[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 9.12.2008

COM(2008)846 végleges

2005/0242 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján a Tanácsnak

a hajótulajdonosok polgári jogi felelősségéről és az általuk nyújtandó pénzügyi biztosítékokról szóló irányelv elfogadására tekintettel kialakított közös álláspontjáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

2005/0242 (COD)

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése alapján a Tanácsnak

a hajótulajdonosok polgári jogi felelősségéről és az általuk nyújtandó pénzügyi biztosítékokról szóló irányelv elfogadására tekintettel kialakított közös álláspontjáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. ELŐZMÉNYEK

A javaslatnak az Európai Parlamenthez, illetve a Tanácshoz történő továbbításának időpontja: (COM(2005) 593 végleges – 2005/0242 COD dokumentum): | 2006.01.30 |

A Régiók Bizottsága véleményének időpontja: | 2006.06.15. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményének időpontja: | 2006.09.13. |

Az Európai Parlament véleményének időpontja (első olvasat): | 2007.03.29. |

A módosított javaslat továbbításának időpontja: | 2007.10.24. |

A közös álláspont elfogadásának időpontja: | 2008.12.9. |

2. A BIZOTTSÁGI JAVASLAT CÉLJA

A harmadik tengerbiztonsági jogszabálycsomag keretében előterjesztett javaslat célja, hogy a hajótulajdonosok polgári jogi felelőssége és az általuk nyújtandó pénzügyi biztosítékok tekintetében valamennyi tagállamban közös minimumszabályok érvényesüljenek, valamint hogy olyan érdemi szabályok szülessenek, amelyek fokozzák a piaci szereplők felelősségtudatát, és biztosítják a károk megtérítését.

A javaslat a következőkre terjed ki:

- A Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek (IMO) a hajótulajdonosok felelősségének korlátozására vonatkozó egyezményének – a tengeri biztosítási kárigény tekintetében fennálló felelősség korlátozásáról szóló egyezmény, 1996. évi változat, a továbbiakban LLMC 1996 („Convention on the Limitation of Liability for Maritime Claims") – megerősítése valamennyi tagállam által. Az LLMC 1996 alapvetően két dolgot tartalmaz:

- megerősíti a felelősség korlátozásának elvét azáltal, hogy különösen magas szinten állapítja meg azt a küszöböt, amely felett a hajótulajdonos elveszíti a felelőssége korlátozására vonatkozó jogát („nem menthető hiba”);

- kellően magas szinten – a hatályos előző egyezményben (LLMC 1976) meghatározott szintnél háromszor magasabban – állapítja meg a felelősségi korlátokat ahhoz, hogy az esetek többségében a károsultak megfelelő kártérítésben részesüljenek.

- az egyezményt – egy azzal összeegyeztethető módosítással – átülteti a közösségi jogba, lecsökkentve azt a küszöböt, amely felett valamely nem szerződő államnak a lobogója alatt közlekedő hajó tulajdonosa elveszíti a felelőssége korlátozására vonatkozó jogát („súlyos gondatlanságból elkövetett hiba”).

- kötelező polgári jogi felelősségbiztosítási rendszert hoz létre a hajótulajdonosokra vonatkozóan

- az 1996. évi egyezményben (LLMC 1996) megállapított felelősségi határt kétszeresére emeli

- a tagállamok ellenőrzik a biztosítás tényleges meglétét és Európában kölcsönösen elfogadott igazolásokat bocsátanak ki

- egy tagállam joghatósága alá tartozó tengeri övezetbe történő belépéskor a hajó kapitánya bejelenti, hogy ezek az igazolások a hajó fedélzetén találhatók (az átmenő forgalomban levő hajókra vonatkozó bejelentési kötelezettség)

- a károsult közvetlenül a biztosítóval szemben indít keresetet.

- a javaslat értelmében ezenkívül kötelezővé válik az IMO-nak és a Nemzetközi Munkaügyi Hivatalnak a tengerészek magára hagyása esetében alkalmazandó pénzügyi biztosíték nyújtásáról szóló határozatának az alkalmazása.

E rendszer célja többek között az, hogy azonnal átmeneti megoldást kínáljon az IMO több – a hajók által okozott károk egyes típusainak az esetében kötelező biztosítás előírására irányuló – egyezményének a függőben lévő végrehajtásával összefüggő tartós nehézségekre.

3. M EGJEGYZÉSEK A KÖZÖS ÁLLÁSPONTRÓL

A BIZOTTSÁG KEZDETI SZÁNDÉKÁHOZ KÉPEST, AMELYET AZ EURÓPAI PARLAMENT AZ ELSő OLVASAT SORÁN ADOTT VÉLEMÉNYÉVEL MEGERőSÍTETT, A TANÁCS JELENTőSEN LESZűKÍTETTE A JAVASLATOT. A KÖZÖS ÁLLÁSPONT CSAK RÉSZBEN TA rtalmazza a kezdeti javaslatot.

- A módosítások által érintett rendelkezések:

- az „irányelv a hajótulajdonosok polgári jogi felelősségéről és az általuk nyújtandó pénzügyi biztosítékokról ” eredeti cím módosítása az „irányelv a hajótulajdonosok tengeri biztosítási kárigényre vonatkozó biztosításáról” új címre;

- az LLMC 1996 ratifikálására vonatkozó követelmény törlése, és egy párhuzamos nyilatkozatban a tagállamok arra irányuló kötelezettségvállalása, hogy az egyezményt legkésőbb 2012. január 1-jéig ratifikálják; az egyezménynek a közösségi jogba való átültetésére vonatkozó rendelkezés elhagyása;

- a tengerészek magára hagyására vonatkozó rendelkezés elhagyása;

- a biztosítási lefedettség meglétének ellenőrzésére vonatkozó rendelkezés elhagyása;

- a biztosítási igazolásnak a tagállamok joghatósága alá tartozó övezetbe történő belépéskor történő bejelentésére vonatkozó kötelezettség eltörlése;

- a biztosítóval szembeni közvetlen keresetre vonatkozó rendelkezés elhagyása.

- Változatlanul hagyott rendelkezések:

- biztosítási kötelezettség minden olyan hajó esetében, amely valamelyik tagállam lobogója alatt – a világon bárhol – közlekedik és bármely tagállam joghatósága alá tartozó övezetbe belép;

- a biztosítás az 1996. évi egyezményben (LLMC 1996) megállapított felelősségi határokhoz igazodik;

- a biztosítás meglétének igazolása kereskedelmi forgalomban használatos biztosítási igazolással történik;

- a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló irányelv szerinti ellenőrzés keretében ellenőrizhető a biztosítási igazolás megléte a hajó fedélzetén;

- az igazolás hiánya esetén a hajót vissza lehet tartani, vagy akár ki lehet utasítani, a tagállamok által megállapítandó esetleges pénzügyi szankciók sérelme nélkül;

- az irányelv végrehajtásának időpontja 2012. január 1-jére módosul, és a tagállamok – a már említett nyilatkozattal – vállalják, hogy addigra ratifikálják az LLMC 1996-ot.

A Tanács által végrehajtott változtatások ellenére a közös álláspont megőrzi a javaslat alapvető fontosságú elemeit. Jelenleg a hajóknak nem kell kötelező biztosítást kötniük, így határozott jelzés az állampolgároknak és a piaci szereplőknek, hogy az irányelv kötelező biztosítást ír elő minden hajó esetében – bármely tagállam lobogóját viseli is – az LLMC 1996-ban rögzített, a korábbi egyezményben szereplőnél háromszor magasabb felelősségi határokig. Egyelőre ugyanis a világ hajófuvarozási kapacitásának csak egy kis része (20%) közlekedik olyan lobogó alatt, amelyre ez a felelősségi határ vonatkozik. Ráadásul nincs feltétlenül minden hajónak biztosítása.

4. KÖVETKEZTETÉS

A Bizottság tudomásul veszi, hogy a Tanács – bár a 2008. áprilisi ülésén még alapvetően ellenezte a javaslatot – végül mégis egyhangúlag közös álláspontot tudott kialakítani e hozzáadott értékkel bíró szövegről.