BETŰSZAVAK ÉS RÖVIDÍTÉSEK

AKCS-államok : Afrikai, karibi és csendes-óceáni államok

CRIS : Közös Relex Információs Rendszer (Common Relex Information System)

CSP : Országos stratégiai dokumentumok (Country Strategy Paper)

EAMR : A külső támogatások kezeléséről szóló jelentések (External Assistance Management Report)

EFA : Európai Fejlesztési Alap

EKSZ : Európai Külügyi Szolgálat

ENPI : Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz

EuropeAid : EuropeAid Együttműködési Hivatal

FLEX : EFA-támogatás az exportbevételek ingadozásának ellensúlyozására

ROM : Eredményorientált monitoring (Results Oriented Monitoring)

SPSP : Ágazati politikai támogatási program (Sector Policy Support Programme)

ÖSSZEFOGLALÁS

I. Az Európai Számvevőszék ellenőrzést végzett annak érdekében, hogy értékelje: az Európai Bizottság külső támogatással kapcsolatos feladatainak a központi részlegekről a világ számos országában működő külképviseletekre történő nagymértékű átruházása (decentralizáció) javította-e a támogatás hatékonyságát. Az ellenőrzés elsősorban a decentralizáció három fő célkitűzését vizsgálta, melyek a következők: a támogatásnyújtás gyorsítása, a támogatások minőségének javítása és a pénzgazdálkodási eljárások megbízhatóbbá tétele.

II. Az ellenőrzés a 2004 (azaz a decentralizációs folyamat lezárása) és 2009 közötti időszakot vizsgálta. Az ellenőrzés időzítése különösen megfelelő, mivel az Európai Unió éppen jelenleg hozza létre – a Lisszaboni Szerződéssel összhangban – az Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ), és ez a nagyszabású reform szintén jelentős következményekkel jár majd az Európai Unió külső támogatásainak bizottsági irányítására nézve.

III. A Számvevőszék véleménye szerint a decentralizáció a támogatásnyújtás terén javulást eredményezett. Ami a három konkrét célkitűzést illeti:

a) a Bizottság felgyorsította a támogatásnyújtást: a finanszírozási források nagyobb összegét köti le új támogatási beavatkozásokra, és ezt a pótlólagos forrást megfelelő gyorsasággal osztja el ahhoz, hogy elkerülhető legyen az el nem költött források felhalmozódása;

b) az eredményeket tekintve vannak arra mutató jelek, hogy a decentralizáció hozzájárult a támogatások minőségének javításához. Elsősorban a bizottsági értékelések alapján mondható el, hogy a nem megfelelő teljesítményt nyújtó projektek száma csökkent és a releváns projektek száma nőtt. A támogatás minőségének értékelése ugyanakkor nehéz folyamat, és a Bizottság jelenlegi rendszerei erre a célra egyelőre még nem megfelelő minőségűek;

c) a Bizottság a decentralizáció óta folyamatosan jelentős javításokat eszközölt a pénzgazdálkodás tekintetében, noha néhány hiányosság továbbra is fennáll.

IV. E javulások ellenére a számvevőszéki ellenőrzés kiemelt néhány olyan problémát, amelyek miatt a Bizottság nem tudja teljes mértékben kihasználni a decentralizáció előnyeit:

a) a Bizottság tovább javíthatná a humánerőforrások elosztását és kihasználását a külképviseleteken. E tekintetben az ellenőrzés során meghatározott főbb kérdések között szerepelt a támogatásokkal foglalkozó alkalmazottak és a politikai és szakmai ügyekkel foglalkozó alkalmazottak megfelelő aránya, az alkalmazottak készségprofilja, valamint a szerződéses alkalmazottak között a megüresedett álláshelyek nagy száma. Bár történtek lépések a donorok összehangolásának javítása terén, még mindig magas azoknak az ágazatoknak a száma, amelyekben a külképviseletek továbbra is részt vesznek, és ez növeli a külképviseletek munkaterheit;

b) a külképviseletek támogatásában a EuropeAid Együttműködési Hivatal (EuropeAid) munkáját nehezíti az alkalmazotti állományának 40%-át kitevő szerződéses alkalmazottak nagymértékű cserélődése. Emiatt nehezebb a szükséges szakértői kapacitás kiépítése, elvész az intézményi tudásállomány és csökken a műveletek hatékonysága;

c) a külképviseletek nem végeztek a helyszínen elegendő technikai, illetve pénzügyimonitoring-célú ellenőrzést a támogatásokra vonatkozóan, noha a decentralizációban rejlő potenciális előnyök egyike éppen az ilyen ellenőrzésekre nyíló nagyobb lehetőség volna. A külképviseletek EuropeAidnek küldött beszámolói nem adnak megfelelő visszajelzést az eredményekről, illetve a pénzgazdálkodási rendszerek hatékonyságáról és eredményességéről.

V. A jelentés számos ajánlás megfogalmazásával zárul, amelyek célja, hogy a Bizottság még jobban kiaknázhassa a decentralizációban rejlő előnyöket.

BEVEZETÉS

1. Az Európai Unió a világ legnagyobb segélyezője, és a segélyek jelentős részét az Európai Bizottság kezeli. 2009-ben az Unió világszinten 8440 millió eurót fordított segítségnyújtási műveletekre [1]. Támogatásainak körülbelül 80%-a decentralizált irányítás keretében jut el a rászorulókhoz. A "decentralizáció" az Európai Bizottság által finanszírozott együttműködési tevékenységek irányításával kapcsolatos feladatok és felelősség átruházását jelenti a Bizottság központi részlegeiről a partnerországokban található összesen 111 hivatalra ("külképviseletre"). A decentralizációt a 2002 és 2004 közötti időszakban vezették be, a külső támogatások bizottsági irányításának javítását célzó, 2000-ben elindított, nagyobb szabású reform megkönnyítése érdekében. A decentralizáció és az átfogó reformfolyamat célkitűzése elsősorban a végrehajtás felgyorsítása, a minőség javítása és megbízható eljárások biztosítása volt.

2. 2004-ben a Számvevőszék különjelentést tett közzé az EK külső támogatásai irányításának a bizottsági külképviseletekhez történő átruházásáról [2]. A jelentés két fő kérdésre összpontosított: a decentralizálási folyamat bizottsági irányítására, valamint arra, hogy az irányítási feladatok átruházása elérte-e e célját. A jelentés pozitívan értékelte a decentralizálási folyamat bizottsági irányítását, ugyanakkor azzal a következtetéssel zárult, hogy 2004-ben még korai volt azt értékelni, hogy a decentralizáció kívánt eredményei megvalósultak-e.

3. A jelenleg már több mint öt éve működő decentralizált irányítás főbb elemei a következők (lásd még: 1. ábra):

a) a külképviseletek felelősek a segítségnyújtási beavatkozások meghatározásáért, kialakításáért és végrehajtásáért, beleértve a szerződéskötési és a kifizetési szakaszokat is. A külképviseletek vezetői felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőként járnak el; a külképviseletek operatív és pénzügyi szekciókkal is rendelkeznek;

b) a finanszírozási határozatok és a finanszírozási megállapodások véglegesítéséért és módosításáért továbbra is a EuropeAid felelős, az előkészítő munkát azonban a külképviseletek végzik;

c) a EuropeAid a meghatározási és a kialakítási szakaszok végén a javasolt segítségnyújtások minőségének felülvizsgálatával támogatja a külképviseleteket, és utóbbiak kérésére folyamatos támogatást is nyújt az egyes beavatkozások teljes futamideje alatt;

d) míg az egyes segítségnyújtások technikai és pénzügyi monitoringjáért és értékeléséért a külképviseletek felelősek, a bizottsági fejlesztési segítség végrehajtásának átfogó monitoringja és értékelése a EuropeAid feladata;

e) a segítségnyújtás programozását – a többéves együttműködési stratégiák kialakítását a partnerországokkal, valamint a támogatásukra szánt összegek elosztását – nem decentralizálták. Ezért továbbra is a Bizottság központja felel [3], noha a külképviseletek nagyobb szerepet játszanak a folyamatban, mint a decentralizáció előtt.

4. A feladatoknak a Bizottság központi részlegeiről a külképviseletekre történő, 2002 és 2004 között lezajlott fő decentralizálása óta csupán kisebb feladatátruházások történtek. Mindazonáltal a 2008-as accrai cselekvési menetrenddel [4] összhangban, más donorok mellett a Bizottság is elkötelezte magát a központokról a partnerországi hivatalokra történő további feladatátruházás elve mellett annak érdekében, hogy a segítségnyújtás még inkább megfeleljen a partnerországok elvárásainak.

5. A külső segítségnyújtás irányítását tekintve a decentralizációt követő legjelentősebb reformja során az Európai Unió – a Lisszaboni Szerződés értelmében – jelenleg új Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ) hoz létre [5]. A számvevőszéki ellenőrzés idején még folytak az EKSZ létrehozásának előkészületei. A külképviseletek az EKSZ-nek számolnak majd be és a korábbinál jelentősebb politikai és diplomáciai szerepet kapnak, ugyanakkor továbbra is ők felelnek majd az uniós költségvetésből finanszírozott fejlesztési segítségnyújtás megvalósításáért. A külképviseletek vezetői a fejlesztési segítségnyújtást illetően – ami szintén feladataik közé tartozik – átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőként továbbra is a EuropeAidnek, egyéb funkcióikat tekintve pedig az EKSZ-nek tartoznak majd beszámolási kötelezettséggel.

1. ÁBRA

FELADATMEGOSZTÁS A KÖZPONT ÉS A KÜLKÉPVISELETEK KÖZÖTT A BIZOTTSÁG DECENTRALIZÁLT IRÁNYÍTÁSI RENDSZERÉBEN

+++++ TIFF +++++

Forrás: Az Európai Számvevőszék elemzése a Bizottság stratégiai dokumentumai alapján.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZERE

6. Az ellenőrzés az alábbi átfogó kérdésre kereste a választ:

"A központi részlegekről a külképviseletekre történő feladatátruházás (decentralizáció) javította-e a külső támogatás bizottsági irányításában a támogatás hatékonyságát?"

Ezt az átfogó kérdést három konkrétabb kérdés feltevésével közelítettük meg:

a) Felgyorsította-e a decentralizáció a támogatásnyújtást?

b) Javította-e a decentralizáció a támogatások minőségét?

c) Megbízható pénzgazdálkodási eljárásokat működtettek-e?

7. Az ellenőrzés a 2004-től kezdődő időszakra összpontosított: ebben az évben zárult le a decentralizáció bevezetése, és ekkor készült a Számvevőszék előző jelentése is a témában. Az ellenőrzés 2009 közepétől 2010 közepéig tartott. Elsősorban a EuropeAid és a külképviseletek szerepére összpontosított, nem érintette azonban a programozási szakaszt, valamint a Fejlesztési Főigazgatóság, illetve a Külkapcsolati Főigazgatóság szerepét [6]. A Számvevőszék a Bizottság decentralizált irányítási rendszerét dokumentumok áttekintésével és a EuropeAidnek a témában illetékes legfőbb munkatársaival folytatott beszélgetések alapján vizsgálta meg. Az ellenőrzés során a rendszer külképviseleti szintű működésének értékeléséhez öt partnerországban (Ecuador, Etiópia, Indonézia, Kolumbia, Tunézia) helyszíni vizsgálatokat is végeztünk. Az ellenőrzés emellett a Számvevőszék 2004 óta készített éves jelentéseiben és különjelentéseiben megfogalmazott, a decentralizált irányítási rendszerre vonatkozó észrevételeire is támaszkodott.

8. A jelentés első részében azt tárgyaljuk, hogy a támogatásnyújtás javult-e, és ha igen, milyen mértékben. Mivel nem pontosan értékelhető, hogy a javulás milyen mértékben tudható be konkrétan a decentralizációnak, az ellenőrzés során azt igyekeztünk meghatározni, hogy a decentralizált irányítási rendszernek mely vetületei járultak különösen hozzá a jobb eredményekhez.

9. A jelentés második része a decentralizáció azon vetületeivel foglalkozik, amelyekről az ellenőrzés során azt állapítottuk meg, hogy a velük kapcsolatos bizottsági irányítást hatékonyabbá kell tenni. A jelentés záró szakasza ajánlásokat fogalmaz meg ennek a végrehajtásáról. Az ajánlások megvalósításához további lehetőséget teremt a EuropeAidnek az EKSZ létrehozását követően tervezett átszervezése.

ÉSZREVÉTELEK

A DECENTRALIZÁCIÓ A TÁMOGATÁSNYÚJTÁS TERÉN ÁTFOGÓ JAVULÁST EREDMÉNYEZETT

A DECENTRALIZÁCIÓ RÉVÉN A TÁMOGATÁSNYÚJTÁS GYORSABBÁ VÁLIK, MIVEL A BIZOTTSÁG A FINANSZÍROZÁSI FORRÁSOK NAGYOBB VOLUMENÉT TUDJA LEKÖTNI ÉS ELOSZTANI

10. Az 1990-es években a Bizottságnak nagy nehézséget jelentett a fejlesztési segítségnyújtásra szánt költségvetés felhasználása, amely ebben az időszakban több mint kétszeresére nőtt. Ez az el nem költött források jelentős mértékű felhalmozódásához vezetett. A decentralizáció egyik fő célkitűzése ezért a támogatásnyújtás felgyorsítása volt.

11. Annak értékeléséhez, hogy a támogatásnyújtás gyorsabbá vált-e, az ellenőrzés során a EuropeAid által létrehozott legfőbb pénzügyi mutatókat alkalmazva megvizsgáltuk a Bizottság teljesítményét (lásd: 1. háttérmagyarázat). Az ellenőrzési értékelés kitért arra is, hogy a mutatók megbízható adatokon alapulnak-e, és összességükben átfogó képet nyújtanak-e a támogatásnyújtás gyorsaságáról. Az ellenőrzés törekedett továbbá azoknak a tényezőknek a meghatározására is, amelyek befolyásolták a támogatásnyújtás gyorsaságát.

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A EUROPEAID ÁLTAL HASZNÁLT LEGFŐBB PÉNZÜGYI MUTATÓK

A EuropeAid mutatói alapján készülő jelentés – amelyet évente három alkalommal nyújtanak be a külkapcsolati biztosok csoportjának – a következő sebességre vonatkozó mutatókról számol be:

a) az éves szinten lekötött, szerződésbe foglalt és folyósított támogatási összeg;

b) a régóta fennálló és a nyugvó kötelezettségvállalások szintje. Ez a mutató azt méri, hogy a beavatkozások során mennyire jelentős késedelmek fordulnak elő. Régóta fennálló kötelezettségvállalások azok, amelyek több mint hat éve esedékesek. Nyugvó kötelezettségvállalások azok, amelyek kevesebb mint öt éve esedékesek, de az elmúlt 24 hónapban nem történt velük kapcsolatban pénzügyi tranzakció;

c) az ún. "D + 3" szabály alá tartozó finanszírozási megállapodásokkal kapcsolatos szerződéskötések. Ez a mutató az intervenciók végrehajtásának gyorsaságára is vonatkozik, és elsősorban arra a kockázatra összpontosít, hogy a beavatkozások egyes pénzforrásoktól elesnek, ha a finanszírozási megállapodás megkötését követő három éven belül nem kerül sor szerződéskötésre.

12. Az ellenőrzés azt a következtetést vonta le, hogy a mutatók kialakításához használt pénzügyi adatok megbízhatóak voltak és összességében nőtt a támogatásnyújtás sebessége. A pénzügyi adatok megbízhatóságára vonatkozó ellenőri következtetés túlnyomórészt a Számvevőszék pénzügyi ellenőrzések keretében végzett munkáján alapul. Az alábbi néhány bekezdés a támogatásnyújtás sebességének növekedésére vonatkozó ellenőri értékelést tartalmazza.

13. 2009-ben a folyamatban lévő támogatások volumene jelentősen meghaladta a 2004-es értéket. 2009-ben a lekötött fejlesztési támogatások összege 42%-kal volt magasabb a 2004-es értéknél, a szerződésbe foglalt összegek 45%-kal, a kifizetések pedig 30%-kal nőttek ugyanebben az időszakban. Noha a lekötött, a szerződésbe foglalt, valamint a folyósított összegek tekintetében az egyes évek között némi eltérés volt tapasztalható (lásd: 2. ábra), az alaptrend alakulása egyértelműen növekedést mutat.

2. ÁBRA

A KÜLSŐ SEGÍTSÉGNYÚJTÁSRA VONATKOZÓ LEKÖTÖTT, SZERZŐDÉSBE FOGLALT ÉS FOLYÓSÍTOTT ÖSSZEGEK (2004–2009)

+++++ TIFF +++++

Forrás: A EuropeAid mutatói alapján készült jelentések.

14. A támogatási összeg növekedése ellenére a Bizottságnak 2009-ben sikerült a régóta fennálló kötelezettségvállalások volumenét a 2004-es szintre csökkentenie. Bár ez az adat a 2006 és 2008 közötti időszakban körülbelül 50%-kal magasabb volt a 2004-es értéknél, a le nem zárt segítségnyújtások felhalmozott összegeit 2009-re sikerült újra lecsökkenteni. A nyugvó kötelezettségvállalások volumene ugyanebben az időszakban majdnem 25%-kal csökkent (lásd: 3. ábra). Mindez azt mutatja, hogy az újonnan lekötött segítségnyújtások közül kevesebb esetében kerül sor jelentős késedelmekre.

15. Ennek ellenére a kötelezettségvállalások szerződésbe foglalásának sebességében 2004 óta némi visszaesés figyelhető meg (lásd: legfőbb mutató, 1. háttérmagyarázat, c) pont). Míg a 2004-es kötelezettségvállalások összegének körülbelül 4%-ára vonatkozóan nem kötöttek 2007-ig szerződést, és ezért azokat már nem lehetett felhasználni, 2009-ben a 2006-os kötelezettségvállalásokra vonatkozóan ez az arány már 6% volt.

3. ÁBRA

A RÉGÓTA FENNÁLLÓ ÉS A NYUGVÓ KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK ÖSSZEGE (2004–2009)

+++++ TIFF +++++

Forrás: A EuropeAid mutatói alapján készült jelentések.

16. A Számvevőszék legfrissebb éves jelentései nagymértékben alátámasztják, hogy a támogatásnyújtás gyorsasága összességében javult a decentralizációt megelőző helyzethez képest, amikor is a Számvevőszék – különösen az EFA-t illetően – elsősorban az el nem költött források felhalmozódását kifogásolta.

17. A Számvevőszék az alkalmazott mutatók teljeskörűségével kapcsolatban főként azt kifogásolja, hogy azok túlnyomórészt a költségvetés végrehajtásának sebességére összpontosítanak. A költségvetés végrehajtására vonatkozó mutatók azonban a ténylegesnél gyorsabbnak mutatják a támogatásnyújtás sebességét, a többi mutatót pedig, amelyek azt monitorozzák, hogy mennyi időre van szükség a támogatás teljes megvalósításához, nem használják ki eléggé. Ez különösen fontos kérdés, mivel a Bizottság támogatási módjainak némelyike szerint a forrásokat először egy közvetítő számlára kell folyósítani, és csak ezután fizetik ki azokat a végső kedvezményezettek részére. Például:

a) Az országstratégiai dokumentumokban szereplő programozás szerint a 2007–2013-as időszakban az EFA fejlesztési támogatásainak 45%-át és az általános költségvetés 25%-át költségvetési támogatásra fordítják. Bár a Bizottság szempontjából a támogatási összegnek a partnerország kincstári számlájára való átutalása a végső kifizetés, bizonyos időre lehet szükség, mielőtt azt a tagállami hatóságok költségvetésük részeként teljes mértékben elköltik. Ráadásul előfordulhat, hogy az ország késedelmesen teljesíti rendes éves költségvetését, vagy késik a tőkeköltségvetés beruházási projektek finanszírozására elkülönített forrásainak felhasználása;

b) egyre többször fordul elő, hogy a forrásokat a Bizottság a közös irányítás keretében nemzetközi szervezeteknek, illetve nemzetközi kezdeményezéseknek továbbítja, olyan programok finanszírozására, amelyeket ezek a szervezetek közvetítőkön – pl. civil szervezeteken – keresztül hajtanak végre. A bizottsági finanszírozás általában nagy összegű előlegek formáját ölti, és eltelhet bizonyos idő, mielőtt azokat teljes mértékben felhasználják. Az ezen a területen tapasztalható problémákat az AIDS, a tuberkulózis és a malária elleni globális alappal kapcsolatban a szubszaharai Afrika országainak nyújtott egészségügyi támogatásokról szóló számvevőszéki különjelentés is kiemelte [7];

c) számos projektnél fordul elő, különösen az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) országok esetében [8], hogy a Bizottság decentralizált irányítás keretében előlegeket fizet a partnerországok éves munkatervének finanszírozására. E tervek végrehajtása – és ebből adódóan a tervekre vonatkozó kifizetés is – késedelmet szenvedhet;

18. A decentralizáció többféle módon is elősegítette a támogatások végrehajtásának felgyorsítását. Mivel a Bizottság pénzügyekkel és szerződéskötéssel megbízott munkatársai jelen vannak a külképviseleteken, szorosabban működhetnek együtt a nemzeti hivatalokkal (csakúgy mint a növekvő létszámú operatív munkatársak), és így gyorsabban előzhetik meg, illetve oldhatják meg az eljárásbeli problémákat. Az, hogy az operatív részlegek mellett pénzügyekkel és szerződéskötéssel megbízott részlegek is működnek, szintén gyorsítja a bizottsági szolgálatoknál felmerülő pénzügyi irányítási problémák megoldását. A EuropeAid fontos intézkedéseket tett az eljárások ésszerűsítésére és szabványosítására, ami szintén megkönnyítette a pénzügyi irányítást a külképviseleteken.

19. Ugyanakkor egyéb, a decentralizáción kívüli tényezők szintén fontos szerepet játszottak a támogatásnyújtás felgyorsításában. E tényezők egyike, hogy a Bizottság egyre többször alkalmazza a költségvetési támogatást, ez pedig egy összességében gyorsabb folyósítási eszköz, mint a hagyományos, projekteken alapuló megközelítés. Szintén itt kell megemlíteni a Bizottság nemzetközi szervezetekkel való együttműködését. A 2002-es költségvetési rendeletnek a segítségnyújtásra irányuló szerződéskötések határidejére vonatkozó szigorúbb előírásai szintén ösztönzik a támogatásnyújtás gyorsítását, hiszen így jelentős összegek törlése kerülhető el. Az, hogy a decentralizáció, illetve az említett egyéb tényezők milyen mértékben járulnak hozzá a támogatások eljuttatásának gyorsabbá tételéhez, nem számszerűsíthető.

BÁR EGYES MUTATÓK A TÁMOGATÁSNYÚJTÁS MINŐSÉGÉNEK JAVULÁSÁT JELZIK, A BIZOTTSÁG MINŐSÉGÉRTÉKELŐ RENDSZEREI ALAPJÁN NEM VONHATÓ LE HATÁROZOTT KÖVETKEZTETÉS

20. A Bizottság a fejlesztési segítségnyújtás átfogó céljaként a szegénység enyhítését határozta meg. A segítségnyújtás minőségét végső soron az határozza meg, hogy e tekintetben milyen eredményekhez és hatáshoz járul hozzá, illetve hogy azok hosszú távon mennyire fenntarthatók.

21. Annak értékeléséhez, hogy a decentralizáció hozzájárult-e a segítségnyújtás minőségi javulásához, az ellenőrzés során a EuropeAid által kidolgozott legfőbb minőségi mutatókat alkalmazva megvizsgáltuk a Bizottság teljesítményét (lásd: 2. háttérmagyarázat). Az ellenőrzési értékelés kitért arra is, hogy a mutatók megbízhatóak-e, és együttesen átfogó képet nyújtanak-e a támogatások minőségéről. Az ellenőrzés törekedett továbbá azoknak a decentralizációhoz kapcsolódó tényezőknek a meghatározására is, amelyek befolyásolták a támogatások minőségét.

22. Az ellenőrzés során azt állapítottuk meg, hogy egyes bizottsági mutatók az eredményeket tekintve javulást jeleznek a támogatások minőségét illetően. Ugyanakkor a minőség értékelése jellegéből adódóan nehéz feladat, és a Számvevőszék szerint a Bizottság értékelési rendszerében mind az adatok hasznosságát, mind pedig a mutatók alkalmazási körét és relevanciáját illetően hiányosságok fordulnak elő.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A EUROPEAID ÁLTAL HASZNÁLT LEGFŐBB MINŐSÉGI MUTATÓK

A EuropeAid a segítségnyújtások minőségének értékeléséhez négy mutatót használ:

a) a minőség értékelése a végrehajtás során: a projektteljesítmény átfogó értékelése öt egységes értékelési kritériumra adott pontszámok alapján (relevancia, hatékonyság, eredményesség, hatás, fenntarthatóság) [9];

b) a minőség értékelése a végrehajtás során: a projektek részletes értékelése az öt egységes értékelési kritérium alapján. A mutató azt jelzi, hogy a projektek hány százaléka ért el valamennyi kritérium szerint "nagyon jó", illetve "jó" eredményt;

c) a minőség értékelése a projektelőkészítés során: azoknak a projekttervezeteknek a százalékos aránya, amelyeket az értékelés szerint újra kell tervezni;

d) általános költségvetési támogatásra és ágazati szakpolitikákat támogató programokra lekötött pénzösszeg.

23. A beavatkozások minőségének átfogó értékeléséhez a Bizottság legfőbb eszközként az eredményorientált monitoring (Results Oriented Monitoring, ROM) rendszerét alkalmazza. A ROM-rendszer külső szerződéses ellenőröket alkalmaz, akik a Bizottság megbízásából a helyszínen ellenőrzik a projekteket, azok élettartama alatt egy vagy több alkalommal. A külső ellenőrök értékelik a projektek általános teljesítményét, majd a teljesítményt az öt egységes értékelési kritérium alapján is pontozzák (lásd: 2. háttérmagyarázat, első két mutató). A ROM eredményei azt jelzik, hogy a projektek általános teljesítménye 2004 óta javult, hiszen a nem teljesítő projektek százalékos aránya 2004 és 2009 között folyamatosan 11%-ról 6%-ra csökkent (lásd: 4. ábra).

4. ÁBRA

A NEM TELJESÍTŐ PROJEKTEK SZÁZALÉKOS ARÁNYA A ROM-ÉRTÉKELÉSEK SZERINT, 2004–2009

+++++ TIFF +++++

Forrás: A EuropeAid mutatói alapján készült jelentések.

24. A ROM-értékelések egyes egységes értékelési kritériumokkal összefüggésben is általános javulást mutatnak (lásd: 5. ábra) [10]:

a) a relevancia – az a kritérium, amely szerint a projektek a legmagasabb pontszámot érték el – 2000 és 2009 között 68%-ról 82%-ra nőtt, bár a növekedés döntő része 2008 és 2009 között ment végbe. A hatás 2005 és 2009 között szintén jelentős mértékben – 69%-ról 78%-ra – nőtt.

b) a hatékonyság és a fenntarthatóság a 2005-ös szinten, illetve valamivel afölött maradt;

c) az eredményesség 2009-ben a 2005-ös szint alá – 65%-ről 61%-ra – csökkent, és ezzel megfordult az előző évek folyamatosan javuló trendje. Az eredményesség csökkenése nehezen összeegyeztethető azzal, hogy ugyanezen projektekre vonatkozóan a hatást jelentős növekedés jellemezte (lásd: a 24. bekezdés a) albekezdése);

d) a relevancia és az eredményesség pontszámainak 2008 és 2009 közötti jelentős változása – legalábbis részben – a ROM-értékelések módszertanának módosításához köthetők. Ez azt mutatja, hogy a ROM-rendszer keretében történő minőségértékelés szükségszerűen függ az éppen alkalmazott módszertantól.

5. ÁBRA

A PROJEKTEK RELEVANCIÁJÁNAK, HATÉKONYSÁGÁNAK, EREDMÉNYESSÉGÉNEK, HATÁSÁNAK ÉS FENNTARTHATÓSÁGÁNAK ÉRTÉKELÉSE A ROM-RENDSZERBEN (2005–2009)

+++++ TIFF +++++

Forrás: A EuropeAid mutatói alapján készült jelentések.

25. Több olyan általános tényező is van azonban, amely korlátozza a ROM-rendszer felhasználhatóságát a támogatások átfogó eredményességében mutatkozó javulás mérése tekintetében. Ez nagy mértékben abból adódik, hogy a ROM-rendszert eredetileg nem azzal a céllal tervezték, hogy a bizottsági támogatások portfoliójának általános teljesítményét mérjék vele. A rendszer célja sokkal inkább egyes projektek végrehajtás alatti monitorozása volt, és ennek során olyan korrekciós lépések időben történő meghatározása, amelyek biztosítják, hogy a projektek elérik a tervezett eredményeket. A ROM hasznosságát mint a teljes támogatási portfólióra vonatkozó mutatót csökkentő főbb korlátok a következők:

a) mivel a ROM zömmel folyamatban lévő projektek helyszíni ellenőrzéseire épül, megbízhatósága az értékelt kritérium szerint változik. A relevancia értékelése valószínűleg megbízható, mivel ez a kritérium a projektvégrehajtás előtt és alatt is értékelhető. A hatékonyság szintén értékelhető a végrehajtás alatt. Az eredmények legfontosabb részét tekintve azonban a ROM-rendszer csak a projektek potenciális eredményességét, hatását, illetve fenntarthatóságát tudja értékelni, nem pedig azok tényleges teljesítményét ezeken a területeken, mivel ezek csak a projekt lezárását követően állapíthatók meg;

b) a ROM az egyes évek összehasonlítása szempontjából nem megbízható eszköz. Ennek oka, hogy adott évben a projektminta monitoringra történő kiválasztása nem statisztikai adatok, hanem egyéni döntések alapján történik;

c) a ROM a segítségnyújtásoknak csak egy részét fedi le. A ROM módszertanát projektekre fejlesztették ki, és ezért az döntően e típusú beavatkozásokat célozza. Ma már azonban, a támogatás egyéb formáinak, elsősorban a költségvetési támogatásnak az elterjedésével, a bizottsági segítségnyújtásnak csupán kb. fele valósul meg projekteken keresztül, az egyéb formákra viszont a ROM nem vonatkozik. A Bizottság éppen jelenleg tesztel egy ROM-módszertant az ágazati szakpolitikákat támogató programokra, valamint az ágazati költségvetési támogatásra vonatkozóan. Olyan ROM-módszerek azonban, amelyekkel az általános költségvetési támogatást értékelhetné, jelenleg még nem állnak rendelkezésére.

26. Annak a problémának az orvoslására, hogy a ROM-értékelések – mivel a végrehajtás alatt történnek – csak a potenciális eredményességet, hatást és fenntarthatóságot tudják figyelembe venni, a Bizottság arra törekszik, hogy ezek kb. 10%-át a projektműveletek lezárása után végezze el. Az ilyen utólagos értékelések azonban rendszerint nem szolgálnak további minőségi mutatókkal.

27. A ROM-rendszernek mint minőségértékelési eszköznek a korlátait mindeddig más eszközök alkalmazása sem ellensúlyozta kellő mértékben. A bizottsági központ támogatásértékelő csoportja független tanácsadókat bevonva rengeteg földrajzi, ágazati, tematikus és eszközökre vonatkozó értékelést végez. A külképviseletek is bíznak meg tanácsadókat a segítségnyújtások részletes egyéni értékelésének elvégzésével. Azonban sem a bizottsági központ támogatásértékelő csoportja, sem a külképviseletek értékeléseit nem számszerűsítik, és emiatt nem használhatók fel a minőségértékelő rendszer részeként. Továbbá a programok, illetve a projektek lezárásakor a külképviseleti alkalmazottak nem végeznek rendszeresen program-, illetve projektértékelést és pontozást sem (lásd még: 56. bekezdés).

28. A EuropeAid projekt-előkészítési szakaszra vonatkozó minőségi mutatója (a 2. háttérmagyarázat 3. mutatója) szerint a külképviseletek által benyújtott azon projektjavaslatok százalékos aránya, amelyekre vonatkozóan a EuropeAid a bizottsági finanszírozás feltételéül újratervezést írt elő, 2005 és 2009 között 20%-ról 15%-ra csökkent.

29. A Bizottság az általános költségvetési támogatásra és az – elsősorban ágazati költségvetési támogatás révén végrehajtott – ágazati szakpolitikákat támogató programokra előirányzott kötelezettségvállalások százalékos arányát is felhasználja minőségi mutatóként (a 2. háttérmagyarázat 4. mutatója). Ennek oka, hogy a 2005-ös Párizsi Nyilatkozat [11] szerint e támogatásnyújtási mechanizmusok felelnek meg leginkább azoknak az alapelveknek, amelyek várhatóan javítják majd a segélyek eredményességét. A mutató a költségvetési támogatás révén nyújtott segélyek arányában 2004 óta erősen felfelé ívelő trendet jelez. Ez a mutatószám azonban nem jelzi az eredmények elérését és a szegénység visszaszorítására gyakorolt hatást illetően maguknak a támogatásoknak a minőségét [12].

30. A számvevőszéki ellenőrzés szerint a decentralizáció az alábbi módokon járult hozzá a minőség javulásához:

a) lehetővé tette a Bizottság számára, hogy a külképviseletek révén jobban megismerhesse és megérthesse a partnerország körülményeit, emellett a Bizottságnak nagyobb lehetősége nyílt a nemzeti hatóságokkal és más helyi érdekeltekkel – köztük az országban jelen levő donorokkal – folytatott párbeszédre. Ez elősegítette a bizottsági beavatkozások relevanciájának növelését, nagyobb felelősségtudatot ébresztett a partnerországokban a segélyekkel szemben, valamint a többi donorral való együttműködés révén növelte a hatékonyságot;

b) a Bizottság fokozottabb partnerországi jelenléte megkönnyítette a projektek monitorozását, és lehetővé tette a gyengén teljesítő projektek hatékonyabb kiszűrését, valamint korrekciós lépések megtételét;

c) a EuropeAid minőségbiztosítási csoportjai és témafelelős osztályai fontos kiegészítő szerepet játszottak a segítségnyújtás külképviseletek által végzett decentralizált irányításában. E csoportok és osztályok – amelyek megléte szintén azt tükrözi, hogy a EuropeAid nagy jelentőséget tulajdonít a minőséggel kapcsolatos kérdéseknek – támogatást nyújtottak a külképviseleteknek a projektek és a programok döntő fontosságú, előkészítő szakaszában, valamint ellenőrizték a külképviseleteket, és az ezt követő végrehajtási szakaszban is segítséggel látták el őket. A decentralizáció óta egyre nőtt az előszűrt projektjavaslatok száma, míg végül ma már valamennyi, előszűrésre alkalmas javasolt támogatás átesik ezen a szakaszon.

31. Ennek ellenére, amint a jelentés második részében olvasható, továbbra is fennáll annak szükségessége, hogy a Bizottság javítsa a minőséget, és ezt a külképviseletek kapacitásának erősítése, valamint a velük folytatott párbeszéd, a monitoring, illetve a EuropeAid által nyújtott segítség további javítása révén kell megtennie. Ezt alátámasztják a Számvevőszék saját, a közelmúltban, a fejlesztési segítségnyújtás témájában végzett teljesítmény-ellenőrzései is (lásd: Melléklet), amelyek szintén azt mutatják, hogy noha bizonyos javulás tapasztalható, a bizottsági támogatásokat még sokkal eredményesebbé lehetne tenni.

A DECENTRALIZÁCIÓ BEVEZETÉSE ÓTA ALKALMAZOTT PÉNZGAZDÁLKODÁSI ELJÁRÁSOK EGYRE MEGBÍZHATÓBBAK

32. A decentralizáció egyik legfontosabb kezdeményezése a támogatásokkal kapcsolatos pénzgazdálkodás nagy részének a Bizottságról a külképviseletekre való átruházása volt. A külképviseletek vezetői átruházott felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselők lettek, és a külképviseleteken belül pénzügyekkel és szerződéskötéssel megbízott részlegek felállítására került sor.

33. Annak megítéléséhez, hogy a Bizottság által a segítségnyújtás decentralizált irányításában létrehozott és végrehajtott pénzgazdálkodási eljárások milyen mértékben voltak megbízhatóak, az ellenőrzéskor a Számvevőszék 2004 óta készült éves jelentéseit vettük figyelembe. E jelentések fő célkitűzése a bizottsági felügyeleti és kontrollrendszerek hatékonyságának és eredményességének az értékelése, beleértve a bizottsági kötelezettségvállalásokban, illetve kifizetésekben előforduló jogszerűségi és szabályszerűségi hibák szintjének értékelését is.

34. A EuropeAid a decentralizált irányításnak köszönhetően 2004 óta jelentős előrelépést tett a felügyeleti és kontrollrendszerek javításában, bár a Számvevőszék véleménye szerint összességében ezek a rendszerek továbbra is csupán "részben eredményesek". 2008-ban a Bizottság átfogó kontrollstratégiát hozott létre, majd, már a stratégia megvalósítása során, további javításokat is bevezetett.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A PÉNZGAZDÁLKODÁSI ELJÁRÁSOK MEGBÍZHATÓSÁGI ÉRTÉKELÉSÉNEK KRITÉRIUMAI

A Számvevőszék minden évben értékeli a EuropeAid és valamennyi bizottsági főigazgatóság felügyeleti és kontrollrendszereit. A rendszerek a tranzakciók hibakockázatának csökkentésében "eredményesnek", "részben eredményesnek" vagy "nem eredményesnek" minősülnek; részben eredményesek, ha az operatív eredményességet bizonyos hiányosságok befolyásolják, nem eredményesek, ha a hiányosságok általános érvényűek és emiatt teljes mértékben aláássák az operatív eredményességet.

35. A Számvevőszék 2004 óta megjelent éves jelentései megállapították, hogy a Bizottság különösen nagy előrelépést tett a felügyeleti és kontrollrendszerek alábbi vonatkozásait tekintve:

a) a Bizottság nagy erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy egyértelmű és összehangolt pénzügyi eljárásokat hozzon létre, valamint útmutató kézikönyveket szerkesszen és képzéseket szervezzen a külképviseletek pénzügyi és operatív részlegei számára;

b) a bizottsági kontrollrendszer egyik alapeleme a projektek külső ellenőrzéseinek figyelembevétele [13]. A Számvevőszék megállapította, hogy 2004 óta ezeknek az ellenőrzéseknek mind a mennyisége, mind a minősége jelentősen javult. A Bizottság emellett saját informatikai rendszerében egy külön modult is kidolgozott a külső segítségnyújtásra vonatkozóan (CRIS [14]), amelyen keresztül a külképviseletek továbbíthatják az ellenőrzések eredményeit a bizottsági központ számára tájékoztatás és további elemzés céljából;

c) a Bizottság kockázatelemzési keretrendszere fokozatosan javult, részben annak köszönhetően, hogy a külképviseletek aktívabban részt vettek ebben a tevékenységben, részben pedig annak, hogy a EuropeAid belső ellenőrzési részlege, a Bizottság átfogó belső ellenőrzési szolgálata és a megbízott külső ellenőrök által kiadott jelentések hatékonyabb elemzésére került sor;

d) a Számvevőszék jelentései meglehetősen kritikusan szóltak arról, hogy a Bizottság hogyan ítéli meg a partnerországok jogosultságát a költségvetési támogatási programokra és kifizetésekre. A jelentések ugyanakkor azt is elismerik, hogy a támogathatósági kritériumok értékelését tekintve a Bizottság által alkalmazott keretrendszerek egyre egyértelműbben működtek, és a külképviseletek részéről történő konkrét értékelés minősége is folyamatosan javult.

36. Az eddigi előrelépés ellenére a Számvevőszék továbbra is talált hiányosságokat a felügyeleti és kontrollrendszerekben, főként a külképviseletek szintjén. Ezek elsősorban arra vonatkoznak, hogy a külképviseletek hogyan kezelik a partnerországok uniós fejlesztési segítségnyújtásban részt vevő legfontosabb szereplőinek pénzgazdálkodásában és kontrollmechanizmusaiban fellépő hiányosságokat. Közéjük tartoznak a támogatásokat végrehajtó nemzeti szervezetek, az infrastrukturális projekteket felügyelő projektfelelősök, és az EFA esetében a nemzeti programengedélyező szolgálatok (lásd még: 57. bekezdés).

37. Az ezeken a területeken fellépő hiányosságok okozták azokat a hibákat, amelyeket a Számvevőszék a bizottsági pénzügyi tranzakciók jogszerűségének és szabályszerűségének ellenőrzése során megállapított. Annak a bizottsági szakpolitika-területnek a kifizetéseire vonatkozóan, amely alá az Unió általános költségvetéséből finanszírozott fejlesztési segítségnyújtás is tartozik, a Számvevőszék folyamatosan 2% és 5% közötti, lényeges becsült hibaszintről számolt be. Általában ugyanez vonatkozott az EFA-ra is, noha 2009-ben a Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy az EFA kifizetései mentesek voltak a lényeges hibáktól.

38. A kontrollstratégia további javítása és a fenti hiányosságok leküzdése érdekében a Bizottság egyik fő feladata a stratégia költségeinek és hasznainak az értékelése. Ez több okból is jelentős kihívásnak bizonyult. A Bizottság költségbecsléseit mindeddig hátráltatta az, hogy a rendszerből fakadóan nehéz volt meghatározni, mi alkotja voltaképpen a kontrollmechanizmusokat, majd ennek alapján értékelni, hogy ezeknek a kontrolloknak a végrehajtásához mennyi munkaidő szükséges. A Bizottság hasonlóképpen azt sem értékelte még, hogy mekkora az egyes kontrollszintek haszna a hibakockázat csökkentésében.

MÍG A DECENTRALIZÁCIÓ RÉVÉN TÖKÉLETESEBBÉ VÁLT A TÁMOGATÁS, A BENNE REJLŐ HASZON – KÜLÖNÖSEN AMI A MINŐSÉGI JAVULÁST ILLETI – NEM ÉRVÉNYESÜL TELJES MÉRTÉKBEN

39. A jelentés első részében megállapítottuk, hogy a decentralizáció révén javult a támogatás, ugyanakkor arra is rámutattunk, hogy további javítás szükséges, különösen ami a támogatások minőségét illeti. A jelentés második részében azon területekre helyezzük a hangsúlyt, amelyekről az ellenőrzés során megállapítottuk, hogy a decentralizációban rejlő potenciál jobb kihasználása érdekében tökéletesítésre szorulnak.

A BIZOTTSÁG TOVÁBB JAVÍTHATNÁ A HUMÁNERŐFORRÁSOK ELOSZTÁSÁT ÉS KIHASZNÁLÁSÁT A KÜLKÉPVISELETEKEN

40. Az újabb fontos hatásköröknek a bizottsági központról a külképviseletekre történő átruházásához szükség volt arra, hogy utóbbiak számára megfelelő erőforrásokat – elsősorban személyzetet – biztosítsanak a feladatok elvégzéséhez. A Bizottság is elismerte, hogy szükség van a külképviseletek személyzetének jelentős bővítésére, és a 2001–2005-ös időszakban kb. 1500 alkalmazottal növelte állományukat. Ehhez kb. 450 EuropeAid alkalmazott áthelyezésére és több mint 1000 szerződéses alkalmazott felvételére volt szükség [15]. Mivel azonban 2007-ben a Bizottság a személyzetet tekintve 2013-ig a "zéró növekedés" politikája mellett kötelezte el magát, a decentralizáció teljes potenciáljának kihasználása érdekében megnőtt a jelentősége a meglévő erőforrások lehető leghatékonyabb elosztásának, illetve felhasználásának.

41. A EuropeAid legújabb éves tevékenységi jelentésében kiemelte, melyek azok a humánerőforrással kapcsolatos tényezők, amelyek veszélyeztetik az eredményes támogatásnyújtást. A Számvevőszék – különösen éves jelentéseiben – több ízben felvetette a munkaerő megfelelő voltának problémáját is, valamint azt, hogy ez milyen hatással van a támogatások minőségére és az azokkal kapcsolatos pénzgazdálkodásra.

42. A 2005 és 2008 közötti időszakban módosult a külképviseletek munkatársainak összetétele, mivel nagyobb jelentőséget kapott a külképviseletek politikai és szakmai szerepe. Magukat a külképviseletek vezetőit is egyre inkább politikai és szakmai jellegű kérdések foglalkoztatják, és ez a tendencia valószínűleg az EKSZ létrehozásával tovább erősödik majd. 2008-ban egy nagymértékű átcsoportosítás során 56 tisztviselői álláshelyet csoportosítottak át operatív részlegekből politikai, illetve szakmai részlegekbe, csökkentve ezzel a külképviseletek támogatáskezelési kapacitását. A 2008-as átcsoportosítási folyamatot követően az operatív részlegek tisztviselőit kevesebb, magas beosztású szerződéses és helyi alkalmazott váltotta fel.

43. 2009 végén a támogatásokat kezelő külképviseleti alkalmazottak kb. 20%-a volt tisztviselő, 30%-a dolgozott szerződéses állásban, és közel 50%-a volt helyi alkalmazott. A szerződéses és a helyi alkalmazottak értékes szerepet játszanak, minthogy szakértelemmel és helyi ismeretekkel rendelkeznek, ennek ellenére e két alkalmazotti csoportnak egyre kevesebb lehetősége volt a képzéseken való részvételre, és ez csökkentette potenciális hozzájárulásuk érvényre juttatását. 2009 végén a megüresedett szerződéses állások aránya a külképviseleteken összesen 14% volt, és ezt a EuropeAid központi kockázatnyilvántartásában 2010-re nézve kritikus kockázatként rögzítették. A betöltendő állások magas aránya elsősorban a megfelelő tapasztalattal rendelkező szerződéses alkalmazottak felvételének nehézségeiből adódott, különösen a "bonyolult helyzetű" országokban.

44. Az alkalmazottak szakismeret szerinti megoszlása egy további megoldandó kérdés a külképviseletek számára. A külképviseletek jelenleg is igazodnak az abból fakadó új szakismereti követelményekhez, hogy a Bizottság a segítségnyújtás hagyományos projektközpontú megközelítése helyett mindinkább a költségvetési támogatás módszerét alkalmazza, ez pedig makroökonómiai és közpénzkezelési szakértelmet igényel. A politikai párbeszédek folytatásához szükséges szakértelem a támogatásnyújtás valamennyi formáját – de mindenekelőtt a költségvetési támogatási programokat – tekintve szintén egyre fontosabbá válik. Noha a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy alkalmazottainak az új támogatási mechanizmusokról képzéseket nyújtson, ezek a képzések rövid időtartamúak. A gyakorlatban főleg arra szolgálnak, hogy tájékoztassák az alkalmazottakat a legfontosabb témákról, nem nyújtják azonban azt a mélyreható szaktudást, amelyre jelentős értéktöbblet megteremtéséhez szükség lenne. A Számvevőszéknek a közelmúltban az egészségüggyel és az oktatással kapcsolatban végzett teljesítmény-ellenőrzései szintén rámutattak, hogy ezeken a hagyományosabb támogatási területeken – noha a millenniumi fejlesztési célokban és a szegénység visszaszorításában központi szerepet játszanak – az alkalmazottak korlátozott szakértelemmel rendelkeznek.

45. Bár a EuropeAid többféle meglehetősen részletes elemzést végzett a munkaterheket illetően, azokat nagyrészt a képviselet-vezetők kiegészítő munkaerőre irányuló egyéni kéréseinek a mérlegelésére használták, és nem vontak le általános következtetést arról, hogy a személyzet létszáma megfelelő-e az egyes külképviseleteken. Az EKSZ létrehozásának előkészítésekor nem végeztek értékelést annak meghatározásához sem, hogy a külképviseleteken mi lenne az optimális egyensúly a politikai, illetve szakmai álláshelyek, illetve a támogatáskezelési álláshelyek között. A Bizottság ezenkívül azt sem térképezte fel, hogy a külképviseletek jelenlegi alkalmazottai mely tapasztalattal rendelkeznek; ennek révén pedig megbizonyosodhatott volna arról, hogy az adott képzési és tapasztalati háttérrel rendelkező alkalmazottakat arra a külképviseletre rendelték-e ki, ahol a legnagyobb szükség van a tapasztalataikra.

46. A Bizottság lépéseket tett annak érdekében, hogy a támogatás kezelése a jelenleg meglévő munkaerő-állomány mellett hatékonyabban történjen. Törekedett például arra, hogy növelje az egyes támogatott projektek, illetve programok méretét, és ennek révén csökkentse azt az adminisztratív terhet, amely a nagyszámú apró projekt kezelésével jár. Az egyre nagyobb számú költségvetési támogatási program megkönnyítette a nagy összegű kifizetéseket, bár a költségvetési támogatás fő haszna gyakran az, hogy lehetőséget teremt a programcélokkal kapcsolatos párbeszédre. Az eredményes párbeszédhez azonban a személyzet részéről jelentős inputra van szükség. Az általános költségvetési támogatási programok esetében, amelyek tipikusan a makrogazdasági stabilitást, a közpénzkezelést, az egészségügyet és az oktatást célozzák meg, a külképviseletek gyakran nem rendelkeznek elegendő forrással ahhoz, hogy a fenti területek mindegyikén párbeszédet folytassanak.

47. Az országstratégiai dokumentumok alapján történő támogatás igénylése során a Bizottság a nagyobb hatás elérése érdekében általában legfeljebb két "kiemelt" ágazatra összpontosít, és ennek elviekben az is az előnye, hogy csökkenti a külképviseletek szakértelem iránti szerteágazó igényeit. A két "kiemelt" ágazaton túl ugyanakkor a külképviseletek jellemzően számos további területen is végeznek támogatási tevékenységeket, és ez jelentős többletterhet jelent számukra (lásd: 6. ábra):

a) az AKCS-országokban található külképviseleteknek általános költségvetési támogatási programokat is kell irányítaniuk, ha az adott ország erre jogosult;

b) az országstratégiai dokumentumok a két "kiemelt" ágazaton kívüli kisebb beavatkozások finanszírozása érdekében általában "nem kiemelt" ágazatokat is érintenek;

c) a külképviseletek gyakran részt vesznek a regionális projektek felügyeletében;

d) a külképviseleteknek emellett egy sor kisebb projektet is végre kell hajtaniuk, amelyeket a horizontális tematikus programokból finanszíroznak [16];

e) a külképviseletek ezenkívül gyakran közreműködnek a külön támogatási eszközökből finanszírozott egyéb beavatkozások irányításában is (lásd: 6. ábra).

6. ÁBRA

EGY ÁTLAGOS KÜLKÉPVISELET TÁMOGATÁSI TEVÉKENYSÉGEINEK JELLEMZŐ TERÜLETEI

+++++ TIFF +++++

Forrás: Az Európai Számvevőszék elemzése a Bizottság dokumentumai alapján.

48. A nagyszámú beavatkozási ágazatban való folyamatos részvétel ellentétben áll az Európai Uniónak a fejlesztési politika terén való komplementaritásról és munkamegosztásról szóló 2007-es magatartási kódexében foglaltakkal [17]. A kódex arra szólítja fel az uniós donorokat, hogy egy adott partnerországban legfeljebb három ágazatra [18] korlátozzák aktív részvételüket, és az egyéb tevékenységeket a lehetőségekhez mérten más donorokkal együtt, felhatalmazott együttműködési, illetve partnerségi megállapodások keretében végezzék. Emellett rendelkezésre bocsát egy olyan keretrendszert is, amely révén az egyes ágazatokon belül a donorok a kijelölt "fő támogatók" szakértelmére támaszkodhatnak. A magatartási kódex alapját képező szakpolitikai dokumentumot [19] a Bizottság állította össze, majd törekedett a kódex végrehajtásának elősegítésére. E tekintetben azonban továbbra is jelentős előrelépésre – többek között intenzívebb közös programozásra – van szükség. Egyértelmű, hogy azon ágazatok számának csökkentése, amelyekben a Bizottság aktívan részt vesz, valamint a donorok – különösen az uniós tagállamok – közötti együttműködés további erősítése, elősegíthetik a meglévő munkaerő lehető legjobb kihasználását.

49. Mivel a külképviseleteknek nagy kihívást jelent, hogy jelenlegi feladatköreik szintjét a kezelendő támogatások megnövekedett volumenéhez igazítsák, úgy tűnik, a feladatok további átruházására nemigen nyílik lehetőség, noha ezt a Bizottság az accrai cselekvési menetrend alapján elviekben támogatná.

A BIZOTTSÁG KÖZPONTI RÉSZLEGEI A MINŐSÉG JAVÍTÁSA TERÉN CSAK KORLÁTOZOTTAN SEGÍTHETIK A KÜLKÉPVISELETEKET, BÁR A EUROPEAID JELENTŐS ERŐFESZÍTÉSEKET TESZ ENNEK ÉRDEKÉBEN

50. A decentralizált irányítási mód legfontosabb jellemzője, hogy a EuropeAid szakértők rendelkezésre bocsátásával segíti a külképviseleteket feladataik elvégzésében. A EuropeAid fontos lépéseket tett e feladat ellátása érdekében. Létrehozott például egy külön a "Műveletek minőségével" foglalkozó igazgatóságot, de földrajzilag illetékes igazgatóságai szintén nyújtanak segítséget. A minőségbiztosítási csoportok rendszere a meghatározási és a kialakítási szakaszok végén vizsgálja a javasolt beavatkozásokat; ennek elnökei az egyes földrajzilag illetékes igazgatók, és e rendszer részét alkotják mind a földrajzilag illetékes részlegek, mind a műveletek minőségéért felelős igazgatóság.

51. A EuropeAid számára azonban az alkalmazottak magas fluktuációs aránya miatt igen nehéz a szakértői állomány kiépítése, amelyre pedig a központi támogató szerep megfelelő betöltéséhez szükség lenne. Ennek oka, hogy a munkatársak kb. 40%-a szerződéses alkalmazott [20], és közülük mindegyik a személyzeti szabályzatnak megfelelően hároméves, nem megújítható szerződéssel rendelkezik. Számos alkalmazott azonban – mivel új állást kell találniuk – még a hároméves időszak lejárta előtt elhagyja az intézményt. A magas fluktuációs arány miatt nem alakul ki szilárd alap egy erős központi támogató funkcióhoz, és ez gyengíti mind az intézményi tudásállományt, mind a műveletek hatékonyságát.

7. ÁBRA

EUROPEAID, A MŰVELETEK MINŐSÉGÉÉRT FELELŐS IGAZGATÓSÁG TÉMAFELELŐS OSZTÁLYAI

+++++ TIFF +++++

Forrás: Az Európai Számvevőszék elemzése a Bizottság dokumentumai alapján.

52. A műveletek minőségéért felelős igazgatóság alá hat témafelelős osztály tartozik, amelyek összesen több mint húsz különböző ágazattal foglalkoznak (lásd: 7. ábra). Az érintett ágazatok sokfélesége nem tükrözi a fejlesztési politikával kapcsolatos európai konszenzust, mely szerint a Bizottságnak a komparatív előnyök elemzése alapján, kevesebb ágazatra kellene összpontosítania. Rendszerint az egyes ágazatokon dolgozó alkalmazottak száma mindössze 2–6 fő, ők nyújtanak segítséget a 111 uniós külképviseletnek világszerte. Emiatt az igazgatóságnak csupán korlátozott a kapacitása mind a minőségbiztosítási felülvizsgálat hivatalos mechanizmusában való részvételre, mind a külképviseletek külön kérésére nyújtott további eseti támogatásra. A támogatásnyújtás keretében a külképviseletek felkeresésére rendelkezésre álló alacsony összeg szintén hátráltatja az igazgatóságot feladatainak teljesítésében.

53. Szintén a külképviseletek támogatása érdekében, a EuropeAid komoly erőfeszítésekkel hasznos útmutatókat, kézikönyveket és egyéb anyagokat is kidolgozott. A szakpolitikai párbeszédről szóló útmutatás maradt a legfontosabb olyan terület, amely mindeddig nem kapott elegendő figyelmet, noha a szakpolitikai párbeszéd a támogatási eredmények javításának legfontosabb eszköze, és a decentralizáció legfontosabb előnye éppen az, hogy további lehetőségeket nyújt a Bizottságnak az ilyen párbeszédre. Különösen az általános költségvetési támogatásról szóló bizottsági útmutatás esetében volt ez így, holott a költségvetési támogatás rendkívüli lehetőségeket teremt a politikai párbeszédre. A Bizottság projektciklus-irányítási útmutatója, amely még 2004 márciusában készült, szinte alig foglalkozik azzal, hogy a politikai párbeszéd milyen szerepet játszhat a projekttámogatásokban. Az új Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszközre (ENPI) vonatkozó számvevőszéki ellenőrzés szintén rámutatott, hogy kifejezetten a partnerországokkal folytatott strukturális párbeszédről nem áll rendelkezésre útmutatás [21].

A TÁMOGATÁSOK MINŐSÉGÉVEL ÉS A PÉNZGAZDÁLKODÁSSAL KAPCSOLATBAN A MONITORING, A JELENTÉSTÉTEL ÉS AZ ÉRTÉKELÉS EGYELŐRE MÉG NEM MEGFELELŐ MINŐSÉGŰ

54. A decentralizáció eredményeképpen a külképviseletek lettek felelősek az egyes programok és projektek technikai és pénzügyi felügyeletéért. Amint korábban megállapítottuk (lásd: 29. bekezdés), az adott országban meglévő helyszíni operatív és pénzügyi részlegek jelentősen megnövelték a Bizottság lehetőségét a monitoringra, különösen ami a beavatkozások minőségének és a pénzgazdálkodásnak a javítását célzó helyszíni ellenőrzéseket illeti. Mivel a segítségnyújtás átfogó felügyeletéért továbbra is a bizottsági központ felel, különösen fontos, hogy a külképviseletek és a EuropeAid közötti jelentéstételi rendszer működőképes legyen. A támogatások lezárását követően végzett értékelések szintén fontos információforrások mind a központ, mind a külképviseletek számára a támogatások minőségével kapcsolatban.

55. A külképviseletek a gyakorlatban nem használták ki teljes mértékben a decentralizációban rejlő nagyobb lehetőségeket a projektek, illetve programok technikai és pénzügyi megvalósításának helyszíni monitoringját illetően. A Számvevőszék külképviseleteknél végzett helyszíni ellenőrzései során kiderült, hogy a monitoringcélú helyszíni ellenőrzéseket nem végzik el szisztematikusan, hanem azokra egyre inkább a rendelkezésre álló idő és költségvetés függvényében, eseti jelleggel kerül sor. Mind az operatív, mind a pénzügyi alkalmazottak gyakran a szerződésekre és a kifizetésekre vonatkozó dokumentáció feldolgozásának tulajdonítanak elsőbbséget, és ebből adódóan helyszíni ellenőrzésekre nemigen kerül sor. Ezt a tendenciát tovább rontja az, hogy a külképviseletek nem dolgoztak ki stratégiai monitoringterveket, amelyek révén biztosítanák a projektek rendszeres helyszíni ellenőrzését.

56. Az eredmények tekintetében a Bizottság a támogatásminőség helyszíni monitoringjának eszközeként legfőképpen a ROM-rendszert használja. A ROM-rendszer alapját külső tanácsadók adják, akik a partnerországokban rövid látogatásokat tesznek, melynek keretében a helyszínen ellenőrzik a projekteket, és erről a külképviselet adott projektért felelős munkatársainak jelentést tesznek. A Bizottság olyan rendszert mindeddig nem hozott létre, amelyben saját munkatársai látogatnák meg a projekteket a végrehajtás alatt és azt követően, majd ezekről strukturált, számszerűsített eredményekre összpontosító jelentéseket készítenének, noha hangsúlyozza annak jelentőségét, hogy munkatársai eredményorientált megközelítést alkalmazzanak, továbbá a külképviseleti alkalmazottak azok, akik a legjobban ismerik a támogatásokat és az adott ország körülményeit.

57. A pénzgazdálkodásra irányuló helyszíni monitoring tekintetében a Számvevőszék éves jelentései rendszeresen rámutatnak arra, hogy a végrehajtó szervezetek pénzgazdálkodási hiányosságokkal küszködnek, és ebből adódóan a jogszerűséget és a szabályszerűséget érintő hibákat követnek el. A jelentések említést tesznek azokról a hiányosságokról is, amelyekkel az infrastrukturális projekteket ellenőrző projektfelelősök küszködnek. Mindkét esetben az, hogy a külképviseleti alkalmazottak, különösen a pénzügyi alkalmazottak, csupán korlátozott számban végeznek helyszíni monitoringot, azt jelenti, hogy a pénzgazdálkodás felügyelete nem elégséges, és emiatt a hiányosságok, illetve hibák orvoslásához szükséges korrekciós intézkedésekre késve vagy egyáltalán nem kerül sor.

58. Jelen ellenőrzés, valamint az EFA által támogatott regionális együttműködésről a közelmúltban végzett számvevőszéki vizsgálat megállapította, hogy a külképviseletek által a tematikus projektekre (lásd: 46. bekezdés), illetve a regionális projektekre irányulóan végzett technikai és pénzügyi helyszíni monitoringban jelentős hiányosságok tapasztalhatók [22]. Mindez azt tükrözi, hogy a külképviseletek számára – az alkalmazottak elégtelen létszámából adódóan – nehézséget jelent, hogy valamennyi prioritásnak eleget tegyenek. A regionális együttműködés esetében mindez még arra is rávilágít, hogy nincs egyértelműen meghatározva, melyek az egyes külképviseletek feladatai.

59. A Bizottság által a külképviseletek és a EuropeAid között használt fő beszámolási eszköz a külső támogatások kezeléséről szóló jelentés (EAMR), amelyet a külképviseleteknek félévente kell elkészíteniük. Ezeknek a jelentéseknek az elkészítése jelentős időbefektetést igényel a külképviseletek részéről. Ezek a jelentések ugyanakkor az elvégzett tevékenységeket, valamint a végrehajtáskor felmerült problémákat írják le nagy részletességgel. A megadott információk, illetve a CRIS-ben meglévő információk között emellett bizonyos mértékben átfedés tapasztalható. A jelentésekből – akár a külképviselet értékeléseit, akár a támogatások lezárását követően elvégzett értékelések eredményeiről szóló beszámolót tekintve – az adott támogatás tényleges eredményeiről keveset tudhatunk meg. Nem foglalkoznak megfelelően a pénzgazdálkodás kérdéseivel sem, amelyekért pedig felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőként a külképviselet vezetője felelős.

60. A bizottsági központ támogatásértékelő csoportja által végzett értékeléseket (lásd: 27. bekezdés) a EuropeAid nyilvános honlapján keresztül a külképviseletek is elérhetik. Ugyanakkor a külképviseletek megbízására végzett értékelésekben megfogalmazott megállapításokat a Bizottság központi részlegei nem szisztematikusan használják fel, mivel az értékelések tárolására és elemzésére nem áll rendelkezésre központi adatbázis.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

ÁLTALÁNOS KÖVETKEZTETÉSEK

61. A decentralizáció – a külső segítségnyújtás bizottsági irányítására vonatkozó, az elmúlt évtizedben végrehajtott széles körű reform kulcsfontosságú eleme – hozzájárult a támogatásnyújtás fejlesztéséhez. A fejlődés a legegyértelműbben a támogatásnyújtás sebességén és a pénzgazdálkodási eljárások megbízhatóságán érzékelhető. Egyes mutatók a támogatások minőségét tekintve is javulást mutatnak, bár a támogatásminőséget mérő bizottsági rendszer határozott következtetések levonásához jelenleg még nem eléggé fejlett.

62. A számvevőszéki ellenőrzés ugyanakkor azt is megállapította, hogy a decentralizált irányítási rendszer működésének számos hiányossága akadályozza, hogy a decentralizáció valamennyi potenciális előnye megvalósuljon. A külképviseleteknek a meglévő erőforrások legjobb elosztása és felhasználása érdekében számos kihívással kell szembenézniük. Mindeközben a EuropeAid – noha jelentős erőfeszítéseket tesz ennek érdekében – nehezen tud megfelelő segítséget nyújtani a külképviseleteknek a támogatások jó minőségének biztosításához. A Bizottság nem használta ki teljes mértékben a decentralizációban rejlő nagyobb lehetőségeket arra, hogy az országokkal folytatott párbeszéd, illetve helyszíni monitoring végzése révén fejlessze a támogatásokat.

63. A EuropeAidnek az EKSZ létrehozásából adódó átszervezése lehetőséget nyújt a Bizottságnak arra, hogy kezelni tudja a jelentésünkben kiemelt problémákat.

KONKRÉT KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

64. A decentralizáció bevezetésével a Bizottság nagyobb mértékű támogatást tud lekötni és folyósítani. A Bizottság ezzel elkerülte annak kockázatát, hogy a nagyobb mértékű támogatás az elköltetlen pénzösszegek felhalmozódását eredményezze. Ahhoz azonban bizonyos időre van szükség, hogy a támogatást a bizottsági kifizetés után ténylegesen felhasználják, ezt viszont a Bizottság jelenlegi mutatói nem megfelelően kezelik.

1. AJÁNLÁS

A Bizottság a sebesség mutatójaként a költségvetés teljesítése mellett alkalmazzon más mutatókat is, hogy ezáltal megfelelőbben értékelhesse a támogatás tényleges végrehajtásának gyorsaságát.

65. A Bizottság már eddig is jelentős erőfeszítéseket tett a támogatások minőségének javítása érdekében, és egyes mutatók máris jobb eredményeket mutatnak. Ugyanakkor a bizottsági minőségmérő rendszerek nemigen megbízhatóak, és a Bizottság a minőség felügyeletéhez túlzottan a külső monitoring rendszerére (ROM) hagyatkozik. Maguk a külképviseletek nem végeznek értékelést a támogatások eredményességéről, az általuk végeztetett értékeléseket pedig nem megfelelően használják fel erre a célra.

2. AJÁNLÁS

A Bizottság tegyen lépéseket a külső segítségnyújtás minőségmérő rendszerének fejlesztése érdekében, a következő módon:

a) a külképviseletek végezzenek értékelést minden lezárt támogatás eredményességéről;

b) a Bizottság által elvégeztetett független értékelésekben szerepeljen számszerűsített értékelés is annak érdekében, hogy a támogatások eredményessége egyértelműbben értékelhető legyen.

66. A EuropeAid jelentős előrelépést tett pénzgazdálkodási eljárásainak megbízhatóbbá tétele érdekében, bár egyes hiányosságok továbbra is fennállnak. 2008 óta átfogó kontrollstratégiát hajt végre, és ezt jelenleg tovább árnyalja a kontrollmechanizmusok folyamatban lévő költség-haszon elemzése révén.

3. AJÁNLÁS

A Bizottság gondosan felügyelje új kontrollstratégiájának végrehajtását mind a EuropeAid, mind a külképviseletek szintjén, annak érdekében, hogy a költségek és a hasznok elemzéséhez megbízható és teljes körű információt kapjon.

67. A Bizottságnak a humánerőforrás zéró növekedési politikája mellett több kihívással is szembe kell néznie a külképviseletek jelenlegi munkaerejének lehető legjobb elosztása és kihasználása érdekében. E kihívások közé tartozik a személyzet kiegyensúlyozott elosztása a támogatáskezelési és az egyéb feladatkörök között, a betöltendő szerződéses állások magas aránya, és az, hogy fejleszteni kell az alkalmazottak szaktudását az új támogatási módok kezelésére vonatkozóan. Noha a Bizottság erőfeszítéseket tett a többi donorral való együttműködés fejlesztése érdekében, az egyes külképviseletek által kezelt támogatások még jelenleg is a témák széles körére irányulnak, emiatt pedig nagyobb a külképviseletek erőforrásaira nehezedő teher.

4. AJÁNLÁS

A Bizottság az uniós külképviseletek előtt álló humánerőforrással kapcsolatos kihívások kezelésének elősegítése érdekében tegye meg a következőket:

a) végezzen elemzést

i) a külképviseletek által elvégzendő munkáról: ennek alapján következtetés vonható le arról, hogy az egyes külképviseleteken a személyzet létszáma megfelelő-e;

ii) a külképviseletek személyzetének elosztásáról a támogatáskezelési és az egyéb feladatkörök között;

iii) a külképviseleti alkalmazottak szaktudásáról: ennek alapján arra a külképviseletre oszthatók be az alkalmazottak, ahol a leginkább szükség van a tudásukra, továbbá azonosítható az, hogy mely szakmai tudás szempontjából nincs elég munkaerő;

b) elsősorban a tagállamokkal való szorosabb együttműködés révén tegyen további erőfeszítéseket annak érdekében, hogy csökkentse azoknak a beavatkozási területeknek a számát, amelyekben aktívan részt vesz;

c) használja ki nagyobb mértékben a tagállamok szakértelmét a partnerországokban.

68. A EuropeAid jelentős erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy segítse a külképviseleteket a támogatások minőségének javításában. Ebben azonban hátráltatja az alkalmazottak magas fluktuációs aránya, aminek oka, hogy a személyzet 40%-a hároméves, nem megújítható szerződés keretében végzi munkáját. Emiatt nehéz egy megbízható humántőke kiépítése és megtartása, ez pedig nem hatékony. A EuropeAid többféle útmutatót is kidolgozott a külképviseletek számára, de az olyan kulcsfontosságú területen, mint a szakpolitikai párbeszéd, további támogatásra van szükség.

5. AJÁNLÁS

A külképviseletek támogatásának eredményesebbé tétele érdekében:

a) a Bizottság intézkedjen a EuropeAid-alkalmazottak magas fluktuációs arányának csökkentéséről;

b) a EuropeAid fejlessze tovább a szakpolitikai párbeszédre vonatkozó útmutatóját.

69. A külképviseletek nem használták ki eléggé a decentralizációban rejlő lehetőségeket arra, hogy a támogatásokra vonatkozóan a minőség és a pénzgazdálkodás, valamint az eredményekről való beszámolás javítását célzó helyszíni ellenőrzéseket végezzenek. A EuropeAidnek küldött beszámolóikban a külképviseletek általában túlzottan a tevékenységekre összpontosítottak, és megismételték a CRIS-rendszerben rögzített beszámolókat. A bizottsági központok nem használják ki kellőképpen a külképviseletek által független, külső ellenőrökkel végeztetett értékeléseket.

6. AJÁNLÁS

A Bizottság a következők révén tegye hatékonyabbá a monitoringot, a beszámolást és az értékelést a decentralizált irányítási rendszerben:

a) kötelezze a külképviseleteket, hogy – az egyes külképviseletekre vonatkozóan kidolgozott monitoringstratégia keretében – szisztematikusan végezzenek technikai és pénzügyi monitoringot a projektek helyszínén;

b) a belső beszámolási rendszert összpontosítsa jobban a támogatások által elért eredményekre;

c) az EKSZ létrehozásával összefüggésben biztosítsa a javasolt új jogi rendelkezések eredményes végrehajtását, és ennek révén gondoskodjon a külképviseletek vezetőinek – mint felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőknek – az elszámoltathatóságáról.

Ezt a jelentést a III. kamara Jan KINŠT számvevőszéki tag elnökletével a 2011. február 1-jei ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] Ebből 5371 millió eurót finanszírozott az Unió általános költségvetése és 3069 millió EUR származott az Európai Fejlesztési Alapból (EFA).

[2] 10/2004. sz. különjelentés az EK külső támogatásai irányításának a bizottsági küldöttségekhez történő decentralizálásáról (HL C 72., 2005.3.22.).

[3] Az AKCS-országok támogatásának programozásáért a Fejlesztési Főigazgatóság, az egyéb országoknak nyújtott támogatás programozásáért pedig a Külkapcsolati Főigazgatóság felel.

[4] Az accrai cselekvési menetrend összeállítására a partnerországok és a donorok 2008 szeptemberében, Accrában megrendezett találkozója alkalmával került sor, amikor is felülvizsgálták a Segélyhatékonyságról szóló 2005-ös Párizsi Nyilatkozatban vállalt kötelezettségek megvalósításában történt előrehaladást.

[5] Az Európai Unióról szóló, a Lisszaboni Szerződés által módosított szerződés 27. cikkének (3) bekezdése.

[6] A Bővítési Főigazgatóság nem tartozott az ellenőrzés hatókörébe.

[7] Lásd: "Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika országaiban" c. 10/2008 sz. különjelentés (26. és 27. bekezdés).

[8] 2008-ban az EFA körülbelül 16%-ára (300 millió EUR) kötöttek ilyen típusú kifizetésről szerződést (lásd: az AIDCO éves tevékenységi jelentése, 2008., 5. melléklet.)

[9] Az OECD Fejlesztési Támogatási Bizottságának (DAC) javaslata szerint ez az öt kritérium alkotja a fejlődésre vonatkozó egységes értékelési kritériumokat.

[10] Megjegyzendő, hogy 2009-ben módosult a ROM-módszertan (lásd: 24. bekezdés, d) pont).

[11] A támogatások hatékonyságáról 2005-ben kiadott Párizsi Nyilatkozat a partnerországok felelősségvállalását, a donorok felzárkózását a partnerországok céljai mögé, a támogatások harmonizációját, az eredményszemléletű menedzsmentet és a kölcsönös elszámoltathatóságot jelölte meg a támogatásnyújtás eredményesebbé tételének öt alapelveként. A nyilatkozatot több mint száz donor, illetve partnerország írta alá, köztük az Európai Bizottság is.

[12] Lásd: a Számvevőszék 11/2010. sz. különjelentése az AKCS-, latin-amerikai és ázsiai országoknak nyújtott általános költségvetési támogatás bizottsági irányításáról, 83. bekezdés.

[13] A külső ellenőrzések során – amelyeket elsősorban a külképviseletek megbízásából a projektek lezárásakor, de még a záró kifizetést megelőzően végeznek el – arról bizonyosodnak meg, hogy a projektkiadások jogszerűek és szabályszerűek voltak-e.

[14] Közös Relex Információs Rendszer (Common Relex Information System).

[15] 2001-ben a külképviseleteken dolgozók létszáma közel 900 fő, míg a EuropeAid alkalmazottainak száma mintegy 1350 fő volt.

[16] A Fejlesztési és Együttműködési Eszköz keretében létrehozott öt tematikus program a következő: civil szereplők és helyi hatóságok; befektetés a humántőkébe; élelmiszer-biztonság; környezetvédelem és a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás; valamint migráció és menekültügy.

[17] Az Európai Uniónak a fejlesztési politika terén való komplementaritásról és munkamegosztásról szóló magatartási kódexe. A Tanács és a tagállamok kormányszintű képviselőinek következtetései, 9558/07, Brüsszel, 2007.5.15.

[18] A három szektorba nem tartoznak bele az általános költségvetési támogatási programok.

[19] A Bizottság közleménye az Európai Parlament és a Tanács részére: az Európai Uniónak a fejlesztési politika terén való munkamegosztásról szóló magatartási kódexe, COM(2007) 72 végleges, Brüsszel, 2007.2.28.).

[20] Egyes földrajzi illetőségű igazgatóságokon ez az arány az 50%-ot is eléri, míg a műveletek minőségéért felelős igazgatóságon 35%. Összehasonlításul: a Bizottság egészében az átlagos arány 15%.

[21] Lásd: 13/2010. sz. különjelentés: Sikeresen indult és eredményes-e az új Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz a dél-kaukázusi térségben (Örményország, Azerbajdzsán és Grúzia)?

[22] Lásd: 18/2009. sz. különjelentés: A kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás eredményessége; elsősorban: 2. háttérmagyarázat.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

AZ EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK FEJLESZTÉSI SEGÍTSÉGNYÚJTÁSSAL KAPCSOLATOS LEGUTÓBBI TELJESÍTMÉNY-ELLENŐRZÉSEI (2007–2010)

6/2007. sz. különjelentés: A kapacitásfejlesztés keretében nyújtott technikai segítség eredményessége

6/2008. sz. különjelentés: A szökőárat, illetve a Mitch nevű hurrikánt követő bizottsági helyreállítási támogatás

9/2008. sz. különjelentés: A szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén megvalósuló uniós támogatás eredményessége Fehéroroszország, Moldova és Ukrajna esetében

10/2008. sz. különjelentés: Az egészségügyi ellátást finanszírozó közösségi fejlesztési támogatások a szubszaharai Afrika országaiban

4/2009. sz. különjelentés: A civil szereplők közösségi fejlesztési együttműködésbe történő bevonásának Bizottság általi irányítása

15/2009. sz. különjelentés: Az ENSZ szervezetein keresztül végrehajtott uniós támogatások: döntéshozatal és felügyelet

18/2009. sz. különjelentés: A kelet- és nyugat-afrikai regionális gazdasági integrációra nyújtott EFA-támogatás eredményessége

11/2010. sz. különjelentés: Az AKCS-, latin-amerikai és ázsiai országoknak nyújtott általános költségvetési támogatás bizottsági irányítása

12/2010. sz. különjelentés: Az alapfokú oktatás számára nyújtott európai uniós fejlesztési támogatás a szubszaharai Afrika országaiban és Dél-Ázsiában

13/2010. sz. különjelentés: Sikeresen indult-e az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz a dél-kaukázusi térségben (Azerbajdzsán, Grúzia és Örményország) és hoz-e kézzelfogható eredméyeket?

--------------------------------------------------