politikai vagy egyéb érdekektől függetlenül eljáró – képviselőiből áll. Tagjait a Bizottság nevezi ki a személyek kiválasztására szolgáló független eljárást követően. A tudományos tanács többek között áttekinti a finanszírozandó kutatástípusokról szóló határozatokat és tudományos szempontból garantálja az adott tevékenység minőségét. Feladatai közé tartoznak különösen a következők: az éves munkaprogram kidolgozása, a szakértői értékelési folyamat kialakítása, valamint a program végrehajtásának tudományos szempontból való nyomon követése és minőségellenőrzése.

A külön végrehajtó struktúra a programnak az éves munkaprogramban meghatározottak szerinti végrehajtásáért és megvalósításáért felelős. Feladata nevezetesen a szakértői értékelési és kiválasztási folyamat végrehajtása a tudományos tanács által megállapított alapelveknek megfelelően, valamint biztosítani a támogatások pénzgazdálkodását és tudományos irányítását.

A tevékenység végrehajtását és irányítását megfelelő időközönként felülvizsgálják és értékelik az elért eredmények felmérése, valamint az eljárásoknak a tapasztalatok alapján történő kiigazítása és javítása érdekében.

Az Európai Bizottság garantálja az Európai Kutatási Tanács teljes autonómiáját és integritását.

III EMBERI ERŐFORRÁS

Célkitűzés

Az európai kutatás és technológia területén az emberi erőforrás-potenciál mennyiségi és minőségi erősítése, az emberek ösztönzésével a kutatói pálya választására, az európai kutatók Európában maradásának támogatásával, valamint az egész világból a kutatók Európába vonzásával, Európát vonzóbbá téve a legkiválóbb kutatók számára. Ennek megvalósítása egy összefüggő „Marie Curie”-cselekvéssorozat bevezetésével történik, amely a karrierjük bármely szakaszában álló kutatóknak szól, a kutatási alapképzéstől az életen át tartó tanulásig és karrierfejlesztésig.

Indoklás

A jelentős számú és magasan képzett kutatók megléte szükséges feltétele a tudomány előrehaladásának és az innováció támogatásának, ugyanakkor fontos tényezője a kutatásokba való állami és magánszervezetek általi befektetések vonzásának és fenntartásának. Míg világszinten a versenyhelyzet egyre fokozódik, a kutató