56. sajnálatát fejezi ki a jelenlegi európai szint űügynökségek és szervezetek által nyújtott, mérhet őtöbb-
letérték hiánya miatt, különösen a tagállamok és az Europol közötti korlátozott információcsere miatt,
amely az emberkereskedelem elleni küzdelem legf őbb európai eszköze az Europol Egyezmény 2. cikke
(2) bekezdése (1), az Európai Unióról szóló szerz ődés, a tamperei elnökségi következtetések és a hágai
program alapján; továbbá sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy számos, b űncselekményr ől készített elemzése
mellett az Europol csupán egyetlen elemzést készített e téren;
57. hangsúlyozza, hogy az Europolnak nagyobb jelent őséget kell tulajdonítania az emberkereskedelem
elleni küzdelemnek; úgy véli, hogy fel kell használni az Europol pénzügyi és személyzeti forrásait az ember-kereskedelem megakadályozása, különösen a n ő- és gyermekkereskedelem és a nemzetközi szervezett
bűnözés elleni küzdelemben hatékonyabbá tétele érdekében;
58. hangsúlyozza az Europol alkalmazottai és nemzetközi partnerek közötti szoros együttm űködés
fontosságát az emberkereskedelem elleni küzdelemben, különös tekintettel a b űnözői hálózatokra, a csem-
pészet útvonalaira és a csempészek személyi azonosságára vonatkozó információcserére, a büntet őeljárások
hatékonyságának növelése érdekében;
59. felszólítja a Bizottságot, hogy évente mutassa be az egyes tagállamok által végrehajtott intézkedések
éves értékelését, beleértve a csempészet elleni jogszabályok végrehajtásának és érvényesítésének értékelését;
60. felszólítja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy biztosítsák intézkedéseik összehangolását és koherenciáját
a különböz őnemzetközi fórumokon, például az ENSZ-ben, az Európa Tanácsban, az OECD-nél, a pekingi
értékelési folyamat során, a Dél-európai Stabilitási Egyezmény keretében és a G8-ban;
61. felszólítja a tagállamokat, hogy az emberkereskedelem megel őzése érdekében a munkanélküliség által
leginkább sújtott régiókban vezessenek be helyi szint űegyüttm űködési programokat a biztonsági
szolgálatokkal;
62. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tag-
államok, a csatlakozó országok és a tagjelölt országok kormányainak és parlamentjeinek.
(1) HL C 316., 1995.11.27., 2. o.
P6_TA(2006)0006
A Közösség légiközlekedéssel kapcsolatos külpolitikája
Az Európai Parlament állásfoglalása a Közösség légiközlekedéssel kapcsolatos külpolitikája cselek-
vési programjának kidolgozásáról (2005/2084(INI))
Az Európai Parlament,
– tekintettel a Bizottság „a Közösség légiközlekedéssel kapcsolatos külpolitikája cselekvési programjának
kidolgozásáról” c. közleményére (COM(2005)0079),
– tekintettel a Tanács 2005. június 27-i következtetéseire „a Közösség légiközlekedéssel kapcsolatos kül-
politikája cselekvési programjának kidolgozásáról” (1),
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság jelentésére (A6-0403/2005),2006.11.24. C 287 E/84 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 17., keddHU
(1) HL C 173., 2005.7.13., 1. o.
A. mivel a légiközlekedés egy ma is növekv őés óriási gazdasági lehet őségeket rejt őiparág Európában és
máshol is,
B. mivel a Bíróság úgy rendelkezett, hogy a tagállamok által aláírt érvényben lév őkétoldalú légiközlekedési
megállapodások némelyike ellentmond a közösségi jogszabályok elveinek, és ezért módosításra szorul,
C. mivel a harmadik országokkal kötött légiközlekedési megállapodások megkötésekor a Közösség teljes
gazdasági és politikai befolyását latba vetheti az EU légitársaságok közötti hátrányos megkülönböztetéscsökkentése és megel őzése érdekében,
D. mivel a rendeletek konvergenciája rendkívül fontos és tulajdonképpen az ilyen megállapodások megkö-
tésének el őfeltétele, különösen a biztonsági, védelmi, verseny, állami támogatás, környezetvédelmi, és a
munkavállalók szociális jogait érint őrendeleteké,
E. mivel a megállapodások tárgyalásai során a Bizottságnak támaszkodnia kellene a tagállamok és más
érdekelt felek szakértelmére és információira, és be kellene őket vonnia a harmadik országokkal való
tárgyalások el őtt, közben és után,
Általános elvek
1. felismeri a repülési ágazat globális természetét, gazdasági fontosságát és folyamatos növekedését, vala-
mint azt, hogy kezelni kell e növekedésnek a légiforgalmi szolgáltatásra, a biztonságra és a környezetregyakorolt hatását, és ezáltal a közös légiközlekedési külpolitika kidolgozásának szükségességét;
2. ragaszkodik egy, a közös légiközlekedési külpolitika kidolgozásához szükséges koherens stratégiához,
és figyelembe veszi az Egyesült Államokkal, Oroszországgal és Kínával megkötött megállapodásokat, mintannak el őfeltételeit;
3. elismeri – a Bíróság megállapítása alapján – az érvényben lév őkétoldalú megállapodások összehango-
lásának szükségességét a közösségi joggal a Bíróság határozatának alapján, a tagállamok alkalmazkodásával,
vagy lehet őleg közösségi megállapodások megkötése útján, az úgynevezett horizontális megbízás keretében,
a tagállamok és más érintett felek tapasztalatára és információjára támaszkodva;
4. hangsúlyozza annak szükségességét, hogy elkerüljék a tagállamok tárgyalásának akadályozását mind-
addig, amíg a közösségi megállapodásokra vonatkozó aktív tárgyalások vannak folyamatban;
5. hangsúlyozza, hogy a kétoldalú megállapodások adaptációját a jogbizonytalanságok elkerülése érde-
kében a lehet őleghamarabb el kell végezni;
6. emlékeztet arra, hogy a közösségi megállapodások tárgyalásának megkezdése – amely jellege miatt
hosszabb id őt igényel, mint a horizontális tárgyalások – csak akkor támogatható, ha van átlátható, kohe-
rens tárgyalási stratégia;
7. elismeri, hogy ez a megközelítés kiegészíthet őa légiközlekedési külpolitika mélyebb változtatásával,
amely az európai fogyasztóknak és az EU iparának támogatást nyújtana, a Közösség és harmadik országok
közötti új és nagyszabású megállapodások elfogadása útján;
8. figyelembe veszi, hogy hosszasan elhúzódó tárgyalások esetén – amennyiben a partnerországok
protekcionista hozzáállást tanúsítanak – lehet őség lenne a közlekedési jogok kétoldalú koordinációjára;
9. teljes mértékben támogatja az ilyen tárgyalások kett ős és megoszthatatlan ütemtervét, amely összeköti
a piacok megnyitását a szabályozás konvergenciájával;2006.11.24. C 287 E/85 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 17., keddHU
Piacnyitás
10. hangsúlyozza, hogy a piachoz való hozzáférés szempontjából az új megállapodásoknak kiegyensúlyo-
zottnak kell lenniük, ami olyan kérdéseket is magában foglalhat, mint a kabotázs, letelepedési jog, tulajdon-viszonyok és ellen őrzés, a versenyszabályok, valamint állami támogatás, de kizárólag a szigorú reciprocitás
elve alapján;
11. elismeri, hogy bár kívánatos „nyitott égbolt” megállapodások megkötése, ezek nem mindig
lehetségesek;
12. elismeri, hogy amennyiben nincs lehet őség „nyitott égbolt” megállapodásra, úgy a meglév őbilaterális
rendszereket kell el őnyben részesíteni, de csak átmeneti megoldásként;
13. felhívja a Bizottságot, hogy az ilyen esetekre alakítson ki igazságos és átlátható mechanizmusokat a
forgalmi jogok tagállamok közötti felosztására;
14. kéri, hogy reális ütemtervet dolgozzanak ki a tárgyalásokra vonatkozóan, a tárgyalásra meghívandó
országokat pedig az országok gazdasági és szabályozási hátterének elemzésén alapuló egyértelm űés stabil
kritériumok alapján válasszák ki;
15. javasolja, hogy e kritériumok tartalmazzanak gazdasági szempontokat, els őbbséget adva az európai
piac számára nagy fontossággal bíró országoknak, mint például az Egyesült Államok, Oroszország, vagy
Kína és tartalmazzanak földrajzi szempontokat is, az Európai Közös Légiközlekedési Térség kiterjesztése,illetve az új szomszédsági politika végrehajtásának érdekében els őbbséget adva az Európa közelében elhe-
lyezked őországoknak;
Szabályozási konvergencia
16. hangsúlyozza, hogy a piacnyitásnak mindig a szabályozás konvergenciáját kell követnie és a liberali-
záció mértékét ahhoz kell igazítani, hogy milyen mértékben sikerült egyenl őesélyeket biztosító piacot
kialakítani;
Biztonság és üzembiztonság
17. elismeri, hogy a biztonsági és üzembiztonsági el őírások életbevágóak az utasok, a személyzet, és álta-
lában a légiközlekedési ágazat szempontjából, és hogy a harmadik országokban érvényes el őírások nem
mindig egyenérték űek az Európai Uniós el őírásokkal; megjegyzi, hogy az EU úttör őszerepet játszhat a
nemzetközileg elismert szabványok globális szinten történ őalkalmazásában és betartásában;
18. ezért javasolja, hogy a harmadik országokkal kötött megállapodásokban hivatkozzanak a Nemzetközi
Polgári Repülési Szervezet (ICAO) és az EU biztonsági el őírásaira, és hogy a tagállamok nagyobb er ővel –
kétoldalú együttm űködések és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA) útján – támogassák a
csupán elégtelen biztonsági szintet elért harmadik országokat, az adott szint elérése érdekében;
19. felhívja a Bizottságot, hogy a biztonság rövid távon történ őnövelése érdekében a 2004/36/EK
irányelv („SAFA irányelv”) (
1) keretében legfeljebb 2006 végéig javasoljon hatékonyabb eljárásokat a
harmadik országból származó légifuvarozók repül őgépeinek biztonsági ellen őrzésére;
20. felhívja a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot az EASA hatáskörének kiterjesztésére e területen;
21. hangsúlyozza egy közlekedésre vonatkozó EU biztonságpolitika kidolgozásának fontosságát, amelyet
be kell építeni a légiközlekedési megállapodásokról szóló tárgyalások tervezetébe;2006.11.24. C 287 E/86 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 17., keddHU
(1) HL L 143., 2004.4.30., 76. o.
Környezet
22. elismeri, hogy a légiközlekedési ágazatnak számos kedvez őtlen környezeti hatása van, különösen a
zajártalom és az éghajlatváltozást el ősegít őtényez ők, ugyanakkor elismeri, hogy a repül őterek és a légifuva-
rozók már komoly er őfeszítéseket tettek és tesznek továbbra is a zajártalom és az üzemanyag-kibocsátásból
ered őszennyez ődés elkerülése érdekében;
23. e tekintetben üdvözli a Bizottság közleményét a repülési ágazat éghajlatváltozásban játszott szere-
pének csökkentésére irányuló lehetséges intézkedésekr ől (COM(2005)0459), és várja konkrét politikák elfo-
gadását a jobb légiforgalmi szolgáltatás, és a repül őterek m űködtetési eljárásainak és infrastrukturális körül-
ményeinek javítása érdekében; várja más intézkedések bevezetését is, mint a repülésnek az európai kibocsá-
tási kereskedelmi rendszerbe történ őintegrációja, egyenl őbánásmódot biztosítva az uniós és nem uniós
légifuvarozók számára;
Szociálpolitika
24. ezért sürgeti a Bizottságot, hogy az új megállapodások megkötésekor álljon ki a szociális jogokra
vonatkozó nemzetközi törvényekre történ őhivatkozások beépítése mellett, különös tekintettel a
Nemzetközi Munkaügyi Szervezet alapvet őegyezményeiben (ILO 1930-1999), az OECD multinacionális
vállalatokra vonatkozó iránymutatásában (1976, felülvizsgálva 2000-ben), és a szerz ődéses kötelezettsé-
gekre alkalmazandó jogról szóló Római Egyezményben (1980) rögzített munkával kapcsolatos el őírásokra;
25. kiáll amellett, hogy az EU tagállamokban toborzott és/vagy dolgozó alkalmazott munkavállalókra a
Közösség szociális törvényei alkalmazandók, különösen az alkalmazottak tájékoztatására és a velük folyta-tott konzultációkra vonatkozó irányelvek (2002/14/EK, 98/59/EK és 80/987/EGK), a polgári repülésbendolgozó utazó személyzet munkaidejének szervezésére vonatkozó irányelv (2000/79/EK) és a munka-
vállalóknak a szolgáltatásnyújtás keretében történ őkiküldetésére vonatkozó irányelv (96/71/EK);
Tárgyalások folytatása
26. hangsúlyozza, hogy a tárgyalásokat az ilyen tárgyalások terén megfelel őszakértelemmel és tapaszta-
lattal rendelkez őtagállamokkal szorosan együttm űködve kell lefolytatni;
27. felkéri a Bizottságot, hogy a tárgyalások megkezdése el őtt illetve azok során biztosítsa az Európai
Parlament és valamennyi illetékes érdekelt fél teljes kör űtájékoztatását és véleményük kikérését egy
elfogadott konzultációs útiterv alapján;
*
**
28. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak és a Bizottságnak.
P6_TA(2006)0007
Az EU–Oroszország és EU–Kína kapcsolatok a légi közlekedés terén
Az Európai Parlament állásfoglalása az Orosz Föderációval és Kínával a légi közlekedés terén
fennálló kapcsolatokról (2005/2085(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel eljárási szabályzatának 45. cikkére,
– tekintettel a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság jelentésére (A6-0375/2005),2006.11.24. C 287 E/87 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 17., keddHU