Az Unió helyzete – az elmúlt évek során a vámügyi folyamatok erősítése és modernizálása érdekében tett közös erőfeszítéseknek köszönhetően – már most is erőteljes. A Vámkódex és annak végrehajtása terén folyó munka célja az Unió e területen fennálló erősségeinek további megszilárdítása.

Ez a jelentés a Bizottság válasza a Tanács azon felkérésére, hogy számoljon be az „állandó struktúrára” vonatkozó felkéréssel kapcsolatos előrehaladásról, valamint magyarázatot tartalmaz a Vámkódex végrehajtásának nyomon követéséhez jelenleg alkalmazott megvalósítási megközelítésről. Törekszik továbbá információkat szolgáltatni a többéves pénzügyi keret elkövetkező vitájához is annak meghatározásával, hogy miként juthat jelentőséghez az uniós szintű finanszírozás a vámügyi informatikai rendszerek kifejlesztésében és üzemeltetésében.

A tagállamok szemszögéből jelentős aggályként merül fel informatikai műveleteik költsége. A 28 változatban létrehozott, és ezáltal az érintett költségek megsokszorozódása miatt az adófizetők számára alacsony értéket képviselő nemzeti összetevők sok tagállamot aggasztanak. Egyes tagállamok esetében a kihívásokat súlyosbítja az, hogy olyan kereskedelmi beszállítóktól függenek, amelyekkel szemben kevés a vásárlóerejük a legjobb árak eléréséhez.

Eltérő felfogások uralkodnak a finanszírozási vonatkozások tekintetében is, mivel nem minden tagállamban azonos a behozatali és kiviteli forgalom volumene, ami zavarja költség-haszon elemzésüket, amennyiben az kizárólag nemzeti megfontolásokon alapul. Emellett, noha minden tagállam megkapja a beszedett saját források alapján a vámbevételek egy részét (20 %), az Unióba befelé és onnan kifelé irányuló kereskedelmi forgalom általában néhány helyre koncentrálódik. Ezért a behozatali árunyilatkozatok csaknem 80 %-át mindössze három tagállamban teszik meg. Ez a tagállami gondolkodásmódot is befolyásolja. Végül – de nem utolsósorban – számos vámigazgatási szerv azzal érvel, hogy nem használják ki teljes mértékben a beszedési költségek fedezetéül szánt 20 %-ot.

Egyértelmű, hogy a tagállamokkal partnerségben a Bizottság által kifejlesztett központi, de még a megosztott rendszerek előállításához képest valószínűleg lényegesen magasabbak a nem összehangolt külön tagállami tevékenységek költségei. A Bizottság megbízásából végzett vizsgálatok ténylegesen arra a következtetésre jutottak, hogy jelentős, 35 és 53% közötti nagyságrendű megtakarítást lehetne elérni a tagállamok fejlesztés, üzemeltetés és fenntartás terén történő együttműködése révén, ha abban legalább tíz tagállam részt vesz . Bonyolítja a kérdést az a tény, hogy a tagállamok nemzeti összetevők előállítására irányadó üzleti modelljei eltérőek, és helyzetük a múltbeli rendszerek súlya tekintetében is eltér. Egyes tagállamok jelentős házon belüli informatikai szaktudással rendelkeznek, míg mások inkább külső szolgáltatókra támaszkodnak.

3.3.Szakpolitikai akadályok

Az említett kihívásokat azzal összefüggésben kell vizsgálni, hogy a Vámkódex és annak munkaprogramja szerinti rendszereket és azok architektúráját most kell megvalósítani.

Noha a munka dandárja 2020-ra befejeződik, néhány új rendszer csak ezt követően kezdi meg éles működését, mint ahogyan a meglevő rendszerek néhány bővítménye és korszerűsített változata is. Az összes tagállamban teljes és minden tekintetben összehangolt, valamennyire rendszerre kiterjedő struktúra biztosítása érdekében végzett munka valószínűleg akár 2025-ig is elhúzódhat. Ez rámutat arra is, hogy a vámügyi folyamatok kockázatainak lehető legkisebbre szorítása érdekében szerves fejlődésen alapuló megközelítésre van szükség, mivel a meglévő informatikai ökoszisztéma jelentős szerepet tölt be a vámunió mindennapos működésében. A Vámkódex végrehajtásával kapcsolatos jelenlegi átfogó helyzet – beleértve a vonatkozó informatikai rendszereket és azok megvalósításának ütemezését – felmérése az Uniós Vámkódex végrehajtásáról, valamint annak 284. cikkében a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására kapott felhatalmazás gyakorlásáról szóló, közelmúltbeli bizottsági jelentésben történt meg.

4.AZ INTEGRÁLT VÁMUNIÓ INFORMATIKAI FORGATÓKÖNYVE

A tagállamokkal folytatott megbeszéléseken hangsúlyozták annak fontosságát, hogy az uniós vámügyi informatikai stratégia alapját – a folytonos munka alapjaként – a digitális vámügyek jövőképére és hosszabb távú céljaira kell alapozni.

A válaszokban kiemelték, hogy a vámhatóságoknak hatékony és eredményes vámügyi szolgáltatásokat kell nyújtaniuk a rögzített szabályok egész Unióban egységesen és következetesen történő alkalmazása mellett.

Ennek eléréséhez a vámellenőrzéseket a digitalizáció és az adatáramlás erejének megfelelőbb kiaknázására kell alapozni, megteremtve ezzel a hathatósabb, kockázatalapú ellenőrzéseket.

Ez lehetővé teheti a vámhatóságok számára erőforrásaik összpontosítását, és intelligens alkalmazása esetén csökkentheti a jogszerű kereskedelemre nehezedő bürokratikus terheket, és észszerűsítheti annak ráfordításait.

A vámügyek más, határokon túlnyúló vetülettel is rendelkező szakpolitikák tekintetében fennálló, sarkalatos szerepét mozgósítani lehet az átfogó szabályozói ellenőrzés szempontjából kedvező szinergiák létrehozása céljából, amennyiben a jövőben megvalósul az informatikai rendszerek magas fokú átjárhatósága és összekapcsolódása, valamint érvényre jutnak az összehangolt ellenőrzési megközelítések.

Logikus végső cél lenne egy egyablakos környezet, amely – a mögötte meghúzódó egységes szabályozói ellenőrzési struktúra támogatásával – a lehetőségekhez mérten egységes kapcsolattartást garantálna a különféle kormányzati szereplőkkel.

Egy ilyen környezet a vámhatóságok közötti, illetve az említett más hatóságok és egyéb szabályozó ügynökségek és minisztériumok közötti magas fokú adat- és információmegosztást, valamint titkosszolgálati együttműködést feltételez. Emellett fejlett adatelemző és esetleg más innovatív technológiák módszeres használatát igényli ahhoz, hogy támogatni tudja a jórészt kockázatalapú, és a főbb kereskedelmi szereplők kockázatainak és kapacitásainak széles körű ismeretén alapuló integrált ellenőrzési megközelítéseket.

A tagállami hozzászólások arra engednek következtetni, hogy a vámügyi informatikai rendszerek elsődleges szerepet töltenek majd be a sikeres szakpolitikai eredmények biztosításában, illetve hogy e rendszerek költséghatékonyak, stabliak és megbízhatóak lesznek. Ez azt jelenti, hogy képesek alkalmazkodni a változó technológiai és üzleti modellekhez. Fontos lesz a megfelelő, már létező páneurópai informatikai rendszerekkel való szinergiák kiaknázása is.

Az is egyértelmű, hogy ehhez a Bizottság és a tagállamok közötti szoros partnerségre lesz szükség, amely a költséghatékony informatikai megoldások elkészítése érdekében biztosítja a szakértelem és az erőforrások legmegfelelőbb felhasználását, legyen szó fejlesztésről vagy rendszerüzemeltetésről.

5.AZ ÁLLANDÓ STRUKTÚRA LEHETSÉGES VÁLTOZATAI

Az üzleti modell – jelenlegi modell finomításán túlmutató – minden változása időbe fog telni, különösen, ha ehhez új struktúrák létrehozása szükséges. A jelenlegi folyamatok radikális megváltoztatása azzal a veszéllyel jár, hogy meghiúsul a Vámkódex rövid- és középtávú informatikai projektjeinek teljesítése. Ez módfelett nemkívánatos lenne, és nem igazodna a Tanács azon egyértelmű kijelentéséhez sem, hogy a Vámkódex végrehajtásának elsőbbséget kell biztosítani. Ez megerősíti azt az elképzelést, hogy a folyó vitáknak a hosszabb távra kell összpontosítaniuk.

Rövid távon a Bizottságnak ezért továbbra is az elektronikus vámrendszerről szóló határozatban és a Vámkódexben lefektetett szabályok szerint, és a Vám 2020 programnak megfelelően kell működnie. A Bizottság mindezeket szem előtt tartva megerősítette a vámügyi informatikával foglalkozó szervezeti egységeit a jelentős tevékenységek – azaz a Vámkódex informatikai projektjei és a mintegy 70 millió EUR-t kitevő éves uniós kiadás – kezelése céljából. A szervezeti egységek közötti szinergiák optimalizálása érdekében a megerősítés kiterjed a DG TAXUD munkavállalói állományának kibővítésére és új megállapodások megkötésére a DG DIGIT-tel. Mindazonáltal az ezen az alapon történő, 2020-on túlmutató további fejlesztések a Vám 2020 utódprogramjával kapcsolatban meghozandó döntéseken fognak múlni. Az új modell és összetevőinek meghatározására irányuló feladat előzetes ütemtervét – a jövőbeli finanszírozási határozatok sérelme nélkül – a 2. melléklet tartalmazza.

Ha a mostani modellt meg kell változtatni, az eddigi viták arra utalnak, hogy a legígéretesebb megoldásnak valószínűleg része lesz egy „közös informatikai szolgáltató” megközelítés, valamely szervezet/ügynökség vagy más együttműködési módozat közbeiktatásával.

Azonban minden ilyen megközelítésnek el kell ismernie a meglévő informatikai műveletek realitását.

Elviekben egy ilyen szolgáltató kifejleszthetne a tagállamoknak vagy a Bizottságnak átadandó teljes rendszereket, illetve informatikai fejlesztések vagy műveletek bizonyos rétegeit, vagy akár feladata lehetne a teljes fejlesztés és üzemeltetés. Az alábbi grafikon az ún. „rétegek” kérdéskörének szemléltetésére bemutatja a Bizottság (DG TAXUD) informatikai vermének főbb alkotóelemeit. Egyértelmű, hogy az informatikai ökoszisztémát alkotó részek összetettsége és kölcsönös függése mellett nehézkes folyamat a lehetséges tevékenységeknek vagy azok részeinek értékelése a közös informatikai szolgáltatóhoz történő hozzárendelésük céljából. Az is egyértelmű, hogy a tevékenységek üzletmentes részre (alább narancssárgával jelölve) és üzletspecifikus részre (alább zölddel jelölve) oszlanak, ami befolyásolhatja az alkalmazandó megoldásokat, különösen a szakpolitikai területek közötti esetleges szinergiákat figyelembe véve.