[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 10.7.2008

COM(2008) 443 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a személyzeti szabályzat XI. mellékletéről

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLA MENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a személyzeti szabályzat XI. mellékletéről

1. BEVEZETÉS

A személyzeti szabályzat XI. melléklete 15. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a XI. melléklet rendelkezéseit a 2004. július 1-jétől számított negyedik év végén elsősorban költségvetési kihatásaik figyelembevételével vizsgálják felül. E célból a Bizottság jelentést, valamint adott esetben – az EK-Szerződés 283. cikke alapján – e melléklet módosítására irányuló javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

E jelentés végrehajtja a fenti rendelkezést; Középpontjában az a kérdés áll, hogy a XI. melléklet betölti e célját és a „módszer” zökkenőmentes alkalmazása érdekében kell-e módosítani.

1.1. A módszer alapvető célkitűzései és elvei

A díjazás és a nyugdíjak kiigazítására jelenleg alkalmazott módszer rendelkezései 2004. július 1-jétől 2012. december 31-ig érvényesek, és azokat a személyzeti szabályzat 64., 65. és 65a. cikke, valamint a XI. melléklet tartalmazza.

A módszer fő célkitűzései a következők:

- Az illetmények automatikus kiigazítása[1] az összes közösségi intézmény és ügynökség munkáját megzavaró éves tárgyalások és szociális nyugtalanság elkerülése érdekében;

- az összes uniós intézmény tisztviselői és egyéb alkalmazottai díjazásának kiigazítása tekintetében átlátható, hatékony, viszonylag egyértelmű szabályok megállapítása.

A módszer megfelelő működését az alábbi elvek biztosítják:

- párhuzamosság a nemzeti köztisztviselőkkel a vásárlóerő alakulása tekintetében;

- egyenértékűség a különböző szolgálati helyeken alkalmazott köztisztviselők vásárlóereje között.

E jelentés azt elemzi, hogy a személyzeti szabályzat XI. mellékletében meghatározott módszer követi-e a fenti elveket és megvalósítja-e a fenti célkitűzéseket.

2. FAJLAGOS MUTATÓ

A fajlagos mutató a tagállamok központi közigazgatásában alkalmazott köztisztviselők díjazásának vásárlóerejében bekövetkező változásokat méri.

2.1. A fajlagos mutató alakulása az egyes országokban

A teljes idősor adatai nem állnak rendelkezésre mind a 27 tagállam vonatkozásában (Bulgária és Románai 2007-ben csatlakozott, Észtország pedig nem bocsátott rendelkezésre adatokat). Az 1. TÁBLÁZAT országonként összefoglalja a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozóan rendelkezésre álló adatokat, és kiszámítja a vizsgált időszak egyszerű számtani közepét. A következő táblázat ugyanezeket az adatokat tartalmazza kumulált indexként kifejezve (2003=100).

2.2. A jelenlegi meghatározás szerinti összesített fajlagos mutató alakulása

A 2004. májusi személyzeti szabályzat alapján az összesített fajlagos mutatót az EU összes tagállamának adatai helyett 8 referenciaország adatainak felhasználásával számítják ki. A nyolc ország a következő: Belgium, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Luxemburg, Németország, Olaszország és Spanyolország. E választás alapja az a feltételezett becslés, hogy a fizetések a mintául vett országokban az EU15-höz hasonlóan alakultak.

2004 előtt az összesített fajlagos mutatót az EU egészét (azaz 1987-1994 között az EU-12-re, 1995-2003 között az EU15-re) alapul véve számították ki.

A 2007-es bővítés és a közelmúlt gazdasági alakulása idővel csökkentette e minta százalékos arányát az uniós GDP-ben, és e tendencia várhatóan a jövőben is folytatódik. A XI. mellékletben megállapított egyszerűsített eljárás révén a Tanács – a személyzeti szabályzat 65. cikkének (3) bekezdése szerinti bizottsági javaslat alapján eljárva – új mintát fogadhat el, mely az Európai Unió GDP-jének legalább 75%-át reprezentálja.

Éves és kumulált adatok (országonként)

A 2. TÁBLÁZAT e nyolc ország idősorait tartalmazza 2004-től, valamint az időszak egyszerű számtani középértékét. A 3. TÁBLÁZAT ugyanezeket az adatokat tartalmazza kumulált indexként kifejezve (2003=100).

Egyértelműen látszik, hogy ebben az időszakban a nemzeti köztisztviselők nettó fizetése reálértékben mintegy 6%-kal csökkent Németországban, 3%-kal Luxembourgban és 1%-kal Spanyolországban. Ugyanebben az időszakban mintegy 1%-kal emelkedett Olaszországban, valamint kb. 2%-kal Hollandiában és az Egyesült Királyságban.

Nyolc ország összesített fajlagos mutatója

A 4. GRAFIKON a nyolc referenciaország (GDP szerint súlyozott) adatainak felhasználásával kiszámolt összesített fajlagos mutató idősorait, valamint a Brüsszeli Nemzetközi Indexet és az EU-alkalmazottak díjazásának ebből következő éves kiigazításait tartalmazza 2004-től.

Az 5. TÁBLÁZAT az idősorok ezen adatait az időszak kumulált indexeként kifejezve tartalmazza. A négyéves időszak egyszerű átlagaként kiszámított összesített fajlagos mutatója -0,3%; a 2007 júliusáig kiszámított kumulált hatás (2003=100) -1,0%. Az időszakra vonatkozó brüsszeli éves átlaginfláció +1.9%; a kumulált hatás +7.8%. A díjazások és nyugdíjak átlag éves kiigazítása +1.7%; a kumulált hatás +6,8%. A kumulált hatást a 6. GRAFIKON tartalmazza. A kumulált negatív fajlagos mutató (-1%) csökkentette az EU-tisztviselők vásárlóerejét.

2.3. Az összesített fajlagos mutatók kiszámításának egyéb lehetséges megközelítései

Az összesített fajlagos mutató kiszámításához alternatív számítási módok egész sora áll rendelkezésre. Az Eurostat által végzett ilyen próbaszámítások között található például:

- A brüsszeli és luxembourgi értékek egyszerű átlaga (ami mögött az a logika áll, hogy e számítás az EU-intézmények székhelyeinek elhelyezkedését tükrözi)

- Az EU-25-re vonatkozó számítások

- Az EU15-re, az euró-övezetre és egyéb országcsoportokra vonatkozó számítások

- Alternatív GDP-súlyozás

- Az országértékek súlyozása az egyes országok össznépessége alapján

- Az országértékek súlyozása a központi közigazgatásban alkalmazott nemzeti köztisztviselők aránya alapján

- Az országértékek súlyozása a minősített többségi szavazás szavazatainak elosztása alapján.

A valamennyi tagállamra vonatkozóan rendelkezésre álló adatok (azaz Bulgária és Románia idősorainak hiányában az EU25 adatai, kivéve adatok hiányában Észtországot) alapján kiszámított feltétezett összesített fajlagos mutató igencsak eltér a nyolc mintául vett országra kiszámított összesített fajlagos mutatótól. A négyéves időszak átlagértéke -0.3% helyett +0.2%; a 2007 júliusáig kiszámított kumulált hatás (2003=100) pedig -1,0% helyett +0.8% lenne.

2.4. Elszakadás a párhuzamosság általános elvétől

2.4.1. Az EU szociális biztonsági járulékainak hatása

A jelenlegi módszertannak az a célja, hogy figyelemmel kísérje a nemzeti köztisztviselők nettó illetményének alakulását, hogy ezáltal lehetőség szerint az EU-tisztviselők nettó illetményének azonos vásárlóerejét igyekezze biztosítani. Fontos megjegyezni, hogy a nemzeti köztisztviselők nettó illetménye már figyelembe veszi a tagállamokban fizetendő nyugdíjjárulékok, egészségbiztosítás, stb. hatásait. Amennyiben egy vagy több országban változás történik e kötelező levonásokban, az tükröződik a nettó illetmény mért alakulásában, ami kulcsfontosságú mutató az EU-tisztviselők alapilletményének éves emelése tekintetében. A nettó illetmény alakulása ugyanakkor nem veszi figyelembe a kockázatfedezésben bekövetkezett változást.

a) az EU-tisztviselők által fizetett szociális biztonsági járulékok

Az EU-tisztviselők nettó illetményéből levonják a kötelező szociális biztonsági járulékokat, ideértve a nyugdíjjárulékokat, valamint az egészségbiztosítási (beteg- és balesetbiztosítási) járulékokat. A járulékokat időszakosan emelik és a referenciaországok járulékaitól teljesen függetlenül állapítják meg. Következésképpen a jelenlegi rendszerben kettősszámítási elem található.

A 7. TÁBLÁZAT a párhuzamosság elvétől a szociális biztonsági járulékok miatti elszakadás kumulált hatását igyekszik számszerűsíteni (2004. májusi állapot = 100) azáltal, hogy a tényleges összetett hatás megállapításához az éves kiigazításból levonja a személyzet által fizetendő nyugdíjjárulék mértékében bekövetkező változások hatását.

A 2004-2007 közötti időszakban az illetmények tényleges kumulált kiigazítása – a nyugdíjjárulék mértékében bekövetkezett változások további hatása miatt – mintegy 0,7 százalékkal maradt el a közzétett éves kiigazítástól.

b) Kockázatfedezés

A nemzeti köztisztviselők különféle szociális biztonsági járulékokat fizethetnek, amelyek bizonyos kockázatokkal szemben védelmet garantálnak számukra. A kockázatfedezés minden tagállamban országspecifikus. Az EU jóléti rendszere hasonlóképpen csak bizonyos kockázatokra terjed ki. A kockázatfedezésben mutatkozó különbségek és a kockázatfedezésben bekövetkező változások hatása megnehezíti az összevetést, és nem történtek lépések ennek korrigálására. Mindazonáltal ez a helyzet is egyfajta elmozdulást jelent a párhuzamosság elvétől. Bár az EU-tisztviselők nem feltétlenül jogosultak a tagállamokban alkalmazott szociális biztonsági járulékok által biztosított védelemre, azok kockázatfedezéssel kapcsolatos változásai kihatnak illetményükre: a nemzeti köztisztviselők járulékainak emelkedése negatívan, csökkenése kedvezően hat rájuk.

2.4.2. Az EU különleges illetékének hatása

A különleges illeték az EU-tisztviselők díjazásából történő további levonás, ami újabb kettősszámítási elemet vet fel.

A 8. TÁBLÁZAT a párhuzamosság elvétől a szociális biztonsági járulékok miatti elszakadás kumulált hatását (2004. májusi állapot = 100) igyekszik számszerűsíteni azáltal, hogy a tényleges összetett hatás megállapításához az éves kiigazításból levonja a különleges illeték mértékében bekövetkező változások hatását.

A 2004-2007 közötti időszakban az illetmények tényleges kumulált kiigazítása – a személyzet által fizetendő különleges illeték bevezetésének, valamint (folyamatban lévő) éves változásainak további hatása miatt – mintegy 0,6 százalékkal maradt el a közzétett éves kiigazítástól.

2.4.3. Az EU szociális biztonsági járulékainak és az EU különleges illetékének összetett hatása

A 9. TÁBLÁZAT tartalmazza a nyugdíjjárulékok és 2004-től a különleges illeték alakulásának éves kiigazításából fakadó további összetett hatásokat.

A kumulált hatást a 10. GRAFIKON tartalmazza. Amennyiben az illetményekben 2003 júliusa óta bekövetkezett, +6,8%-os (azaz a 2004-2007 közötti éves kiigazításokból fakadó) kumulált változást úgy igazítják ki, hogy figyelembe vegye nyugdíjjárulék mértékében bekövetkezett változások, valamint 2004 májusa óta a különleges illetékben bekövetkezett változások kumulált hatását, a tényleges teljes kumulált változás csak +5,4%, azaz 1,3%-kal kevesebb. Ez kevesebb, mint az ugyanazon időszakra vonatkozóan Brüsszelben mért +7,8%-os kumulált infláció.

2.5. Felmerült problémák és alkalmazott vagy javasolt megoldások

2.5.1. Adatok és meta-adatok hozzáférhetősége

A tagállamoknak gyakorlati nehézségeik támadhatnak azzal kapcsolatban, hogy az Eurostat rendelkezésére bocsássák a szükséges információkat. A mérési nehézségek többek között az alábbiakból fakadhatnak: a bruttó fizetés pontos meghatározásának alkalmazása; a fizetéssel kapcsolatos információk társítása a pontos referencia-időszakhoz; a közigazgatáson belül adatgyűjtés a megfelelő referencianépesség tekintetében; ezen információk továbbítása az Eurostatnak. E kérdéseket lent részletesen áttekintjük.

Mérési nehézségek a bruttó fizetés egyes összetevőivel, illetve meghatározásával kapcsolatban

A jelenlegi módszertani útmutató megállapítja, hogy az Eurostat felé történő továbbítás céljából a bruttó díjazás kiszámításához figyelembe kell venni a díjazás valamennyi olyan elemét, amely hatással van a nemzeti köztisztviselők vásárlóerejére. Az alapilletmények mellett valamennyi általános jutalmat és prémiumot jelenteni kell, ideértve a nyugdíjalapba nem tartózó átalányösszegeket, valamint juttatásokat (pl. gyermekgondozási díj, családi pótlék). Mérési okokból a jövedelem nem pénzbeli tényezőit tipikusan nem veszik figyelembe. A múltban alkalomadtán felmerülő, értelmezéssel kapcsolatos kérdéseket kétoldalúan, esetenként külön-külön tisztázták. Most viszont általános módszertani útmutató[2] biztosítunk a bruttó illetmény alkotóelemeinek értelmezéséről, a rendhagyó kifizetések kezeléséről és a referencianépesség kijelöléséről, hogy az adatszolgáltatók számára érthetőbbé tegyük a kiszámítandó és az Eurostatnak továbbítandó forrásinformációt, illetve a végfelhasználók számára érthetőbbé tegyük az Eurostat által összeállított mutatókat.

2.5.2. A személyzeti szabályzat értelmezése

A kötelező járulékok önkéntes járulékokká alakításának kérdése

Egyes kötelező járulékok önkéntessé alakításának kérdése 2006-ban merült fel, amikor is egy tagállam az előző évre vonatkozóan két adatsort továbbított. Az előző évre vonatkozó két adatsor szükségességét a tagállam azzal indokolta, hogy az egészségbiztosítási rendszer megváltozott: egyes kötelező járulékok önkéntesé váltak, és a köztisztviselők három alapcsomag közül választhattak. A tagállam szerint az átlagcsomagot kell kötelezőnek tekinteni; a Bizottság azonban úgy vélte, hogy a hatályos jogszabályoknak történő megfelelést biztosító legkevésbé költséges csomagot kell kötelezőnek tekinteni, mivel a köztisztviselők önként választhatják a másik két csomagot. Ezen értelmezés megnyerte a Tanács Jogi Szolgálatának támogatását, amely kijelentette, hogy a bizottsági javaslat eleget tett a személyzeti szabályzat vonatkozó rendelkezéseink, és véleményében egyedi fenntartásainak adott hangot a tagállam kérése tekintetében.

Mivel a személyzeti szabályzattal foglalkozó tanácsi munkacsoporton belül eltérően vélekedtek a kérdésről, a munkacsoport arra kérte a Bizottságot, hogy – a közös értelmezés kialakítása érdekében – a 65. cikkel foglalkozó munkacsoport keretében vizsgálja meg a kérdést. A 65. cikkel foglalkozó munkacsoportban a Bizottság közös értelmezésre bocsátotta a szöveget, amelyet a munkacsoport tagjainak többsége támogatott. A szöveget következésképpen beleillesztették a 65. cikkel foglalkozó munkacsoport 2008. márciusában elfogadott módszertani útmutatójába[3].

- A szociális biztonsági rendszerben vagy az adórendszerben bekövetkező változás nem tekinthető az illetmények nagyságrendi változásának. A t-1. év és a t. év közötti változásokat figyelembe veszik a folyó évre vonatkozó mutató kiszámításához.

- Amennyiben a kötelező levonások emelkednek vagy újakat vezetnek be, az tükröződik a fajlagos mutató kiszámításához felhasznált nettó illetmények csökkenésében. Ehhez hasonlóan, amennyiben a kötelező levonások mértéke csökken vagy azokat megszüntetik, az ugyancsak tükröződik a nettó fizetések emelkedésében.

- Amennyiben az önkéntes szociális járulék kötelező levonássá válik, azt a nettó fizetések csökkenésében veszik figyelembe. Amennyiben egy kötelező levonás önkéntessé válik, azt a továbbiakban nem veszik figyelembe.

Amennyiben különböző csomagok között lehet választani, kötelezőnek azt a csomagot kell tekinteni, amely a lehető legkevesebb költség mellett biztosítja a hatályos jogszabályoknak való megfelelést.

2.5.3. Az illetmények nagyságrendbeli változásai

Az illetmények nagyságrendbeli változása önmagában nem feltétlenül hat ki a jelenlegi személyzet fizetésére. Egyes fokozatok eltűnnek, másokat bevezetnek vagy a már alkalmazásban lévő személyzetet új fokozatokba sorolják. A szociális biztonsági rendszerben vagy az adórendszerben bekövetkező változás nem tekinthető az illetmények nagyságrendi változásának.

Jelentős nagyságrendbeli változások ritkán fordulnak elő, ugyanakkor gyakorlati problémát vetnek fel: hogyan lehet összevetni a (t) időben rendelkezésre álló információkat és megállapítani a tendenciát (t-1) időponthoz képest.

A 65. cikkel foglalkozó munkacsoport elé javaslatot terjesztettek a probléma gyakorlati megoldására, amelyet később felvettek a módszertani útmutatóba[4].

Mivel a többi tényező azonos marad, a fő elv az, hogy az alkalmazottak összlétszáma és a díjazás összértéke közvetlenül a változás előtt és rögtön a változás után változatlan maradjon.

2.5.4. A kevesebb mint 100%-ot reprezentáló minták

Minden funkcionális kategória (adminisztrátorok, asszisztensek) esetében követelmény, hogy a kiválasztott fokozatok az adott kategória tekintetében reprezentatívak legyenek (pl. modális érték) és a foglalkoztatottak tényleges számának legalább 75%-át lefedjék. A gyakorlatban a legtöbb ország a személyzet 100%-át lefedő adatokat szolgáltat.

Potenciális probléma akkor merül fel, amikor a minta összetételének megváltoztatását javasolják, ami kihathat a (t) időpontban felhasznált súlyozott átlagilletményekkel kapcsolatos adatokra és azok (t-1) időponttal való összevetésére.

A 65. cikkel foglalkozó munkacsoport elé javaslatot terjesztettek a probléma gyakorlati megoldására, amelyet később felvettek a módszertani útmutatóba[5].

A személyzet számának és az illetményeknek adott eloszlása mellett a vizsgált időszak kezdetén különböző mintákat lehet kiválasztani, amelyek esetében mindkét tényező eleget tesz az alkalmazottak legalább 75%-ának felölelésére vonatkozó követelménynek. Amennyiben 12 hónappal később (például a személyzet jelentős arányú áthelyezése következtében) megváltozik a fokozatokból vett minta, a minta logikus módon változatlanul fenntartható a jövőbeni összehasonlításokhoz, amennyiben tudatosan lemondtak a személyzet 100%-os lefedéséről és reprezentatív mintát választottak ki. A minta megváltoztatására irányuló bármilyen javaslatot előre jelezni kell és csak az Eurostattal konzultálva lehet jóváhagyni.

2.5.5. A számadatok utólagos felülvizsgálata

A folyamat bizonyos pontjain vagy azt követően előfordulhat, hogy valamely tagállam vagy az Eurostat hibát tár fel. E hibákat hivatalosan közölni kell (az Eurostat a tagállamnak vagy fordítva). Ez költségvetési és igazgatási kérdéseket vet fel arról, hogy visszamenőleg végre kell-e hajtani e korrekciókat, és ha igen, hogyan.

Hibák feltárása esetén a személyzeti szabályzat nem korlátozza az utólagos kiigazításokat. A gyakorlati igazgatási és pénzügyi terhek korlátozása végett azonban 2005 januárjában szóbeli megállapodás született, melyet most belefoglalnak a módszertani útmutatóba[6]. E megállapodás szerint felülvizsgálatra az alábbiak szerint kerül sor:

- Amennyiben a tanácsi elfogadás előtt hibákat tárnak fel, az Eurostat jelentését felülvizsgálják és új rendelettervezetet terjesztenek a Tanács elé.

- E rendelet elfogadása után számított hat hónapon át kezdeményezni lehet a kiigazítás felülvizsgálatát (ami utólagos korrekciót eredményezhet).

- A hathónapos időszak elteltével a t. évre vonatkozó adatokat véglegesnek tekintik.

2.5.6. Több adatbázis ugyanazon évre vonatkozóan

2006. novemberében negatív jogi véleményt terjesztettek a Tanács elé azzal kapcsolatban, hogy egy adott évre vonatkozóan több adatsor is létezett. Amennyiben egy adott évre vonatkozó adatsor pontatlannak bizonyul, rendelkezni kell a hivatalos felülvizsgálatról.

A Tanács Jogi Szolgálata véleményében[7] számos fontos kérdést pontosított:

- Amikor az Eurostat e célokból kiszámítja a fajlagos mutatót, az előző évvel kapcsolatban csak azon adatokat veszi figyelembe, amelyeket a szóban forgó év éves kiigazításához használ fel.

- Kellően indokolt esetben meg lehet változtatni az adott évre felhasznált statisztikai adatokat, de ez – az alkalmazandó eljárásnak megfelelően – az említett adatokkal végzett számítások eredményeinek korrigálását, azaz a tisztviselők előző évre vonatkozó díjazásának éves kiigazításáról szóló rendelet módosítását tenné szükségessé.

- Amennyiben a kötelező levonások kötelező jellege megszűnik, a Tanács nem tudja úgy figyelembe venni ezeket az adatokat, mint akkor, ha e levonások kötelezőek lennének.

3. BRÜSSZELI NEMZETKÖZI INDEX

A Brüsszeli Nemzetközi Index (BNI) egyszerűen a brüsszeli fogyasztói árinfláció mérése. Olyan Laspeyres-féle árindex, amelyet az azt alkotó árindexek súlyozott átlagaként számítanak ki, az EU-tisztviselők családi költségvetéséről készített felmérés alapján feltárt költekezési szokások szerint súlyozva.

A 11. ÁBRA a Brüsszeli Nemzetközi Index idősorait (júniustól júniusig tartó éves növekedés az előző évhez képest), valamint a belga harmonizált fogyasztói árindex hasonló adatait tartalmazza.

A tendenciában mutatkozó különbségek az egyes alapfejezetekre alkalmazott különböző indexforrásokból, valamint az összesítéshez alkalmazott különböző súlyozásból fakadnak.

A 2004 és 2007 közötti időszakra vonatkozó átlag BNI 101,9. A 2007 júniusáig tartó teljes időszakra vonatkozó kumulált index (alap: 2003. június = 100) 107,8.

Összehasonlításképpen, a Belgiumban mért átlagos harmonizált fogyasztói árindex ugyanebben az időszakban 102,2, a kumulált összérték pedig 109,1 volt.

4. KORREKCIÓS EGYÜTTHATÓK

A Brüsszelen és Luxembourgon kívüli alkalmazási helyeken szolgálatot teljesítő tisztviselők díjazását euróban fejezik ki és a munkavégzés helyére vonatkozó korrekciós együtthatóval igazítják ki, amely lehet 100%, annál magasabb vagy alacsonyabb is.

A korrekciós együtthatók számtani tényezők, amelyek – amikor az euró hivatalos átváltási árfolyamával (pl. egy adott szolgálati hely városának vonatkozásában) együtt az euróban kifejezett pénzösszegre (pl. a brüsszeli fizetés) alkalmazáskor – megállapítják a gazdasági paritást, azaz a megélhetési költségekben mutatkozó különbségeket (pl. a munkavégzés helye szerinti város és Brüsszel között) tükröző statisztikai értéket. A gazdasági paritás az árak átlagos hányadosa, azaz azt a nemzeti valutában kifejezett összeget tükrözi, amely egy adott helyen a Brüsszelben egy euróért megvásárolható termékek és szolgáltatások megvásárolásához szükséges.

4.1. A korrekciós együtthatók alakulásai

A 12. TÁBLÁZAT az egyes szolgálati helyekre vonatkozó, a 2003-2007 közötti időszakban alkalmazott korrekciós együtthatót tartalmazza.

E táblázatból nyilvánvaló, hogy a különböző helyekre vonatkozó korrekciós együttható az idők során különböző tendenciák szerint alakult. 10 helyszín esetében az említett időszakban csökkent, míg 20 helyszín esetében növekedett.

Ezen adatokat óvatosan kell értelmezni, mivel az adatok alapjául szolgáló gazdasági paritás– az idősorok alakulása helyett – durva becslést ad a helyek közötti, adott időpontban fennálló különbségekről. Néhány észrevételt azonban így is tehetünk.

A személyzet legnagyobb számát alkalmazó hely Brüsszel és Luxembourg. Az alkalmazott személyzet száma szerint felállított rangsorban a következő helyeken álló, a korrekciós együttható által érintett alkalmazási helyek az alábbiak: Varese (IT) (2,5%), Alicante (ES) (1,6%), Karlsruhe/Frankfurt (DE) (1,2%), Dublin (IE) (0,7%) és Hága (NL) (0,6%).

4.2. Felmerült problémák és az alkalmazott vagy javasolt megoldások

4.2.1. Megbízható súlyozási adatok összeállítása a fogyasztási kiadásokról (kis népességek)

Az idők során a nemzeti lakosság fogyasztói költekezési szokásainak és az EU-tisztviselők költekezési mintáinak összehasonlítása újra és újra azt mutatta, hogy a külföldön munkát végzők vásárlási szokásai igen eltérő képet mutathatnak. Következtésképpen az átfogó érték megállapítása céljából, a gazdasági paritás súlyozásához nem szerencsés nemzeti számadatokat felhasználni. Ehelyett a különböző szolgálati helyeken alkalmazott EU-tisztviselőktől kell információt gyűjteni.

A fogyasztói kiadásminták e súlyozásai a családi költségvetésről időszaki rendszerességgel (5-7 évente) készített felmérésekből származnak. Míg a céllakosság és a mintavétel egyértelműen kisebb, a válaszadók aránya hasonló a háztartási költségvetésről nemzeti szinten végzett felmérésekhez.

4.2.2. Megbízható paritások megállapítása felmérés alapján

Az árak tekintetében az európai összehasonlítási programból származó adatok megbízhatónak tekinthetők. Az a felülvizsgálati folyamat azonban, amely a többoldalú vásárlóerő-paritás kiszámítására alkalmas adatokat kíván létrehozni, logikusan inkább erre az eredményre koncentrál, és nem arra, hogy az adatok megfelelőek-e a kétoldalú, Brüsszellel összevetett vásárlóerő-paritás megállapítására. Az alapul vett adatokat ezért kívánatos lenne felülvizsgálni, ami javíthatná a kétoldalú paritások minőségét.

4.2.3. Bővítés (átlépés az EU-n kívülről EU-n belülre)

A 12. TÁBLÁZATBÓL egyértelműen látszik, hogy egyes szolgálati helyeken, főleg egyes új tagállamokban, az árszintek nyilvánvaló alakulása Brüsszellel összevetve különösen jelentős volt. Ennek általános okait az Eurostat éves jelentése ismerteti és számszerűsíti.

A 13. GRAFIKON bemutatja, hogy a 2004-2007 közötti időszakban általánosan hogyan alakult a vásárlóerő-paritás az új tagállamokban, a (2003=100). E grafikonból egyértelműen látszik, hogy az átfogó paritás a 2003-2007 közötti időszakban 15-25%-kal csökkent a Cseh Köztársaságban és Szlovákiában, 5-10%-kal Litvániában és Lengyelországban, és kevesebb mint 5%-kal Máltán. Ezzel szemben a paritás pozitív irányba mozdult el Észtország, Ciprus és Magyarország esetében, és meghaladta az 5%-ot Szlovéniában és Lettországban.

4.2.4. A végfelhasználói oldalon tapasztalt félreértések

A 2007-re vonatkozó korrekciós együtthatók ismertetése kapcsán különösen sok kérdés merült fel egyes új tagállamok és Spanyolország szolgálati helyeivel, valamint az olaszországi Varese-vel kapcsolatban. A luxembourgi személyzet képviselői ugyancsak kérdéseket vetettek fel a megélhetési költségekben Brüsszelhez képest mutatkozó különbség tekintetében.

2007 folyamán külön erőfeszítésekkel igyekeztek pontosítani és magyarázattal ellátni a módszertant, mind a személyzet képviselői számára (a szociális párbeszéd folyamata során), valamint a delegációkkal – amelyek számára egységes prezentációt dolgoztak ki – folytatott kiterjedt levelezés formájában.

4.3. Kiegyenlítési technikák (pl. a mozgóátlag)

Az adatsorokban rejlő tendenciák megfejtésének megkönnyítése érdekében az elemzők gyakran alkalmaznak az adatok ingadozásának csökkentésére vagy kiküszöbölésére kidolgozott különféle „kiegyenlítési” technikákat.

A „mozgóátlag” egy egyszerű kiegyenlítési technika, amely a bizonyos időközönként, adott időpontban vett adatokat hosszabb időegységbe foglalja – például több év adatainak átlagát veszi. Minél nagyobb az átlagban tükrözött évek száma, annál kiegyenlítettebb a sorozat.

A mozgóátlag idősorokra történő alkalmazásának azonban van egy hátulütője: mivel a számítás múltbeli adatokra épül, csorbul a változók időbeli relevanciája, és a mozgó átlag alkalmazása eltéréseket okozhat a különböző szolgálati helyek vásárlóerejének azonosságában.

A 64. cikkel foglalkozó munkacsoport jelenleg vizsgál egyéb technikákat.

5. A DÍJAZÁS ÉS NYUGDÍJAK KIIGAZÍTÁSÁRA ALKALMAZOTT MÓDSZER MűKÖDÉSÉNEK KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSAI

A módszer eleget tett célkitűzéseinek, mivel az EU-tisztviselők díjazása követte a nemzeti köztisztviselők reálértékű fizetésemelését.

A módszer eredményei |

Az EU tisztviselők alapilletménye (és nyugdíja) | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Emelés folyó árakon | 0,7% | 2,2% | 2,3% | 1,4% |

Brüsszeli Nemzetközi Index | 1,9% | 2,2% | 2,1% | 1,4% |

Alapilletmény-emelés reálértéken | -1,2% | 0,0% | 0,2% | 0,0% |

Kumulált emelés reálértéken | -1,2% | -1,2% | -1,0% | -1,0% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők közötti különbség |

Fizetésemelés reálértéken | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Az EU-tisztviselők alapilletménye | -1,2% | 0,0% | 0,2% | 0,0% |

A nemzeti köztisztviselők nettó illetménye (az EU8 átlaga) | -1,2% | 0,0% | 0,2% | 0,0% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők közötti különbség | 0,0% | 0,0% | 0,0% | 0,0% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők közötti kumulált különbség | 0,0% | 0,0% | 0,0% | 0,0% |

A nyugdíjjárulék és a különleges illeték mértékének változásaival együtt az EU-tisztviselők illetményének emelése reálértéken alacsonyabb volt, mint a nemzeti köztisztviselőké.

Nettó fizetésemelés a különleges illeték és a nyugdíjjárulék mértékének változásaival együtt |

Az EU-tisztviselők nettó illetménye | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Alap fizetésemelés reálértéken | -1,20% | 0,00% | 0,20% | 0,00% |

A különleges illetékben bekövetkező változások nettó hatása | -0,2% | -0,2% | -0,2% |

A nyugdíjjárulékban bekövetkezett változások nettó hatása | -0,35% | -0,35% |

Nettó fizetésemelés reálértéken | -1,55% | -0,55% | 0,0% | -0,2% |

Kumulált nettó fizetésemelés reálértéken | -1,5% | -2,1% | -2,1% | -2,3% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők nettó illetményei közötti különbség |

Nettó fizetésemelés reálértéken | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Az EU-tisztviselők nettó illetménye | -1,55% | -0,55% | 0,0% | -0,2% |

A nemzeti köztisztviselők nettó illetménye (az EU8 átlaga) | -1,2% | 0,0% | 0,2% | 0,0% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők közötti különbség | -0,35% | -0,55% | -0,2% | -0,2% |

Az EU-tisztviselők / EU8 nemzeti köztisztviselők közötti kumulált különbség | -0,3% | -0,9% | -1,1% | -1,3% |

Az igazgatási kiadások várt alakulása – amely tekintetében domináns szerepet játszik az illetményekkel és nyugdíjakkal kapcsolatos kiadás – a pénzügyi kerettel összeegyeztethető.

Az pénzügyi programozás 5. fejezetének alábbi táblázata(kivonat a 2009. évi előzetes költségvetés-tervezetről szóló V. dokumentumból)

Összegek millió euróban, folyó áron | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Bizottság, (a nyugdíjakat nem ide számítva) | 3 441 | 3 553 | 3 709 | 3 822 | 3 934 | 4 045 | 4 164 |

Nyugdíjak | 960 | 1 055 | 1 135 | 1 220 | 1 312 | 1 410 | 1 516 |

Egyéb intézmények (a nyugdíjakat nem ide számítva) | 2 577 | 2 674 | 2 803 | 2 972 | 3 083 | 3 214 | 3 346 |

5. fejezet összesen 5* | 6 978 | 7 282 | 7 648 | 8 014 | 8 328 | 8 669 | 9 025 |

Az 5. fejezet plafonértéke a ** lábjegyzettel | 7 115 | 7 457 | 7 777 | 8 088 | 8 415 | 8 755 | 9 181 |

5. fejezet várt küszöbérték | 137 | 175 | 129 | 74 | 87 | 86 | 156 |

* Az összérték és az összeg közötti különbség a kerekítésből fakad. ** Az 5. fejezet plafonértéke magában foglalja a személyzet nyugdíjrendszerhez való hozzájárulását |

6. KÖVETKEZTETÉSEK

A személyzeti szabályzatban megállapított díjazási rendszer garantálja a közösségi tisztviselők vásárlóerejének egyenértékűségét, figyelembe véve családi helyzetüket, valamint az alkalmazási helyükön jellemző megélhetési költségeket.

A 2004-es módszer a Tanács, a közösségi intézmények adminisztrációs egységei, valamint az intézmények személyzetének képviselői között folytatott tárgyalások eredménye. A módszer 2004. július 1-jétől 2012. december 31-ig alkalmazandó és az alábbiakat eredményezte:

1. 2004-től csökkent a nyolc referencia-tagállamban alkalmazott nemzeti köztisztviselők illetményének vásárlóereje (a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó kumulált összesített fajlagos mutató -1.0%).

2. Az országok egyéb csoportosításából kapott adatok felhasználása, illetve alternatív súlyozások vagy a díjazások alternatív meghatározása eltérő számadatokat eredményez. Az EU25 esetében például a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó, a fentiekhez hasonlóan kiszámított kumulált összesített fajlagos mutató +0.8% lenne.

3. A módszer szerves részét képező párhuzamosság elve automatikusan alkalmazza e csökkenést (-1.0%) a közösségi tisztviselők nettó fizetésére.

4. A nyugdíjjárulék mértékének növekedése, valamint a különleges illeték változásai a vásárlóerő további csökkenését (-1.3%) eredményezték.

5. A fentiek összetett hatásaként tehát csökkent a közösségi tisztviselők vásárlóereje (négy év alatt -2.3%).

6. A XI. melléklet 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó költségvetési hatásaként reálértéken 1%-kal csökkent a díjazással és nyugdíjakkal kapcsolatos kiadás.

7. Már pusztán a módszer automatikus működése segített elkerülni az évenkénti tárgyalásokból fakadó konfliktusokat.

8. Megállapítható, hogy a közösségi tisztviselők fizetése a gazdasági és szociális helyzetben bekövetkező változásokkal párhuzamosan alakult, ugyanakkor a vásárlóerő csökkenése túllép a nemzeti köztisztviselőkkel való párhuzamosságon.

9. Az Eurostat számos problémás kérdést azonosított be. Ezeket azonban a 64. és 65. cikkel foglalkozó munkacsoportok tárgyalták vagy tárgyalják, így nem teszik szükségessé a személyzeti szabályzat módosítását.

10. A fajlagos mutató kiszámításához használt jelenlegi minta teljes uniós GDP-n belüli aránya a 2004-2007 közötti időszakban csökkent és megközelíti a 75%-ot. E mintát nem kell haladéktalanul frissíteni. Mindazonáltal a Bizottság az elkövetkező években fontolóra veheti a frissítés javaslását.

A fenti okokból kifolyólag a Bizottság úgy véli, hogy a módszer eleget tett célkitűzéseinek és követte a XI. mellékletben megállapított elveket, továbbá olyan intézkedésekkel fejleszthető, amelyek nem vonják maguk után a XI. melléklet azonnali felülvizsgálatát. A Bizottság ezért úgy véli, hogy nincs szükség a személyzeti szabályzat módosítására.

MELLÉKLET

1. TÁBLÁZAT

[pic][pic]

2. TÁBLÁZAT

[pic]

3. TÁBLÁZAT

[pic]

4. GRAFIKON

[pic]

5. TÁBLÁZAT

[pic]

6. GRAFIKON

[pic]

7. TÁBLÁZAT

[pic]

[pic]

8. TÁBLÁZAT

[pic]

9. TÁBLÁZAT

[pic]

10. GRAFIKON

[pic]

11. ÁBRA

[pic]

12. TÁBLÁZAT

[pic]

13. GRAFIKON

[pic]

[1] Az illetmények automatikus kiigazítása csak a Tanács, a Bizottság és a személyzet képviselői által elfogadott időtartamra vonatkozik (2004. július 1-jétől 2012. december 31-ig), ami egybeesik a különleges illeték alkalmazásának időtartamával.

[2] Ld. az EU személyzeti szabályzatának 65. cikkével foglalkozó munkacsoport által 2008. március 28-án elfogadott módszertani útmutatót („A fajlagos mutatók kiszámítása az EU személyzeti szabályzatának 65. cikkével összhangban”), 3. függelék.

[3] Ibid. 4. függelék, 4. rész.

[4] Ibid. 4. Függelék, 4. rész

[5] Ibid. 4. függelék, 3. rész.

[6] Ibid. Fő szöveg, 9. szakasz

[7] A Tanács Jogi Szolgálatának 2006. november 30-i 15190/06 STAT 38 FIN 556 véleménye, (10), (11) és (12) bekezdés.