P6_TA(2007)0204

Gazdasági partnerségi megállapodások

Az Európai Parlament 2007. május 23-i állásfoglalása a gazdasági partnerségi megállapodásokról (2005/2246(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel a WTO katari üléséről szóló, 2001. december 13-i [1], a WTO Cancúnban tartott ötödik miniszteri konferenciájáról szóló, 2003. szeptember 25-i [2], a dohai forduló a WTO Általános Tanácsának 2004. augusztus 1-jén hozott határozatát követő értékeléséről szóló, 2005. május 12-i [3], a globális felhívásról a szegénység elleni fellépésre: a szegénység legyen a múlté tárgyú, 2005. július 6-i [4], a WTO Hongkongban tartott hatodik miniszteri konferenciájának előkészületeiről szóló, 2005. december 1-jei [5], a gazdasági partnerségi megállapodások (GPM-ek) fejlesztési hatásáról szóló, 2006. március 23-i [6], a dohai fordulónak a WTO hongkongi miniszteri konferenciáját követő értékeléséről szóló, 2006. április 4-i [7], a kereskedelemről és a szegénységről: kereskedelempolitikák tervezése a kereskedelemnek a szegénység enyhítéséhez való legnagyobb mértékű hozzájárulása érdekében tárgyú, 2006. június 1-jei [8], illetve a Dohai Fejlesztési Menetrendről (DDA) szóló tárgyalások felfüggesztéséről szóló, 2006. szeptember 7-i [9] állásfoglalására,

- tekintettel az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlésének a gazdasági partnerségi megállapodásokra (GPM-ek) irányuló tárgyalások felülvizsgálatáról szóló, 2006. november 23-án Barbadosban elfogadott állásfoglalására,

- tekintettel az EU-AKCS Közös Parlamenti Közgyűlése által 2002. március 21-én egyhangúlag elfogadott Fokvárosi Nyilatkozatra, amely olyan fejlődési viszonyítási pontok kialakítására szólít fel, amelyek szerint értékelni lehet az AKCS-EU közötti kereskedelmi tárgyalások alakulását és eredményét,

- tekintettel a WTO parlamenti konferenciájának a 2006. évi éves ülésén, 2006. december 2-án Genfben elfogadott nyilatkozatára,

- tekintettel a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló, 2005. március 9-i álláspontjára [10],

- tekintettel a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló, 2005. június 27-i 980/2005/EK tanácsi rendeletre [11],

- tekintettel az egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között kötött, Cotonouban 2000. június 23-án aláírt partnerségi megállapodásra (a Cotonoui Megállapodás),

- tekintettel az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának 2006. április 10- 11-i és 2006. október 16- 17-i következtetéseire, és az Európai Tanács 2006. június 15- 16-i következtetéseire,

- tekintettel a Tanács, a tagállamok kormányainak Tanácson belül ülésező képviselői, az Európai Parlament és a Bizottság által elfogadott "Az Európai Konszenzus" (európai konszenzus a fejlesztésről) című, az Európai Unió fejlesztési politikájáról szóló, 2005. december 20-án aláírt közös nyilatkozatra [12],

- tekintettel a "A GPM-tárgyalások kereskedelmi és fejlesztési szempontjai" című bizottsági személyzeti munkadokumentumra (SEC(2005)1459),

- tekintettel az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményre (GATT), és különösen annak XXIV. cikkére,

- tekintettel a WTO miniszteri konferenciája negyedik ülésének 2001. november 14-én, Dohában elfogadott miniszteri nyilatkozatára,

- tekintettel a WTO Általános Tanácsa által 2004. augusztus 1-jén elfogadott határozatra,

- tekintettel a WTO miniszteri konferenciája hatodik ülésének 2005. december 18-án, Hongkongban elfogadott miniszteri nyilatkozatára,

- tekintettel a kereskedelmi segéllyel foglalkozó munkacsoportnak a WTO Általános Tanácsa által 2006. október 10-én elfogadott jelentésére és ajánlásaira,

- tekintettel a WTO jövőjéről szóló Sutherland-jelentésre,

- tekintettel az ENSZ 2000. szeptember 8-i millenniumi nyilatkozatára, mely a szegénység felszámolására a nemzetközi közösség által közösen kialakított kritériumokként megállapítja a millenniumi fejlesztési célkitűzéseket,

- tekintettel az ENSZ 2005. évi világ-csúcstalálkozójának eredményeire,

- tekintettel az ENSZ Jeffrey Sachs professzor vezette millenniumi projektmunkacsoport "Befeketetés a fejlesztésbe: gyakorlati terv a milleneumi fejlesztési célok elérésére (Investing in Development: a practical plan to achieve the Millennium Development Goals)" című jelentésére,

- tekintettel a Nyolcak Csoportja által Gleneaglesben, 2005. július 8-án kiadott Gleneaglesi Közleményre,

- tekintettel az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciájának (UNCTAD) "A legkevésbé fejlett országok 2006-ban: a termelőkapacitások fejlesztése (The Least Developed Countries 2006: Developing Productive Capacities)" című jelentésére,

- tekintettel az ENSZ Afrikai Gazdasági Bizottságának "Afrika kereskedelmi potenciáljának felszabadítása (Unlocking Africa's Trade Potential)" című, Afrikáról szóló 2004. évi gazdasági jelentésére,

- tekintettel az AKCS Miniszterek Tanácsa által 2002. június 27-én, Punta Canában (Dominikai Köztársaság) a gazdasági partnerségi megállapodásokra irányuló tárgyalásokra vonatkozóan elfogadott iránymutatásokra, és az AKCS állam- és kormányfőinek 3. csúcstalálkozóján 2002. július 19-én, Nadiban (Fidzsi-szigetek) a GPM-ekre irányuló tárgyalásokra és a nemzetközi kereskedelemben való részvételre vonatkozóan elfogadott határozatra,

- tekintettel az AKCS állam- és kormányfők 2004. június 23- 24-én, Maputóban (Mozambik) tartott 4. csúcstalálkozóján a gazdasági fejlesztési dimenzió tekintetében tett nyilatkozatra,

- tekintettel az AKCS Miniszterek Tanácsának 2005. június 21- 22-én, Brüsszelben tartott 81. ülésén tett nyilatkozatra,

- tekintettel az AKCS Miniszterek Tanácsának 2006. május 28- 31-én, Port Moresbyben (Pápua Új-Guinea) tartott, 83. ülésén hozott 2/LXXXIII/06. számú határozatra,

- tekintettel az AKCS állam- és kormányfők 2006. december 8-án, Khartúmban (Szudán) tartott 5. csúcstalálkozóján kiadott nyilatkozatra,

- tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

- tekintettel a Nemzetközi Kereskedelmi Bizottság jelentésére (A6-0084/2007),

A. mivel az EU-nak az AKCS-országokkal meglévő jelenlegi kereskedelmi kapcsolata - melynek értelmében ez utóbbiak nem kölcsönös alapon preferenciálisan bejuthatnak az EU piacaira - nem felel meg a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) szabályainak;

B. mivel a Cotonoui Megállapodás lefekteti a felek egyetértését olyan új WTO-kompatibilis kereskedelmi megállapodások megkötésében, melyekkel fokozatosan megszüntetik a közöttük levő kereskedelmi akadályokat, és valamennyi kereskedelmi és fejlesztési vonatkozású területen fokozzák az együttműködést;

C. mivel a tárgyalások a hat régióban nem egyforma ütemben haladnak, ami aggodalomra ad okot azt illetően, hogy azok nem zárulnak le minden régióban 2007 végéig;

D. mivel széles körben merülnek fel aggályok azt illetően, hogy a tárgyalások nem jutottak el odáig, ameddig e tárgyalási szakaszban el kellett volna jutniuk;

E. mivel a késedelem legfőbb oka mindkét fél részéről a javaslatok időbeni megtétele és az azokra időbeni reagálás elmulasztása;

F. mivel egy újabb hivatalos WTO-mentesítés politikailag költséges és nehezen megvalósítható lenne;

G. mivel a GPM-folyamatot illető nemzeti szintű tájékoztatás és részvétel számos AKCS-országban aggasztóan alacsony mértékű;

H. mivel a WTO DDA-tárgyalásait illetően az előrehaladás hiánya tovább súlyosbítja a GPM-tárgyalások nehézségeit;

I. mivel mindkét fél egyetért a GPM-ek "fejlesztési dimenziójának" központi szerepét illetően, de a tárgyalók ezidáig nem tudtak közös meghatározásra jutni ennek fogalmát illetően;

J. mivel elengedhetetlen, hogy a GPM-ek hozzájáruljanak az AKCS-országokban a fenntartható társadalmi és gazdasági fejlődéshez és a szegénység csökkentéséhez;

K. mivel az egyre inkább globalizált világban elkerülhetetlen a preferenciaerózió;

L. mivel az EBA (Everything but Arms - "mindent, csak fegyvert ne") eleddig nem volt képes jelentős fejlődést felmutatni az EU-ba a legkevésbé fejlett országokból irányuló exportot illetően; mivel ez azt sugallhatja, hogy a tarifális és kvótadereguláció önmagában még nem teszi versenyképesebbé a szegény országokat;

M. mivel az EU és az AKCS közötti fokozottabb kölcsönösségnek elő kell mozdítania az AKCS-országok versenyképességét, de fennáll a veszélye annak, hogy ez sérti a nem versenyképes iparágakat, az alig modernizált vagy diverzifikált mezőgazdasági ágazatot és a veszélyeztetett gazdaságokat;

N. mivel a GPM struktúrái nem mindig vannak összhangban a meglévő regionális gazdasági integrációs rendszerekkel, és így ellentétesek az AKCS-országokban a regionális integráció konszolidációjára vonatkozó kiemelt célkitűzéssel;

O. mivel a mezőgazdaság a legtöbb AKCS-ország számára a fejlődés motorja, és ahhoz, hogy a GPM-ek a fejlődés eszközéül szolgálhassanak, kezelniük kell az AKCS mezőgazdaságában felmerülő problémákat;

P. mivel egy valóban regionális piac létrehozása létfontosságú alapja a GPM-ek sikeres végrehajtásának; mivel egy valóban regionális integráció fontos alapja az AKCS-országok szociális és gazdasági fejlődésének, amint azt a Cotonoui Megállapodás kimondja;

Q. mivel a régión belüli kereskedelem GPM-ek által megcélzott növekedését hátráltatják a régión belüli gyenge infrastruktúrák, illetve a kereskedelem számos nem tarifális akadálya;

R. mivel hátráltatta a tárgyalásokat és megkérdőjelezte a GPM vonatkozású nyomon követési mechanizmusok jövőbeli hatékonyságát az a tény, hogy a regionális előkészítő munkacsoportok nem voltak képesek tervezett feladataiknak eleget tenni;

S. mivel az AKCS-gazdaságok elemzésére vonatkozó adatok hiánya erősen megnehezítette a teljes körű GPM-hatásvizsgálatok elvégzését;

T. mivel a továbbfejlesztett kereskedelmi szabályok mellé a kereskedelmi vonatkozású segítségnyújtás fokozottabb támogatásának kell társulnia;

U. mivel a kereskedelmi segély célja a fejlődő országok azon képességének támogatása, hogy kihasználják az új kereskedelmi lehetőségeket;

V. mivel megoldást kell találni a GPM-ek keretében előírt liberalizációra való előkészületek és az annak végrehajtásához kapcsolódó kiigazítási költségek kérdésére;

W. mivel a Cotonoui Megállapodás 37. cikkének (4) bekezdése a valamennyi ország tekintetében tervezett rendszerek hivatalos és átfogó felülvizsgálatáról rendelkezik annak biztosítása érdekében, hogy az előkészületek vagy a tárgyalások ne vegyenek igénybe több időt, és mivel ennek a felülvizsgálatnak a jelenleg folyó GPM-tárgyalások kritikus értékeléséhez kell vezetnie;

1. úgy hiszi, hogy a GPM-eket a fejlődés eszközeként kell kialakítani, és hogy ezeknek hozzá kell járulniuk a fokozottabb gazdasági növekedéshez, a regionális integrációhoz és a szegénység csökkentéséhez;

2. megerősíti azon nézetét, hogy a GPM-ek megfelelő kialakításuk esetén lehetőséget kínálnak az AKCS- EU kereskedelmi kapcsolatok élénkítésére, előmozdítják az AKCS gazdasági diverzifikálását és a regionális integrációt, és csökkentik a szegénységet az AKCS-országokban;

3. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat a fejlesztés tekintetében a politikai koherencia biztosítására; hangsúlyozza, hogy az "európai fejlesztési konszenzus" (fejlesztéspolitikai nyilatkozat), különösen annak (36) bekezdése útmutatással szolgál a GPM-tárgyalók számára; e tekintetben sürgeti a Bizottságot, hogy ragaszkodjon az asszimetria és rugalmasság elveihez;

4. úgy véli, hogy az AKCS-országoknak és az EU-nak teljes mértékben vállalniuk kell a szükséges felelősséget az AKCS-országok fejlődéshez és jóléthez való jogának biztosításáért; sürgeti az AKCS-országok kormányait, hogy hajtsák végre a jó kormányzásra vonatkozó szabályokat, többek között a kereskedelemsegélyezési eszköz alapján biztosított technikai segítségnyújtásra támaszkodva;

5. emlékeztet arra, hogy a GPM-tárgyalások lezárultával egyetlen AKCS-ország sem kerülhet kedvezőtlenebb kereskedelmi helyzetbe 2007 után, mint amilyenben a mostani rendszerben van;

6. aggodalmának ad hangot a tárgyalások lassú üteme és a kézzelfogható előrelépés ebből adódó hiánya miatt, mivel számos kritikus kérdés még megvitatásra vagy megegyezésre vár;

7. sürgeti a tárgyalókat, hogy ilyen összetett és rendkívül fontos tárgyalások során ne dolgozzanak túlzott nyomás alatt és sietősen sem; sürgeti a Bizottságot, hogy mutasson nagyobb mértékű rugalmasságot az AKCS-országok aggályai tekintetében;

8. felhívja a Bizottságot, hogy ne fejtsen ki szükségtelen nyomást, és - amennyiben a tárgyalások nem zárulnak le 2008. január 1-jéig - tegyen WTO szintű erőfeszítéseket annak biztosítására, hogy a végleges rendezésig elkerüljék az AKCS-ból az EU-ba jelenleg irányuló export megszakadását;

9. nagyobb mértékű átláthatóságra szólít fel a tárgyalások alakulása és tartalma tekintetében; felhívja valamennyi felet annak biztosítására, hogy az AKCS-ban és az EU-ban a parlamenti képviselőkkel és minden más érintettel konzultáljanak a GPM-ekre irányuló tárgyalásokkal kapcsolatban a GPM-ek megfelelő végrehajtásának elérése érdekében;

10. felhívja a Bizottságot, hogy tegyen meg minden erőfeszítést a DDA-tárgyalások befejezésére és annak biztosítására, hogy a liberalizációs megállapodások segítsék elő a szegény országok fejlődését;

11. meggyőződése, hogy a GPM-eknek kiegészítő jellegűnek és nem alternatívának kell lenniük a DDA-megállapodás vonatkozásában, és hogy a GPM-ekre vonatkozó, fejlesztésre irányuló következtetésnek kell az első lépésnek lennie egy fejlesztésre összpontosító, többoldalú megállapodás felé;

12. elismeri, hogy a preferenciális piacra jutás önmagában nem volt elégséges eszköz arra, hogy előidézze az AKCS-országok fejlődését, valamint fenntartja, hogy e cél elérése érdekében további lépéseket kell tenni versenyképességük fokozására;

13. felszólít az AKCS tekintetében a vámmentes és kvótamentes piacra jutásra, továbbá a GMP-ekben - az EBA-hoz képest - egyszerűsített, liberalizált és rugalmasabb származási szabályokra, figyelembe véve az EU és az AKCS-országok közötti, valamint az AKCS-országok egymás közötti különbségeket az ipari fejlettség szintjében;

14. felszólít a liberalizáció ütemezésének, időzítésének és hatályának fokozatosságára és rugalmasságára az AKCS regionális integrációjának és versenyképességének fejlesztése érdekében, valamint annak biztosítására, hogy a fejlesztési célkitűzéseket - mint például különösen a nőkre irányuló, hátrányos szociális hatások elkerülését - előnyben részesítsék;

15. felszólít arra, hogy a GPM-tárgyalások teljes mértékben vegyék figyelembe az EU tengeren túli régióinak és területeinek - főként az EK-Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében említett legkülső régióknak - a speciális esetét;

16. sürgeti az AKCS-országokat, hogy oldják meg az egymást átfedő regionális csoportok tagságát érintő problémákat;

17. felszólítja a tárgyalókat egy, a diverzifikálásra, modernizációra és az AKCS versenyképességének fokozására irányuló stratégia kialakítására - különösen a mezőgazdaságban -, ezáltal túlmutatva a piacra jutáson;

18. elismeri, hogy alapvető fontosságúak azok a működő biztosítéki mechanizmusok, amelyek lehetővé teszik az AKCS-régiók számára, hogy az EU-ból különösen a mezőgazdasági termékek vonatkozásában érkező tömeges importot elhárítsák;

19. felszólítja az EU-t, hogy mozdítsa elő a tisztességes kereskedelmet és minden más hasonló eszközt, mint a kis- és peremre szorult termelők és szegény munkavállalók körülményei javításának eszközét;

20. emlékezteti a tárgyalókat, hogy a mezőgazdasági versenyképességi stratégiáknak az AKCS-országokban történő fejlesztése során megfelelő figyelmet kell fordítani az élelmiszer-biztonságra;

21. hangsúlyozza, hogy alapvető fontosságú annak biztosítása, hogy az AKCS-országok megőrizzék az egyes érzékeny termékek megvédésére irányuló jogot;

22. elismeri, hogy a fenntarthatósági hatásvizsgálatok nem tudtak érdemi hatást gyakorolni a tárgyalásokra, és felhívja a Bizottságot a fenntarthatósági hatásvizsgálatok és tárgyalási álláspontok közötti kapcsolat egyértelműsítésére és felülvizsgálatára annak érdekében, hogy az érintettek véleményét is figyelembe vegyék;

23. felszólít egy - egyértelmű szereppel és hatással bíró - megfelelő és átlátható mechanizmus mind regionális, mind nemzeti szintű kialakítására a GPM-ek hatásának fokozottabb AKCS-részvétel és az érdekeltekkel folytatott széles körű konzultáció melletti nyomon követése érdekében;

24. felhívja a Tanácsot és a Bizottságot annak egyértelművé tételére, hogy a GPM-ek "fejlesztési dimenziójának" finanszírozása milyen mértékben áll majd rendelkezésre a 10. EFA-t (Európai Fejlesztési Alap) követően;

25. üdvözli az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának 2006. október 16-i következtetését, mely szerint "a Közösség és a tagállamok által a kereskedelmi vonatkozású támogatások 2010-re 2 milliárd EUR-ra történő növelése tekintetében tett kötelezettségvállalás jelentős részének az AKCS-országokat kell megcéloznia", noha sajnálja, hogy e pénzösszeg nem teljes mértékben "az EFA-forrásokat kiegészítő jellegű", és sürgeti a Bizottságot és tagállamokat e kötelezettségvállalások pontos feltételeinek meghatározására, annak biztosítására, hogy ez a támogatás nem függ a GPM-tárgyalások kimenetelétől, valamint arra, hogy dolgozzanak azon, hogy - ahogyan az AKCS-államok igénye nő - jelentősen növekedjen a rendelkezésre álló kereskedelmi segélyek összege;

26. támogatja a Tanács felhívását a Bizottsághoz és a tagállamokhoz, hogy azok támogassák "sürgős prioritásként a GPM vonatkozású reform-kötelezettségvállalások végrehajtását", és a GPM-tárgyalások vége előtt megteendő konkrét, részletes, számszerű és sajátosan GPM-vonatkozású kötelezettségvállalásokra szólít fel, mind a kereskedelemi vonatkozású támogatása, mind pedig a GPM-ekkel kapcsolatos költségek kiigazítása irányában;

27. felszólít arra, hogy a GPM-támogatást hangolják és kapcsolják össze a többoldalú kereskedelmi segély kibővített integrált keretével;

28. ragaszkodik ahhoz, hogy - a segélyezés hatékonyságáról szóló párizsi elvekkel összhangban - a segélyeket többek között az igények mentén kell kialakítani, és ennélfogva felszólítja az AKCS-t, hogy - adott esetben megfelelő EU-támogatás mellett - tegyen részletes, megalapozott javaslatokat arra vonatkozóan, hogy milyen módon és célból szükséges további GPM-vonatkozású finanszírozás, tekintettel különösen a következőkre: szabályozási keretek, védintézkedések, a kereskedelem megkönnyítése, a nemzetközi egészségügyi és növény-egészségügyi és szellemi tulajdonjogi normák teljesítése, valamint a GPM nyomon követési mechanizmusának összetétele;

29. kéri a Bizottságot, hogy az AKCS-országok számára - ilyen irányú kérés esetén - nyújtson további technikai segítséget a kereskedelmi tárgyalások során;

30. felhívja a Bizottságot, hogy az adóreform-programok mellett döntő AKCS-országok számára - ilyen irányú kérés esetén - nyújtson segítséget;

31. megállapítja, hogy számos AKCS-országban elégtelen az állami bevételek beszedésének mértéke, az adóreformokra és az adókikerülésre irányuló intézkedések további támogatására szólít fel, a kieső tarifális bevételek hatásának minimalizálására irányuló stratégia részeként; aggasztja az egyre csökkenő vámbevételeknek az AKCS-országok költségvetésére gyakorolt hatása, ami a közkiadások csökkentését eredményezheti olyan ágazatokban, mint az oktatás és az egészségügy; felszólítja az EU-t, hogy segítse létrehozni az ilyen jellegű következmények elhárításához szükséges kompenzációs mechanizmusokat;

32. emlékeztet arra, hogy az AKCS-országok gyakran erősen függenek az alapvető árucikkektől, és felszólítja az EU-t hatékonyabb eszközök kialakítására az AKCS-országokban a termelés kiigazítása és diverzifikálása, továbbá a feldolgozó iparágak és a KKV-k fejlődésének támogatása céljából;

33. megérti, hogy az AKCS vonakodik a többoldalú tárgyalások napirendjéről levett, úgynevezett szingapúri kérdéseket illetően kétoldalú tárgyalásokat folytatni, és elismeri, hogy az AKCS regionális csoportjainak feladata a kérdésekről való megállapodások fejlesztési előnyeinek megítélése; emlékeztet arra, hogy 77 szegény ország ellenezte a szingapúri kérdésekről folytatandó tárgyalások felvételét a Dohai Fejlesztési Menetrendbe (DDA);

34. úgy véli, hogy megfelelő keretben a - hiteles szabályozási környezettel bíró - beruházási, versenyügyi és kormányzati beszerzési megállapodások hozzájárulhatnak a helyes kormányzás és az átláthatóság közös céljaihoz, olyan környezetet teremtve, amelynek fokozottabb partnerségeket kell lehetővé tennie a köz- és a magánszféra között, különösen a kulcsfontosságú infrastruktúrafejlesztésben;

35. csalódottságának ad hangot amiatt, hogy mostanáig nem használták ki kellő mértékben a felülvizsgálat által kínált lehetőséget a parlamenti képviselők és más érintettek bevonására; úgy véli, hogy a kulcsfontosságú érintettek és a civil társadalom képviselőinek részvétele létfontosságú gyakorlati és pragmatikus dimenzióval egészítené ki e folyamatot;

36. elismeri a külföldi vállalkozások és befektetők szociális és környezeti felelősségét azon közösségek és társadalmak irányában, amelyekben befektetnek; úgy véli, hogy a fokozódó liberalizáció szociális és gazdasági előnyeinek maximalizálása érdekében ösztönözni és könnyíteni kell az emberek közötti vállalkozási és befektetési kapcsolatokat;

37. sürgeti a Bizottságot és az AKCS-országokat, hogy a GPM felülvizsgálatát használják a tárgyalások lezárása előtt álló akadályok nyílt megvitatásának és az ezek leküzdésére irányuló részletes javaslatok felvetésének lehetőségeként;

38. emlékeztet arra, hogy az AKCS számos fórumon kért alternatívákat a GPM-ek tekintetében, de megállapítja, hogy a Cotonoui Megállapodás 37. cikkének (6) bekezdése szerinti, hivatalos AKCS-felkérésekre nem került sor;

39. a Cotonoui Megállapodás 37. cikkének (6) bekezdésével összhangban kéri a Bizottságot, hogy amenynyiben a nem a legkevésbé fejlett országok közé tartozó AKCS-országoknak nem áll módjukban GPM megkötése, vizsgálja meg a különböző lehetséges módokat, hogy ezen országok számára olyan alternatív kereskedelmi keretet kínáljon, amely keret megfelel ezek jelenlegi helyzetének és összhangban áll a WTO szabályaival;

40. kéri a Bizottságot a piacra jutáson túlmutató, fejlesztésorientált alternatívákat kínáló javaslatok megtételére, hasonlóan az EBA-hoz és a fenntartható fejlődést és helyes kormányzást szolgáló különleges ösztönző rendelkezéshez (GSP+);

41. felszólítja a Bizottságot, hogy a GPM-mel kapcsolatos kereskedelmi tárgyalások során mozdítsa elő a szociális normákat és a tisztességes munkát;

42. felhívja a Bizottságot, hogy tisztázza a GPM-ek alá nem írása mellett döntő országok számára a kereskedelmi segély és a GPM vonatkozású támogatás tekintetében jelentkező következményeket;

43. felhívja a Bizottságot és a Tanácsot az EFA követelményei bürokratikus terhének egyszerűsítésére és csökkentésére, továbbá az AKCS-ban az EFA eljárását illetően folytatott képzés javítására, a meglévő források kihasználásának maximalizálása érdekében;

44. emlékeztet arra, hogy a szolgáltatások kereskedelmére irányuló kétoldalú tárgyalásoknak tartózkodniuk kell az AKCS-országok arra történő ösztökélésétől, hogy felkínálják az alapvető közszolgáltatások liberalizálását, ezenkívül tiszteletben kell tartaniuk az országok jogát a közszolgáltatások szabad szabályozását illetően, és felkéri mindkét felet annak elismerésére, hogy bármely liberalizációs folyamat alapvető fontosságú része a szilárd szabályozási keret;

45. felszólítja az EU-t, hogy ne írjon elő a GPM-ekben a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezéseket, mivel ezek létfontosságú gyógyszerekhez való hozzáférésben további akadályt jelentenek, továbbá arra, hogy használja a GPM-rendszert arra, hogy segítsen az AKCS-országoknak a Dohai Nyilatkozatban előírt rugalmassági formák végrehajtásában; rámutat arra, hogy a TRIPS-egyezményről és a közegészségügyről szóló, 2001. évi Dohai Nyilatkozat értelmében az EU vállalta, hogy a közegészségügyet kereskedelmi érdekei elé helyezi;

46. hangsúlyozza, hogy a GPM-ek regionális aspektusa alapvető fontosságú annak érdekében, hogy ne csak az észak-déli, hanem a dél-déli kereskedelem is fellendüljön; úgy véli, hogy erre a kérdésre az európai fél nem fordított kellő figyelmet, valamint hogy a megfelelő régión belüli integráció elérése talán még fontosabb is lehet, mint egy, a régióközi integrációra irányuló program elindítása;

47. felszólít a GPM-ek tekintetében olyan vitarendezési rendszer kialakítására, mely megfelelően egyszerű és költséghatékony ahhoz, hogy kellő időben alkalmazható legyen, ha a felek kötelezettségeiknek nem tesznek eleget;

48. felszólít a GATS IV. részét illető AKCS-aggályok kezelésére irányuló, megfelelő javaslatok megtételére;

49. azt ajánlja, hogy a Bizottság biztosítsa, hogy a tisztességes munkára vonatkozó nemzetközi program és a legfontosabb munkaügyi normák végrehajtása a kereskedelmi tárgyalások és a stratégiai partnerségek állandó elemévé váljon; felszólítja a Bizottságot, hogy biztosítsa a Cotonoui Megállapodás 50. cikkének végrehajtását, amely egy, a kereskedelmi és munkaügyi normákra vonatkozó különös rendelkezést tartalmaz, és amely megerősíti a feleknek a legfontosabb munkaügyi normák vonatkozásában tett kötelezettségvállalásait;

50. elismeri, hogy az Európai Unió magas növény-egészségügyi és más egészségügyi és környezeti normái akadályt jelenthetnek az AKCS-export előtt, különösen a mezőgazdasági áruk tekintetében, és felszólítja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy segítsék az AKCS-országokat az e normák időbeni elérésére irányuló megfelelő programok kidolgozásában;

51. felhívja a Bizottságot a kezdeményezés átvételére és a nemzetközi támogatás mozgósítására a GATT-megállapodás XXIV. cikkének felülvizsgálata vagy egyértelművé tétele érdekében, a különböző fejlettségi szintű partnerek között létrejött szabadkereskedelmi megállapodásokra tekintettel;

52. felhívja a Bizottságot, hogy a tárgyalások során és lezárásukat követően módszeresen elemezze a GPM-ek társadalmi hatását az AKCS-országokban a legveszélyeztetettebb csoportokra - így például a fiatalokra és a nőkre;

53. elismeri a parlamenti ellenőrzés fontosságát a jó kormányzásban, az elszámoltathatóságban és az átláthatóságban játszott szerepet illetően;

54. felszólít egy, az EU-AKCS Közös Parlamenti Közgyűlésével együttműködő Közös Parlamenti Kereskedelmi és Fejlesztési Bizottság létrehozására minden gazdasági partnerségi megállapodáson belül a GPM végrehajtása kereskedelmi és fejlesztési hatásának nyilvános nyomon követése és felülvizsgálata, a GPM-ek elszámoltathatóságának biztosítására vonatkozó mechanizmusok kidolgozása, valamint a regionális és a teljes AKCS szempontjából jelentkező, GPM-mel kapcsolatos aggodalmak kezelése céljából;

55. sürgeti a Bizottságot hogy rendszeresen konzultáljon az AKCS-országok nemzeti parlamentjeivel, hogy megkönnyítse számukra a folyamat ellenőrzését, továbbá azt ajánlja, hogy a közös parlamenti közgyűlés megfelelő bizottsága és az európai és AKCS-országbeli parlamenti képviselők a plenáris üléseken folytassanak rendszeres nyomon követést;

56. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, az EU tagállamok és az AKCS-országok kormányainak, az AKCS-EU Tanácsnak és az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlésnek.

[1] HL C 177. E., 2002.7.25., 290. o.

[2] HL C 77. E., 2004.3.26., 393. o.

[3] HL C 92. E., 2006.4.20., 397. o.

[4] HL C 157. E., 2006.7.6., 397. o.

[5] HL C 285. E., 2006.11.22., 126. o.

[6] HL C 292. E, 2006.12.1., 121. o.

[7] HL C 293. E, 2006. 12.2., 155. o.

[8] HL C 298. E, 2006.12.8., 261. o.

[9] HL. C 305. E, 2006.12.14., 244. o.

[10] HL C 320. E., 2005.12.15., 145. o.

[11] HL L 169., 2005.6.30., 1. o.

[12] HL C 46., 2006.2.24., 1. o.

--------------------------------------------------