Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a koncessziós szerződések odaítéléséről /* COM/2011/0897 végleges - 2011/0437 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A javaslat házttere A Bizottság az „Egységes piaci intézkedéscsomag – Tizenkét ösztönző a növekedés fellendítésére és a bizalom erősítésére” című 2011. április 13-i közleményében közzétette a koncessziókról szóló jogalkotói kezdeményezés elfogadására irányuló szándékát. Az építési koncesszió odaítélésére jelenleg néhány másodlagos jogi rendelkezés vonatkozik, míg a szolgáltatási koncesszió csak az EUMSZ általános elveinek hatálya alá tartozik. Ez a kiskapu súlyos belső piaci torzulásokhoz vezet, különösen azáltal, hogy az európai vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások – korlátozottan férnek hozzá a koncessziók által kínált gazdasági lehetőségekhez. Emellett a jogbiztonság hiánya hatékonysági problémákat okoz. E kezdeményezés célja a koncessziók odaítélését övező bizonytalanság csökkentése, ami az állami hatóságoknak és a gazdasági szereplőknek egyaránt előnyére válik. Az uniós jog nem korlátozza az ajánlatkérő szervet vagy az ajánlatkérőt abban, hogy saját erőforrásainak felhasználásával teljesítse a hatáskörébe tartozó közérdekű feladatokat, de ha az ajánlatkérő szerv úgy dönt, hogy külső jogalanyt vesz igénybe e feladatok teljesítéséhez, akkor valamennyi uniós gazdasági szereplőnek hatékony hozzáférést kell biztosítani a piachoz. Tekintettel a számos uniós tagállamban fennálló súlyos költségvetési megszorításokra és gazdasági nehézségekre, az állami pénzeszközök hatékony elosztása külön figyelmet érdemel. A koncessziós szerződések odaítélésére vonatkozó megfelelő jogi keret elősegítené, hogy az infrastruktúra és a stratégiai szolgáltatások terén az állami és magán beruházások a legjobb ár-érték arányban valósuljanak meg. A koncessziókra vonatkozó jogalkotói kezdeményezés lehetőségét, amelynek célja a köz- és magánszféra közötti partnerségeket támogató uniós keret kialakítása, a „Magán- és állami beruházások mobilizálása a gazdasági fellendülés és a hosszú távú szerkezeti változások érdekében: a köz-magán társulások fejlesztése” című, 2009-es bizottsági közlemény vetette fel. E tervezet a közbeszerzésről szóló irányelvek módosításával együtt kerül előterjesztésre[1]. Ennek eredményeként a koncessziók odaítélését szabályozó különálló jogi eszköz kerül elfogadásra, amelynek célja – a közbeszerzési irányelvek (2004/17/EK és 2004/18/EK) módosítására vonatkozó két javaslattal együtt – a közbeszerzésre vonatkozó modern jogszabályi keret létrehozása. 2. Az érdekeltekkel folytatott konzultációk eredményei és hatásvizsgálat 2010. május 12. és július 9. között a Bizottság a nagyközönségnek szánt nyilvános online konzultációt indítottak. 2010. augusztus 5. és szeptember 30. között egy másik nyilvános konzultációra is sor került, amely a vállalkozókra, a szociális partnerekre és az ajánlatkérőkre irányult. A konzultációk megerősítették, hogy a jogbiztonság hiánya problémákat okoz és rávilágítottak azokra az akadályokra, amelyekkel a vállalkozások szembekerülnek a piachoz való hozzáférés tekintetében. Azt is javasolták, hogy megfelelő uniós intézkedést kell tenni. Az eredmények megtalálhatók a következő weboldalon: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/concessions_en.htm. A fenti következtetéseket a tagállamok, önkormányzatok, valamint az érintett ágazatokban működő vállalkozások és ipari szövetségek képviselőivel folytatott számos kétoldalú megbeszélés is megerősítette. A fenti konzultáció során összegyűjtött információkat beépítették a hatásvizsgálati jelentésbe, amelyet a hatásvizsgálati testület 2011. március 21-én véleményezett és elfogadott A hatásvizsgálati testület ajánlásai mindenekelőtt a következőkre vonatkoztak: a feltárt probléma nagyságrendjére vonatkozó kiegészítő bizonyítékok, az azonosított torzulások következményei, a közbeszerzési szerződések és a koncessziók eltérő kezelése, a hatásvizsgálat és a lehetőségek összehasonlításának megerősítése. Ezeket az ajánlásokat figyelembe vették a hatásvizsgálat újból előterjesztett változatában. A hatásvizsgálati testületnek a jelentésről szóló véleménye ezzel a javaslattal együtt, valamint a végleges hatásvizsgálati jelentés és annak összefoglalója közzétételre kerül. A jelentés megerősítette, hogy új jogszabályra van szükség. Megállapításai szerint a gazdasági szereplők egyenlőtlen versenyfeltételekkel szembesülnek, ami gyakran elszalasztott üzleti lehetőségekben nyilvánul meg. Ez a helyzet költségeket okoz, és hátrányos a más tagállamban letelepedett versenytársak, ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők, valamint a fogyasztók szempontjából. Ezenkívül a koncesszió fogalmának meghatározása, valamint az átláthatóságra és a megkülönböztetés tilalmára vonatkozó – a Szerződésből következő – kötelezettség pontos tartalma továbbra sem egyértelmű. Az ebből fakadó jogbizonytalanság növeli a jogszerűtlenül odaítélt szerződések hatályon kívül helyezésének és idő előtti felmondásának kockázatát, és végső soron akkor is elveszi a hatóságok kedvét a koncessziók meghirdetésétől, amikor az ilyen típusú szerződés jó megoldás lehet. Ha a tagállamok el is fogadnának jogszabályt a Szerződés elvein nyugvó jogi keret létrehozására, ezen elveknek a nemzeti jogalkotók általi értelmezéséhez kapcsolódó jogbizonytalanság és az egyes tagállamok jogának jelentős eltérései továbbra is fennállnának. Egyes esetekben a nemzeti előírások teljes hiányát említették a közvetlen odaítélések okaként, a visszaélésekhez és akár a korrupcióhoz kapcsolódó kockázatokkal együtt. A jelentés szerint az optimális megoldás az építési koncessziókra alkalmazandó jelenlegi rendelkezéseken alapuló – megfelelő különös rendelkezésekkel kiigazított és kiegészített – jogszabály. Korlátozóbb megközelítés lenne a közbeszerzési szerződésekre alkalmazandó rendelkezések kiterjesztése a koncesszióra. A jelentés kontraproduktívnak minősítette ezt a megközelítést, mivel eltántoríthatja az ajánlatkérő szerveket a koncessziók használatától. 3. A javaslat jogi elemei · Jogalap A javaslat az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 53. cikkének (1) bekezdésén, 62. és 114. cikkén alapul. · A szubszidiaritás elve Mivel a javaslat nem tartozik az EU kizárólagos hatáskörébe, a szubszidiaritás elve érvényesül. A tagállamok az alábbi okból nem tudják kielégítően megvalósítani a javaslat célkitűzéseit: A bizonyos értékhatár feletti közbeszerzési eljárások összehangolása a közbeszerzések belső piaca kiegészítésének fontos eszköze azáltal, hogy az egységes piac egész területén hatékony és egyforma hozzáférést biztosít a gazdasági szereplők számára a koncessziókhoz. Az európai szintű közbeszerzési eljárások biztosítják a közbeszerzés átláthatóságát és pártatlanságát, jelentős megtakarításokat és jobb közbeszerzési teljesítményt eredményezve, amely a tagállami hatóságoknak és végső soron az európai adófizetőknek is előnyére válik. Ezt a célkitűzést tagállami intézkedésekkel nem lehet megfelelően elérni, mert azok óhatatlanul eltérő követelményeket és valószínűleg egymással ellentétes eljárási rendszereket eredményeznének, ezáltal növelve a szabályozás bonyolultságát és indokolatlan akadályokat gördítve a határokon átnyúló tevékenységek elé. Mostanáig sok tagállam nem értelmezte egységesen, nem tisztázta és hajtotta végre olyan módon a Szerződésnek az átláthatóságra és az egyenlő bánásmódra vonatkozó megfelelő elveit, ami biztosítja a koncessziós szerződések helyes odaítélését. A jogbiztonság hiányát és a piacok bezárulását nem lehet megfelelő szintű beavatkozás nélkül megszüntetni. Ezért uniós intézkedésre van szükség, hogy megszűnjenek az uniós koncessziós piac előtt álló akadályok, az Unión belül konvergencia és egyenlő feltételek legyenek biztosíthatók, végső soron pedig azért, hogy a 27 tagállamban garantált legyen az áruk és szolgáltatások szabad mozgása. A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének. · Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel nem lépi túl azon célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket, amely a belső piac megfelelő működését a koncessziók odaítélésére vonatkozó korlátozott szabályrendszer létrehozásával kívánja biztosítani. A hatásvizsgálat számos megoldást azonosított, amelyeket a jogalkotás célját elérő megfelelőségük szempontjából megvizsgáltak. Az elemzés rámutatott arra, hogy a célkitűzések nem érhetők el a jogsértési politika vagy egyéb, nem jogszabályi eszközök, például nem kötelező erejű szabályok alkalmazásával. Azt is megállapította, hogy a jelenleg az építési koncessziókra alkalmazandó, legalapvetőbb szabályok szintén nem megfelelőek, mivel nem nyújtanak kellő jogbiztonságot és a Szerződés elveinek való megfelelést. Másrészt a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó, hatályos szabályokhoz hasonló részletesebb szabályozás túlmenne a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéken. · A jogi aktus típusának megválasztása Mivel a javaslat az EUMSZ 53. cikkének (1) bekezdésén, 62. és 114. cikkén alapul, az áruk és szolgáltatások beszerzésére egyaránt alkalmazandó előírásokat magában foglaló rendelet alkalmazását a Szerződés nem teszi lehetővé. Következésképpen a javasolt eszköz egy irányelv. A jogalkotással nem járó lehetőségeket a hatásvizsgálatban részletezett okok miatt elvetették. 4. Költségvetési hatások A javaslatnak nincs költségvetési kihatása. 5. Kiegészítő információk · Felülvizsgálatra/módosításra/megszüntetésre vonatkozó rendelkezés A javaslat felülvizsgálati záradékot tartalmaz az 5. cikkben megállapított határérték alkalmazása által a belső piacra gyakorolt gazdasági hatásokra vonatkozóan. · A javaslat részletes magyarázata A javasolt irányelv várhatóan biztosítja a koncessziós szerződések átláthatóságát, pártatlanságát és a jogbiztonság, ennélfogva hozzájárul a jobb befektetési lehetőségekhez és végső soron a több és jobb minőségű építési beruházáshoz és szolgáltatáshoz. Az irányelv a hatálybalépése után odaítélt koncessziókra lesz alkalmazandó. Ez a rendelkezés összhangban van az Európai Unió Bíróságának a szerződések módosítására vonatkozó ítéleteivel (azon átmeneti rendelkezések sérelme nélkül, amelyekre mindenképpen szükség lehet a szolgáltatásnyújtás folyamatosságának biztosításához az új koncesszió odaítéléséig). A fent említett előnyök várhatóan megvalósulnak azáltal, hogy a koncessziók odaítélésére számos eljárási követelmény és pontosítás lesz alkalmazandó, amelyeknek két fő célja: a jogbiztonság növelése és valamennyi európai vállalkozás számára a koncessziós piacokhoz való jobb hozzáférés biztosítása. Jogbiztonság Az irányelv fő célkitűzése egyrészt, hogy biztosítsa a koncessziók odaítélésére alkalmazandó jogi keret egyértelműségét, másrészt pedig, hogy egyértelműen behatárolja e keret alkalmazási körét. A koncessziók terén érvényesülő meghatározott kötelezettségek növelik a jogbiztonságot azáltal, hogy egyrészt a koncessziók odaítélésére vonatkozóan egyértelmű – a Szerződés elveit magukban foglaló – szabályokat írnak elő az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők számára, másrészt pedig azáltal, hogy a gazdasági szereplőknek néhány alapvető biztosítékot nyújtanak az odaítélési eljárás tekintetében. Fogalommeghatározás: A koncessziós szerződések odaítéléséről szóló irányelvre vonatkozó javaslat a koncessziós szerződések részletesebb meghatározását írja elő, utalva a működési kockázat fogalmára. Egyértelművé teszi, milyen típusú kockázatokat kell működési kockázatnak tekinteni, és hogyan kell meghatározni a jelentős kockázat fogalmát. Utal a koncessziók maximális időtartamára is. A Szerződésben előírt kötelezettségek beépítése a másodlagos jogba: A javaslat az építési beruházásra irányuló koncessziók odaítélésére jelenleg alkalmazandó előírások többségét kiterjeszti valamennyi szolgáltatási koncesszióra. . Emellett számos, az odaítélési eljárás különböző szakaszaiban alkalmazandó konkrét és precízebb követelményt határoz meg – e követelmények a Szerződés elvein alapulnak, ahogy azokat az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmezi. Ezenkívül a közműágazatban kötött koncessziókra is kiterjeszti a másodlagos jog alkalmazását, amelyek jelenleg nem tartoznak az e jogszabályok hatálya alá. Közszférán belüli együttműködés: Jelentős a jogbizonytalanság azzal kapcsolatban, hogy a hatóságok közötti együttműködésre milyen mértékben vonatkozzanak a közbeszerzési szabályok. A tagállamok – sőt az ajánlatkérő szervek is – eltérően értelmezik az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatát. Így ez a javaslat tisztázza, hogy az ajánlatkérő szervek által egymással kötött szerződésekre mely esetekben nem alkalmazandók a koncesszió-odaítélési szabályok. E kérdés tisztázását az Európai Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatában meghatározott elvek vezérlik. Módosítások: A koncessziók módosítása azok időtartama alatt egyre inkább lényeges és problémás kérdéssé vált a gyakorlati szakemberek számára. A koncessziók módosításáról szóló külön rendelkezés átveszi az ítélkezési gyakorlatban kialakult alapvető megoldásokat, és gyakorlatias megoldással szolgál azon előre nem látható körülményekkel kapcsolatban, amelyek miatt egy koncessziót annak időtartama alatt módosítani kell. A koncessziós piacokhoz való jobb hozzáférés A javaslat a gazdasági szereplők koncessziós piacokhoz való hozzáférésének alapvető javítását írja elő. A rendelkezések célja elsősorban az odaítélési eljárás átláthatóságának és pártatlanságának növelése azáltal, hogy korlátozzák az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők döntéseinek önkényességét olyan kérdésekben, mint például az előzetes és utólagos közzététel, eljárási garanciák, kiválasztási és odaítélési szempontok, és az ajánlattevőkre vonatkozó határidők. Emellett biztosítják a jogorvoslathoz való jobb hozzáférést az említett rendelkezések megszegésének megelőzése vagy kezelése érdekében. Közzététel a Hivatalos Lapban: Az átláthatóság és az összes gazdasági szereplő számára biztosított egyenlő bánásmód érdekében ez a javaslat előírja az 5 000 000 EUR vagy azt meghaladó értékű koncessziós szerződések kötelező közzétételét. Ezt az értékhatárt, amely az építési koncessziókra már alkalmazandó, most kiterjesztik a szolgáltatási koncessziókra, figyelembe véve a nyilvános konzultációkat és a Bizottság által e javaslat elkészítése során elvégzett tanulmányokat. Célja, hogy a további adminisztratív teher és költségek a szerződés értékével arányosak maradjanak, és azok a szerződések kerüljenek középpontba, amelyeknél egyértelmű a határokon átnyúló érdekek megléte. Az értékhatár e szerződéseknek a szerződésben meghatározott módszertan szerint számított értékére lesz alkalmazandó. Szolgáltatások esetében ez az érték a koncessziós jogosult által a koncesszió teljes időtartama alatt teljesítendő valamennyi szolgáltatás teljes becsült értékét tükrözi. Az új szabályok meghatározzák az ajánlattevőkkel közlendő információk minimális körét is. Határidők: A javaslat megállapítja a koncesszió-odaítélési eljárás keretében az érdeklődés kinyilvánítására vonatkozó minimum-határidőt is, ami azonos az építési koncessziók esetében jelenleg érvényben lévő 52 nappal. A javaslat a közbeszerzési szerződésekhez képest hosszabb határidőt biztosít a koncessziók esetében, mivel a koncessziós szerződések általában összetettebbek. Kiválasztási és odaítélési szempontok: A javaslat rendelkezik az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérőkre vonatkozó, a kiválasztási és odaítélési szempontok tekintetében a koncessziók odaítélésekor alkalmazandó kötelezettségekről. Ezek a szabályok a közbeszerzési szerződésekre jelenleg alkalmazandó hasonló rendelkezésekhez viszonyítva kevésbé korlátozóak. Azonban a kiválasztási kritériumokat a gazdasági szereplők műszaki, pénzügyi és gazdasági kapacitásához kapcsolódó szempontokra korlátozzák és behatárolják az elfogadható kizárási feltételeket. Odaítélési szempontok: A javaslat előírja a koncesszió tárgyához kapcsolódó olyan objektív szempontok alkalmazásának kötelezettségét, amelyek biztosítják az átláthatóság, a megkülönböztetés-mentesség és az egyenlő bánásmód elvének a betartását, garantálják, hogy az ajánlatokat a valódi verseny feltételei mellett bírálják el, és lehetővé teszik az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő számára az általános gazdasági előny meghatározását. Ezek a szempontok megakadályozzák az ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők önkényes döntéseit; e kritériumokat előzetesen közzé kell tenni és csökkenő fontossági sorrendben kell felsorolni. A tagállamok vagy az ajánlatkérő szervek, illetve ajánlatkérők előírhatják vagy alkalmazhatják a „gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat” feltételét a koncesszió-odaítélés tekintetében. Eljárási garanciák: A közbeszerzésről szóló irányelvektől eltérően a javasolt szabályok nem tartalmazzák meghatározott odaítélési eljárások jegyzékét. Ez a megoldás lehetővé teszi az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők számára, hogy rugalmasabb eljárásokat alkalmazzanak a koncessziók odaítélése során, mindenekelőtt tükrözve a nemzeti jogi hagyományokat és biztosítva, hogy az odaítélési folyamat a leghatékonyabb módon valósuljon meg. Mindazonáltal a javaslat meghatároz számos egyértelmű eljárási garanciát, amelyeket a koncessziók odaítélésekor, nevezetesen a tárgyalások során alkalmazni kell. Ezeknek a garanciáknak a célja az eljárás pártatlanságának és átláthatóságának biztosítása. Jogorvoslat: A javaslat rendelkezik a jogorvoslatról szóló irányelvek (a 2007/66/EK tanácsi irányelv által módosított 89/665/EGK és 92/13/EK irányelv) alkalmazási körének kiterjesztéséről valamennyi határérték feletti koncessziós szerződésre, hogy biztosítsa az odaítélésről szóló döntés bíróság előtti megtámadásának lehetőségét, és bizonyos minimális igazságszolgáltatási szabályokat írjon elő, amelyeket az ajánlatkérő szerveknek vagy az ajánlatkérőknek be kell tartaniuk. 2011/0437 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a koncessziós szerződések odaítéléséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 53. cikke (1) bekezdésére, 62. és 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[2], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[3], a rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) A koncessziós szerződések odaítélésére vonatkozó egyértelmű uniós szintű szabályok hiánya jogbizonytalanságot eredményez, akadályozza a szolgáltatások szabad mozgását a belső piacon és torzítja annak működését. Ennek következtében a gazdasági szereplők, különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) jogai a belső piacon csorbulnak és fontos üzleti lehetőségeket szalasztanak el, miközben az állami hatóságok nem tudják a legjobb módon felhasználni a közpénzeket, úgy, hogy az uniós polgárok a legkedvezőbb áron jussanak minőségi szolgáltatáshoz. A koncessziók odaítélésére vonatkozó megfelelő jogi keret biztosítaná az összes uniós gazdasági szereplő számára a piacokhoz való hatékony és megkülönböztetésmentes hozzáférést, jogbiztonságot teremtene és előnyben részesítené az infrastruktúra és a polgároknak nyújtott stratégiai szolgáltatások terén eszközölt állami beruházásokat. (2) A közbeszerzés fontos szerepet játszik az Európa 2020 stratégiában[4], mint a közpénzek leghatékonyabb felhasználásának biztosítása mellett az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés eléréséhez alkalmazandó egyik piaci alapú eszköz. Az építési koncessziók odaítélésére jelenleg az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott alapvető szabályok alkalmazandók, míg a több tagállamra kiterjedő szolgáltatási koncessziók odaítélésének meg kell felelnie a Szerződés alapelveinek, különösen az áruk szabad mozgására, a letelepedés szabadságára és a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó elveknek, valamint az ezekből származó elveknek, mint például az egyenlő bánásmód, a megkülönböztetés tilalma, a kölcsönös elismerés, az arányosság és az átláthatóság elvének. A Szerződés elveinek a nemzeti jogalkotók általi eltérő értelmezése és a különböző tagállamok jogszabályai közötti jelentős eltérések kapcsán fennáll a jogbizonytalanság veszélye. Ezt a kockázatot az Európai Unió Bíróságának kiterjedt ítélkezési gyakorlata megerősítette, ez azonban csak a koncessziós szerződések odaítélésének egyes aspektusaival foglalkozott. Így a Szerződés elveinek az összes tagállamban érvényesülő egységes meghatározására és eltérő értelmezésük megszüntetésére van szükség uniós szinten, a belső piac fennálló torzulásainak kiküszöbölése érdekében. (3) Az irányelv semmilyen módon nem befolyásolhatja a tagállamok vagy az állami hatóságok szabadságát az építési beruházások közvetlen megvalósítására vagy közszolgáltatások nyújtására, illetve e tevékenységek harmadik félnek történő kiszervezésére vonatkozó döntésben. A tagállamok vagy állami hatóságok közérdekű célkitűzéseik megvalósítása érdekében továbbra is szabadon határozhatják meg a nyújtandó szolgáltatások jellemzőit, többek között a szolgáltatások minőségére vagy árára vonatkozó feltételeket. (4) A bizonyos értéket meghaladó koncessziók esetében indokolt rendelkezéseket hozni az ilyen szerződések odaítélésére vonatkozó nemzeti eljárások minimális összehangolására vonatkozóan, amely rendelkezések a Szerződés elvein alapulnak annak érdekében, hogy a közbeszerzések verseny előtti megnyitását és a megfelelő jogbiztonságot garantálják. Az említett összehangoló rendelkezések nem léphetnek túl azon a szinten, amely a fent említett célok eléréséhez szükséges. A tagállamoknak azonban lehetőséget kell adni e rendelkezések kiegészítésére és továbbfejlesztésére, ha azt indokoltnak tartják, mindenekelőtt a fenti elvek jobb betartásának biztosítása érdekében. (5) A vízügyi, energiaipari, szállítási és postai szolgáltatások ágazataiban odaítélt építési és szolgáltatási koncessziók tekintetében is be kell vezetni egyes összehangoló rendelkezéseket, tekintve, hogy a nemzeti hatóságok befolyásolni tudják az ezen ágazatokban működő szereplők magatartását, figyelembe véve továbbá az említettek működési piacának zárt jellegét, ami az érintett szolgáltatások nyújtására szolgáló hálózatokba történő szállítással, valamint e hálózatok rendelkezésére bocsátásával és üzemeltetésével kapcsolatban a tagállamok által biztosított különleges vagy kizárólagos jogoknak tudható be. (6) A koncesszió egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő által kötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya építési beruházások vagy szolgáltatások megszerzése, amelyek esetében az ellenszolgáltatás általában a szerződés tárgyát képező építmény vagy szolgáltatás hasznosítására vonatkozó jog. Az építési beruházás vagy szolgáltatás teljesítésére meghatározott, kötelező erejű kötelezettségek vonatkoznak, amelyeket az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő határoz meg és amelyek jogilag érvényesíthetők. Ezzel szemben egyes állami aktusok, például felhatalmazások vagy engedélyek, amelyek kapcsán az állam vagy egy állami hatóság megállapítja egy gazdasági tevékenység végzésének feltételeit, nem minősülhetnek koncessziónak. Ugyanez vonatkozik egyes megállapodásokra, amelyek tárgya a gazdasági szereplő joga bizonyos állami területek vagy erőforrások kiaknázására, például a földbérleti szerződésekre, amelyek esetében az állam vagy az ajánlatkérő szerv, illetve az ajánlatkérő csak a használat általános feltételeit határozza meg, konkrét építmény vagy szolgáltatás megszerzése nélkül. (7) A koncesszió és a közbeszerzési szerződés fogalmának értelmezésével kapcsolatos nehézségek folyamatos jogbizonytalanságot idéztek elő az érintett felek körében, aminek nyomán az Európai Unió Bírósága számos ítéletet hozott e tárgyban. A koncesszió fogalommeghatározását tehát – különösen a lényeges működési kockázat fogalmára való utalással – pontosítani kell. A koncesszió fő jellemzője, az építmény vagy szolgáltatás hasznosításának joga, mindig együtt jár a gazdasági kockázatnak a koncessziós jogosultra való átszállásával, ami magában foglalja azt a lehetőséget is, hogy a befektetés, illetve az odaítélt építmény vagy szolgáltatás üzemeltetése során felmerült költségek nem térülnek meg a koncessziós jogosult számára. A koncessziók odaítélésére vonatkozó speciális közbeszerzési szabályok alkalmazása nem lenne indokolt, ha az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő – minimális bevétel garantálásával, amelynek összege elérné vagy meghaladná azt a költséget, amelyet a vállalkozónak a szerződés teljesítéséhez vállalnia kell – mentesítené a vállalkozót minden lehetséges veszteségtől. Ugyanakkor egyértelművé kell tenni, hogy egyes, teljes mértékben az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő által finanszírozott megállapodásoknak koncessziónak kell minősülniük, amennyiben az építési beruházás kivitelezője vagy a szolgáltatás nyújtója által végrehajtott beruházás, illetve nála felmerült költség megtérülése a szolgáltatás vagy az eszköz tényleges keresletétől vagy rendelkezésre állásától függ. (8) Amennyiben ágazatspecifikus rendelet garanciát ír elő a kiegyenlítésre a koncessziós jogosult számára a végrehajtott beruházás és a szerződés teljesítése során felmerült költségek tekintetében, az ilyen szerződés nem minősülhet koncessziónak ezen irányelv értelmében. (9) A különleges, illetve kizárólagos jogok fogalma központi kérdés ezen irányelv hatályának meghatározásában, mivel azok a szervezetek, amelyek a 4. cikk (1) bekezdésének 1) pontja értelmében nem ajánlatkérők és nem közvállalkozások, csak annyiban tartoznak az irányelv hatálya alá, amennyiben ilyen jogok alapján folytatnak bizonyos tevékenységeket. Ezért helyénvaló tisztázni, hogy azok a jogok, amelyeket olyan eljárás során adtak meg, amelyben biztosították a megfelelő nyilvánosságot, és amelyben a jogok megadása objektív kritériumok, nevezetesen uniós jogszabályok alapján történt, ezen irányelv alkalmazásában nem tartoznak a különleges, illetve kizárólagos jogok körébe. Ezek közé a jogszabályok közé tartozik a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1998. június 22-i 98/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[5], a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[6], a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[7], a szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére vonatkozó engedélyek megadásának és felhasználásának feltételeiről szóló, 1994. május 20-i 94/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[8], és a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[9]. A közszféra fellépésének egyre sokrétűbb megjelenési formái szükségessé tették a közbeszerzés fogalmának egyértelműbb meghatározását. A koncesszióra vonatkozó uniós szabályok olyan építési beruházás vagy szolgáltatás megszerzésére vonatkoznak, amelynek ellenszolgáltatása az említett építési beruházás vagy szolgáltatás hasznosítása. A megszerzés fogalma tágan értendő, a szóban forgó építési beruházás vagy szolgáltatásnyújtás előnyeinek megszerzése értelmében, amihez nem feltétlenül szükséges minden esetben az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő részére történő tulajdonjog-átruházás. Továbbá egy tevékenységnek pusztán a finanszírozása – amelyhez gyakran kapcsolódik az átvett összegek visszatérítésének kötelezettsége, ha azokat nem használták fel a szándékolt célokra – általában nem tartozik ezen irányelv hatálya alá. (10) Szükségesnek bizonyult annak pontosítása is, mi értendő egyetlen beszerzés alatt, amelynek eredményeként az adott beszerzés céljából valamennyi koncesszió egybeszámított értékét kell figyelembe venni az ezen irányelvben meghatározott határérték szempontjából, és a beszerzést egészében kell közzétenni, lehetőleg részekre bontva. Az egyetlen beszerzés fogalma magában foglalja egy adott projekt megvalósításához szükséges összes árubeszerzést, építési beruházást és szolgáltatást. Egyetlen projekt létére utaló jelek lehetnek például az ajánlatkérő szerv átfogó előzetes tervezése és koncepciója, az, hogy a különböző beszerzett elemek egyetlen gazdasági és technikai funkciót töltenek be, vagy hogy más logikus módon kapcsolódnak egymáshoz. (11) A piac tényleges megnyitása érdekében, valamint a koncesszió-odaítélési szabályoknak a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban történő alkalmazásában megvalósuló tisztességes egyensúly biztosítása érdekében az érintett szervezeteket nem a jogállásuk alapján, hanem más szempontok szerint kell meghatározni. Biztosítani kell tehát azt, hogy a közszektorban és a magánszektorban működő ajánlatkérőkkel szemben tanúsított egyenlő bánásmód ne sérüljön. A Szerződés 345. cikkével összhangban arról is gondoskodni kell, hogy a tagállamok tulajdoni rendjére irányadó szabályok megsértésére ne kerüljön sor. (12) Olyan koncessziók ajánlatkérők általi odaítélésére is sor kerülhet, amelyek többféle tevékenységre vonatkozó, adott esetben különböző jogrendek alá tartozó követelmények teljesítését célozzák. Egyértelművé kell tenni, hogy abban az esetben, ha egyetlen koncesszió többféle tevékenységre irányul, a szerződés fő tárgyát képező tevékenységre vonatkozó szabályok fogják meghatározni az alkalmazandó jogi előírásokat. A koncesszió fő tárgyát képező tevékenységnek a meghatározása alapulhat az adott koncesszió révén teljesítendő követelményeknek az elemzésén, amelyet az ajánlattevő a koncessziós érték becslése és a koncesszió odaítéléséhez szükséges dokumentáció összeállítása céljából végzett. Egyes esetekben objektív módon lehetetlen meghatározni, mi a koncesszió fő tárgyát képező tevékenység. Rendelkezni kell az ilyen esetekre vonatkozó szabályokról. (13) Indokolt kizárni az irányelv alkalmazási köréből egyes szolgáltatásnyújtásra irányuló koncessziókat, amelyeket a gazdasági szereplőt kihirdetett nemzeti törvény vagy közigazgatási rendelkezés alapján megillető és annak a III. mellékletben meghatározott tevékenységekhez kapcsolódó hálózati infrastruktúra irányítására vonatkozó, a Szerződésben és az uniós ágazati jogszabályokban foglalt előírásokkal összhangban odaítélt kizárólagos jog alapján olyan gazdasági szereplőnek ítéltek oda, amely maga is ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő, mivel az ilyen kizárólagos jog lehetetlenné teszi versenytárgyalás alkalmazását. Ettől eltérve és az ezen irányelv hatálya alóli általános kizárás jogi következményeinek sérelme nélkül, a 8. cikk (1) bekezdésében meghatározott koncessziókra vonatkoznia kell annak a kötelezettségnek, hogy az alapvető átláthatóság biztosítása érdekében a koncessziós eljárás eredményéről szóló tájékoztatót kell közzétenni, kivéve, ha ágazati jogszabály rendelkezik az említett átláthatóság feltételeiről. (14) Indokolt kizárni egyes, szolgáltatásnyújtásra és építési beruházásra irányuló koncessziókat, amelyeket olyan, ajánlatkérőhöz kapcsolt vállalkozásnak ítélnek oda, amelynek fő tevékenysége ilyen szolgáltatás vagy építési beruházás teljesítése azon csoport részére, amelyhez tartozik, ahelyett, hogy azokat a piacon kínálná fel. Szintén indokolt kizárni egyes, szolgáltatásnyújtásra és építési beruházásra irányuló koncessziókat, amelyeket az ajánlatkérő olyan közös vállalatnak ítélt oda, amelyet több ajánlatkérő az ezen irányelv által szabályozott tevékenységek végzése céljából hozott létre, és amelynek az adott ajánlatkérő is tagja. Helyénvaló azonban biztosítani, hogy ez a kizárás ne vezessen a versenynek az ajánlatkérőkhöz kapcsolt vállalkozások, illetve közös vállalatok javára történő torzulásához; indokolt megfelelő szabályrendszert megállapítani különösen azon felső határ tekintetében, amelyen belül a vállalkozások bevételük egy részét a piacon szerezhetik meg és amely felett elveszítenék annak lehetőségét, hogy pályázati felhívás nélkül koncessziót nyerjenek el, továbbá a közös vállalatok alapítása tekintetében, valamint e közös vállalatok és az azokat alkotó ajánlatkérők közötti kapcsolatok stabilitása tekintetében. (15) Ezt az irányelvet nem kell alkalmazni az ajánlatkérők által odaítélt, a III. mellékletben említett tevékenység folytatására irányuló koncessziókra, ha abban a tagállamban, ahol a tevékenységet folytatják, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott, amit a [jelenlegi 2004/17/EK] irányelv 27. és 28. cikkével összhangban előírt eljárások alkalmazásával állapítanak meg. Ennek az eljárásnak jogbiztonságot kell nyújtania az érintett szervezetek számára, valamint megfelelő döntéshozatali eljárást kell magában foglalnia, amely rövid határidőn belül teszi lehetővé az uniós jog e téren történő egységes alkalmazását. (16) Az irányelv nem alkalmazandó olyan koncessziókra, amelyeket nemzetközi szervezetek saját nevükben és számlájukra hajtanak végre. Tisztázni kell azonban, hogy milyen mértékben indokolt alkalmazni ezt az irányelvet azokra a koncesszió-odaítélésekre, amelyekre különös nemzetközi szabályok vonatkoznak. (17) Jelentős a jogbizonytalanság azzal kapcsolatban, hogy a hatóságok közötti együttműködésre milyen mértékben vonatkozzanak a koncesszió-odaítélési szabályok. A tagállamok – sőt az ajánlatkérő szervek vagy egyes ajánlatkérők is – eltérően értelmezik az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatát. Szükség van ezért annak egyértelművé tételére, hogy az említett szervek között létrejött koncessziók mely esetekben nem tartoznak az állami koncessziók odaítélésére vonatkozó szabályok alá. Ezt az egyértelműsítést a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatában megállapított elveknek kell irányítaniuk. Az a tény, hogy a megállapodás mindkét részes fele a 4. cikk (1) bekezdésének 1) pontja szerinti ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő, önmagában nem zárja ki a koncesszió-odaítélési szabályok alkalmazását. Mindazonáltal a koncesszió-odaítélési szabályok alkalmazása nem befolyásolhatja az állami hatóságok arra vonatkozó szabadságát, hogy eldöntsék, hogyan szervezik közérdekű feladataik ellátásának módját. Az ellenőrzött jogalanyoknak odaítélt koncesszióknak és a részt vevő ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők közszolgáltatási feladatainak közös végrehajtására irányuló együttműködésnek ezért mentesülnie kell a szabályok alkalmazása alól, amennyiben az irányelvben meghatározott feltételek teljesülnek. Az irányelvnek annak biztosítására kell irányulnia, hogy az állami szervek közötti mentesített együttműködés ne torzítsa a versenyt a magánszféra gazdasági szereplői tekintetében. A versenyt az sem torzíthatja, ha egy ajánlatkérő szerv ajánlattevőként vesz részt egy közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban. (18) Annak biztosítása érdekében, hogy az ajánlatkérők és az ajánlatkérő szervek által odaítélt, építési beruházásra vagy szolgáltatásra irányuló, bizonyos érték feletti koncessziók közzététele megfelelő legyen, e szerződések odaítélését meg kell előznie a koncessziós hirdetmény kötelező közzétételének az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A határértékeknek tükrözniük kell a koncessziók egyértelmű határokon átnyúló érdekeit a más tagállamokban letelepedett gazdasági szereplők szempontjából. A szolgáltatási koncesszió értékének kiszámításánál egy adott potenciális ajánlattevő szempontjából a koncessziós jogosult által teljesítendő valamennyi szolgáltatás értékét figyelembe kell venni. (19) A versenyre gyakorolt káros hatások miatt a pályázati felhívás közzététele nélküli koncesszió-odaítélést csak nagyon kivételes körülmények esetén szabad alkalmazni. Ezt a mentességet azokra az esetekre kell korlátozni, amelyeknél kezdettől fogva egyértelmű, hogy a közzététel nem vált ki nagyobb versenyt, nevezetesen azért, mert gyakorlatilag egyetlen gazdasági szereplő tudja teljesíteni a koncessziót. Az objektív kizárólagosságnak csupán azon esetei indokolhatják a pályázati felhívás nélküli koncesszió-odaítélést egy gazdasági szereplőnek, amelyekben a kizárólagossági helyzetet nem az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő idézte elő a jövőbeni odaítélési eljárásra tekintettel, és amelyekben nincsenek megfelelő helyettesítők – ezek elérhetőségét alaposan meg kell vizsgálni. (20) Az úgynevezett elsődleges és nem elsődleges szolgáltatások (A és B szolgáltatások) Bizottság általi felülvizsgálata megállapította, hogy nem indokolt a szolgáltatások egy korlátozott csoportjára szűkíteni a közbeszerzési jog teljes körű alkalmazását. Ezért ezt az irányelvet alkalmazni kell egy sor olyan szolgáltatásra (például az étkeztetési és a vízellátási szolgáltatásokra) amelyek esetleg több országra kiterjedhetnek. (21) A Bizottság által a közbeszerzési szabályok reformjával összefüggésben elvégzett értékelés eredményeinek ismeretében helyénvalónak tűnik, hogy ezen irányelv teljes körű alkalmazásából csak olyan szolgáltatások kerüljenek kizárásra, amelyek korlátozott mértékben terjednek ki több országra, nevezetesen az úgynevezett személyeknek nyújtott szolgáltatások, például egyes szociális, egészségügyi és oktatási szolgáltatások. A szóban forgó szolgáltatásokat meghatározott kontextusban nyújtják, amely a különböző kulturális hagyományoknak köszönhetően tagállamonként jelentősen eltérő. Ezért e szolgáltatások koncessziójára egyedi szabályozást kell létrehozni, amely figyelembe veszi azt a tényt, hogy ezek újonnan szabályozottak. Az a kötelezettség, hogy az ebben az irányelvben meghatározott határértéknek megfelelő vagy azt meghaladó értékű koncessziókra vonatkozóan előzetes tájékoztatót vagy a koncessziós eljárás eredményéről szóló tájékoztatót kell közzétenni, megfelelő módja annak, hogy az esetleges ajánlattevők információhoz jussanak az üzleti lehetőségekről, valamint az érdekelt feleknek odaítélt szerződések számáról és típusáról. Továbbá a tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell tenniük az említett szolgáltatásokra irányuló koncessziós szerződések odaítélésére vonatkozóan, azért, hogy biztosítsák az átláthatóság és a gazdasági szereplőkkel szembeni egyenlő bánásmód elveinek betartását, miközben lehetővé teszik az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők számára, hogy figyelembe vegyék a szóban forgó szolgáltatások sajátosságait. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők figyelembe vehessék a szolgáltatások minőségének, folyamatosságának, hozzáférhetőségének, elérhetőségének és átfogóságának biztosításával kapcsolatos igényt, a felhasználók különböző csoportjainak egyedi igényeit, a felhasználók bevonását és felhatalmazását, valamint az innovációt. (22) A kulturális háttér jelentőségére és a szóban forgó szolgáltatások érzékenységére tekintettel a tagállamoknak széles körű mérlegelési jogot kell biztosítani ahhoz, hogy a szolgáltatók kiválasztását az általuk legmegfelelőbbnek tartott módon szervezhessék meg. Az irányelv előírásai nem akadályozzák meg a tagállamokat abban, hogy egyedi minőségi feltételeket alkalmazzanak a szolgáltatásnyújtók kiválasztásakor, mint például az Európai Unió szociális védelemmel foglalkozó bizottsága által elfogadott, a szociális szolgáltatások önkéntes alapú európai minőségi keretében meghatározott feltételek. A tagállamok és/vagy az állami hatóságok továbbra is jogosultak maguk nyújtani ezeket a szolgáltatásokat, vagy oly módon megszervezni a szociális szolgáltatásokat, hogy az ne járjon koncessziós szerződések megkötésével, például úgy, hogy pusztán finanszírozzák az ilyen szolgáltatásokat, vagy hogy az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő által korábban meghatározott feltételeknek megfelelő összes gazdasági szereplő számára engedélyt adnak, bármilyen korlátozás vagy kvóta nélkül, feltéve, hogy ez a rendszer megfelelő közzétételről gondoskodik, és tiszteletben tartja az átláthatóság, valamint a megkülönböztetés tilalmának alapelvét. (23) Annak érdekében, hogy minden érdeklődő gazdasági szereplő benyújthassa jelentkezését, az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők kötelesek a pályázatok beérkezésére minimális határidőt biztosítani. (24) Az arányos, megkülönböztetéstől mentes és pártatlan kiválasztási szempontok megválasztása és a gazdasági szereplőkkel szembeni alkalmazása döntő fontosságú abból a célból, hogy a gazdasági szereplők hatékonyan hozzáférhessenek a koncessziókkal kapcsolatos gazdasági lehetőségekhez. A kis- és középvállalkozások részvételének lehetővé tétele szempontjából döntő fontosságú lehet a pályázó azon lehetősége, hogy más szervezetek kapacitására is támaszkodhasson. Ezért indokolt az a rendelkezés, hogy a kiválasztási szempontok kizárólag a gazdasági szereplők műszaki, pénzügyi és gazdasági kapacitására irányuljanak, azokat közzé kell tenni a koncessziós hirdetményben, és nem zárható ki, hogy egy gazdasági szereplő más szervezetek kapacitására támaszkodjon – a közötte és e szervezetek között fennálló kapcsolat jogi jellegétől függetlenül –, ha az utóbbi bizonyítja az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő felé, hogy rendelkezik a szükséges erőforrásokkal. (25) Az átláthatóság és az egyenlő bánásmód biztosítása érdekében a koncesszió odaítélésére vonatkozó feltételeknek mindig meg kell felelniük bizonyos általános szabványoknak. Ezeket előzetesen valamennyi lehetséges ajánlattevő számára közzé kell tenni, kapcsolódniuk kell a szerződés tárgyához és nem biztosíthatnak korlátlan választási szabadságot az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő számára. E kritériumoknak biztosítaniuk kell a tényleges verseny lehetőségét, és olyan követelményekkel kell összekapcsolódniuk, amelyek lehetővé teszik az ajánlattevők által megadott információk hatékony ellenőrzését. E szabványok betartása és a jogbiztonság egyidejű javítása érdekében a tagállamok előírhatják a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat feltételének alkalmazását. (26) Ha az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő úgy dönt, hogy a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat alapján ítéli oda a koncessziót, meg kell állapítania azokat a gazdasági és minőségi szempontokat, amelyek alapján elbírálja az ajánlatokat, hogy megállapítsa, melyik esetében a legkedvezőbb a szolgáltatás/ellenszolgáltatás aránya. Az említett szempontok meghatározása függ a koncesszió tárgyától, mivel a szempontoknak lehetővé kell tenniük az egyes ajánlatok kínálta teljesítményszintnek a koncesszió – műszaki leírásban meghatározott – tárgya ismeretében történő elbírálását és az egyes ajánlatokban szereplő szolgáltatás/ellenszolgáltatás arányának a mérését. (27) A koncessziók általában hosszú távú, összetett megállapodások, amelyekben a vállalkozó vállalja a hagyományosan az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők által viselt felelősséget és kockázatokat. Ezért az utóbbiaknak rugalmas mozgásteret kell biztosítaniuk az odaítélési eljárás megszervezése során, azt a lehetőséget is beleértve, hogy tárgyaljanak a pályázókkal a szerződés tartalmáról. Az odaítélési eljárás során az egyenlő bánásmód és az átláthatóság biztosítása érdekében azonban indokolt előírni bizonyos követelményeket az odaítélési eljárás szerkezetével kapcsolatban – a tárgyalásokat, az információ terjesztését és az írásos feljegyzések hozzáférhetőségét is beleértve. A potenciális pályázókkal szembeni tisztességtelen bánásmód megelőzése érdekében szükséges továbbá arról rendelkezni, hogy a koncessziós hirdetmény eredeti feltételeitől nem lehet eltérni. (28) Az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők által kidolgozott műszaki leírásoknak lehetővé kell tenniük a koncesszió-odaítélés verseny előtti megnyitását. E célból lehetővé kell tenni a műszaki megoldások sokféleségét tükröző ajánlatok benyújtását, hogy megfelelő szintű verseny alakulhasson ki. Ennek megfelelően a műszaki leírásokat oly módon kell összeállítani, hogy elkerülhető legyen a verseny olyan követelményeken keresztül történő mesterséges korlátozása, amelyek egy konkrét gazdasági szereplőnek kedveznek azáltal, hogy az adott gazdasági szereplő által rendszerint kínált áruk, szolgáltatások vagy építési beruházások fő jellemzőit tükrözik. A műszaki leírásoknak a funkcionális és teljesítményi követelmények tekintetében történő kidolgozása általában lehetővé teszi e cél lehető legmegfelelőbb módon történő megvalósítását, valamint támogatja az innovációt. Amennyiben európai szabványra vagy annak hiányában nemzeti szabványra történik hivatkozás, az ajánlatkérő szervnek vagy az ajánlatkérőnek el kell bírálnia a más egyenértékű szabályokon alapuló ajánlatokat. Az egyenértékűség bizonyításához az ajánlattevők számára elő lehet írni, hogy nyújtsanak be harmadik fél által ellenőrzött bizonyítékot; azonban más megfelelő bizonyítási eszközök – például a gyártó műszaki dokumentációja – is megengedhetők, ha az érintett gazdasági szereplő nem fér hozzá ilyen tanúsítványokhoz vagy vizsgálati jelentésekhez, illetve nincs lehetősége azoknak az adott határidőn belül történő megszerzésére. (29) Lehetővé kell tenni, hogy a műszaki leírásokban és az odaítélési szempontokban az ajánlatkérő szervek egyedi előállítási folyamatokra, a szolgáltatásnyújtás egy meghatározott módjára vagy egy termék, illetve szolgáltatás életciklusának bármely egyéb szakaszával kapcsolatos valamilyen meghatározott folyamatra hivatkozzanak, feltéve, hogy azok kapcsolódnak a koncesszió tárgyához. A társadalmi megfontolások közbeszerzésbe való jobb integrációja érdekében a beszerzők számára lehetővé kell tenni azt is, hogy a munkakörülményekhez kapcsolódó jellemzőket is szerepeltessenek az odaítélési szempontok között. Azonban ha az ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat feltételét alkalmazzák, ezek a jellemzők csak az előállítási folyamatban vagy a szolgáltatásnyújtásban közvetlenül részt vevő alkalmazottak munkakörülményeihez kapcsolódhatnak. Az említett jellemzők csak az előállítási folyamatban részt vevő alkalmazottak egészségének védelmére, vagy a szerződés teljesítésére kijelölt személyek közül a hátrányos helyzetű személyek, ill. a sérülékeny csoportok tagjai társadalmi beilleszkedésének támogatására vonatkozhatnak, ideértve a fogyatékossággal élők hozzáférését is. Ekkor az említett jellemzőket magukban foglaló odaítélési szempontoknak minden esetben azokra a jellemzőkre kell korlátozódniuk, amelyek közvetlenül befolyásolják az alkalmazottakat a munkakörnyezetükben. E szempontokat a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel[10] összhangban és olyan módon kell alkalmazni, hogy se közvetlenül, se közvetve ne diszkriminálják a más tagállambeli vagy a Megállapodásban, illetve az Unió által is aláírt szabadkereskedelmi megállapodásban részes harmadik országbeli gazdasági szereplőket. Az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők számára lehetővé kell tenni – akkor is, ha a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat feltételét alkalmazzák –, hogy a szóban forgó koncesszió teljesítésével megbízott alkalmazotti állomány szervezetét, képzettségét és tapasztalatát odaítélési feltételként használják, mivel ez hatással lehet a koncesszió teljesítésének minőségére, és ennek következtében az ajánlat gazdasági értékére. (30) Az elektronikus tájékoztatási és kommunikációs eszközök nagymértékben leegyszerűsíthetik a szerződések közzétételét, és növelhetik a koncesszió-odaítélési folyamatok hatékonyságát és átláthatóságát. A koncesszió-odaítélési eljárásokban ezeknek kell a kommunikáció és az információcsere standard eszközévé válniuk. Az elektronikus eszközök használata segítségével idő is megtakarítható. Következésképpen ezen elektronikus eszközök használata esetére rendelkezni kell a minimális időszakok csökkentéséről, azzal a feltétellel azonban, hogy ezek az eszközök kompatibilisek az uniós szinten előirányzott meghatározott átviteli móddal. Ezenfelül a megfelelő funkciókkal rendelkező elektronikus tájékoztatási és kommunikációs eszközök lehetővé tehetik az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők számára a közbeszerzési eljárások során felmerülő hibák megelőzését, feltárását és korrekcióját. (31) A különböző tagállamokból származó ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők érdekeltek lehetnek az együttműködésben és állami koncessziók közös odaítélésében annak érdekében, hogy maximális előnyt kovácsoljanak a belső piacban rejlő lehetőségekből a méretgazdaságosság, valamint az előnyök és a kockázatok megosztása szempontjából, nevezetesen azon innovatív projektek esetében, amelyek több kockázattal járnak az egyetlen ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő által ésszerűen viselhető kockázatnál. Ezért a határokon átnyúló közös koncesszió-odaítélés megkönnyítése érdekében az alkalmazandó jogot megjelölő új szabályokat kell megállapítani a határokon átnyúló közös koncesszió-odaítélésre vonatkozóan. Emellett a különböző tagállamokban lévő ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők a nemzeti vagy uniós jog hatálya alatt közös jogalanyokat hozhatnak létre. Az ilyen közös közbeszerzésekre különös szabályokat kell alkotni. (32) Azokat a – mind nemzeti, mind pedig uniós szintű – törvényeket, rendeleteket és kollektív szerződéseket, amelyek a munkavégzési feltételek és a munkahelyi biztonság terén hatályosak, alkalmazni kell a koncesszió teljesítése során, feltéve hogy e szabályok és azok alkalmazása megfelel az uniós jognak. Az olyan határokon átnyúló helyzetekben, amikor az egyik tagállamból származó munkavállaló koncesszió teljesítése céljából egy másik tagállamban nyújt szolgáltatást, a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[11] állapítja meg azokat a minimumfeltételeket, amelyeket a fogadó országnak e kiküldött munkavállalók tekintetében be kell tartania. (33) Nem ítélhető oda koncesszió olyan gazdasági szereplők részére, akik, illetve amelyek bűnszervezetben vettek részt, vagy akiket, illetve amelyeket korrupció vagy az Európai Unió pénzügyi érdekeit károsító csalás vagy pénzmosás vádjával bűnösnek találtak. Az adók vagy a társadalombiztosítási járulékok fizetésének elmulasztását uniós szinten ugyancsak kötelező kizárással kell szankcionálni. Továbbá biztosítani kell az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők számára annak lehetőségét, hogy kizárják azokat a részvételre jelentkezőket vagy ajánlattevőket, akik súlyosan megsértik a közérdek védelmére irányuló, a Szerződésnek megfelelő uniós vagy nemzeti előírásokat, vagy azokat a gazdasági szereplőket, amelyek jelentős vagy állandó hiányosságokkal teljesítettek korábbi, hasonló jellegű koncessziót vagy koncessziókat ugyanazon ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők számára. (34) Az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatát figyelembe véve tisztázni kell azokat a feltételeket, amelyek esetén egy koncesszió teljesítés közben történő módosítása új odaítélési eljárást tesz szükségessé. Akkor van szükség új odaítélési eljárásra, ha lényeges változtatásokra kerül sor az eredeti koncesszióban, jelezve a felek szándékát a szóban forgó koncesszió lényeges feltételeinek újratárgyalására. Ez a helyzet mindenekelőtt akkor, ha a módosított feltételek befolyásolták volna az eljárás eredményét, ha szerepeltek volna az eredeti eljárásban. Indokolt, hogy a koncesszió időtartamának kivételes vagy átmeneti meghosszabbítása, ami szigorúan a szolgáltatásnyújtás folyamatosságát biztosítja az új koncesszió odaítéléséig, szokásos esetben ne minősüljön az eredeti koncesszió lényeges megváltoztatásának. (35) Az ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők olyan külső körülményekkel szembesülhetnek, amelyeket a koncesszió odaítélésekor nem láthattak előre. Ilyen esetben szükség van bizonyos fokú rugalmasságra, hogy a koncessziót – új odaítélési eljárás nélkül – ezekhez a körülményekhez igazítsák. Az „előreláthatatlan körülmények” kifejezés olyan körülményekre utal, amelyeket a körültekintő ajánlatkérő szerv – figyelembe véve a rendelkezésére álló eszközöket, az adott projekt természetét és jellemzőit, a szóban forgó terület bevált gyakorlatát, valamint az odaítélés előkészítése során elköltött források és annak várható értéke közötti megfelelő kapcsolat biztosításának igényét – az eredeti odaítélés ésszerű és gondos előkészítése ellenére nem tudott megjósolni. Ugyanakkor ez nem érvényes azokban az esetekben, amikor a módosítás a beszerzés általános jellegének megváltozását eredményezi, például azáltal, hogy a beszerzendő építési beruházásokat, árukat vagy szolgáltatásokat valami mással helyettesítik, vagy alapvetően megváltoztatják a beszerzés fajtáját, mivel ilyen helyzetben feltételezhető az eredményre gyakorolt hatás. (36) Az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elveinek megfelelően a sikeres ajánlattevő a koncessziós eljárás verseny előtti újbóli megnyitása nélkül nem váltható fel egy másik gazdasági szereplővel. A koncessziót teljesítő sikeres ajánlattevőnél azonban előfordulhatnak bizonyos strukturális változások a koncesszió teljesítése alatt, például tisztán belső átszervezések, egyesülések és felvásárlások vagy fizetésképtelenség, illetve a szóban forgó ajánlattevő helyettesíthető valamennyi ajánlattevő számára ismert szerződéses záradék alapján az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvével összhangban. Az ilyen jellegű strukturális változások nem tesznek automatikusan szükségessé új odaítélési eljárásokat a szóban forgó vállalkozás által teljesített összes koncesszió tekintetében. (37) Az ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy magában a koncessziós szerződésben felülvizsgálati záradékok útján rendelkezzenek a koncesszió módosításáról, ezek a záradékok azonban nem biztosíthatnak számukra korlátlan döntési jogot. Ennek az irányelvnek ezért meg kell határoznia, hogy az eredeti koncesszióban milyen mértékben lehet rendelkezni a módosításokról. (38) A gyors technikai és gazdasági fejlődéshez való alkalmazkodás érdekében a Bizottságot a Szerződés 290. cikkének megfelelően fel kell hatalmazni jogi aktusok elfogadására a jelen irányelv több, nem alapvető fontosságú eleme tekintetében. Az elektronikus átvételre szolgáló eszközök műszaki adatait és jellemzőit a technológiai fejlődésnek és az igazgatási igényeknek megfelelően naprakészen kell tartani; fel kell hatalmazni továbbá a Bizottságot, hogy kötelező erejű műszaki szabványokat fogadjon el az elektronikus kommunikációra vonatkozóan a technikai formátumok, folyamatok és továbbítás interoperabilitásának biztosítása érdekében az elektronikus kommunikációs eszközök alkalmazásával lebonyolított koncesszió-odaítélési eljárások során, figyelembe véve a technológiai fejlődést és az igazgatási igényeket. Emellett az Unió azon jogalkotási aktusainak listáját, amelyek közös módszereket alakítanak ki az életciklus-költségek kiszámítására, rövid úton módosítani kell annak érdekében, hogy szerepeljenek benne az ágazati alapon elfogadott intézkedések. Az említett igények kielégítése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni a jogalkotási aktusok jegyzékének folyamatos naprakészen tartására, ideértve az életciklus-vizsgálatok módszereit is. (39) A koncesszió odaítélésére irányuló eljárásokban a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők megfelelő jogi védelmének biztosítása, valamint az ezen irányelvben foglalt szabályoknak és a Szerződés elveinek tényleges végrehajtása érdekében az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 89/665/EGK tanácsi irányelvet[12] és a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 92/13/EGK tanácsi irányelvet[13] az ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők által odaítélt szolgáltatási és építési koncessziókra is alkalmazni kell. A 89/665/EGK, valamint a 92/13/EGK irányelvet ennek megfelelően kell módosítani. (40) A személyes adatok ezen irányelv szerinti feldolgozására a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[14] az irányadó. (41) Az uniós közbeszerzési jogszabályok előírják a tagállamok számára, hogy az uniós jog hatékony és egységes alkalmazásának biztosítása érdekében következetesen és rendszeresen kísérjék figyelemmel az említett közbeszerzési szabályok végrehajtását és működését. Így, ha a tagállamok egyetlen nemzeti hatóságot jelölnek ki a közbeszerzéssel összefüggő nyomonkövetési, végrehajtási és ellenőrzési feladatok ellátására, ez a hatóság ugyanezzel a hatáskörrel rendelkezhet a koncessziók tekintetében is. Egyetlen, átfogó feladatokkal felruházott testületnek kell gondoskodnia a fő végrehajtási problémák áttekintéséről, és ez az egy testület javasolhatja a szerkezeti problémák megfelelő orvoslását. Az említett testület azonnali visszajelzést is adhat a politika működéséről és potenciális gyenge pontjairól a nemzeti jogban és a gyakorlatban, ezáltal hozzájárulva a megoldások gyors megtalálásához és a koncesszió-odaítélési eljárások tökéletesítéséhez. (42) Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten is – megfelelő konzultációkat folytasson. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell az alkalmazandó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, időszerű és megfelelő módon történő eljuttatásáról. (43) Az irányelv végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatáskört kell a Bizottságra ruházni a hirdetmények elkészítésére és továbbítására vonatkozó eljárások és a IV–VI. mellékletben említett adatok elküldésére és közzétételére vonatkozó eljárások, valamint az értékhatárok módosítása tekintetében. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek[15] megfelelően kell gyakorolni. A tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni azon végrehajtási jogi aktusok elfogadásához, amelyek sem pénzügyi szempontból, sem a jelen irányelvből eredő kötelezettségek természetére és hatályára nincsenek hatással. Ezek az aktusok pusztán adminisztrációs célúak, és a jelen irányelv által megállapított szabályok alkalmazásának megkönnyítését szolgálják. (44) A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló, [dátum]-i együttes politikai nyilatkozatával összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben mellékelnek egy vagy több olyan dokumentumot, amelyek megmagyarázzák az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszköz megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv tekintetében a jogalkotó úgy ítéli meg, hogy indokolt ilyen dokumentumok átadása, ELFOGADTÁK EZT AZ IRÁNYELVET: Irányelv a koncessziókról Tartalomjegyzék I. CÍM: FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS HATÁLY I. FEJEZET: Fogalommeghatározások, általános elvek és hatály 1. SZAKASZ: Fogalommeghatározások és hatály 1. cikk: Tárgy és hatály 2. cikk: Fogalommeghatározások 3. cikk: Ajánlatkérő szervek 4. cikk: Ajánlatkérők 5. cikk: Értékhatárok 6. cikk: A koncessziók becsült értékének kiszámítására szolgáló módszerek 7. cikk: Általános elvek II. SZAKASZ: KIZÁRÁSOK 8. cikk: Ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők által odaítélt koncessziókra alkalmazandó kizárások 9. cikk: Különleges kizárások a távközlés terén 10. cikk: Ajánlatkérők által odaítélt koncessziókra alkalmazandó kizárások 11. cikk: Kapcsolt vállalkozásoknak odaítélt koncessziók 12. cikk: Közös vállalat vagy közös vállalatban tagsággal rendelkező ajánlatkérő számára odaítélt koncessziók 13. cikk: Információközlés 14. cikk: Versenynek közvetlenül kitett tevékenységek kizárása 15. cikk: A hatóságok közötti kapcsolat III. SZAKASZ: Általános rendelkezések 16. cikk: A koncesszió időtartama 17. cikk: Szociális és egyéb meghatározott szolgáltatások 18. cikk: Vegyes koncessziók 19. cikk: Több tevékenységre irányuló koncessziók IV. SZAKASZ: Különleges helyzetek 20. cikk: Fenntartott koncessziók 21. cikk: Kutatási és fejlesztési szolgáltatások II. FEJEZET: Alapelvek 22. cikk: Gazdasági szereplők 23. cikk: Nómenklatúra 24. cikk: Titoktartás 25. cikk: A kommunikációra vonatkozó szabályok II. CÍM: A KONCESSZIÓKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK I. FEJEZET: Közzététel és átláthatóság 26. cikk: Koncessziós hirdetmények 27. cikk: A koncessziós eljárás eredményéről szóló tájékoztató 28. cikk: A hirdetmények közzétételének formája és módja 29. cikk: Nemzeti szintű közzététel 30. cikk: A koncessziós dokumentumok elektronikus úton történő biztosítása II. FEJEZET: Az eljárás menete 1. SZAKASZ: KÖZÖS KONCESSZIÓK, HATÁRIDŐK ÉS MŰSZAKI LEÍRÁS 31. cikk: Különböző tagállamok ajánlatkérőinek vagy ajánlatkérő szerveinek közös koncessziója 32. cikk: Műszaki leírás 33. cikk: Vizsgálati jelentések, tanúsítás és egyéb bizonyítási eszközök II. SZAKASZ: RÉSZTVEVŐK KIVÁLASZTÁSA ÉS A KONCESSZIÓK ODAÍTÉLÉSE 34. cikk: Általános elvek 35. cikk: Eljárási garanciák 36. cikk: A részvételre jelentkezők kiválasztása és minőségi értékelése 37. cikk: A határidők megállapítása 38. cikk: A koncesszióra való jelentkezések benyújtási határideje 39. cikk: Koncesszió-odaítélési szempontok 40. cikk: Életciklus és az életciklus-költségek meghatározása III. CÍM: A koncesszió teljesítési szabályai 41. cikk: Alvállalkozás 42. cikk: A koncessziók módosítása azok időtartama alatt 43. cikk: A koncesszió felmondása IV. CÍM: A JOGORVOSLATRÓL ÉS A KÖZBESZERZÉSRŐL SZÓLÓ IRÁNYELVEK MÓDOSÍTÁSAI 44. cikk: A 89/665/EGK irányelv módosításai 45. cikk: A 92/13/EGK irányelv módosításai V. CÍM: FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ HATÁSKÖRÖK, VÉGREHAJTÁSI HATÁSKÖRÖK ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 46. cikk: A felhatalmazás gyakorlása 47. cikk: Sürgősségi eljárás 48. cikk: Bizottsági eljárás 49. cikk: Átültetés 50. cikk: Átmeneti rendelkezések 51. cikk: Felülvizsgálat 52. cikk: Hatálybalépés 53. cikk: Címzettek MELLÉKLETEK I. MELLÉKLET: A 2. CIKK 5. PONTJÁBAN EMLÍTETT TEVÉKENYSÉGEK JEGYZÉKE II. MELLÉKLET: A 40. CIKK (4) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT UNIÓS JOGSZABÁLYOK JEGYZÉKE III. MELLÉKLET: A 4. CIKKBEN EMLÍTETT AJÁNLATKÉRŐK ÁLTAL VÉGZETT TEVÉKENYSÉGEK IV. MELLÉKLET: A KONCESSZIÓS HIRDETMÉNYBEN FELTÜNTETENDŐ INFORMÁCIÓK V. MELLÉKLET: A KONCESSZIÓS ELJÁRÁS EREDMÉNYÉRŐL SZÓLÓ TÁJÉKOZTATÓBAN FELTÜNTETENDŐ INFORMÁCIÓK VI. MELLÉKLET: A SZOCIÁLIS ÉS EGYÉB MEGHATÁROZOTT SZOLGÁLTATÁSOKRA IRÁNYULÓ KONCESSZIÓS ELJÁRÁS EREDMÉNYÉRŐL SZÓLÓ TÁJÉKOZTATÓBAN FELTÜNTETENDŐ INFORMÁCIÓK (27. CIKK (1) BEKEZDÉS) VII. MELLÉKLET: A KONCESSZIÓ IDŐTARTAMÁN BELÜL TÖRTÉNŐ, 42. CIKK SZERINTI MÓDOSÍTÁSAIRÓL SZÓLÓ HIRDETMÉNYBEN FELTÜNTETENDŐ INFORMÁCIÓK VIII. MELLÉKLET: EGYES MŰSZAKI LEÍRÁSOK MEGHATÁROZÁSA IX. MELLÉKLET: A KÖZZÉTÉTEL JELLEMZŐI X. MELLÉKLET: A 7. CIKKBEN EMLÍTETT SZOLGÁLTATÁSOK XI. MELLÉKLET: A 4. CIKK (2) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT EURÓPAI UNIÓS JOGSZABÁLYOK JEGYZÉKE XII. MELLÉKLET: AZ AJÁNLATOK ÉS JELENTKEZÉSEK ELEKTRONIKUS ÁTVÉTELÉHEZ SZÜKSÉGES ESZKÖZÖKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK XIII. MELLÉKLET: A SZOCIÁLIS ÉS EGYÉB MEGHATÁROZOTT SZOLGÁLTATÁSOKRA IRÁNYULÓ KONCESSZIÓKRA VONATKOZÓ ELŐZETES TÁJÉKOZTATÓKBAN FELTÜNTETENDŐ INFORMÁCIÓK I. CÍM FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS HATÁLY I. FEJEZET Fogalommeghatározások, általános elvek és hatály I. szakasz Fogalommeghatározások és hatály 1. cikk Tárgy és hatály (1) Ez az irányelv szabályokat állapít meg az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők közbeszerzési eljárásaira azon koncessziók vonatkozásában, amelyek becsült értéke eléri vagy meghaladja az 5. cikkben rögzített értékhatárokat. (2) Az irányelv építési beruházásoknak vagy szolgáltatásoknak – ideértve a koncesszió tárgya szempontjából mellékes beszerzéseket – az alábbiak valamelyike által kiválasztott gazdasági szereplőtől történő megszerzésére alkalmazandó: a) ajánlatkérő szervek, függetlenül attól, hogy az építési beruházások vagy a szolgáltatások, ideértve a kapcsolódó beszerzéseket, közérdekű célt szolgálnak-e; b) ajánlatkérők, feltéve, hogy az építési beruházások vagy a szolgáltatások, ideértve a kapcsolódó beszerzéseket, célja a III. mellékletben említett tevékenységek valamelyikének folytatása. 2. cikk Fogalommeghatározások (1) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell alkalmazni: 1. „koncesszió”: ajánlatkérő szervvel kötött, építési beruházásra irányuló koncesszió, építésre irányuló koncesszió és szolgáltatásra irányuló koncesszió; 2. „ajánlatkérő szervvel kötött, építési beruházásra irányuló koncesszió”: egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő szerv által kötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya építési beruházások kivitelezése, amelyek esetében az elvégzendő építési beruházásért járó ellenszolgáltatás vagy kizárólag az építmény hasznosítási joga, vagy ez a jog pénzbeni ellenszolgáltatással kiegészülve; 3. „írásbeli” vagy „írásban”: bármely, szavakból vagy számjegyekből álló kifejezés, amely olvasható, reprodukálható, majd közölhető. Tartalmazhat elektronikus úton továbbított és tárolt adatokat is; 4. „építésre irányuló koncesszió”: egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő által kötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya építési beruházás kivitelezése, amelynek esetében a végrehajtandó beruházásért kapott ellenszolgáltatás vagy kizárólag a szerződés tárgyát képező építmény hasznosítására vonatkozó jog vagy ez a jog pénzbeni ellenszolgáltatással kiegészülve; 5. „építési beruházás kivitelezése”: az I. mellékletben említett tevékenységek valamelyikéhez kapcsolódó építési beruházás kivitelezése, vagy tervezése és kivitelezése, vagy az építési beruházás típusa vagy tervezése felett meghatározó befolyással rendelkező ajánlatkérő szerv által megállapított követelményeknek megfelelő építési beruházás bármilyen eszközzel, illetve módon történő kivitelezése; 6. az „építmény” magas- vagy mélyépítési munkálatok olyan összességében vett eredményét jelenti, amely önmagában alkalmas valamely gazdasági vagy műszaki funkció betöltésére; 7. „szolgáltatásra irányuló koncesszió”: egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő által írásban kötött visszterhes szerződés, amelynek tárgya a 2. és a 4. pontban említettől eltérő szolgáltatás nyújtása, amelynek esetében a nyújtandó szolgáltatásért kapott ellenszolgáltatás vagy kizárólag a szerződés tárgyát képező építmény hasznosítására vonatkozó jog vagy ez a jog pénzbeni ellenszolgáltatással kiegészülve; 8. „részvételre jelentkező”: koncesszió-odaítélési eljárásban való részvételre történő meghívásért folyamodó, vagy meghívást kapó gazdasági szereplő; 9. „koncessziós jogosult”: az a gazdasági szereplő akinek, illetve amelynek koncessziót ítéltek oda; 10. „gazdasági szereplő”: bármely természetes vagy jogi személy, vagy állami szerv, illetve e személyek és/vagy szervek csoportja, aki, illetve amely a piacon építési beruházások és/vagy építmények kivitelezését, áruk szállítását vagy szolgáltatások nyújtását kínálja; 11. „ajánlattevő”: ajánlatot benyújtó gazdasági szereplő; 12. „elektronikus út”: elektronikus berendezés használata olyan adatok feldolgozására (beleértve a digitális tömörítést) és tárolására, amelyek továbbítása, átadása és átvétele vezetéken, rádióhullámon, optikai vagy egyéb elektromágneses úton történik; 13. „koncessziós dokumentum”: minden olyan dokumentum, amelyet az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő a beszerzés vagy az eljárás elemeinek leírása vagy meghatározása érdekében hoz létre, illetve amelyre ennek érdekében hivatkozik, ideértve az ajánlati/részvételi felhívást, a műszaki leírást, a javasolt szerződéses feltételeket, a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők által benyújtandó dokumentumok formátumait, az általánosan alkalmazandó kötelezettségekre vonatkozó információt és minden egyéb dokumentumot; 14. „életciklus”: egy termék, egy építési beruházás vagy egy szolgáltatásnyújtás fennállásának összes egymást követő és/vagy egymással kapcsolatban álló szakaszát magában foglalja – ideértve a gyártást, a szállítást, a használatot és a karbantartást is –, a nyersanyagbeszerzéstől, illetve az erőforrások előállításától az átadásig, elszámolásig és a véglegesítésig; (2) Az (1) bekezdés 2., 4. és 7. pontjában említett építmény vagy szolgáltatások hasznosításának joga együtt jár a lényeges működési kockázatnak a koncessziós jogosultra való transzferálásával. A koncessziós jogosult részéről a lényeges működési kockázat felvállalása akkor valósul meg, ha a koncesszió tárgyát képező építési beruházás megvalósítása vagy szolgáltatás nyújtása során tett beruházások, illetve a felmerült költségek megtérülése nem garantált. A gazdasági kockázat az alábbiak egyikét jelentheti: a) az építmény használatával vagy a szolgáltatásnyújtással összefüggő kockázat; vagy b) a koncessziós jogosult által rendelkezésre bocsátott vagy a felhasználóknak történő szolgáltatásnyújtáshoz felhasznált infrastruktúra meglétével összefüggő kockázat. 3. cikk Ajánlatkérő szervek (1) Ezen irányelv alkalmazásában „ajánlatkérő szerv”: az állam, a regionális vagy helyi önkormányzat, közjogi intézmény, továbbá az egy vagy több ilyen önkormányzat, illetve közjogi intézmény által létrehozott társulás, amely nem a III. mellékletben említett tevékenységek folytatása céljából koncessziót odaítélő szerv. (2) „Regionális önkormányzat”: az 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[16] meghatározott NUTS 1 és NUTS 2 alá tartozó közigazgatási egység minden közigazgatási szerve. (3) „Helyi önkormányzat”: az 1059/2003/EK rendeletben meghatározott NUTS 3 alá tartozó és annál kisebb közigazgatási egység minden közigazgatási szerve. (4) „Közjogi intézmény”: olyan intézmény, amelyre a következők mindegyike jellemző: a) kifejezetten olyan közérdekű célra jött létre, vagy olyan közérdekű célt szolgál, amely nem ipari vagy kereskedelmi jellegű; b) jogi személyiséggel rendelkezik; c) többségi részben az állam, regionális vagy helyi önkormányzat, vagy egyéb közjogi intézmény finanszírozza; vagy irányítása ezen intézmények felügyelete alatt áll; vagy olyan ügyvezető, döntéshozó, illetve felügyelő testülete van, amelynek tagjai többségét az állam, regionális vagy helyi önkormányzat, illetve egyéb közjogi intézmény nevezi ki. Az első albekezdés a) pontjának alkalmazásában, amennyiben egy intézmény a szokásos piaci feltételek között működik, profitorientált, és a tevékenysége során felmerült veszteségeket maga viseli, akkor az nem olyan közérdekű célt szolgál, amely nem ipari vagy kereskedelmi jellegű. 4. cikk Ajánlatkérők (1) Az irányelv alkalmazásában „ajánlatkérők” a következők: 1. állami, regionális vagy helyi önkormányzatok, közjogi intézmények, a 3. cikk (2)–(4) bekezdése szerinti egy vagy több ilyen önkormányzat, illetve közjogi intézmény által létrehozott társulások; 2. közvállalkozások az e cikk (2) bekezdésében meghatározottaknak megfelelően; 3. olyan szervezetek, amelyek nem ajánlatkérő szervek vagy közvállalkozások, és amelyek egy adott tagállam illetékes hatósága által biztosított különleges vagy kizárólagos jog alapján működnek, amennyiben koncessziót ítélnek oda valamely, a III. mellékletben felsorolt tevékenység folytatására. (2) „Közvállalkozás”: minden olyan vállalkozás, amely felett az ajánlatkérő szervek közvetlenül vagy közvetett módon meghatározó befolyást gyakorolhatnak tulajdonjoguknál, pénzügyi részvételüknél vagy a vállalkozást szabályozó rendelkezéseknél fogva. Az ajánlatkérő szerv által gyakorolt meghatározó befolyást akkor kell feltételezni, ha ez a szerv, közvetlenül vagy közvetve a vállalkozással összefüggésben: a) a vállalkozás jegyzett tőkéjének többségével rendelkezik; vagy b) a vállalkozás által kibocsátott részvények által megtestesített szavazatok többségével rendelkezik; vagy c) a vállalkozás ügyvezető, döntéshozó vagy felügyelő testülete tagjainak többségét kijelölheti. (3) „Különleges vagy kizárólagos jogok”: az érintett tagállam illetékes hatósága által törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések útján adott jogok, amelyek hatása az, hogy a III. mellékletben meghatározott említett tevékenységek gyakorlását egy vagy több szervezet számára tartják fenn, és jelentősen befolyásolják más szervezetek e tevékenységek végzésére vonatkozó lehetőségeit. Azok a jogok, amelyeket olyan eljárás során adtak meg, amelyben biztosították a megfelelő nyilvánosságot, és amelyben a jogok megadása objektív kritériumok alapján történt, ezen irányelv értelmében nem tartoznak a különleges, illetve kizárólagos jogok körébe. Ide tartoznak: a) az előzetes pályázati felhívással induló közbeszerzési eljárások a [2004/18/EK vagy a 2004/17/EK] irányelvnek, illetve ennek az irányelvnek megfelelően b) megfelelő előzetes átláthatóságot biztosító, a XI. mellékletben felsorolt más uniós jogi aktusok alapján engedélyek megadását szolgáló eljárások. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 46. cikk szerint felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az uniós jogszabályok XI. mellékletben levő jegyzékének módosítása céljából, amennyiben új jogszabályok elfogadása, jogszabályok hatályon kívül helyezése miatt ilyen változtatás szükségesnek bizonyul. 5. cikk Értékhatárok (1) Az irányelv a következő koncessziókra alkalmazandó, amennyiben értékük eléri vagy meghaladja az 5 000 000 EUR-t: a) ajánlatkérők által kötött koncesszió a III. mellékletben említett tevékenységek valamelyikének folytatására; b) ajánlatkérő szervek által kötött koncesszió. (2) Az olyan, szociális és egyéb meghatározott szolgáltatásoktól eltérő szolgáltatásra irányuló koncessziók esetében, amelyek értéke eléri vagy meghaladja a 2 500 000 EUR-t, de kisebb 5 000 000 EUR-nál, a 27. és a 28. cikknek megfelelően a koncessziós eljárás eredményéről szóló tájékoztatót kell közzétenni. 6. cikk A koncessziók becsült értékének kiszámítására szolgáló módszerek (1) Valamely koncesszió becsült értékének kiszámítása az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő által becsült, hozzáadottérték-adó nélküli teljes kifizetendő összegen alapul, amelybe beleértendő az opció és a szerződés időtartama meghosszabbításának minden formája. (2) A koncesszió becsült értéke az építési beruházások vagy szolgáltatások összességének értéke, akkor is, ha beszerzésük különböző szerződések alapján történik, amennyiben a szerződések egyetlen projekt részét képezik. Egyetlen projekt létére utaló jelek lehetnek az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő által kidolgozott átfogó előzetes terv és koncepció, hogy a különböző beszerzett elemek egyetlen gazdasági és technikai funkciót töltenek be, vagy egyéb logikus módon kapcsolódnak egymáshoz. Amennyiben az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő a részvételre jelentkezők, illetve ajánlattevők számára díjakról vagy kifizetésekről rendelkezik, azokat a koncesszió becsült értékének kiszámításakor figyelembe kell vennie. (3) A koncesszió becsült értékének kiszámításához használt módszer kiválasztása nem irányulhat az adott koncessziónak ezen irányelv hatálya alól történő kizárására. Egy építési projekt vagy a szolgáltatások összessége nem osztható tovább úgy, hogy az megakadályozza, hogy az adott projekt vagy szolgáltatás a jelen irányelv hatálya alá tartozzon, kivéve, ha azt objektív okok indokolják. (4) A becslés abban a pillanatban érvényes, amelyben a koncessziós hirdetményt elküldték, illetve amennyiben ilyen hirdetményről nem rendelkeztek, abban a pillanatban, amikor az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő megindítja a koncesszió-odaítélési eljárást, különösen a tervezett koncesszió elengedhetetlen tulajdonságainak meghatározása útján. (5) Ami az építési beruházásra irányuló koncessziókat illeti, a becsült érték kiszámításakor figyelembe kell venni mind az építési munkák költségét, mind azoknak az áruknak és szolgáltatásoknak a teljes becsült értékét, amelyeket az ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők bocsátanak a vállalkozó rendelkezésére, feltéve, hogy azok szükségesek az építési beruházások kivitelezéséhez. (6) Amennyiben egy javasolt építési projekt vagy valamely szolgáltatás igénybevétele egy időben odaítélt, több részből álló koncesszió odaítélését eredményezheti, az összes ilyen rész becsült összértékét figyelembe kell venni. (7) Ha a részek egybeszámított értéke eléri vagy meghaladja a 5. cikkben meghatározott értékhatárt, ezt az irányelvet mindegyik rész odaítélése tekintetében alkalmazni kell. (8) Az ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők a jelen irányelvben foglalt eljárások alkalmazása nélkül is odaítélhetnek egyes részekre vonatkozó koncessziókat, feltéve, hogy az adott rész hozzáadottérték-adó nélküli becsült értéke 1 millió EUR-nál kevesebb. Az ilyen módon, ezen irányelv alkalmazása nélkül odaítélt részek összértéke azonban nem haladhatja meg az összes olyan rész összértékének 20 %-át, amelyekre a javasolt építési beruházást vagy szolgáltatások javasolt igénybevételét felosztották. (9) A szolgáltatásra irányuló koncesszió értéke a koncessziós jogosult által a koncesszió teljes időtartama alatt nyújtandó szolgáltatás becsült összértéke, amelynek kiszámítása a koncessziós hirdetményben vagy a koncessziós dokumentumokban meghatározandó objektív módszertannak megfelelően történik. A koncesszió becsült értéke kiszámításának alapja adott esetben a következő: a) biztosítási szolgáltatások esetében: a fizetendő biztosítási díj és a díjazás egyéb módjai; b) banki és egyéb pénzügyi szolgáltatások esetén: a díjak, jutalékok, kamat és a díjazás egyéb módjai; c) tervezési szolgáltatások esetén: a fizetendő díjak, jutalékok, és a díjazás egyéb módjai; (10) A koncessziók értékébe a harmadik felektől beérkező becsült árbevételt és az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő által fizetendő összegeket egyaránt be kell számítani. 7. cikk Általános elvek Az ajánlatkérő szervek és az ajánlatkérők a gazdasági szereplőket egyenlő bánásmódban részesítik, továbbá átlátható és arányos módon járnak el. A koncesszió-odaítélési eljárást nem lehet azzal a céllal megtervezni, hogy az adott koncesszió kikerüljön a jelen irányelv hatálya alól, vagy mesterségesen korlátozza a versenyt. II. szakasz Kizárások 8. cikk Ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők által odaítélt koncessziókra alkalmazandó kizárások (1) Az irányelv nem alkalmazandó ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő által a gazdasági szereplőt kihirdetett nemzeti törvény vagy közigazgatási rendelkezés alapján megillető és a III. mellékletben meghatározott tevékenységekhez kapcsolódó hálózati infrastruktúra irányítására vonatkozó, a Szerződésben és az uniós ágazati jogszabályokban foglalt előírásokkal összhangban odaítélt kizárólagos jog alapján olyan gazdasági szereplőnek odaítélt szolgáltatási koncesszióra, amely maga is ajánlatkérő vagy annak társulása. (2) E cikk (1) bekezdésétől eltérve, ha az e cikk (1) bekezdésében említett ágazati jogszabály nem ír elő ágazatspecifikus átláthatósági követelményeket, a 27. cikk (1) és (3) bekezdése alkalmazandó. (3) Az irányelv nem alkalmazandó olyan koncessziókra, amelyeket az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő az alábbiakban meghatározott közbeszerzési eljárásoknak megfelelően köteles odaítélni vagy megszervezni: a) egy tagállam és egy vagy több harmadik ország által a Szerződésnek megfelelően kötött, és az aláíró államok által egy projekt közös megvalósítását vagy hasznosítását célzó építési beruházásra, árubeszerzésre vagy szolgáltatásra vonatkozó nemzetközi megállapodás alapján történt; b) csapatok állomásoztatására vonatkozó és valamely tagállam vagy harmadik ország vállalkozásait érintő nemzetközi megállapodás alapján történt; c) egy nemzetközi szervezet meghatározott eljárása. d) ha a koncessziót teljes mértékben valamely nemzetközi szervezet vagy nemzetközi finanszírozó intézmény finanszírozza. Az első albekezdés a) pontjában említett minden megállapodásról értesíteni kell a Bizottságot, amely konzultálhat a 48. cikkben említett közbeszerzési tanácsadó bizottsággal. Az első albekezdés d) pontjának alkalmazásában, amennyiben egy koncessziót jelentős mértékben társfinanszíroz valamely nemzetközi szervezet vagy nemzetközi finanszírozó intézmény, a felek megállapodnak az alkalmazandó koncesszió-odaítélési eljárásokról, amelyeknek összhangban kell lenniük az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel. (4) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 346. cikkére figyelemmel, ez az irányelv nem alkalmazandó koncesszióknak a védelem és biztonság terén történő odaítélésére, amennyiben az ebben az irányelvben előírt szabályok nem tudják garantálni a tagállamok lényeges védelmi érdekeit. (5) Ez az irányelv nem alkalmazandó az alábbi szolgáltatásokra irányuló koncessziókra: a) a föld, meglévő épületek vagy egyéb ingatlan, illetve az arra vonatkozó jogok bármely pénzügyi eljárással történő megvásárlása vagy bérlése; az adásvételi vagy bérleti szerződés megkötése előtt, után vagy azzal egy időben, bármely formában kötött, pénzügyi szolgáltatások nyújtására irányuló koncessziók azonban ezen irányelv hatálya alá tartoznak; b) műsorközvetítők által odaítélt, terjesztésre (azaz bármilyen elektronikus hálózat igénybevételével történő továbbításra és elosztásra) szánt programanyagok megvétele, fejlesztése, gyártása vagy közös gyártása, illetve a műsorközvetítőknek odaítélt, műsorterjesztési időre irányuló koncessziók; c) választottbírósági és egyeztető szolgáltatások; d) az értékpapírok és egyéb pénzügyi eszközök kibocsátásával, vételével, eladásával vagy átruházásával kapcsolatos pénzügyi szolgáltatás a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében, jegybanki szolgáltatások, valamint az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz segítségével végrehajtott műveletek; e) munkaszerződések; f) működési engedély kiadásán alapuló légi közlekedési szolgáltatások az 1008/2008 európai parlamenti és tanácsi rendelet[17] értelmében[18]; g) személyszállítási szolgáltatások az 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[19] értelmében. Az első bekezdés b) pontjában említett terjesztés magában foglal minden elektronikus hálózat igénybevételével történő továbbítást és elosztást. 9. cikk Különleges kizárások az elektronikus hírközlés terén Ez az irányelv nem alkalmazandó olyan koncessziókra, amelyek elsődleges célja, hogy az ajánlatkérő szerv számára lehetővé tegyék nyilvános távközlő hálózatok rendelkezésre bocsátását vagy igénybevételét, vagy a nyilvánosság részére egy vagy több elektronikus hírközlő szolgáltatás nyújtását. E cikk alkalmazásában: a) „nyilvános hírközlő hálózat”: olyan elektronikus hírközlő hálózat, amelyet teljes egészében vagy túlnyomórészt a nyilvánosság számára hozzáférhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására használnak, és amely a hálózati végpontok közötti információtovábbítást támogatja; b) „elektronikus hírközlő hálózat”: olyan átviteli rendszer, esetleg kapcsoló vagy útválasztó eszköz, valamint egyéb erőforrás, – ideértve a nem aktív hálózati elemeket is – amely lehetővé teszi a vezetéken, rádióhullámon, optikai vagy egyéb elektromágneses úton történő jelátvitelt, beleértve a műholdas hálózatokat, a helyhez kötött (vonal- és csomagkapcsolt, beleértve az internetet) és mobil földi hálózatokat, az elektromos vezetékrendszereket, annyiban, amennyiben azokat jelek továbbítására használják, a rádióműsor- és televízióműsor-terjesztő hálózatokat, valamint a kábeltelevízió-hálózatokat, a továbbított információtípusra tekintet nélkül; c) „hálózati végpont”: az a fizikai pont, amelyen az előfizetőnek hozzáférést biztosítanak egy nyilvános hírközlő hálózathoz; a kapcsolót vagy útválasztót tartalmazó hálózatok esetében a hálózati végpontot speciális hálózati cím segítségével azonosítják, amely egy előfizetői hívószámhoz vagy névhez kapcsolódhat; d) „elektronikus hírközlési szolgáltatás”: olyan, általában díjazás ellenében nyújtott szolgáltatás, amely teljes egészében vagy nagyrészt elektronikus hírközlő hálózaton történő jelátvitelből áll, beleértve a műsorterjesztő hálózatokon nyújtott távközlési szolgáltatásokat és átviteli szolgáltatásokat, de nem foglalja magában az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások segítségével történő tartalomszolgáltatást, illetve az ilyen tartalom felett szerkesztői ellenőrzést biztosító szolgáltatásokat; nem foglalja magában a 98/34/EK irányelv 1. cikkében meghatározott olyan, információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat, amelyek teljes egészében vagy nagyrészt nem elektronikus hírközlő hálózaton történő jelátvitelből állnak. 10. cikk Ajánlatkérők által odaítélt koncessziókra alkalmazandó kizárások (1) Ez az irányelv nem alkalmazandó olyan koncessziókra, amelyeket az ajánlatkérő a III. mellékletben leírt tevékenységei folytatásától eltérő célra, vagy ilyen tevékenységeknek valamely harmadik országban történő, az Unión belüli hálózat vagy földrajzi terület fizikai használatával nem járó körülmények között történő folytatására ítél oda. (2) Az ajánlatkérők a Bizottságot vagy a nemzeti felügyeleti testületet kérésére tájékoztatják mindazokról a tevékenységekről, amelyeket kizártnak tekintenek. A Bizottság tájékoztatás céljából rendszeresen közzéteheti az Európai Unió Hivatalos Lapjában azon tevékenységcsoportok jegyzékét, amelyeket nem tekint az említett bekezdés hatálya alá tartozónak. Ennek során a Bizottság tiszteletben tart minden olyan érzékeny üzleti szempontot, amelyre az ajánlatkérők ezen információk továbbításakor felhívják a figyelmet. 11. cikk Kapcsolt vállalkozás számára odaítélt koncessziók (1) E cikk alkalmazásában „kapcsolt vállalkozás” az a vállalkozás, amelynek éves beszámolóját a 83/349/EGK hetedik tanácsi irányelv[20] követelményei szerint összevonják az ajánlatkérő beszámolójával. (2) Az említett irányelv hatálya alá nem tartozó szervezetek esetében „kapcsolt vállalkozás” bármely olyan vállalkozás: a) amely felett az ajánlatkérő közvetlenül vagy közvetve, ezen irányelv 4. cikkének második bekezdése értelmében meghatározó befolyást gyakorolhat; b) amely meghatározó befolyást gyakorolhat az ajánlatkérő felett, c) amely az ajánlatkérővel közösen egy másik vállalkozás meghatározó befolyása alatt áll, ez utóbbi tulajdonjogánál, pénzügyi részvételénél vagy a rá irányadó szabályoknál fogva. (3) A 15. cikk rendelkezései ellenére és feltéve, hogy teljesülnek a (4) bekezdésben foglalt feltételek, ez az irányelv nem alkalmazandó az alábbi koncessziókra: a) ajánlatkérő által egy kapcsolt vállalkozásnak odaítélt koncesszió; b) valamely, kizárólag ajánlatkérőkből álló, a III. mellékletben leírt tevékenység végzése céljából létrehozott közös vállalat által olyan vállalkozásnak odaítélt koncesszió, amely ezen ajánlatkérők valamelyikéhez kapcsolódik. (4) A (3) bekezdést: a) szolgáltatásnyújtásra irányuló koncessziókra akkor kell alkalmazni, ha a szolgáltatások tekintetében a kapcsolt vállalkozás előző három évre vonatkozó átlagos forgalmának legalább 80 %-a e szolgáltatások azon vállalkozások részére történő teljesítéséből származik, amelyekhez a vállalkozás kapcsolódik; b) építési beruházásra irányuló koncessziókra akkor kell alkalmazni, ha az építési beruházások tekintetében a kapcsolt vállalkozás előző három évre vonatkozó átlagos forgalmának legalább 80 %-a ilyen építési beruházások azon vállalkozások részére történő teljesítéséből származik, amelyekhez a vállalkozás kapcsolódik. (5) Amennyiben a kapcsolt vállalkozás létrehozásának vagy tevékenysége megkezdésének időpontja miatt nem áll rendelkezésre az előző három évre vonatkozó forgalmi adat, elegendő, ha a vállalkozás – főként üzleti előrejelzések segítségével – bizonyítja, hogy a (4) bekezdés a), vagy b) pontjában említett forgalmi adatok valószínűsíthetőek. (6) Amennyiben egynél több, az ajánlatkérőhöz kapcsolt vállalkozás ugyanolyan vagy hasonló szolgáltatást nyújt, árut szállít, illetve építési beruházást kivitelez, a (4) bekezdésben említett százalékokat az e kapcsolt vállalkozások által teljesített szolgáltatásokból, áruszállításokból, illetve építési beruházásokból származó összforgalom figyelembevételével kell kiszámítani. 12. cikk Közös vállalat vagy közös vállalatban tagsággal rendelkező ajánlatkérő számára odaítélt koncessziók A 15. cikk ellenére és feltéve, hogy a közös vállalatot azért hozták létre, hogy az adott tevékenységet legalább három éven keresztül végezze, és feltéve, hogy a közös vállalatot létrehozó alapító okirat kiköti, hogy a vállalatot alkotó ajánlatkérők legalább ugyanennyi időn keresztül a vállalat tagjai maradnak, az irányelv nem alkalmazandó az olyan koncessziókra, amelyeket: a) valamely, kizárólag ajánlatkérőkből álló, a III. melléklet szerinti tevékenység végzése céljából létrehozott közös vállalat ítél oda ezen ajánlatkérők valamelyikének, vagy b) valamely ajánlatkérő ítél oda egy olyan közös vállalatnak, amelynek tagja. 13. cikk Tájékoztató ajánlatkérők általi közzététele Az ajánlatkérők a 11. cikk (2) és (3) bekezdése, valamint a 12. cikk alkalmazásával kapcsolatban a Bizottságot vagy a nemzeti felügyeleti testületet kérésére tájékoztatják a következőkről: a) az érintett vállalkozások vagy közös vállalatok neve; b) az érintett koncessziók jellege és értéke, c) olyan bizonyítékok, amelyeket a Bizottság vagy a nemzeti felügyeleti testület szükségesnek ítél arra vonatkozóan, hogy a koncessziót elnyerő vállalkozás vagy közös vállalat és az ajánlatkérő közötti kapcsolat megfelel e a 11. vagy a 12. cikk követelményeinek. 14. cikk Versenynek közvetlenül kitett tevékenységek kizárása Az irányelv nem alkalmazandó ajánlatkérők által odaítélt koncessziókra olyan esetekben, amikor abban a tagállamban, amelyben az említett koncesszió teljesítésére sor kerül, a tevékenység versenynek közvetlenül kitett, a(z) [2004/17/EK irányelvet felváltó irányelv] 27. és 28. cikkének megfelelően. 15. cikk A hatóságok közötti kapcsolat (1) A 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők által egy másik jogi személynek odaítélt koncesszió nem tartozik a jelen irányelv hatálya alá az alábbi feltételek együttes teljesülése esetén: a) az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő olyan ellenőrzést gyakorol az érintett jogi személy felett, amely hasonló ahhoz az ellenőrzéshez, amelyet saját szervezeti egységei felett gyakorol; b) az érintett jogi személy tevékenységeinek legalább 90%-át az ellenőrzést gyakorló ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő vagy az általa ellenőrzött más jogi személyek számára végzi; c) az ellenőrzött jogi személyben nincsenek magánjogi érdekeltek. A 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő akkor gyakorol az első albekezdés a) pontja szerinti, a saját szervezeti egységei felett gyakorolthoz hasonló ellenőrzést egy jogi személy felett, ha döntő befolyással rendelkezik az ellenőrzött jogi személynek mind stratégiai céljai, mind jelentős döntései tekintetében. (2) Az (1) bekezdés akkor is alkalmazandó, ha egy olyan ellenőrzött jogalany, amely maga is a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő, koncessziót ítél oda az ellenőrző intézményének vagy az ugyanazon ajánlatkérő szerv által ellenőrzött valamely jogi személynek, feltéve, hogy nincsenek magánjogi érdekeltek abban a jogi személyben, amelynek odaítélték a koncessziót. (3) A 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti azon ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő, amely az (1) bekezdés értelmében nem gyakorol ellenőrzést egy jogi személy felett, az alábbi feltételek teljesülése mellett a jelen irányelv rendelkezéseinek alkalmazása nélkül is odaítélhet koncessziót olyan jogi személynek, amelyet más ajánlatkérő szervekkel vagy ajánlatkérőkkel együtt ellenőriz: a) a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő az érintett jogi személy felett a saját szervezeti egységei felett gyakorolt ellenőrzéshez hasonló, közös ellenőrzést gyakorol. b) az érintett jogi személy tevékenységeinek legalább 90 %-át az ellenőrzést gyakorló, a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők vagy az általuk ellenőrzött más jogi személyek számára végzi; c) az ellenőrzött jogi személyben nincsenek magánjogi érdekeltek. Az a) pont alkalmazásában a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ellenőrző ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő az alábbi feltételek együttes teljesülése esetén jogi személy felett közös ellenőrzést gyakorlónak minősül: a) az ellenőrzött jogi személy döntéshozó szervei a részt vevő, a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő képviselőiből állnak; b) a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők ezért képesek közösen döntő befolyást gyakorolni az ellenőrzött jogi személy stratégiai céljaira és jelentős döntéseire; c) az ellenőrzött jogi személynek nincsenek olyan érdekeltségei, amelyek távol állnak a hozzá kapcsolódó hatóságok érdekeitől; d) az ellenőrzött jogi személy az ajánlatkérő szervekkel kötött közbeszerzési szerződések tényleges költségeinek megtérítésén kívül egyéb nyereséggel nem rendelkezik; (4) A 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdése szerinti két vagy több ajánlatkérő szerv vagy ajánlatkérő által kötött megállapodás nem tekinthető koncessziónak a jelen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontja értelmében, az alábbi feltételek együttes teljesülése esetén: a) a megállapodás a részt vevő ajánlatkérő szervek vagy az ajánlatkérők között valódi együttműködést hoz létre, amelynek célja, hogy közösen végezzék el közszolgáltatási feladataikat, a felek kölcsönös jogai és kötelezettségei mellett; b) a megállapodást kizárólag a közérdekkel kapcsolatos megfontolások vezérlik; c) a részt vevő ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők megállapodás szempontjából releváns tevékenységeinek nyílt piaci teljesítménye a forgalom tekintetében nem haladja meg a 10%-ot; d) a megállapodás az építési beruházások, szolgáltatások vagy áruk tényleges költségeinek megtérítésén kívül nem tartalmaz egyéb pénzmozgásokat a részt vevő ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők között; e) egyik érintett ajánlatkérő szervben vagy ajánlatkérőben sincsenek magánjogi érdekeltek. (5) A magánszféra (1)–(4) bekezdésben említett részvételének hiányát a koncesszió odaítélésekor vagy a megállapodás megkötésekor kell igazolni. Az ebben a cikkben meghatározott kivételek alkalmazhatósága abban a pillanatban megszűnik, amikor a magánszféra bármilyen módon bevonódik, aminek eredményeként a folyamatban lévő koncessziókat a rendes koncessziós eljárásokon keresztül meg kell nyitni a verseny számára. III. szakasz Általános rendelkezések 16. cikk A koncesszió időtartama A koncesszió időtartama a koncessziós jogosult számára a befektetések és az építési beruházási munkák vagy a szolgáltatások teljesítése során felmerült költségek megtérüléséhez és a befektetett tőke ésszerű hozamának eléréséhez szükséges becsült időtartam. 17. cikk Szociális és egyéb meghatározott szolgáltatások A X. mellékletben felsorolt, ezen irányelv hatálya alá tartozó szociális és egyéb meghatározott szolgáltatásokra irányuló koncessziókra a 26. cikk (3) bekezdésében és a 27. cikk (1) bekezdésében előírt kötelezettség vonatkozik. 18. cikk Vegyes koncessziók (1) Azokat a szerződéseket, amelyeknek a tárgya szolgáltatásmegrendelés és árubeszerzés egyaránt, ezen irányelvnek megfelelően kell odaítélni, amennyiben a szóban forgó szerződés fő tárgya szolgáltatás, és amennyiben a 2. cikk (1) bekezdése 1. pontjának értelmében koncesszióról van szó. (2) Azokat a koncessziókat, amelyek a 17. cikk szerinti szolgáltatásokból és egyéb szolgáltatásokból állnak, az arra a szolgáltatástípusra vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kell odaítélni, amely az adott szerződés fő tárgyára jellemző. (3) Az (1) és (2) bekezdésben említett vegyes szerződések esetében a szerződés fő tárgyát az adott szolgáltatások vagy áruk értékének összevetése alapján kell megállapítani. (4) Olyan szerződések esetében, amelyek tárgya a jelen irányelv hatálya alá tartozó koncesszió, valamint olyan beszerzés vagy más elem, amely nem tartozik a jelen irányelv vagy a [2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelvet felváltó irányelv], illetve a 2009/81/EK irányelv hatálya alá, a szerződés azon részét, amely a jelen irányelv hatálya alá tartozó koncessziót képez, annak rendelkezéseivel összhangban kell odaítélni. Ha azonban a szóban forgó szerződés különböző részei objektíve nem elkülöníthetők, ezen irányelv alkalmazását az említett szerződés fő tárgya alapján kell megállapítani. (5) A jelen irányelv hatálya alá tartozó koncesszió, valamint a [2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelv], illetve a 2009/81/EK irányelv[21] hatálya alá tartozó szerződés esetében a szerződés azon részét, amely a jelen irányelv hatálya alá tartozó koncessziót képez, annak rendelkezéseivel összhangban kell odaítélni. Ha a szóban forgó szerződések különböző részei objektíve nem elkülöníthetők, ezen irányelv alkalmazását az említett szerződés fő tárgya alapján kell megállapítani. 19. cikk Több tevékenységre irányuló koncessziók (1) A több tevékenységre irányuló koncesszió azon szabályok hatálya alá tartozik, amelyek a koncesszió elsődleges tevékenységére alkalmazandók. Mindazonáltal az egyetlen koncesszió odaítélésére vagy több különböző koncesszió odaítélésére vonatkozó választás nem irányulhat az adott koncessziónak ezen irányelv hatálya alól történő kizárására. (2) Amennyiben az ezen irányelv rendelkezéseinek hatálya alá tartozó koncesszió egyik tevékenysége a III. mellékletben felsorolt tevékenység, míg a másik nem tartozik ebben a mellékletbe, és objektíve lehetetlen meghatározni, melyik a koncesszió fő tevékenysége, a koncessziót az ajánlatkérő szervek által odaítélt koncessziókra alkalmazandó rendelkezésekkel összhangban kell odaítélni. (3) Amennyiben a szerződés vagy a koncesszió tárgyát képező tevékenységek egyike ezen irányelv hatálya alá tartozik és a másik nem tartozik sem ezen irányelv, sem a [2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelv], illetve a 2009/81/EK irányelv[22] hatálya alá, és objektíve lehetetlen meghatározni, melyik a szerződés vagy a koncesszió fő tevékenysége, a szerződést vagy a koncessziót ezen irányelvvel összhangban kell odaítélni. IV. szakasz Különleges helyzetek 20. cikk Fenntartott koncessziók A tagállamok a közbeszerzési eljárásokban való részvétel jogát fenntarthatják védett műhelyek és olyan gazdasági szereplők számára, akiknek fő célja a fogyatékkal élő és hátrányos helyzetű munkavállalók társadalmi és szakmai integrációja, vagy úgy rendelkezhetnek, hogy e koncessziókat a védett munkahely-teremtési programok keretében kell teljesíteni, feltéve, hogy az ilyen műhelyek, gazdasági szereplők vagy programok alkalmazottainak több mint 30 %-a fogyatékkal élő vagy hátrányos helyzetű munkavállaló. A koncessziós hirdetményben hivatkozni kell erre a rendelkezésre. 21. cikk Kutatási és fejlesztési szolgáltatások (1) Ezt az irányelvet alkalmazni kell a közös közbeszerzési szójegyzékben (CPV) a 73000000-2 és 73436000-7 közötti hivatkozási számok alatt szereplő kutatási és fejlesztési szolgáltatásokra irányuló szolgáltatási koncessziókra (kivéve a 73200000-4, 73210000-7 és 73220000-0-t), feltéve, hogy mindkét következő feltétel teljesül: a) a haszon kizárólag az ajánlatkérő szervnél vagy az ajánlatkérőnél jelentkezik a szolgáltatásnak a saját tevékenységében való felhasználása során, b) a kapott szolgáltatás ellenértékét teljes mértékben az ajánlatkérő szerv vagy az ajánlatkérő fizeti meg. (2) Ez az irányelv nem alkalmazandó a közös közbeszerzési szójegyzékben (CPV) a 73000000-2 és 73436000-7 közötti hivatkozási számok alatt szereplő kutatási és fejlesztési szolgáltat