Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az EU és Afrika: az egyenlő fejlesztési partnerség megvalósítása a fenntarthatóság és a közös értékek alapján

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2020/C 429/15)

Előadók: Dimitris DIMITRIADIS (EL/I) Dilyana SLAVOVA (BG/III) Thomas WAGNSONNER (AT/II)

Közgyűlési határozat: 2020.2.20. Jogalap: az eljárási szabályzat 32. cikkének (2) bekezdése saját kezdeményezésű vélemény Illetékes szekció: „Külkapcsolatok” szekció Elfogadás a szekcióülésen: 2020.2.24. Elfogadás a plenáris ülésen: 2020.9.16. Plenáris ülés száma: 554. A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott) 216/1/2

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Egy gyorsan változó világban, amely jelentős problémákat, de emellett új lehetőségeket is tartogat, Európa kötelessége, hogy multikulturális, intézményi és társadalmi-gazdasági örökségét megragadva lehetővé tegye a globális fenntartható fejlődést. Az afrikai fejlődő országok előtt rendkívül összetett kihívások állnak, amelyekkel érzékeny, többdimenziós megközelítést alkalmazva kell foglalkoznunk. Nem osztogathatunk csak jóhiszemű tanácsokat; a fenntartható fejlődési célok elérése érdekében az afrikai beruházásokhoz az EU és a tagállamok részéről nagy mennyiségű pénzügyi eszközre is szükség van. Ennek kell az EU nemzetközi partnerségei elsődleges céljának lennie, valamint az alapvető közös értékek közé tartozó egyetemes emberi jogok tiszteletben tartásának kell az Afrikával létrehozandó egyenlő fejlesztési partnerségen belüli minden politikai kötelezettségvállalás alapját képeznie.

1.2 alapvető munkavállalói jogokkal (a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) nyilatkozata a munka világára vonatkozó alapvető elvekről és jogokról , amely magában foglalja az alapvető munkaügyi normákat is, és a háromoldalú nyilatkozat a multinacionális vállalatokra és a szociálpolitikára vonatkozó elvekről ), a vállalkozás szabadságával és az egészséges környezethez való joggal –, valamint a fenntartható fejlődési célokkal összhangban történő megerősítése révén. Az EGSZB üdvözli „ Az Afrikával kapcsolatos átfogó stratégia felé ” című közös közleményt A fejlesztéspolitikáról szóló új uniós konszenzussal összhangban az EGSZB támogatja Afrikában a méltó élet és a jó kilátások előmozdítását, a középosztály megteremtését és az egyenlő partnerségek támogatását a fenntartható szociális-liberális demokratikus struktúráknak az egyetemes emberi jogokkal ( 1 ) – többek között az(a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO), amely magában foglalja az alapvető munkaügyi normákat is, és a),és–, valamint a fenntartható fejlődési célokkal összhangban történő megerősítése révén. Az EGSZB üdvözli „” című közös közleményt ( 2 ) , és hozzá kíván járulni az Afrikával kapcsolatos új uniós átfogó stratégia javításához.

1.3 A jelenlegi helyzet rávilágít a kritikus kihívásokra, de egyben az EU és Afrika közötti fejlesztési együttműködés számára kínált ígéretes kilátásokra is. A világ 20 leggyorsabban növekvő gazdaságai közül számos Afrikában található. 2035-re Afrika fog a legtöbb potenciális munkaerővel rendelkezni. Mindkét fél számára nélkülözhetetlenek az egyetemes emberi jogokon és a fenntarthatóságon alapuló, magas szintű kereskedelmi és beruházási partnerségek, a fejlesztési források felhasználásának középpontjában pedig a határbiztonság helyett a fejlesztésnek kell állnia.

1.4 Az EGSZB üdvözli az Afrikai Kontinentális Szabadkereskedelmi Térség (AfCFTA) létrehozását, mivel az megerősíti a kontinensen belüli kereskedelmet, csökkenti a függőséget és szakít a kizárólag a tengerentúli export által vezérelt megközelítéssel. Ez egy elengedhetetlen első lépést jelenthet az EU és Afrika közötti szabadkereskedelmi térség megteremtése felé. Az EGSZB megismétli, hogy a szervezett civil társadalom fontos szerepet játszik a Cotonoui Megállapodást követő megállapodásban.

1.5 A regionális értékláncok és a fenntartható helyi gazdaság előmozdítását célzó, Afrikán belüli infrastruktúrába irányuló hosszú távú beruházások gazdaságilag indokoltak, ökológia szempontból fenntarthatóak, valamint termelési kapacitásokat, azon belül is színvonalas helyi munkahelyeket teremtenek. A kizárólag a tengerentúli exportra irányuló megközelítés nem fenntartható. A kontinensek közötti gazdasági együttműködésnek mindenekelőtt elő kell segítenie az afrikai helyi termelést. A főbb afrikai ágazatok közé kell tartoznia a fenntartható mezőgazdaságnak, az energiatermelésnek és a körforgásos gazdaságnak, valamint a nyersanyagokhoz és az építőiparhoz kapcsolódó hagyományos ágazatoknak, amelyek esetében továbbra is reformokra van szükség a fenntartható fejlődési célokkal összhangban. Afrikában nem feltétlenül fognak állami forrásokat igénybe venni a magánberuházásokhoz, ami hátrányos a hagyományos fejlesztési együttműködésre nézve. Ezért okvetlenül szükség van olyan nyomonkövetési, ellenőrzési és értékelési rendszerekre, amelyekben a szervezett civil társadalom is nagy mértékben részt vesz.

1.6 A civil társadalom, a szociális partnerségek, a szociális piacgazdaságok és a jóléti állami rendszerek sikeres modellként szolgálnak az afrikai fenntartható fejlődés támogatásához, noha azokat hozzá kell igazítani a helyi kultúrához és a társadalmi-gazdasági körülményekhez. Az afrikai országok támogatásával kapcsolatos prioritásoknak nemcsak a kereskedelemre és a beruházásokra kell kiterjedniük, hanem, és elsősorban az adópolitikára, a migrációra, a fejlesztésre, a környezetvédelemre, az oktatásra, valamint a munka- és életkörülményekre is. Ez a jelenlegi Covid19/koronavírus-válság fényében – amelyet Afrika rendkívüli módon meg fog szenvedni – még fontosabb.

1.7 Minőségbiztosítási infrastruktúrát kell kiépíteni annak érdekében, hogy az afrikai áruk megfelelhessenek a célpiaci előírásoknak. Gondoskodni kell arról, hogy tiszteletben tartsák a fenntartható fejlődési céloknak megfelelő jogszabályokat. Hasonlóképpen, az emberi jogokkal kapcsolatos kellő gondosság elvén alapuló rendszerek, beleértve az uniós szabályokat is, nagyon hasznosak lennének ( 3 )

1.8 Az EU és Afrika közötti együttműködés megerősítése céljából ki kell bővíteni az Erasmus+ programot. Az EU–Afrika fejlesztési partnerség keretében erőteljesebben támogatni kell a helyi közoktatási rendszerek kiépítését a kisgyermekkori neveléstől kezdve az egyetemi szintig és a szakképzésig, beleértve a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket és az egész életen át tartó tanulási programokat is. Meg kell akadályozni, hogy a képzett munkaerő Afrikából az EU-ba vándoroljon el. Különösen a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítése és a nők társadalmi szerepvállalásának növelése játszik központi szerepet a fenntartható fejlődés megvalósításában.

1.9 Az EGSZB prioritásként kezeli a nők társadalmi szerepvállalásának növelését Afrikában, és sürgeti az intézményeket és a civil társadalmat, hogy aktívan és folyamatosan törekedjenek a nemek közötti teljes egyenlőségre a különböző társadalmi és gazdasági szinteken.

1.10 A migráció megfordítása sok szempontból döntő fontosságú kérdés. Kizárólag a gazdasági, környezeti és társadalmi fejlődés számolhatja fel a kényszermigráció okait.

1.11 Egy nemzetközi Afrikai Diaszpórafinanszírozási Társaság ideális platformként szolgálhat a beruházások becsatornázásához; afrikai szervek irányíthatnák, illetve azt az afrikai szükségletek kielégítéséhez vehetnék igénybe. Ez az uniós beruházók számára is alternatívát jelenthet.

1.12 Afrika gazdasága erőteljesen növekedett az elmúlt évtizedben, ami a becslések szerint ahhoz vezet, hogy a kontinens energiaszükséglete 2050-re meg fog duplázódni, miközben a szegénységi ráta továbbra is makacsul magas marad. Ebből fakadóan viszont környezeti és társadalmi-gazdasági szempontból állandósulnak, ha nem súlyosbodnak a fenntarthatósággal kapcsolatos problémák.

1.13 Ez a helyzet mindamellett lehetőségeket is kínálhat: i. az afrikai országok vezető szerepet játszhatnak a napenergia villamos energiává való, fotovoltaikus napenergia-technológiák használatán alapuló átalakításában; ez akár a szintetikus tüzelőanyagok tömegtermeléséhez is vezethet; ii. a közös projektekkel, üzleti tevékenységekkel és szakpolitikákkal kapcsolatos konkrét lehetőségek új szociális-ökológiai piacgazdasági megközelítést hozhatnak létre.

1.14 A földművelés fejlesztése, a betakarítás utáni veszteségek csökkentése és a minőségi előírások továbbfejlesztése érdekében támogatni kell az afrikai mezőgazdasági ágazatot és élelmiszeripart. Az egyéb agrár-élelmiszeripari célkitűzések közé tartozik az új forgalmazási és termelési módszerek kifejlesztése, a mezőgazdasági termelők körében a szövetkezeti önszerveződés előmozdítása, az élelmezésbiztonság támogatása és a kereskedelem fokozása a teljes értéklánc mentén. Az EGSZB különösen ellenzi a „nagyarányú földszerzést” Afrikában.

1.15 Az uniós és az afrikai érdekelt feleknek együtt kell működniük a zöld megállapodás megvalósítása érdekében, hogy megmenthessük a bolygót és mindenki számára méltó életet biztosíthassunk. A szervezett civil társadalom intézményi bevonásával könnyűszerrel önvizsgálatot gyakorolhatunk, az új módszerekkel pedig elkerülhetjük a múltbéli hibákat. A fenntartható fejlődés csak akkor valósítható meg, ha magából az adott országból indul ki, és a hajtóerőt is onnan kapja.

1.16 Az egyetemes emberi jogokon alapuló megközelítés elfogadása, a demokratikus kormányzási struktúrák kialakítása, az államháztartás átlátható igazgatása révén a gazdasági és pénzügyi kormányzás javítása, valamint a korrupció elleni küzdelmet célzó, független igazságszolgáltatáson alapuló hiteles rendszer megteremtése – ez mind hozzájárul ahhoz, hogy üzleti és fejlesztési téren erős, önellátó és stabil partnereink legyenek.

2. A vélemény háttere és fő megállapításai

2.1 Az Afrikával kapcsolatos átfogó stratégia felé ” című közös közleményt Az EU27 Afrika legnagyobb kereskedelmi és beruházási partnere. Az EGSZB üdvözli „” című közös közleményt ( 4 ) , amely partnerségeket javasol a zöld átállás és az energiához való hozzáférés, a digitális transzformáció, a fenntartható növekedés és munkahelyteremtés, valamint a béke és jó kormányzás terén.

2.2 Ötvenkét afrikai országnak van valamilyen megállapodása az EU-val. Az EU négy észak-afrikai országgal kötött társulási megállapodást, Marokkóval és Tunéziával pedig mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térség létrehozásával kapcsolatos tárgyalásokat folytat. Az EU öt gazdasági partnerségi megállapodást kötött regionális afrikai szervezetekkel. Ezek a Cotonoui Megállapodáson alapulnak, céljuk pedig, hogy az EU és az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) államok közötti kereskedelmi kapcsolatokat a WTO szabályaival összeegyeztethetővé tegyék.

2.3 Az EGSZB emlékeztet saját megközelítésére: mindenki számára méltó életet és a jó kilátásokat kíván biztosítani, sürgeti a középosztály megteremtését (tekintettel a migráció és a jövedelem közötti összefüggésre), valamint a fenntartható szociális-liberális demokratikus struktúrák megerősítése révén támogatni kívánja az egyenlő partnerségeket. A már meglévő hagyományokat és a bevált gyakorlatokat azonban tiszteletben kell tartani. Az EGSZB eddig is egy olyan fejlesztési politika mellett szállt síkra, amely Afrikában mindenki számára jó kilátásokat, struktúrákat és gazdasági lehetőségeket teremt.

2.4 Folyamatosan növekednek az Afrikán kívülről érkező beruházások. Kína például a Kína–Afrika Együttműködési Fórum és az Egy övezet, egy út kezdeményezés keretében hajt végre beruházásokat. Az egyéb, kevésbé nagy volumenű beruházások közé tartozik az USA „Africa Partnership Station” elnevezésű kezdeményezése és a 2019-es Oroszország–Afrika-csúcstalálkozó.

2.5 Az egyetemes emberi jogok – többek között az alapvető munkavállalói jogok, a vállalkozás szabadsága, az egészséges környezethez való jog és a jogállamiság – elengedhetetlen közös értékek . Ezek az értékek a fenntartható fejlődési célokkal együtt a fejlesztési programok tekintetében nemzetközileg elfogadott alapkövetelmények közé tartoznak, és az egyenlő fejlesztési partnerségek alapját képezik.

2.6 Összhangban vannak továbbá a fejlesztéspolitikáról szóló új uniós konszenzussal, amely a fejlesztési szempontú szakpolitikai koherencia révén az egyéb szakpolitikák alakulására gyakorolt hatásokat is igyekszik figyelembe venni.

2.7 Az EGSZB e véleményben meghatározza a komoly egyenlő fejlesztési partnerségekre vonatkozó kritikus szempontokat, valamint elemzi az EU–Afrika-kapcsolatok jelenlegi helyzetét és kihívásait.

3. Jelenlegi kihívások

A méltó élet, a környezeti felelősségvállalás és a jó kilátások döntő jelentőséggel bírnak a túlélésünk szempontjából. Foglalkoznunk kell az éghajlatváltozással, felelősségteljesebben kell gondolkoznunk és jobban együtt kell működnünk. Az iparpolitikával és növekedéssel kapcsolatos hagyományos megközelítés idejétmúlt fejlesztési modell, amely a bolygó pusztulásához vezet és hatalmas társadalmi költségekkel jár. Kiváltképpen Afrikában nemcsak arra van szükség, hogy az embereket kiemeljék a mélyszegénységből, hanem azt is biztosítani kell számukra, hogy a társadalom aktív tagjai lehessenek (lakhatás, élelmezés, egészségügy, oktatás). A Világgazdasági Fórum globális kockázatokról szóló 2017. évi jelentése kiemelte, hogy a jelenlegi politikai kihívásokhoz kapcsolódó kockázatok leginkább a világban uralkodó egyenlőtlenségek jelentette problémából fakadnak. Lehetőségek hiányában ez a nőket és a kiszolgáltatott csoportokat még inkább érinti, akik kirekesztődnek a társadalomból.

3.1 Gazdasági szempontok

3.1.1 A világ 20 leggyorsabban növekvő gazdaságai közül jó néhány Afrikában található, és 2035-re Afrika fog a legtöbb potenciális munkaerővel rendelkezni. Afrika a jövő globális piacainak, fogyasztóinak és munkavállalóinak bölcsője. A jelenlegi globális kihívások többsége tehát csak erős afrikai partnerekkel közösen kezelhető. Egyetemes emberi jogokon, fenntarthatóságon és egyenlőségen alapuló kereskedelmi és beruházási partnerségek kellenek. Afrikában a fenntartható fejlődési célok eléréséhez éves szinten 600 milliárd EUR-ra van szükség ( 5 ) . Az EGSZB ezért elismeri, hogy óriási igény van magánberuházásokra.

3.1.2 A kereskedelempolitikán belül figyelembe kell venni a fejlesztési szempontú koherenciát, különösen a vámok, a közbeszerzések és az adók tekintetében, illetve a meglévő aszimmetriákat, főleg a gazdasági partnerségi megállapodások kapcsán ( 6 ) , emellett támogatni kell a regionális integrációt, külön – kötelező erővel bíró és szankcionálható – fejezeteket kell szentelni a fenntarthatóságnak, valamint olyan módon kell módosítani a beruházásvédelmet, hogy az minden egyetemes emberi jog tiszteletben tartására kiterjedjen.

3.1.3 Az EGSZB üdvözli az Afrikai Kontinentális Szabadkereskedelmi Térség (AfCFTA) létrehozását, mivel az megerősíti a kontinensen belüli kereskedelmet, csökkenti a függőséget és szakít a kizárólag a tengerentúli export által vezérelt megközelítéssel. Támogatja az EU és az Afrikai Unió (AU) közötti szabadkereskedelmi térség egyetlen megállapodás keretében történő létrehozását, azonban figyelembe kell venni az egyes afrikai államok különbözőségeit és gazdasági erősségeit.

3.1.4 Egyre gyakoribb, hogy a hagyományosan fejlesztésre szánt forrásokat a magánberuházások ösztönzésére fordítják, de ez nem lehet hátrányos a hagyományos fejlesztési együttműködésre nézve. A kifejezetten a fenntartható projekteket célzó úgynevezett „zöldkötvények” jó megoldást jelenthetnek az afrikai magánberuházások becsatornázására. Minden beruházást – legyen az állami vagy magán – a civil társadalmi szervezetek bevonásával feltétlenül nyomon kell követni, illetve ellenőrizni és értékelni kell annak garantálása érdekében, hogy a befektetett forrásokat a fenntartható fejlődési célok elérésére fordítsák, valamint a beruházások során tiszteletben tartsák az egyetemes emberi jogokat. Az EGSZB ugyanakkor megjegyezte, hogy az európai fejlesztési alapokat arra használták, hogy mérsékeljék Afrikában a rossz munkakörülményeket ( 7 )

3.1.5 A mezőgazdaság Afrika egyik fő gazdasági ágazata (az afrikaiak több mint 60 %-a a mezőgazdaságban dolgozik, leggyakrabban kis önellátó gazdaságokban). Az afrikai iparosodott és feltörekvő gazdaságokban a szántóterületekért folyik a verseny ( 8 ) . A hivatalos és pontos nyilvántartások hiánya lehetővé teszi a nagyarányú földszerzést, valamint megakadályozza, hogy az afrikai fiatalok termőföldhöz jussanak. Világszinten a legtöbb termőföldalapú beruházást Afrikában hajtják végre, amelyek között nagy volumenű uniós beruházások is vannak. A fejlesztési szakértők arra figyelmeztetnek, hogy a guineai szavannán összesen 4 millió négyzetkilométer szántóterület kerül nemzetközi (köztük európai) mezőgazdasági konszernek célkeresztjébe ( 9 ) . A világ élelmiszer-termelésének 2050-ig 70 %-kal kell növekednie ( 10 ) , ami a fejlődő országokban 97 %-os növekedést tesz szükségessé, miközben a szántóterületeket egyre inkább környezetbarát tüzelőanyagok és vegyipari alapanyagok előállítására használják. Az élelmezésbiztonság a Covid19-világjárvány hatása miatt még fontosabbá vált.

3.2 Szociális szempontok

3.2.1 A civil társadalom, a szociális partnerségek és szociális piacgazdaság fogalma Európában nagyon jól működött.

3.2.2 Úgy tűnik, hogy az Európai Beruházási Bank (EBB) projektjei eleget tesznek a tágabb fenntarthatósági célkitűzéseknek és jobb fejlesztési megközelítést alkalmaznak. Az Európai Parlament, az Európai Bizottság és a civil társadalmi szervezetek azonban aggodalmuknak adtak hangot az EBB műveletivel kapcsolatban. Hangsúlyozták, hogy annak műveletei során fokozni kell az emberi jogokkal kapcsolatos kellő gondosságot. Ez rendkívül fontos, ha hiteles támogatást kíván nyújtani ( 11 )

3.2.3 Az olyan rendelkezések, amelyek lehetővé teszik az európaiak számára a fenntartható fejlődési céloknak megfelelő jogszabályok vitatását, rontják a hitelességünket: — a tisztességes munka tisztességes béreket is jelent; ennek vitatása nincs összhangban az általunk követendő fejlesztési megközelítéssel (pl. Veolia kontra Egyiptom eset), — az uniós beruházásokat védeni kell, de garantálnunk kell a munkaügyi jogszabályok betartását, valamint a környezet- és fogyasztóvédelmet.

3.2.4 Fejlesztési partnerségünk keretében erőteljesebben támogatni kell a helyi közoktatási rendszerek kiépítését a kisgyermekkori neveléstől kezdve az egyetemi szintig. Külön figyelmet kell szentelni a szakképzésnek, beleértve a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket és az egész életen át tartó tanulási programokat is. Európa tapasztalata hasznos lehet az afrikai oktatási rendszer fejlesztésében.

3.2.5 Afrikában gyakran nagyon magasak a kereskedelmi költségek, és sok ország még nem tesz eleget a nemzetközi minőségi, biztonsági és környezetvédelmi előírásoknak. Minőségbiztosítási infrastruktúrát kell kiépíteni annak támogatása érdekében, hogy az afrikai áruk megfeleljenek a célpiaci előírásoknak, Afrikában is. Az afrikai országoknak nyújtott támogatásoknak különösen a környezeti, egészségügyi és munkakörülmények javítására és a védelmi rendszerek kiépítésére kell irányulniuk.

3.2.6 Az európai jóléti állami rendszerek sikeresen fejlődtek a szolidaritás talaján, amelyben gyökeret eresztettek az összes jelentősebb politikai mozgalom által osztott alapvető értékek. A társadalombiztosítási rendszerek, a szövetkezeti modellek és a közszolgáltatások lehetővé tették az emberek számára, hogy megteremtsék a jólétet, és hogy a piaci erőket a szegénység csökkentése és a gazdasági növekedés ösztönzése mellett a részvételi demokrácia előmozdításának szolgálatába állítsák.

3.2.7 Ez a Covid19-válság által támasztott kihívások fényében – amelyeket Afrika rendkívül meg fog szenvedni – még fontosabb. Az ENSZ adatai szerint Afrika viseli a betegségek okozta össztársadalmi terhek 24 %-át, és ezen belül a malária különösen nagy problémát jelent, azonban az egészségügyi dolgozók csupán 3 %-ával rendelkezik. Tudvalevő, hogy az egészségügyi dolgozókat képző országok pénzügyi veszteségeket szenvednek, ha ezek a szakemberek iparosodott országokba vándorolnak ( 12 )

3.2.8 Kizárólag a gazdasági, környezeti és társadalmi fejlődés számolhatja fel a kényszermigráció okait. Kötelességünk szakpolitikáinkba beépíteni az egyetemes emberi jogokat, hogy Afrikában előmozdítsuk az olyan társadalmak létrejöttét, amelyeket sok afrikai kivándorló az otthoni kilátások hiánya miatt az EU-ban igyekszik megtalálni.

3.2.9 A migráció megfordítása döntő fontosságú kérdés. Az EGSZB jelentésében például a képzett munkaerő Tunéziából való elvándorlására szeretne rámutatni ( 13 ) , ahol a politikai döntéshozóknak azzal a helyzettel kell szembenézniük, hogy az – uniós források segítségével képzésben részesülő – informatikai szakemberek közel egyharmada vándorol ki az EU-ba dolgozni.

3.3 Fenntarthatósági szempontok

3.3.1 Az elmúlt évtizedben erőteljesen növekedett az afrikai gazdaság, és jelentősen javultak az életkörülmények, a szegénységi ráta azonban továbbra is makacsul magas. A korlátozott gazdasági diverzifikációra, a tartós egyenlőtlenségekre, a magas munkanélküliségre és a nagyfokú környezetkárosodásra tekintettel a kontinensnek továbbra is a fenntartható fejlődés irányába kell haladnia, ami mindenki számára méltó életet eredményezhet.

3.3.2 Afrika energiaszükséglete 2050-re várhatóan megduplázódik. E megnövekedett szükségletet a megújuló energiaforrások használatának fokozásával kell fedezni. A fosszilis tüzelőanyagokról a megújuló energiaforrásokra való energetikai átállás megvalósítása elengedhetetlen az éghajlatváltozás mérsékléséhez. Az afrikai országok vezető szerepet játszhatnak a napenergia villamos energiává való, fotovoltaikus napenergia-technológiák használatán alapuló átalakításában. Emellett a helyi fogyasztásra szánt villamos energia biztosítása és a nagy napelemparkok szintén elősegíthetik az e-üzemanyagok termelését ( 14 ) . Fontos, hogy a helyi lakosság is részesüljön ennek hasznából. Úgy tűnik, hogy a metanol és más szintetikus tüzelőanyagok a fosszilis tüzelőanyagok alternatívái lehetnek a légi közlekedésben, de a közúti járművek esetében is meghosszabbíthatják a belső égésű motorok használatát.

4. Politikai ajánlások

4.1 Általános szempontok

4.1.1 Az afrikai államokkal kialakított, méltányos és egyenlő fejlődésen alapuló kapcsolatnak elő kell mozdítania a tisztességes munkahelyek létrejöttét és a közszolgáltatások fenntartását. A kereskedelempolitika keretében különösen biztosítani kell, hogy maradéktalanul tiszteletben tartsák az egyetemes emberi jogokat, a környezetvédelmet és a méltó élethez való jogot. Emellett a fejlődő országok igényeit is figyelembe kell venni. A Cotonoui Megállapodás utáni időszakra vonatkozó megállapodás csak abban az esetben fog nagyszerű lehetőséget kínálni, ha színvonalas munkahelyeket teremt, előmozdítja a fenntartható növekedést és biztosítja a szervezett civil társadalom bevonását. Neves fejlesztéspolitikai szakértők azzal érvelnek, hogy a sajátos helyi körülmények miatt az uniós fejlesztéspolitikát – különösen Afrika és annak társadalmai vonatkozásában – a demokratikus regionalizmusnak kell vezérelnie ( 15 )

4.1.2 A jelenkori, progresszív partnerségeknek az iparosodott és a fejlődő országok közötti együttműködés új formái iránti igényt kell tükrözniük. E reformpartnerségek létrehozásához különösen arra lesz szükség, hogy a magánszektorbeli tevékenységek tekintetében javuljon az általános környezetet és több színvonalas munkahely jöjjön létre, amely megfelelő jövedelmet biztosít az afrikai fiatal lakosság számára ahhoz, hogy méltó életet élhessen. Ez elengedhetetlen ahhoz, hogy a fiatalok kevésbé akarjanak egy jobb jövő reményében elvándorolni az afrikai kontinensről ( 16 ) . E tekintetben az EGSZB emlékeztet tunéziai kapcsolataira, valamint arra, hogy támogatja Tunézia demokratizálódását. A jelenleg tárgyalás alatt álló mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi megállapodás esetében fontolóra kell venni az eddig elért eredmények megőrzését, biztosítva, hogy a tunéziai gazdaság képes legyen lehetőségeket és kilátásokat kínálni lakossága számára.

4.1.3 Az Afrikában szükséges reformok megerősítése és támogatása céljából létre lehetne hozni egy agytrösztöt, amely a civil társadalom bevonására, tárgyalásos úton kialakított gazdasági és strukturális reformokara és a fenntartható fejlődési célokra összpontosít. Ez Afrikában előmozdíthatja az ismeretek bővítését és a kompetenciák fejlesztését, valamint Afrikában és Európában egyaránt megkönnyítheti a civil társadalom közötti információcserét.

4.2 Gazdasági fejlődés

4.2.1 Az európai zöld megállapodás kapcsán az innovációnak és a társadalmi-ökológiai átalakulásnak kell a gazdasági fejlődés hajtóerejének lennie. A figyelem középpontjában a javak igazságos elosztásának és a jóléti állami rendszerek megteremtésnek kell állnia. A prioritásoknak nemcsak a kereskedelemre és a beruházásokra kell kiterjedniük, hanem az egyéb területeken folytatott nemzetközi együttműködésre is, ideértve pl. az adópolitikát, a migrációt, a fejlesztést, a környezetvédelmet, az oktatást, a munka- és életkörülményeket, valamint az egészségügyi feltételeket (különösen a Covid19 után). E tekintetben döntő fontosságú a szervezett civil társadalom bevonása.

4.2.2 A regionális értékláncok és a fenntartható helyi gazdaság támogatása érdekében hosszú távú beruházásokra van szükség az Afrikán belüli infrastruktúra terén (szemben a tengerentúli kivitel megkönnyítését célzó infrastruktúrával). Ezek a beruházások gazdaságilag indokoltak, ökológia szempontból fenntarthatóak, valamint termelési kapacitásokat, azon belül is színvonalas helyi munkahelyeket teremtenek. A tengerentúli export által vezérelt paradigma még mindig jelentős szerepet játszik Afrikában, mivel a nyersanyagok stratégiai jelentőséggel bírnak a nagy gazdaságok számára (ideértve az EU-t és a tagállamokat is). Az uniós beruházások esetében másmilyen, valóban egyenlő partnerségeken alapuló megközelítést kell követni annak biztosítása érdekében, hogy az mindenki számára előnyös legyen, valamint különösen azért, hogy előmozdítsák Afrikában a fenntartható fejlődést.

4.2.3 Egy nemzetközi Afrikai Diaszpóra Finanszírozási Társaság koordinálhatná, hogy az afrikai diaszpóra erőforrásait Afrikában az inkluzív fejlődés és a társadalmilag felelős vállalkozásokba és rendszerekbe való beruházások céljára fordítsák ( 17 ) . A társaság ideális platformként szolgálhat a beruházások becsatornázásához, afrikai szervek irányíthatnák, és afrikai vállalatok javára lehetne igénybe venni, valamint az az uniós befektetők számára is lehetőségeket kínálhat. Afrikában a fenntartható fejlődési célok eléréséhez szükséges beruházások jelentősen meghaladják az afrikai migránsok becsült éves megtakarításait. Ennélfogva a diaszpóraszervezetek segítségével többféle (gazdasági) együttműködést kell megvalósítani.

4.2.4 Ami a máshol feldolgozásra kerülő nyersanyagok kivitelét illeti, az afrikai országokat arra kell bátorítani, illetve abban kell segíteni, hogy fenntartható belföldi iparágakat hozzanak létre, hogy a nyersanyagok feldolgozásából származó haszon az országban maradjon. A kitermelő ágazat bevételeit az infrastruktúrába és a szociális ellátásba kell fektetni, amelynek így valóban a lakosság lesz a haszonélvezője.

4.2.5 Továbbra is elsőbbséget kell élveznie a közbiztonság megerősítésének, amelynek célja a terrorizmus elleni küzdelem. A határbiztonság és a fegyverellátás kérdését azonban nagyon óvatosan kell kezelni. A fejlesztési források felhasználásánál a hangsúlyt a fejlesztésre kell helyezni, nem pedig a kényszermigráció megállítására és a biztonsági erők felfegyverzésére: a fejlesztési politikában az erősödő biztonsági megközelítés tovább súlyosbíthatja a migráció alapvető okait.

4.2.6 Az EGSZB az emberi jogokkal kapcsolatos kellő gondosság tekintetében uniós szabályokat szorgalmaz ( 18 ) . Az EU-tól korábban megkövetelték az emberi jogokkal kapcsolatos kellő gondosság elvének kötelező betartását, különösen az EU nemzetközi értékláncaiban ( 19 ) . A meglévő intézkedések és az EGSZB elképzelései (pl. egy minősítő ügynökség) alapján a kellő gondosság elvén alapuló kötelező rendszer rendkívül hasznos lenne a fenntartható fejlődés szempontjából, különösen Afrikában, és megerősítené az egyenlő fejlesztési partnerség megteremtésére irányuló uniós erőfeszítéseket.

4.2.7 A kkv-fejlesztés és az afrikai és uniós kkv-k közötti együttműködés érdemeit nem lehet eléggé hangsúlyozni. Leginkább a multinacionális vállalatok képesek kezelni az afrikai üzleti vállalkozásokhoz kapcsolódó kockázatokat. Annak érdekében, hogy az egyenlő fejlesztési partnerség keretében ki lehessen használni a kkv-kban rejlő potenciált, a kkv-knak megbízható struktúrákra és intézményi támogatásra van szükségük. Az afrikai munkahelyek többségét a kkv-k biztosítják. A kkv-k igényeinek – pl. hitelek, helyi pénznemben nyújtott hitelek és kockázatkezelés – kielégítése érdekében fejleszteni kell (és ahol még nem állnak rendelkezésre) létre kell hozni a pénzügyi szolgáltatásokat, különösen a szövetkezeti alapon működő pénzügyi szolgáltatásokat.

4.2.8 Az afrikai országokban a szakképzett személyzet hiánya jelenti a fő akadályt a vállalatok számára. A szakképzés előmozdítása tehát elsőrendű prioritást élvez.

4.2.9 „Mivel az adóztatási kérdések összefüggenek a fenntartható fejlődési célokkal, a vállalkozásoknak alapvetően ott kell adót fizetniük, ahol a nyereség az értékteremtés (pl. termelés, nyersanyag-kitermelés) révén képződik” ( 20 ) . Ez az elv alapvető fontosságú az egyenlő fejlesztési partnerség szempontjából. Az EGSZB az uniós fejlesztéspolitikákkal való ütközések kockázata esetén az EU által kötött, kettős adóztatás elkerüléséről szóló kétoldalú megállapodások hatásvizsgálatát is szorgalmazta ( 21 ) A magánberuházások mellett az adóbevételek is fontos szerepet játszanak a pénzügyileg fenntartható fejlődés megvalósításában. Az afrikai országok nélkülözik az adóbevetéleket, amelyek összege az évente általuk kapott összes fejlesztési támogatás kétszeresének felel meg. Az afrikai országokban feltétlenül szükség van adókikerülés elleni intézkedésekre, valamint a belföldi bevételek növelését célzó kampányokra, és ehhez az adóhatóságok, a számvevőszékek és a pénzügyminisztériumok tisztviselői képzésének kell társulnia. Az – akár az afrikai országokban, akár az EU-ban található – adóparadicsomok akadályozzák a fenntartható fejlődést.

4.2.10 Olyan infrastruktúrára van szükség, amely segít a vállalatoknak a pénzügyi és támogatási mechanizmusok megtalálásában és a helyi kapcsolatok kiépítésében. A projekttervezési szakaszokban a vállalatoknak tanácsokra is szükségük van.

4.2.11 Az afrikai országokban támogatni kell a mezőgazdasági ágazatot és az élelmiszeripart, hogy a mezőgazdasági termelők fejleszteni tudják a földművelést, csökkenteni tudják a betakarítás utáni veszteségeket, leállíthassák az erdőirtást és továbbfejleszthessék a minőségi előírásokat. Ezenkívül az agrár-élelmiszeriparban új forgalmazási és korszerű gazdálkodási és feldolgozási módszereket kell kifejleszteni, a mezőgazdasági termelők körében elő kell mozdítani a szövetkezeti önszerveződést, valamint a teljes értéklánc mentén fokozni kell a kereskedelmet.

4.3 Szociálpolitika

4.3.1 A civil társadalomnak – többek között a bolti és ágazati szintű szociális partnerségeknek – az európai államok intézményi felépítésébe történő bevonása előnyhöz juttatta az EU-t. A szervezett civil társadalmat erőteljesen be kell vonni az egyenlő fejlesztési partnerségbe, mivel ez stabil struktúrákat fog teremteni az összes uniós tevékenység, különösen a vállalkozások számára. Ennek során az erőfeszítéseink nemcsak a haszonszerzésre irányulnának, hanem Afrika fenntartható fejlődésére is, hogy bizalmon és egyenlőségen alapuló hosszú távú partnerségeket lehessen létrehozni.

4.3.2 Az uniós tagállamok és az afrikai államok közötti együttműködés megerősítése céljából ki kell bővíteni az Erasmus+ programot. Az afrikai diplomások szakmai képességeinek és ismereteinek a származási országuk fenntartható fejlődését kell szolgálniuk. Meg kell akadályozni, hogy a képzett munkaerő Afrikából az EU-ba vándoroljon el. Az oktatás jelentős lépést jelent különösen a nők és a kiszolgáltatott csoportok körülményei javításának irányába, és a támogatásunk célját is ennek megfelelően kell meghatározni.

4.3.3 A Covid19-válság tovább súlyosbítja a kihívásokat. Sok egészségügyi rendszer már most is túlterhelt. Még több támogatást kell nyújtanunk az afrikai államoknak, hogy olyan erős egészségügyi rendszereket tudjanak létrehozni, amelyek biológiai és szociális gyógyászati szinten is készek a Covid19-hez hasonló kihívások kezelésére. A megfelelő egészségügyi ellátást nem akadályozhatja az elégtelen gazdaság, a kormányzás hiánya, a rossz megközelíthetőség vagy a szakképzett személyzet hiánya. A megfelelően felépített európai jóléti államok túlnyomórészt kiállták a próbát a jelenlegi kihívásokkal szemben, és különösen Afrikában mintaként használhatók az egészségügyi ellátási rendszerek fejlesztésére.

4.3.4 Az EU-ban működő afrikai diaszpóraszervezeteket be kell vonni az uniós tagállamok és az afrikai államok közötti egyenlő partnerségek létrehozásába. Finanszírozással és szakértelemmel szolgálhatnak, valamint nyilvánvalóvá tehetik, hogy az egyetemes emberi jogokon alapuló megközelítés meg fogja erősíteni a stabil vállalkozásokhoz, a társadalmi szerepvállaláshoz és az egészséges környezethez szükséges afrikai struktúrákat. E szervezetek tudják, hogy az EU tiszteletben tartja az egyetemes emberi jogokat, képesek az uniós keretrendszerben működni, valamint a származási országokban hídként szolgálhatnak az uniós tevékenységek számára.

4.4 Fenntartható fejlődés

4.4.1 A fenntartható fejlődés csak akkor valósítható meg, ha magából az adott országból indul ki, és a hajtóerőt is onnan kapja. Támogatni kell Afrika saját fejlesztési kapacitásait, hogy megkezdődhessenek a reformok, mindenki méltó életkilátásokkal rendelkezzen, valamint a kontinensen eszközölt magán- és állami beruházások egyaránt megtérülhessenek.

4.4.2 Afrikában új, ágazatonként kialakított és nemzetközileg koordinált iparpolitikai megközelítésre van szükség annak érdekében, hogy nagyobb piacokat és erősebb ösztönzőket hozzanak létre a fenntartható iparágak számára, különös tekintettel azokra, amelyek nem a fosszilis tüzelőanyagokra támaszkodnak ( 22 )

4.4.3 A fotovoltaikus technológiák használatán alapuló e-üzemanyaggyártást illetően a gazdasági hatékonyság szempontjából fontos a helyszín ( 23 ) , és az egyenlítői „napfényövezet” ideális területnek tűnik ( 24 ) . Ez az ágazat az afrikai országok gazdasági fejlődésére is kedvező hatással lehet, és lehetővé teheti számukra a nemzetközi energiaprojektekben való részvételt. Az ezen ágazat részére nyújtott fejlesztési segélyek nemcsak a segélyben részesülő országokra, hanem a fejlett országok energiafogyasztóira nézve is kedvező hatással járhatnak ( 25 )

4.4.4 A fenntartható fejlődési célok eredményeképpen az EU és annak afrikai partnerei között egyetemes emberi jogokon alapuló kapcsolat jöhet létre, és a zöld megállapodás szellemében együttműködhetnek a bolygó megmentése és a mindenki számára méltó élet biztosítása érdekében. A szervezett civil társadalom intézményi bevonásával könnyűszerrel önvizsgálatot gyakorolhatunk, az új módszerekkel pedig elkerülhetjük a múltbéli hibákat.

4.4.5 Minden érdekelt félnek – köztük a szociális partnereknek és az egyéb civil társadalmi szervezeteknek is – azokat a projekteket, üzleti tevékenységeket és politikákat kell ösztönöznie, amelyek új szociális-ökológiai piacgazdasági megközelítést hoznak létre. A gazdasági szempontokat és az alapvető társadalmi és biofizikai kérdéseket (többek között az éghajlatváltozást) határozottabban figyelembe kell venni. Ennélfogva az egyenlő fejlesztési partnerség keretében megvalósított fenntartható fejlődés kapcsán a pusztán gazdasági mutatók mellett azokat a mutatókat is meg kell vizsgálni, amelyek figyelembe veszik a mindenki számára biztosítandó jólétre vonatkozó holisztikus megközelítéseket ( 26 )

4.4.6 Sok mezőgazdasági beruházás kétes hatásokkal járt a közösségekre nézve. Rendszeresen számolnak be az emberi jogok megsértéséről és olyan – köztük európai – beruházókról, akik megszegik az infrastruktúra kiépítésére vagy a helyi közösségeket célzó munkahelyteremtésre vonatkozó megállapodásokat. Az EGSZB különösen ellenzi a „nagyarányú földszerzést” Afrikában. A szervezett civil társadalom bevonásával végzett hatásvizsgálatoknak szigorúbbnak kell lenniük és következményekkel kell járniuk az olyan beruházókra nézve, akik nem tesznek eleget az egyetemes emberi jogoknak és a fenntartható fejlődési céloknak. Az egyik lehetőség, ha támogatjuk az ingatlan-nyilvántartások létrehozását, valamint a helyi mezőgazdasági termelők szerveződését és a szövetkezeti vállalkozások létrehozását, mivel együtt erősebbek a nemzetközi piacokon. Ennek segítségével az EU és Afrika elérheti közös célkitűzéseit, mivel így olyan struktúrák jönnek létre, amelyek lehetővé teszik az egyenlő versenyfeltételek megteremtését az afrikai partnerek számára, és megerősítik őket a többi nagy gazdasági szereplővel szemben.

4.5 Az egyetemes emberi jogokon és a fenntartható fejlődési célokon alapuló együttműködés és a civil társadalom megerősítése az afrikai államokban – az EU számára az egyenlő fejlesztési partnerség sikeréhez vezető út

4.5.1 Az egyetemes emberi jogokon alapuló megközelítés elfogadása, a demokratikus kormányzási struktúrák kialakítása, az államháztartás átlátható igazgatása révén a gazdasági és pénzügyi kormányzás javítása, valamint a korrupció elleni küzdelmet célzó, független igazságszolgáltatáson alapuló hiteles rendszer megteremtése – ez mind hozzájárul ahhoz, hogy üzleti és fejlesztési téren erős, önellátó és stabil partnereink legyenek. A szervezett civil társadalmi részvétel kétségtelenül biztosíthatja az összes említett intézkedés végrehajtását.

4.5.2 Az EU ígéreteit kézzelfogható eredményekre kell váltani. Kizárólag az egyetemes emberi jogok tiszteletben tartása és a fenntartható fejlődési célok elérése révén lehet megszabadulni a függőségi helyzetektől és egyenlő fejlesztési partnerré válni.

Kelt Brüsszelben, 2020. szeptember 16-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) Az emberi jogi ENSZ-egyezségokmányokban és -egyezményekben megállapítottak szerint.

(2) JOIN(2020) 4 final.

(3) Az Európai Parlament tanulmánya: Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries, Brüsszel, 2019.

(4) JOIN(2020) 4 final.

(5) Német Fejlesztési Minisztérium, Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft, 2017.

(6) Az Osztrák Fejlesztési Segélyek Kutatási Alapítványa (Österreichische Forschungsstiftung für Entwicklungshilfe, ÖFSE): A gazdasági partnerségi megállapodások kiválasztott afrikai országokra gyakorolt gazdasági és társadalmi hatásai, 2018 – e tanulmány szerint a gazdasági partnerségi megállapodás káros hatásokkal jár a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közösségére nézve, a vámcsökkentés milliárdos veszteségeket okozhat partnerországaink számára, amelyek így a fenntartható fejlődésre fordítható állami bevételektől esnek el (HL C 97., 2020.3.24., 18. o., 5.5. pont).

(7) Az EGSZB tagjának, Jaroslaw Mulewicznek az EGSZB által az ázsiai textilipari vállalatok székhelyéül szolgáló etióp Bole Lemi ipari parkban tett látogatást követő szóbeli jelentése alapján. Az Uniós Szükséghelyzeti Alap Afrikáért elnevezésű alapnak azonban elő kell mozdítania a fenntartható és elfogadható foglalkoztatási feltételeket (eddig vegyes eredményeket sikerült elérnie e téren).

(8) Német Környezetvédelmi Hivatal, Globale Landflächen und Biomasse, 2013.

(9) Gebauer, Trojanow, Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise, 2018.

(10) Lásd a 8. lábjegyzetet.

(11) Az Európai Parlament 2019. január 17-i állásfoglalása (2018/2151(INI)); bizottsági szolgálati munkadokumentum SWD(2019) 333 final.

(12) Kingsley Ighobor, Africa Renewal, 2016. december–2017. március, Diagnosing Africa’s medical brain drain.

(13) Kais Sellaminak, a Discovery Informatique vezérigazgatójának a 2019 októberében Barcelonában megrendezett euro-mediterrán konferencián elhangzott szóbeli jelentése.

(14) COM(2018) 773 – Tiszta bolygót mindenkinek – Európai hosszú távú stratégiai jövőkép egy virágzó, modern, versenyképes és klímasemleges gazdaságról.

(15) Többek között Werner Raza, az Osztrák Fejlesztési Segélyek Kutatási Alapítványának (Österreichische Forschungsstiftung für Entwicklungshilfe, ÖFSE) igazgatója, a A good life for all needs a different Globalisation címmel 2020 márciusában, Bécsben megrendezett konferencián.

(16) Tanulmányok azt mutatják, hogy egy bizonyos szintű minimálbér csökkenti a migrációs nyomást, többek között: Clemens, Does Development Reduce Migration? (2014).

(17) GK Partners (2019), Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation.

(18) HL C 47., 2020.2.11., 38. o.; 1.5.3. pont.

(19) HL C 47., 2020.2.11., 38. o. és HL C 97, 2020.3.24., 9. o.

(20) HL C 81., 2018.3.2., 29. o., 1.9. pont.

(21) Uo. 1.7. pont.

(22) Victor, Geels, Sharpe, Accelerating the Transitions,(2019).

(23) Janina Scheelhaase és mások, Transportation Research Procedia 43. (2019), 21–30. o.

(24) Prognos (2018), Importance of liquid energy sources for the energy transition.

(25) Radermacher F.-J. (2019), Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden.

(26) Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean. A Bizottság jelentése a gazdasági teljesítmény és a társadalmi haladás méréséről (Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress), 2009.