A szolgáltatási ágazat végső energiaintenzitása a 2005 és 2014 közötti időszakban évente átlagosan 1 %-kal nőtt. Ebben az időszakban a legnagyobb javulás Magyarországon, Írországban és Szlovákiában következett be. Ciprus, Észtország, Finnország, Görögország és Olaszország is stabil vagy növekvő végső energiaintenzitást mutatott ebben az időszakban. Ez utóbbi tagállamoknak a szolgáltatási ágazatra kell összpontosítaniuk, hogy növeljék az energiahatékonyságot. Ez segíteni fog a szóban forgó ágazat versenyképességének javításában, amely a jövőben várhatóan növekedni fog.

Az éghajlatváltozás hatásával korrigált egy főre eső végső energiafelhasználás 2005 és 2014 között évente átlagosan 0,7 %-kal szintén visszaesett. Ebben az időszakban a legnagyobb javulás Belgiumban, Írországban és az Egyesült Királyságban következett be. A négyzetméterenkénti energiafelhasználás is javult az összes tagállamban 2005 és 2014 között. A legnagyobb csökkenés Cipruson, Lettországban és Portugáliában következett be.

A lakossági ágazat abszolút értékben vett végső energiafelhasználása a 2005-ös 309 Mtoe-ről 2014-re 263 Mtoe-re, azaz 15 %-kal esett vissza számos ok miatt, ideértve a berendezések nagyobb energiahatékonyságát és az épületállomány energiahatékonyságának az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv, valamint a környezetbarát tervezési minimumkövetelmények fokozatos végrehajtását követő javulását. Az épületek energiahatékonysági tanúsítványában a fogyasztók rendelkezésére bocsátott információ és az energiafelhasználás mérése is hozzájárult ehhez a pozitív tendenciához, mivel a fogyasztókat hasznos útmutatással látta el az energiafelhasználással kapcsolatos ismereteik fokozása érdekében.

Az energiahatékonysági irányelv 5. cikkének előírja a tagállamok számára, hogy évente fel kell újítaniuk a központi kormányzat tulajdonában és használatában lévő fűtött és hűtött – az épületek energiateljesítményéről szóló irányelvben foglalt energiahatékonysági minimumkövetelményeknek nem megfelelő – épületek teljes alapterületének 3%-át. Ehelyett más eszközöket is igénybe vehetnek az ennek megfelelő éves megtakarítás eléréséhez. Az 5. cikkben foglalt követelmények végrehajtása céljából 18 tagállam alternatív intézkedéseket, azaz olyan intézkedéseket fog elfogadni, amelyek a lakókat ösztönzik a magatartásuk megváltoztatására. A többi tagállam az alapmegoldást, vagyis az alapterület 3%-ának felújítását választotta.

A 2016-os éves jelentések alapján az alapmegközelítést választó tagállamok 2014-ben hozzávetőlegesen 1 245 000 m², míg 2015-ben 995 000 m² alapterületű épületállomány felújításáról számoltak be. Az alternatív megközelítést alkalmazó tagállamok 2014-ben és 2015-ben energiamegtakarításról számoltak be a Bizottságnak, azonban a jelentéstétellel kapcsolatban volt némi bizonytalanság (pl. a választott egységek vagy hiányzó adatok). Az előzetes vizsgálatok azt a következtetést támasztják alá, amely szerint az Ausztriában, Horvátországban, Cipruson, a Cseh Köztársaságban, Finnországban, Írországban, Hollandiában, Lengyelországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban alkalmazott alternatív megközelítés a 2014 és 2015 között időszakban a szükséges éves energiamegtakarítást eredményezte. Horvátország, Finnország és Svédország túlteljesítésről számolt be. Az alapmegközelítés esetén a felújítási követelményeiket 2014-ben és 2015-ben állításuk szerint teljesítő tagállamok Észtország, Spanyolország, Magyarország, Olaszország és Lettország. A Bizottság e rendelkezés végrehajtását szorosan figyelemmel fogja kísérni.

4.5.Közlekedési ágazat

A közlekedés abszolút értékben vett végső energiafogyasztása a 28 uniós tagállamban a 2005-ös 369 Mtoe-ről 2014-re 353 Mtoe-re, vagyis 4 %-kal csökkent. 2014-ben 13 tagállam növelte energiafogyasztását ebben az ágazatban a 2005-ös szinthez viszonyítva. A fogyasztás jelentősen (2005 óta 20 %-ot meghaladóan) nőtt Litvániában, Máltán, Lengyelországban, Romániában és Szlovéniában. Ezzel szemben a fogyasztás a 2005-ös szinthez viszonyítva Görögországban 21 %-kal és Spanyolországban 20 %-kal csökkent 2014-ben.

Az EU-28 végső energiafelhasználása a közlekedési ágazatban 2013 és 2014 között 1 %-kal növekedett, és 20 tagállam számolt be növekedésről 2013-hoz képest. Ez jelentős változást mutat az előző évhez képest, amikor csak 11 tagállamban lehetett növekvő tendenciát észlelni. A legnagyobb növekedést Bulgária (11 %), Magyarország (12 %) és Litvánia (11 %) mutatta. A közlekedési ágazat energiafelhasználása növekedésének egyik fő okaként az energiaárak esésére hivatkoztak. Az egyéb okok magukban foglalják a járművek számának növekedését és a teherforgalom/személyforgalom fokozódását. Máltán az érkező turisták számának jelentős növekedése fokozott energiafelhasználással párosult a légi közlekedés és a gépkocsi-közlekedés terén.

A tömegközlekedés részesedése a portugáliai 11 % és a magyarországi 35 % között mozgott 2014-ben. Uniós szinten 2014-ben a tömegközlekedés részesedése stabilan 18 % körül maradt a 2005-ös szinthez viszonyítva. A 2005-ös szinthez képest a legnagyobb növekedésről 2014-ben Belgium és a Cseh Köztársaság számolt be. A teherszállítás terén a közúti szállítás részesedése a teljes belföldi teherszállításban 2005 és 2014 között csekély mértékben, 76 %-ról 75 %-ra csökkent. Nemzeti szinten a vasút és a belföldi hajózás teherszállításban képviselt részesedése a ciprusi és máltai 0% és a lettországi 81 % között mozgott 2014-ben. Románia és Bulgária számolt be a részesedéseik 2005-ös szinthez viszonyított legnagyobb növekedéséről 2014-ben.

4.6.Villamosenergia- és hőtermelő ágazat

Az EU kibocsátáskereskedelmi rendszere mellett a célzott energiahatékonysági politikák növelhetik az energiaágazat energiahatékonyságát, ideértve pl. a nagy hatékonyságú kapcsolt energiatermelő létesítmények (CHP) által termelt hő és villamos energia támogatását, a hatékony távfűtési és távhűtési rendszert, valamint a megújuló energiaforrásokat és az ikt útmutatók és erre a célra kialakított szoftverek további alkalmazását az eltérő energiaforrások eredményesebb integrálása érdekében. A hűtési és fűtési ágazatok e tekintetben kulcsfontosságú szerepet játszanak.

A primerenergia-fogyasztás utóbbi években való csökkenése a végső energiafogyasztás visszaesésének és a villamosenergia-termelési ágazat strukturális változásának köszönhető. Az elmúlt évek strukturális változásai között elsősorban a hőtermelésről a megújuló energiaforrások felé való elmozdulást lehet említeni. A bruttó végső energiafelhasználásból való 16 %-os részesedéssel 2014-ben az EU és a tagállamok megújuló energiaforrások felhasználása terén nagy része jó úton halad és még felül is múlta a saját ütemterv-előirányzatot. A megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia igénybevétele jelentősen hozzájárulhat a primerenergia-felhasználás csökkentéséhez.

A kapcsolt energiatermelő létesítményekből származó hőtermelés a 2013-as szinthez képest szinte minden tagállamban csökkent 2014-ben. Ez a kapcsolt energiatermelő létesítményekből származó hőtermelésre vonatkozó csökkenő tendencia 14 tagállam esetében a 2005 és 2014 közötti időszakban is megfigyelhető.

A termikusenergia-termelés output/input aránya a 2013-as mértékhez képest 2014-ben 17 tagállamban csökkent. Ugyanez vonatkozik 13 olyan tagállamra, amelyek a 2005-ös szinthez képest 2014-ben csökkentették az output/input arányukat. Ennek oka sokrétű lehet, pl. más tüzelőanyagokra való átállás.

Egy jól működő uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer, piaci stabilizációs tartalékkal és célzott energiahatékonysági politikákkal együttesen tovább ösztönözheti az energiaágazat energiahatékonyságának növekedését. Ezenfelül a tagállamoknak szorosan figyelemmel kell kísérniük az energiahatékonysági irányelv 15. cikkének hatálya alá tartozó, az előállítás és az átviteli/elosztó hálózatok hatékonysági potenciáljára vonatkozó értékelések, valamint az energiahatékonysági irányelv 14. cikkében előírt hatékony kapcsolt energiatermeléssel, valamint távfűtéssel és távhűtéssel kapcsolatos költség-haszon értékelések végrehajtását.

4.7.Az energiahatékonysági irányelv nemzeti jogba való átültetésének helyzete

Az energiahatékonysági irányelvet egyes tagállamok még mindig nem ültették át teljesen. Ez azt eredményezi, hogy az érintett országok az irányelvből fakadó előnyöket nem tudják teljes mértékben kiaknázni. Az energiahatékonysági irányelvnek a 2020-as és 2030-as energiahatékonysági célok megvalósításához való hozzájárulása, az energiahatékonysági piacok megfelelő fejlődése, valamint a fogyasztók és a piaci szereplők bevonása csak az irányelv teljes körű és eredményes átültetését követően érhető el.

E célból a Bizottság továbbra is szorosan figyelemmel kíséri az energiahatékonysági irányelv végrehajtását. Az eredetileg az energiahatékonysági irányelvben rögzített egyes követelmények átültetéséhez szükséges nemzeti jogi szabályozással kapcsolatos bejelentés részleges jellege vagy hiánya miatt indított 27 kötelezettségszegési eljárásból a Bizottság 22 eljárást lezárt. A Bizottság továbbra is párbeszédet folytat néhány tagállammal az energiahatékonysági irányelv 7. cikkének megfelelő végrehajtásával kapcsolatban. A Bizottság 2017-ben párbeszédet fog kezdeményezni az összes tagállammal a nemzeti jogi szabályozás irányelvnek való megfelelősége ellenőrzésének céljából, más szóval annak vizsgálata érdekében, hogy a nemzeti jogi szabályozás az energiahatékonysági irányelvben foglalt összes követelményt és kötelezettséget megfelelően tükrözi-e.

A 7. cikk végrehajtása azt mutatja, hogy a tagállamok megfelelő mértékben haladtak a 2020-as halmozott megtakarítási cél elérése felé. Az EU-28 ugyanis 2014-ben 12 Mtoe energiamegtakarítást ért el, amely a tagállamok által jelentett összes megtakarítási szükséglet 5 %-ának felel meg. Ezenfelül a nyolc tagállam – Franciaország, Magyarország, Olaszország, Málta, Hollandia, Románia, Szlovákia és az Egyesült Királyság – által jelentett megtakarítások elérték, illetve meghaladták a 2014-es várható éves megtakarításokat .

2014-ben Belgium, Dánia, Észtország, Németország, Görögország, Írország, Lettország, Portugália és Szlovénia arról számoltak be, hogy az adott év vonatkozásában a 7. cikk alapján várt éves megtakarításuk legalább 50 %-át elérték. Bulgária, Horvátország, Ciprus, Luxemburg és Svédország a 2014-re várt megtakarításaik kevesebb, mint 50 %-át érték el. Ezekben a tagállamokban az elkövetkezendő években további erőfeszítésre volna szükség, hogy 2020-ra elérhessék az általános halmozott megtakarítási követelményt.

Lettország és Luxemburg 2014-ben nem tett jelentést energiahatékonyságra vonatkozó kötelezettségi rendszer (EEOS) keretében elért megtakarításról, mivel még nem vezettek be ilyen rendszert. Görögország kezdetben csupán alternatív intézkedésekről számolt be, de most szándékában áll EEOS-t felállítani 2017. január 1-jétől . Litvánia és Észtország nemrégiben bejelentették , hogy már nem kívánnak EEOS-t létrehozni. Összesen nyolc tagállam számolt be az intézkedéseik frissítéséről a 2016-os éves jelentésekben. A Cseh Köztársaság frissítette a megtakarítási követelményét.

5.Következtetés

Ahogyan azt a Tiszta energia minden európainak c. közleményben a Bizottság hangsúlyozta, az energiahatékonyságnak kell lennie az első számú energiaforrásnak, mivel kulcsfontosságú szerepet játszik a tiszta energiára való áttérés felgyorsításában, valamint a növekedés és munkahelyteremtés ösztönzésében, továbbá hozzájárul az EU ellátási biztonságához. Az energiahatékonyság pénzt takarít meg és fenntartható üzleti modellé vált. A legtöbb tagállam felismerte az energiahatékonyságból származó többszörös előnyöket és nem csak arra vállalt kötelezettséget, hogy ambiciózus energiahatékonysági célokat valósít meg 2020-ig, hanem arra is, hogy számos energiahatékonysági programot és intézkedést vezet be.