Emellett Málta és Portugália inflációs teljesítményét országspecifikus tényezők is befolyásolták. Málta esetében a viszonylag alacsony átlagos inflációs rátában tükröződő országspecifikus tényezők közé tartozik, hogy a nemzetközi piacokon tapasztalható jelentős olaj- és gázáremelkedés ellenére az energiaárak nagyjából stabilak, valamint a HICP kiszámításához használt súlyok 2021-ben a legtöbb más uniós országban alkalmazottnál nagyobb mértékben változtak. Máltán az energiaár-infláció hiányát különösen kormányzati intézkedések – többek között az energiaágazatnak nyújtott pénzügyi támogatás – tették lehetővé. A cseppfolyósított földgáz szállítására vonatkozó rögzített árú szerződés is hozzájárult ehhez.

Az előírt fenntarthatóság miatt a kielégítő inflációs teljesítményt nem az ideiglenes tényezők, hanem az inputköltségek és az árak alakulását strukturális szempontból befolyásoló egyéb tényezők alakítása révén kell elérni. Ezért a konvergencia vizsgálata magában foglalja az inflációs kilátásokra hatással lévő tényezők értékelését és figyelembe veszi a Bizottság legutóbbi inflációs előrejelzéseit is. Ezzel összefüggésben a jelentés vizsgálja azt is, hogy az ország az elkövetkező hónapokban várhatóan megfelel-e majd a referenciaértéknek.

Az EUMSZ 140. cikkének (1) bekezdése értelmében a jelentésekben vizsgálni kell azt is, hogy a nemzeti jogszabályok – a nemzeti központi bankok statútumait is beleértve – összeegyeztethetők-e az EUMSZ 130. és 131. cikkével, valamint a Központi Bankok Európai Rendszerének és az Európai Központi Banknak az alapokmányával (KBER/EKB-alapokmány). A jelentéseknek továbbá meg kell vizsgálniuk, hogy a konvergenciakritériumok alapján (árstabilitás, államháztartás, árfolyam-stabilitás, hosszú távú kamatlábak) és más, az EUMSZ 140. cikke (1) bekezdésének utolsó albekezdésében említett, a gazdasági integráció és a konvergencia szempontjából releváns tényezők figyelembevételével elérték-e az érintett tagállamban a fenntartható konvergencia magas fokát. A négy konvergenciakritériumot részletesebben a Szerződésekhez csatolt jegyzőkönyv (a konvergenciakritériumokról szóló 13. jegyzőkönyv) tartalmazza.

A Bizottság egyéb tényezőket is megvizsgált, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a piacok integrációját. Bulgária külső egyenlege (a folyó fizetési mérleg és a tőkemérleg együttesen) többletet mutatott, amely 2020-ban a GDP 1,5 %-át, 2021-ben pedig 0,3 %-át tette ki. A bolgár gazdaság kereskedelmi és befektetési kapcsolatai révén jól integrálódott az euróövezetbe. Az üzleti környezetet jellemző kiválasztott mutatók azt jelzik, hogy Bulgária rosszabbul teljesít, mint számos euróövezeti tagállam. A problémák az intézményi kerethez is kapcsolódnak, beleértve a korrupciót és a kormányzati hatékonyságot. Az ERM II-ben való sikeres részvétel összefüggésében és a helyreállítási és rezilienciaépítési tervvel összhangban azonban Bulgária intézkedéseket tesz az üzleti környezet javítása és a pénzügyi szektor stabilitásának fenntartása érdekében a fent említett, a belépést követő ERM II kötelezettségvállalások által lefedett négy területen. Bulgáriában a pénzügyi szektor kisebb és kevésbé fejlett, mint az euróövezetben, és a nemteljesítő hitelek átlagot meghaladó aránya az elmúlt években csak nagyon fokozatosan csökkent. A bolgár pénzügyi ágazatban a bankszektor dominál, amely jól integrálódott az euróövezet pénzügyi szektorába, különösen a külföldi tulajdon magas szintje révén. A piaci alapú finanszírozás azonban kevésbé fejlett, ami tükröződik a tőkepiacok kis méretében és a magánszektor adósságállományában. A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárással összefüggésben a Bizottság a riasztási mechanizmus keretében készült 2022. évi jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy Bulgária esetében nem szükséges további részletes elemzést végezni.

A valutatanácsi rendszerrel összhangban a bolgár leva euróhoz viszonyított árfolyama az előző konvergenciajelentés óta stabil volt. Az árfolyam-stabilitás értékelése szempontjából releváns kétéves időszak 2020. május 19-től 2022. május 18-ig tart. A bolgár leva 2020. július 10-én csatlakozott az ERM II-höz, és az euróhoz képest 1,95583 középárfolyamot mutat, ± 15 %-os standard ingadozási sáv mellett. A Bolgár Nemzeti Bank az árstabilitásra vonatkozó elsődleges célkitűzését a valutatanácsi rendszer részeként rögzített árfolyamhorgony révén szándékozik elérni. Bulgária 1997-ben vezette be a valutatanácsi rendszert, a bolgár levát először a német márkához, majd később az euróhoz kötötte. Bulgária a meglévő valutatanácsi rendszerét alkalmazva egyoldalú kötelezettségvállalásként csatlakozott az ERM II-höz, így nem rótt további kötelezettségeket az EKB-ra. A leva árfolyama a kétéves értékelési időszakban stabil maradt, nem mutatkoztak az euróval szembeni feszültség vagy leértékelődés jelei. Egyéb mutatók, például a devizatartalékok és a rövid távú kamatlábak alakulása, azt jelzik, hogy a befektetők szemében Bulgária kockázati megítélése továbbra is kedvező. A hivatalos tartalékok jelentős puffere továbbra is alátámasztja a valutatanácsi rendszer ellenállóképességét. Az ERM II-höz való csatlakozását követően Bulgária kötelezettséget vállalt arra, hogy végrehajtja a belépés utáni kötelezettségvállalásoknak nevezett politikai intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a mechanizmusban való részvétele fenntartható legyen, és hogy az ország az euró bevezetése előtt magas fokú gazdasági konvergenciát érjen el. Az intézkedések négy szakpolitikai területet ölelnek fel: a nem banki pénzügyi szektort, a fizetésképtelenségi keretet, a pénzmosás elleni küzdelem keretét és az állami tulajdonú vállalatok irányítását. Bulgária jelenleg a szóban forgó belépés utáni kötelezettségvállalások teljesítésén dolgozik, együttműködésben a Bizottsággal, amely figyelemmel kíséri az ország eredményeit.

A horvát jogszabályok teljes mértékben megfelelnek az EUMSZ összeegyeztethetőségről szóló 131. cikkének.

Horvátország teljesíti az árstabilitási kritériumot. Horvátországban az átlagos inflációs ráta a 2022 áprilisát megelőző 12 hónapban 4,7 %-volt, tehát a 4,9 %-os referenciaérték alatt maradt. Az előrejelzés szerint a következő hónapokban is a referenciaérték alatt marad.

2021-ben az éves HICP-inflációs ráta átlagosan 2,7 % volt, ami a 2020-ban mért átlagosan 0 %-hoz képest jelentős növekedés. Az infláció Horvátországban 2020 áprilisa és 2021 januárja között enyhén negatív volt, főként az energiaipari és nem energiaipari termékek nagyon alacsony és negatív inflációja miatt. Ezt követően 2021-ben és 2022 első hónapjaiban meredeken felgyorsult, és áprilisban elérte a 9,6 %-ot. A 2021-es és 2022. eleji növekedést a tényezők széles köre idézte elő, ami a magasabb energiaárakat és a maginfláció felgyorsulását is tükrözte. Az éves HICP-inflációs ráta Horvátországban 2020-ban és 2021-ben átlagosan nagyon közel volt az euróövezetihez.

A Bizottság 2022. évi tavaszi gazdasági előrejelzése azzal számol, hogy az éves HICP-infláció 2022-ben 6,1 %-ra gyorsul, majd 2023-ban 2,8 %-ra lassul, amit főként a nemzetközi nyersanyagárak várható csökkenése támogat. Az általános infláció ezért az előrejelzések szerint 2022-ben és 2023-ban nagyon közel marad az euróövezet általános inflációjához. A maginflációs ráta 2022-ben várhatóan magasabb lesz, mint az euróövezetben (4,3 % lesz az euróövezeti 3,5 %-kal szemben), ami Horvátország Covid19-válságból való erőteljesebb kilábalását tükrözi, de ez várhatóan átmeneti lesz, mivel a különbség az előrejelzések szerint 2023-ban csökken (3,3 %, az euróövezeti 3,1 %-kal szemben). A fajlagos bérköltségek az előrejelzések szerint 2022-ben és 2023-ban is nagyon visszafogottak maradnak.

A fenntarthatóság követelménye azt jelenti, hogy a referenciaérték tiszteletben tartása nem átmeneti, hanem alapvető adottságok eredménye. Az alapvető adottságok elemzése, illetve az a tény, hogy a referenciaértéket hónapokkal később is betartják, az árstabilitási kritérium teljesüléséről alkotott pozitív értékelést támasztja alá. Míg a helyreállítási és rezilienciaépítési tervhez kapcsolódó beruházások és reformok hosszú távon várhatóan visszafogott, ha nem dezinflációs hatással járnak, a beruházásoknak rövid távon az aggregált keresletet is támogatniuk kell (lásd a következő bekezdést). A Bizottság 2022. évi tavaszi gazdasági előrejelzése szerint az infláció az előrejelzés távlatában várhatóan jelentősen csökkenni fog, ami arra utal, hogy a helyreállítási és rezilienciaépítési tervhez kapcsolódó beruházások esetleges rövid távú inflációs hatásának korlátozott marad.

Hosszabb távon az inflációs kilátások különösen a bérek termelékenységgel összhangban történő növekedésétől függenek. Az inflációs ciklusok Horvátországban már most is erősen szinkronizáltak az euróövezet inflációs ciklusával, és a bérek alakulása várhatóan továbbra is alátámasztja ezt a szinkronizációt. Bár a 2013. és 2014. évi munkaerőpiaci reformok jelentősen növelték a munkaerőpiac rugalmasságának szintjét, a bérmegállapítás továbbra sem igazodik tökéletesen a termelékenység alakulásához. Ez részben a közszféra bérmegállapításban betöltött vezető szerepéhez kapcsolódik. A bérek alakulásával kapcsolatos kockázatok az euróövezethez való csatlakozásával várhatóan nem növekednek. Ezen túlmenően a helyreállítási és rezilienciaépítési tervhez kapcsolódó reformoknak (pl. az adminisztratív terhek és az adójellegű járulékok csökkentése, a szolgáltatások deregulációja stb.) fokozniuk kell a piaci versenyt és csökkenteniük kell a vállalatok költségeit, ezáltal hosszú távon leszorítva a végtermékek árait. Különösen két reform járulhatna hozzá középtávon a termelékenység és a bérek jobb összehangolásához. Az első a közszolgálat és a közszolgáltatások terén alkalmazott új bér- és munkamodell, amely méltányosabb, átláthatóbb és fenntarthatóbb bérrendszert vezetne be az államigazgatásban és a közszolgáltatásokban. A második a munkatörvénykönyv módosítása, amely többek között kezeli az indokolatlan ideiglenes foglalkoztatás problémáját, és arra ösztönzi a munkavállalókat, hogy továbbra is aktívak maradjanak. Továbbá, bár hosszú távon lehetőség van a további árszínvonal-konvergenciára, meg kell jegyezni, hogy Horvátország 2020-ban az euróövezeti átlag mintegy 67 %-át kitevő árszintjével már magasabb árkonvergencia-szintet ért el, mint más tagállamok az euróövezethez való csatlakozásuk idején.

Horvátország teljesíti az államháztartásra vonatkozó kritériumot. Horvátország nem áll túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi határozat hatálya alatt. Három év nagyjából kiegyensúlyozott költségvetését és többletét követően az államháztartási egyenleg a Covid19-válság miatt 2020-ban a GDP 7,3 %-át kitevő hiányba fordult át. Az államháztartási hiány 2021-ben a GDP 2,9 %-ára csökkent, nagyrészt az erőteljes gazdasági fellendülésnek és a Covid19-cel kapcsolatos támogatási intézkedések fokozatos megszüntetésének köszönhetően. A Bizottság 2022. évi tavaszi gazdasági előrejelzése szerint – az energiaár-emelkedés gazdasági és társadalmi hatásainak csökkentését célzó kormányzati intézkedések, valamint az Ukrajnából menekülőknek történő segítségnyújtás költségei ellenére – az államháztartási egyenleg 2022-ben tovább javul a GDP −2,3 %-ára. 2023-ban az államháztartási egyenleg – változatlan politikát feltételezve – várhatóan eléri a GDP −1,8 %-át. A GDP-arányos államadósság a 2020. évi körülbelül 87 %-os értékről 2021-ben 79,8 %-ra csökkent, és 2022-ben várhatóan 75,3 %-ra, 2023-ban pedig 73,1 %-ra mérséklődik. Horvátország adósságfenntarthatósági kockázatai középtávon közepesnek tűnnek, az államadósság 2032-ig várhatóan a 2021. évi szint alatt marad. Az előrejelzések megvalósulását azonban jelentős mértékben befolyásolhatják a kedvezőtlen makroszintű pénzügyi fejlemények. A horvát költségvetési keretrendszert a közelmúltban jelentősen megerősítették, főként a költségvetési keretekről szóló (2011/85/EU) tanácsi irányelvben foglalt egyes még nem teljesített követelmények átültetésének köszönhetően.

A horvát kuna euróval szembeni árfolyama az előző konvergenciajelentés óta nagyjából stabil. Az árfolyam-stabilitás értékelése szempontjából releváns kétéves időszak 2020. május 19-től 2022. május 18-ig tart. A horvát kuna 2020. július 10-én csatlakozott az ERM II-höz, és az euróhoz képest 7,53450 középárfolyamot mutat, ± 15 %-os standard ingadozási sáv mellett. A világjárvány első két hónapjában – 2020 márciusában és áprilisában – az euróval szembeni maximum 2 %-os leértékelődést követően a kuna–euró átváltási árfolyam Horvátország ERM II-höz való csatlakozást megelőző két hónapban stabil volt, az ERM II-be való belépés utáni középárfolyamtól csak kis mértékben tért el. A kuna az ERM II-höz való csatlakozása óta az euróval szembeni középárfolyamához képest +/− 1 %-nál kisebb szűk sávban ingadozott, és a horvát központi bank az ERM-II-be való belépés előtt de jure lebegő árfolyamot működtetett. Az elmúlt két évben – az idegenforgalmi ágazathoz kapcsolódó devizabeáramlásoknak köszönhető – folytatódott a kuna euróval szembeni árfolyamának nyári ideiglenes, szerény szezonális felértékelődési tendenciája. 2022. május 18-án a kuna árfolyama 7,535 HRK/EUR volt, amely nagyon közel van az euróval szembeni ERM-II középárfolyamához, és nagyjából stabil a két évvel korábbi szintjéhez képest. Egyéb mutatók, például a devizatartalékok és a rövid távú kamatlábak alakulása, azt jelzik, hogy a befektetők szemében Horvátország kockázati megítélése továbbra is kedvező. A Horvát Nemzeti Bank nemzetközi tartalékai a 2020 végi közel 19 milliárd EUR-ról 2021 végére 25 milliárd EUR-ra nőttek. A horvát rövid lejáratú referencia-kamatlábnak, azaz a három hónapos NRR kamatlábnak az EURIBOR-hoz viszonyított különbözete nagyjából stabil volt, és a 2020–2021-es időszakban átlagosan 60 bázispontot ért el. Az ERM II-höz való csatlakozását követően Horvátország kötelezettséget vállalt arra, hogy végrehajtja a belépés utáni kötelezettségvállalásoknak nevezett politikai intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a mechanizmusban való részvétele fenntartható legyen, és hogy az ország az euró bevezetése előtt magas fokú gazdasági konvergenciát érjen el. Az intézkedések négy szakpolitikai területet ölelnek fel: a pénzmosás elleni küzdelmet, az üzleti környezetet, az állami tulajdonú vállalatokat és a fizetésképtelenségi keretrendszert.

A kuna az ezen értékelés tárgyát képező két évben az ERM II középárfolyamához nagyon közel maradt. Az ERM II-ben nem került sor a kuna középárfolyamának leértékelésére. A 2022. júliusi esetleges tanácsi határozat időpontjáig a kuna már 24 hónapja részt fog venni az ERM II-ben. Horvátország teljesíti az árfolyam-kritériumot.

Horvátország teljesíti a hosszú távú kamatlábak konvergenciájára vonatkozó kritériumot. Az átlagos hosszú távú kamatláb Horvátországban 2022 áprilisában 0,8 % volt, tehát jóval a 2,6 %-os referenciaérték alatt maradt. A hosszú távú kamatláb a világjárvány első két hónapjában több mint 60 bázisponttal emelkedett, és 2020 áprilisára 1,2 %-ot ért el, majd nagyon fokozatosan csökkent, és 2021 végére 0,3 %-ra esett vissza. A hosszú távú kamatláb 2021 decemberében enyhén emelkedett, és 2022 első néhány hónapjában tovább nőtt, miközben globális szinten nőnek a geopolitikai kockázatok, és a legfejlettebb gazdaságok már amúgy is magas inflációs szintjével összefüggésben romlottak az inflációs kilátások. A német hosszú lejáratú referenciakötvényhez viszonyított különbözet 2020-ban valamivel 100 bázispont felett volt, de 2021-ben fokozatosan csökkent, majd 2021 végére körülbelül 50 bázispontra esett vissza. 2021 elején ismét 100 bázispont fölé került, és 2022 áprilisában 168 bázispontra emelkedett, miután az előző hónapban 180 bázisponttal tetőzött.

A Bizottság egyéb tényezőket is megvizsgált, beleértve a fizetési mérleg alakulását és a piacok integrációját. Horvátország külső egyenlege (a folyó fizetési mérleg és a tőkemérleg együttesen) a Covid19-világjárvány gazdasági következményei miatt 2019-ről 2020-ra a GDP 4,6 %-áról a GDP 2,1 %-ára csökkent. A külső egyenleg az idegenforgalmi exportszolgáltatások erőteljes fellendülésének eredményeként jelentkező magas folyófizetésimérleg-többlet miatt 2021-ben jelentősen, a GDP 5,5 %-ára növekedett. A horvát gazdaság kereskedelmi és befektetési kapcsolatai révén jól integrálódott az euróövezetbe. Az üzleti környezetet jellemző kiválasztott mutatók azt jelzik, hogy Horvátország rosszabbul teljesít, mint számos euróövezeti tagállam. Problémás többek között az intézményi keret, ideértve a szabályozás minőségét és a korrupciót is. A belépés utáni ERM II kötelezettségvállalások részeként azonban újabb erőfeszítések történtek az üzleti környezet javítására, különösen az adminisztratív terhek és a szabályozási korlátozások csökkentésére (lásd még alább a helyreállítási és rezilienciaépítési tervhez kapcsolódó intézkedésekről szóló bekezdést). Horvátország bankszektora igen jól integrálódott az euróövezet pénzügyi rendszerébe, különösen a pénzügyi közvetítők körében jellemző nagyarányú külföldi tulajdon révén. 2020 júliusában az EKB határozatot fogadott el a Horvát Nemzeti Bankkal való szoros bankfelügyeleti együttműködés kialakításáról. Jelenleg az EKB felel Horvátország főbb bankintézményeinek felügyeletéért, és Horvátország ténylegesen csatlakozott a bankunióhoz. A horvát pénzügyi szektor a GDP-t tekintve kisebb, mint az euróövezeté. Döntő eleme a bankszektor, amely nagymértékben integrálódott az euróövezet bankszektorába, különösen külföldi tulajdonlás révén. Ugyanakkor Horvátországban a biztosítási és nyugdíjalapok ágazata is viszonylag nagy. A piaci alapú finanszírozás azonban kevésbé fejlett, ami tükröződik a tőkepiacok kis méretében és a magánszektor adósságállományában. A makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárással összefüggésben a Bizottság a riasztási mechanizmus keretében készült 2022. évi jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy Horvátország esetében részletes elemzés (IDR) elvégzése indokolt. A 2020-ig tartó időszakra vonatkozó adatokat tartalmazó aktualizált eredménytábla alapján a nettó nemzetközi befektetési pozíció (NIIP), a fajlagos bérköltségek (ULC) növekedése, a lakásárak növekedése és a bruttó államadósság mutatói meghaladták az indikatív küszöbértéküket. A Bizottság 2022. évi részletes elemzésének megállapításai azonban azt mutatják, hogy a makrogazdasági egyensúlyhiányok felszámolása 2021-ben folytatódott, miután 2020-ban viszonylag kis mértékű romlás következett be. E részletes elemzés alapján a Bizottság úgy ítélte meg, hogy Horvátországban már nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

A Horvátország helyreállítási és rezilienciaépítési tervében meghatározott reformok és beruházások hatékony végrehajtása kezelni fogja a legfontosabb makrogazdasági és intézményi kihívásokat. Ezek közé tartozik a foglalkoztatás és a munkaerőpiaci részvétel alacsony szintje, a készséghiányok, a túl sok teherrel járó és összetett üzleti környezet, valamint az oktatás alacsony színvonala. A legfontosabb beruházások az energiahatékonyság és az épületek földrengés utáni újjáépítése, a fenntartható közlekedés, a közigazgatás digitális átállása és az 5G infrastruktúra területén valósulnak meg. Reformokat terveznek olyan területeken, mint a kisgyermekkori nevelés és gondozás, az egészségügyi rendszer, a pénzmosás és a korrupció elleni küzdelem, az igazságszolgáltatás, a költségvetési keret és az üzleti környezet, különösen az adminisztratív akadályok csökkentésére összpontosítva.

5.MAGYARORSZÁG

A jogszabályok összeegyeztethetőségére és a konvergenciakritériumok teljesítésére vonatkozó értékelés fényében, az egyéb releváns tényezőket is figyelembe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy Magyarország nem teljesíti az euró bevezetésére vonatkozó feltételeket.

A magyar jogszabályok – különösen a Magyar Nemzeti Bankról (MNB) szóló törvény – nem felelnek meg teljes mértékben az EUMSZ összeegyeztethetőségről szóló 131. cikkének. A legjelentősebb összeegyeztethetetlenségek a következő területeken merülnek fel: az MNB függetlensége, a monetáris finanszírozás tilalma és a központi banknak a KBER-be történő integrációja az euró bevezetésének időpontjában (a KBER-nek az EUMSZ 127. cikkének (2) bekezdésében és a KBER/EKB-alapokmány 3. cikkében meghatározott feladataival összefüggésben). Emellett az MNB-ről szóló törvény további hiányosságokat tartalmaz az MNB KBER-be való integrációja tekintetében.

Magyarország nem teljesíti az árstabilitási kritériumot. Magyarországon az átlagos inflációs ráta a 2022 áprilisát megelőző 12 hónapban 6,8 % volt, tehát jóval meghaladta a 4,9 %-os referenciaértéket. Az előrejelzés szerint a következő hónapokban is jóval a referenciaérték felett marad.

Magyarországon az éves HICP-infláció 2020-ban és 2021-ben emelkedő pályán volt, átlagosan 3,4 %-ot, illetve 5,2 %-ot ért el. Az éves HICP-infláció a 2020. áprilisi 2,5 %-ról 2021 áprilisára 5,2 %-ra növekedett. Ezt követően 2022 első néhány hónapjában tovább gyorsult, és 2022 márciusában 8,6 %-ot ért el. Az infláció 2021. évi gyorsulását főként az energia- és nyersanyagárak alakulása okozta. A maginfláció (az energia és a feldolgozatlan élelmiszerek nélkül számított HICP-infláció) azonban a 2020 augusztusa és 2021 márciusa közötti enyhe csökkenést követően meredeken emelkedett. Az infláció 2022 áprilisában 9,6 % volt. Az éves HICP-inflációs ráta Magyarországon 2020-ban és 2021-ben átlagosan magasabb volt, mint az euróövezetben.