A 2014-ben leggyakrabban észlelt hiányosságok hasonlóak voltak a harmadik ciklus során észleltekhez: nagy részük a nemzeti légiközlekedés-védelmi programok teljes összehangolása terén tapasztalt kisebb eltérésekhez, illetve a nemzeti minőség-ellenőrzési programok végrehajtását érintő problémákhoz kapcsolódott. Az utóbbiak tekintetében egyes tagállamok elsősorban az állami költségvetésekre nehezedő nyomás miatti erőforrás-hiány és az érintett szervezetek nagy száma miatt nem tudták megfelelően ellenőrizni a fedélzeti ellátmány és a repülőtéri készletek ismert beszállítóit. Számos vizsgált tagállam esetében a külföldi légi fuvarozók rendszeres és megfelelő ellenőrzése tekintetében is fejlesztésekre volt szükség. Végül néhány olyan tagállam is volt, amely nem biztosította, hogy az előírt minimális számban sor kerüljön a repülőtereken a védelmi intézkedések ellenőrzésére.

A 72/2010/EU bizottsági rendelet 13. cikke értelmében a Bizottság korlátozott számban, de rendszeresen utólagos ellenőrzéseket is végez. A Bizottság azokban az esetekben ütemez be további ellenőrzést, amikor az első ellenőrzéskor több súlyos hiányosságra is fény derült, továbbá – véletlenszerű kiválasztással – akkor, ha a nemzeti megfelelés-ellenőrzési tevékenységek és a jelentéstétel pontosságát kívánja ellenőrizni. 2014-ben négy ilyen ellenőrzést végeztek, és ezek igazolták a legtöbb feltárt hiányosság megfelelő orvoslását. Két utókövető ellenőrzés azonban rávilágított, hogy néhány továbbra is fennálló hiányosság esetében szoros nyomon követés szükséges, ez pedig az utókövetési tevékenységek fontosságát bizonyítja.

Az összes elfogadott jogszabályt tartalmazó lista a 2. mellékletben található. E jogszabályok szövege a légi közlekedés védelmével foglalkozó szabályozási bizottság 5 rendes ülése, a polgári légi közlekedés védelmével foglalkozó tanácsadó csoport 5 ülése, és a tagállamok és az iparág képviselőinek részvételével működő, e témának szentelt munkacsoport ülései során került véglegesítésre. Az EU-ba behozott légi árukat érintő változások elfogadását megelőzte két további kockázatértékelés a légi áruk tekintetében.

2.A szállítási lánc védelmére vonatkozó uniós adatbázis (UDSCS)

A „meghatalmazott ügynökök és ismert szállítók uniós adatbázisa” 2010. június 1-je óta az egyetlen törvényes elsődleges eszköz, amelyet adategyeztetés céljából a meghatalmazott ügynökök használhatnak, amikor más meghatalmazott ügynököktől vagy ismert szállítóktól szállítmányt vesznek át. 2012. február 1-je óta az adatbázis azoknak a légi fuvarozóknak a jegyzékét is tartalmazza, amelyek harmadik országok repülőtereiről az Unió területére légi árukat és légipostai küldeményeket szállíthatnak (ACC3)). 2013-ban az adatbázis egy jogszabály nyomán tovább bővült, így a tagállamok által jóváhagyott uniós légiközlekedés-védelmi ellenőrök jegyzékét is tartalmazza. Annak érdekében, hogy jobban tükrözze alkalmazási körének bővülését, az adatbázis új elnevezése: „A szállítási lánc védelmére vonatkozó uniós adatbázis (UDSCS)”. Az adatbázisban 2014 végén megközelítőleg 14 000 meghatalmazott ügynök, ismert szállító, független ellenőr és ACC3 gazdálkodó egység szerepelt. A célul kitűzött 99,5%-os rendelkezésre állási arányt 2014-ben is folyamatosan sikerült teljesíteni.

3.Uniós repülőtéri ellenőrzések – kézikönyvek

A 300/2008/EK rendelet és a 72/2010/EU bizottsági rendelet előírja, hogy a Bizottság szolgálatainak objektív szempontok alapján, egységes módszertant alkalmazva kell ellenőrizniük a polgári légiközlekedés-védelmi követelményeket.

A Bizottság e célból két átfogó kézikönyvet állított össze, amelyeket folyamatosan naprakészen tart, és amelyek részletes utasításokkal és útmutatással látják el az uniós ellenőröket a munkavégzés során. Az egyik kézikönyv a légi teherszállítás védelmét érintő ellenőrzésekkel, míg a másik a repülőtéri ellenőrzésekkel foglalkozik. 2014 novemberében mindkét kézikönyvet felülvizsgálták annak érdekében, hogy azokban szerepeljenek a végrehajtási szabályokba bevezetett legújabb változtatások, és hogy az ellenőröknek szóló további részletes utasításokat és útmutatást tartalmazzanak. Ezek a kézikönyvek a nemzeti ellenőrök számára is elérhetőek, ez pedig segíti a tagállamokat a közös alapkövetelmények végrehajtásában.

HARMADIK RÉSZ

Próbaüzemek, tanulmányok és új kezdeményezések

1.Próbaüzemek

A légi közlekedés védelmével kapcsolatos európai uniós jogszabályok szerint azt értjük „próbaüzemen”, amikor egy tagállam megállapodik a Bizottsággal arról, hogy az elismert védelmi ellenőrzések valamelyikét korlátozott időtartamra egy olyan eszközzel vagy módszerrel váltja fel, amelyet a jogszabályok nem ismernek el, azzal a feltétellel, hogy a próba nem befolyásolhatja hátrányosan a védelem általános szintjét. Jogi értelemben nem beszélünk próbaüzemről abban az esetben, ha egy tagállam vagy testület olyan új védelmi ellenőrzési módszert értékel, amely a jogszabályokban szereplő egy vagy több módszeren felül kerül alkalmazásra.

2014 folyamán Franciaországban, Svédországban és Hollandiában végeztek próbaüzemeket és értékeléseket. Ezek során vizsgálták a fémérzékelő cipővizsgálók és a fémérzékelő kapuk együttes használatát, a kézipoggyász átvizsgálására a hordozható számítógépek, erősáramú villamos berendezések és folyadékok eltávolítása nélkül is alkalmas, új generációs berendezések használatát, és olyan szoftvernek az átvizsgáló berendezésekben való használatát, amely alkalmas a veszélyes tárgyat nem tartalmazó csomagok automatikus kiszűrésére. Valamennyi próbaüzem sikeres volt, és értékes információkkal szolgál a jogszabályok jövőbeli módosításához.

2.Tanulmányok és jelentések

2014 májusában a Bizottság megkapta azt a tanulmányt, amely a folyadékok átvizsgálására vonatkozó rendszer végrehajtása 2014. január 31-én kezdődött első szakaszának hatásairól szól. Az említett időponttól kezdődően a vámmentesen vásárolt folyadékokat, a folyékony gyógyszereket és a speciális étrendhez szükséges folyadékokat az utasok maguknál tarthatják, feltéve, hogy azok speciálisan erre a célra szolgáló eszközzel átvizsgálásra kerültek. A tanulmány készítői olyan operatív adatokat vizsgáltak, mint az átvizsgált utasok száma és az egyes utasoknál lévő folyadékok száma, hogy ezek alapján megállapítsák, az új rendelkezés kihatott-e az üzemeltetésre. A tanulmány következtetése az volt, hogy a folyadékokra vonatkozó korlátozások feloldásának ezen első szakasza nem volt hatással az üzemeltetésre, és a jogszabály sikeresen végrehajtásra került.

2014 novemberének végén a Bizottság megkapta a folyadékokra vonatkozó korlátozások feloldásának esetleges második szakaszára vonatkozó tanulmány eredményeit. A tanulmányt az ICF International tanácsadó cég készítette. A tanulmány több repülőtéri próbaüzem eredményeire támaszkodva azt vizsgálta, hogy engedélyezhető volna-e, hogy az utasok palackozott vizet tartsanak maguknál, továbbá az első szakasz üzemeltetésre gyakorolt hatásai tekintetében a korábbi tanulmány eredményeit is áttekintette. Ez a tanulmány is arra a következtetésre jutott, hogy az első szakasz az üzemeltetés szempontjából nem gyakorolt kedvezőtlen hatást az uniós repülőterekre, a tanulmány által vizsgált repülőterek tekintetében még a nyári csúcsidőszakban sem. Az is megállapításra került azonban, hogy az EU repülőtereinek a forgalom és a költségek tekintetében jelentős hatással kell számolniuk, amennyiben a korlátozások tovább enyhülnének és az utasok palackozott vizet is maguknál tarthatnának. Ennek oka, hogy várhatóan igen sok palackot kellene átvilágítani, és ezért sokkal több folyadék-átvizsgálásra szolgáló berendezést kellene üzembe állítani. A tanulmány alapján a Bizottság a tagállamokkal, az érdekelt felekkel és nemzetközi partnereivel egyeztetve arra jutott, hogy a folyadékokra vonatkozó korlátozások feloldásának második szakaszát későbbre halasztja.

3.Új kezdeményezések

Jelentős előrelépés történt az egyik legnagyobb kihívást jelentő és legfontosabb területen, a légiközlekedés-védelmi technológiák fejlesztésére vonatkozó ütemterv megvalósításában. Az ütemterv különféle tevékenységeket tartalmaz a légiközlekedés-védelmi technológiák és módszerek összes szempontjára kiterjedően, és viszonyítási pontként szolgál a légiközlekedés-védelmi kutatással foglalkozó valamennyi európai érdekelt számára.

Az áruk tekintetében a Bizottság továbbra is szorosan együttműködik a tagállamokkal a rakományra vonatkozó előzetes információk (advance cargo information, ACI) rendszerének bevezetésével kapcsolatosan. Ezen belül folytatódott az együttműködés a vámhatóságokkal a berakodás előtti előzetes áruinformációk (pre-loading advance cargo information, PLACI) tekintetében: nemzetközi szintű munka indult az ACI-vel foglalkozó ICAO/WCO közös munkacsoportban, amelyben a Bizottság is aktív szerepet vállal. Az egyes államok és érdekelt felek bevonásával zajló munka célja olyan közös elvek és esetleges standardok, illetve ajánlott gyakorlatok kidolgozása, amelyeket az államok, illetve régiók elfogadhatnak és alkalmazhatnak, amennyiben úgy döntenek, hogy a légi áruk és légipostai küldemények tekintetében egy vagy valamennyi üzleti modellükben alkalmazni kívánják ezt a koncepciót.

NEGYEDIK RÉSZ

Nemzetközi szervezetekkel és harmadik országokkal folytatott párbeszéd

1.Általános információk