A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Ökológiai átállás – Milyen egyensúly volna ideális a társadalmi elfogadhatóság és a környezeti szükségszerűségek között a városok és régiók szempontjából a reziliens közösségek építése érdekében?

(2022/C 375/06)

Előadó: Hanna ZDANOWSKA (PL/EPP), Łódź polgármestere Referenciaszöveg: a Tanács elnökségének felkérése

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA

Általános megjegyzések

1. üdvözli a francia elnökség egyik fő prioritásának tekintett zöld átállást, mivel az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és az éghajlatváltozás hatásainak mérséklése, a biológiai sokféleség helyreállítása és védelme, a természeti katasztrófákkal szembeni területi ellenálló képesség biztosítása, valamint az egészséges környezet és a jobb életminőség előmozdítása segíti egy reziliensebb Európa kiépítését, valamint az európai zöld megállapodás és a Párizsi Megállapodás célkitűzéseinek elérését;

2. egyetért az éghajlatváltozás hatásaihoz való alkalmazkodásra vonatkozó új uniós stratégiáról kiadott közleménnyel ( 1 ) és az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC) különjelentésével ( 2 ) , és hangsúlyozza, hogy a zöld átállás nem lehetséges a helyi és regionális önkormányzatok, valamint a helyi lakosok, a vállalkozások, az innovációs központok és az egyetemek bevonása nélkül;

3. fontosnak tartja, hogy minden szakpolitikai döntés középpontjában a zöld átállás álljon, és ezáltal egy új, rendszerszintű és integrált megközelítés érvényesüljön a jövőbeli politikák és programok kialakításában és végrehajtásában. Hangsúlyozza, hogy ezt elő kell segítenie a digitális átállásnak, amely magában foglalja a magas szintű fenntarthatósági normákkal, köztük erős demokratikus és technológiai biztosítékokkal rendelkező modern digitális eszközök bevezetését és népszerűsítését, valamint az ilyen eszközökbe – mint a változás kulcsfontosságú tényezőibe – való beruházást; Ebben a tekintetben elengedhetetlen a kevésbé fejlett és vidéki régiók támogatása és felzárkóztatása is a különböző területek közötti szakadék megszüntetése érdekében.

4. a helyi és regionális szint az ellenálló képesség kiépítésének sarokköve. Fontos, hogy helyi és regionális szinten mindenki, aki a helyi közösség része – közigazgatás, helyi és regionális önkormányzatok, lakosok, gazdasági szereplők – egyre inkább a magáénak érezze ezt az ügyet, és erősödjön bennük az összetartozás érzése is, amihez azonban megfelelő és átfogó, intézményi és pénzügyi támogatásra van szükség;

5. kéri, hogy az éghajlati és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos válság, illetve az Ukrajnában zajló háború fényében az egész egészségügyi és gondozási ágazatot jelentősen erősítsék meg, hogy az egészségügy legyen a zöld átállás egyik fő indítéka és prioritása, a 8. környezetvédelmi cselekvési program ajánlásaival összhangban pedig erősödjön a szinergia az éghajlat-politikák és az egészségügyi politikák között;

6. úgy véli, hogy egy reziliens közösség képes ellenállni az éghajlati veszélyek és egyéb zavarok okozta hatásoknak, illetve tompítani tudja azokat, és képes kilábalni a következményeikből. Ezért fontos a negatív hatások enyhítése, de egy olyan légkör megteremtése is, amelyben a társadalom, a környezet és a gazdaság egy sor, a cselekvést ösztönző megoldás bevezetése révén gyarapodhat;

7. hangsúlyozza, hogy ellenállóképes közösségeket úgy is lehet építeni, hogy az egyenlőség, a szolidaritás, a társadalmi igazságosság és a nemek közötti egyenlőség mellett elkötelezett, reziliens politikai rendszereket alakítunk ki, bevonjuk a gyermekeket és a fiatalokat és senkit nem hagyunk hátra – különösen a kiszolgáltatott csoportokat nem –, valamint figyelembe vesszük a területi sokféleséget, többek között a vidéki, part menti, hegyvidéki, szigeti, szigetcsoporti és legkülső régiók jellegzetességeit;

8. hangsúlyozza, hogy a környezetbarát termelési módszerekre és technológiákra vonatkozó politikáknak versenyképesebbé kell tenniük a helyi kkv-kat, elő kell segíteniük környezetbarát munkahelyek létrehozását és fejlesztését, és lendületet kell adniuk a munkavállalói készségeknek.

9. a magas energiaárakat és az Ukrajnában zajló háborút tekintve megismétli azt a felhívását, hogy teljes tilalmat kell bevezetni az orosz gáz, olaj és szén európai importjára, és arra ösztönzi a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy e szankciók következményeire való felkészülésként kezdjenek vészhelyzeti terveket kidolgozni; úgy véli, hogy a REPowerEU terv lehetőség az energetikai átmenet felgyorsítására, továbbá az EU energia- és nyersanyagimporttól való általános függőségének csökkentésére és így az ehhez kapcsolódó politikai, gazdasági és biztonsági kockázatok mérséklésére; mindazonáltal mély sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy nincs egyértelmű utalás a városok és régiók szerepére sem a jelenlegi energiaválság leküzdése, sem pedig a válság tartós megoldásainak biztosítása kapcsán;

A megfelelő politikamix kiválasztása az ellenállóképes rendszerek érdekében

10. támogatja az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenálló Európa meghatározását a Horizont Európa küldetésével összhangban, ötvözve a környezeti, társadalmi és gazdasági rendszerek ellenálló képességét a hosszú távon fenntartható fejlődés iránti elkötelezettséggel, gondolva itt többek között az egyenlőségre, a társadalmi igazságosságra és a nemek közötti egyenlőségre. Fontos, hogy bevonjuk a gyermekeket és a fiatalokat, senkit ne hagyjunk hátra, és erősítsük a politikai rendszerek ellenálló képességét a közös értékeknek, a szolidaritásnak és a sokféleség tiszteletben tartásának előmozdítása érdekében, ami inkluzív társadalmi átalakulással érhető el;

11. hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó új stratégiáról szóló közleménnyel összhangban mihamarabb rendszerszintű és megalapozott választ kell adni az éghajlatváltozásra. Megjegyzi, hogy az ellenálló képesség összetett koncepció, ezért integrált, több ágazatot átfogó és rugalmas megoldásokat igényel, amelyek területi megközelítéssel és kutatási eredmények alapján kerülnek kidolgozásra. Hangsúlyozza, hogy csak úgy lehet ellenállóképes rendszereket kiépíteni, ha megfelelő prioritásokat választunk, és szinergiát hozunk létre azok között a szakpolitikák között, amelyek támogatják az átmenetet egy fenntartható térség kialakításának irányába, és képesek kezelni a válságokat és sokkokat, ugyanakkor felkészültek azok jelenlegi és várható hatásainak megfékezésére;

12. ezért javasolja, hogy a beruházási projektek tartalmazzanak elemzéseket az éghajlatváltozás okozta kockázatokról és az éghajlatváltozással szembeni sérülékenységről, és a költség-haszon forgatókönyveket ezeknek megfelelően igazítsák ki;

13. aggodalmát fejezi ki továbbá azzal kapcsolatban, hogy az energiaválság várhatóan aszimmetrikus regionális hatással lesz az uniós városokra és régiókra, azaz tükrözni fogja a köztük lévő eltéréseket a tekintetben, hogy mennyire tudnak reagálni az energiaellátás zavarára és az emelkedő energiaárakra, és kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy a kapcsolódó intézkedések kidolgozásakor és végrehajtásakor vegyék kellően figyelembe ezeket az aszimmetriákat;

14. támogatja a helyi megújuló energiával és energiahatékonysággal kapcsolatos intézkedések felgyorsítására irányuló javaslatokat Európa energetikai szuverenitásának és biztonságának megőrzése és az energiaszegénység elleni küzdelem érdekében, különös tekintettel az ukrajnai háborúra és annak az európai energiára gyakorolt kedvezőtlen következményeire;

15. támogatja azokat a terveket és intézkedéseket, amelyek a széntermelő térségekben biztosítják az igazságos és inkluzív átmenetet, hogy segítsék e térségeket az előrelépésben és az esetlegesen felmerülő akadályok leküzdésében, valamint az ehhez szükséges megfelelő források biztosításával, és hogy új fejlődési modellt lehessen kidolgozni;

16. kiemeli, hogy az alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiák gyors megvalósításának fő akadályai a pénzügyi és emberi erőforrások hiányával, a meglévő politikákkal, rendeletekkel és a fosszilis tüzelőanyagoktól továbbra is függő szervezeti struktúrákkal, valamint a társadalmi-kulturális tényezőkkel, például a társadalmi elfogadottság hiányával függnek össze, aminek hátterében főként az áll, hogy az átállás munkahelyek megszűnésével és népességcsökkenéssel járhat, mindenekelőtt a széntermelő régiókban; úgy véli ezért, hogy az innovációnak konkrét helyi összefüggésekből kell kiindulnia, és közvetlen hatással kell lennie az általános rendszerre és közösségre, illetve szembe kell szállnia a társadalmi elfogadottság hiányához vezető folyamatokkal;

17. megfelelő támogatást szorgalmaz, amely megkönnyíti a kibocsátásmentes és alacsony kibocsátású, aktív és közösségi mobilitási, illetve közlekedési megoldások fejlesztését és az ilyen megoldásokhoz való hozzáférést;

18. lehetségesnek tartja, hogy a XXI. században az éghajlatváltozás jelenti a legnagyobb fenyegetést a globális egészségre nézve, ezért a természet védelme, valamint a biológiai sokféleség, az élőhelyek és az ökoszisztémák helyreállítása érdekében multidiszciplináris és több ágazatot átfogó együttműködésre, valamint az „Egy az egészség” koncepció elfogadására szólít fel, ami a nemzetközi ügynökségek, nem kormányzati szervezetek és tudományos intézmények valamennyi irányítási szintjén összehangolt fellépéshez vezet;

19. rámutat, hogy az ökoszisztéma-alapú megközelítést alkalmazó katasztrófakockázat-csökkentési intézkedések költséghatékony szakpolitikai eszközök, kiaknázásuk mégsem teljes körű, és a bennük rejlő lehetőségeket uniós szinten tovább kell növelni ( 3 )

20. kéri a körforgásos gazdaságra való átállás felgyorsítását, és hangsúlyozza a helyi és regionális önkormányzatok szerepét ebben a folyamatban; szorgalmazza új üzleti modellek és hatásosabb eszközök előmozdítását, különösen a települési szolgáltatások keretében, gondolva itt az ilyen szolgáltatásokkal kapcsolatos kiterjesztett fogyasztói felelősségvállalási mechanizmusokra, a köz-magán társulási mechanizmusokra, valamint ezekkel összefüggésben a fenntartható fogyasztási és termelési modellek és a zöld és fenntartható közbeszerzés népszerűsítésére;

21. támogatja, hogy innovatív irányítási megoldásokat vezessenek be a közszférában, felhasználva az „élő laboratórium” koncepciót; hangsúlyozza, hogy az ellenállóképes közösségek kiépítéséhez rendkívül fontos, hogy a közösségek segítséget kapjanak a kihívásokra adandó válaszok megtalálásában, a közszolgáltatásokat igénybe vevők kreativitásának és innovációjának kiaknázása révén;

22. kéri, hogy a beruházási folyamatok során vegyék figyelembe a természetalapú megoldásokat. Ez a kezdeményezés, amely az éghajlatváltozás hatásaihoz való alkalmazkodásra vonatkozó új uniós stratégia részét képezi, prioritásként kezeli a természetalapú megoldásokat ( 4 )

23. üdvözli azokat a kezdeményezéseket (többek között a Polgármesterek Szövetségét és az éghajlati paktumot), amelyek arra ösztönzik a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy növeljék ambícióikat és többet tegyenek az átalakulásért. Intenzívebbé kell tenni és másutt is át kell venni a szóban forgó kezdeményezések nagyköveteinek tevékenységeit, hogy az önkormányzatok minden szintjén növeljék az éghajlatváltozással kapcsolatos tudatosságot, és felgyorsítsák az önkormányzatok átállását;

24. támogatja az éghajlatvédelmi, energetikai és környezetvédelmi támogatásokra vonatkozó iránymutatásokat (CEEAG). Ezek az iránymutatások növelni fogják az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérésére irányuló erőfeszítések hatékonyságát, különösen az épületek felújítása, a biológiai sokféleség, a tiszta mobilitás, a megújuló energia és az erőforráshatékonyság terén, támogatva ezzel a körforgásos gazdaságra való átállást;

25. kéri, hogy teremtsék meg a megfelelő feltételeket a szociális gazdaság fejlesztéséhez. A politikai és jogi keret kulcsfontosságú a szociális gazdaság számára megfelelő környezet megteremtéséhez. Ez magában foglalja az adózásra, a közbeszerzésre és az állami támogatásokra vonatkozó keretet, amelyeket a szociális gazdaság igényeihez kell igazítani;

A helyi és regionális önkormányzatok mint a zöld átállás kulcsszereplői

26. jól működő többszintű kormányzási keretet szorgalmaz, a helyi, nagyvárosi és regionális szinttől a nemzeti, európai és globális szintig. A méltányos, fenntartható, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és ellenállóképes társadalom megteremtéséhez elengedhetetlen radikális és tartós életmódbeli változásokhoz alulról felfelé és felülről lefelé irányuló együttműködésre egyaránt szükség van;

27. kiemeli, hogy a helyi és regionális önkormányzatok vezető szerepet játszanak a zöld átállásban. Ők hajtják végre az uniós jogszabályok 70 %-át, az éghajlatváltozás hatásait csökkentő intézkedések 70 %-át, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó stratégiák 90 %-át, valamint a fenntartható fejlődési célok 65 %-át, miközben a közkiadások egyharmadáért, a közberuházásoknak pedig kétharmadáért felelnek. A helyi és regionális önkormányzatok ismerik legjobban a helyi és regionális kihívásokat, ezért fel kell őket vértezni olyan eszközökkel, amelyekkel a helyi adottságokhoz legjobban illeszkedő, rendszerszintű megoldásokat követhetnek. Ugyanakkor ez a szerep nem azt jelenti, hogy övék az egyedüli felelősség. A magasabb kormányzati szinteknek kötelességük támogatni a helyi és regionális önkormányzatokat az erre irányuló összes erőfeszítésükben;

28. szorgalmazza a részvételen alapuló kormányzás (megbeszélések, költségvetések stb.) és a többszereplős kormányzás szélesebb körű alkalmazását, mivel ez növeli az optimális zöld beruházások esélyét a vidéki kisvárosokban, a városokban és a régiókban; rámutat, hogy a helyi és regionális önkormányzatok minden szakaszban támogatják a döntéshozatalt, és aktív támogatást biztosítanak a politikai stratégiák keretében;

29. rámutat, hogy a globális gondolkodás és a helyi cselekvés az egyetlen módja annak, hogy elérjük a Párizsi Megállapodásban foglalt ambiciózus éghajlati célokat. Ezzel összefüggésben az RB arra kéri az UNFCCC-t, hogy aktívan és érdemben vonja be a helyi és regionális önkormányzatokat mint a COP hiteles partnereit az éghajlat-politika terén;

30. arra ösztönzi a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy szervezzenek olyan helyi éghajlat-változási csúcstalálkozókat, amelyek pozitív hatással vannak a helyi és regionális önkormányzatoknak az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással és az energetikai átállással kapcsolatos kérdésekbe való bevonására, és lehetőséget biztosítanak a Régiók Bizottsága által az ENSZ éves éghajlat-változási konferenciáihoz kidolgozott ajánlások előkészítésére;

Az ellenálló képesség kiépítésének társadalmi dimenziója

31. hangsúlyozza, hogy minden átmenethez nélkülözhetetlen a helyi közösségek bevonása a döntéshozatalba. Nagyobb elkötelezettséget szorgalmaz a társadalmi szerepvállalás, az inkluzivitás, a közös értékek és a szolidaritás iránt, valamennyi szereplőt bevonva az ellenállóképesebb közösségek kiépítésébe. A fiatalok bevonása szintén alapvető fontosságú ebben a tekintetben;

32. kéri, hogy dolgozzanak ki egyfelől olyan eszközöket, amelyek az átállásban való részvételre ösztönzik a háztartásokat, másfelől pedig különféle támogatási formákat, különösen a legkiszolgáltatottabb csoportok és területek számára. Ezzel összefüggésben üdvözli a Szociális Klímaalap létrehozását, és kéri, hogy a pénzügyi támogatás a partnerség és a többszintű kormányzás elveit tiszteletben tartó, megosztott irányítási rendszeren keresztül kerüljön elosztásra;

33. kéri a termelő-fogyasztók és a fogyasztók szerepének megerősítését a zöld átállásban, olyan jogszabályok segítségével, amelyek célja a zöldrefestés visszaszorítása és a megalapozott döntések előmozdítása;

34. intézkedéseket szorgalmaz megfelelő kezdeményezések megkönnyítésére és ösztönzésére, valamint a helyi megújulóenergia-közösségek létrehozása előtt álló akadályok leépítésére, mivel ezek kulcsfontosságú eszközök a megújuló energiaforrások széles körű felhasználásának előmozdításához és egy decentralizált energiarendszer megvalósításához, miközben helyi gazdasági és társadalmi előnyökkel is járnak;

35. megjegyzi, hogy a REPowerEU terv nem veszi figyelembe az energiamegtakarításra rendelkezésre álló összes lehetőséget, és kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy fontoljanak meg további intézkedéseket, például a polgárok tájékoztatását célzó és a fogyasztói szokások megváltoztatását ösztönző kampányokat;

Oktatás és tanulás az ellenálló képesség kiépítése érdekében

36. hangsúlyozza, hogy a zöld átállás csak akkor lesz sikeres, ha fejlesztik a tudástőkét, amit az éghajlatváltozásról szóló, minden oktatási szintbe beépített oktatással, valamint készségfejlesztés és átképzés révén lehet elérni;

37. kiemeli, hogy az éghajlati paktumnak fel kell gyorsítania a helyi szereplők (kkv-k, iskolák, helyi önkormányzatok, egyetemek stb.) által már aláírt helyi szintű kötelezettségvállalások teljesítésére irányuló erőfeszítéseket, és új kötelezettségvállalások létrejöttéhez kell vezetnie annak érdekében, hogy Európa 2050-re az első klímasemleges kontinens legyen;

38. támogatja a Horizont Európa célkitűzéseit, elveit és iránymutatásait, és szigorúbb követelményeket szorgalmaz a projektek tartóssága és hatásaik nyomon követése érdekében;

39. hangsúlyozza az olyan meglévő és új kezdeményezéseket elősegítő, kiterjesztő és finanszírozó fellépések fontosságát, amelyek támogatják az ismeretek és a bevált gyakorlatok európai, nemzeti, regionális és helyi hálózatok általi megosztását és a városok közötti együttműködést, például a kölcsönös tanulási tevékenységeket, a szakmai látogatásokat, a partnerek közötti mentorálást és coachingot;

40. felhívja a helyi és regionális önkormányzatokat, hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt az átállási projektek végrehajtása során történő kölcsönös és határokon átnyúló igazgatási együttműködés ösztönzése érdekében, ideértve EU-szerte a régióközi, települések közötti és határokon átnyúló együttműködést is;

41. javasolja, hogy az éghajlatváltozás elleni helyi és regionális szintű küzdelemben alkalmazzák az olyan kezdeményezések által kialakított bevált gyakorlatokat, mint például a Polgármesterek Szövetsége, az Under2 koalíció vagy az uniós küldetések. A cél az, hogy hasznosítsuk a hosszú távú éghajlatvédelmi stratégiák kidolgozása során összegyűjtött adatokat, és megosszuk egymással a sikeres módszerekkel és innovatív megoldásokkal kapcsolatos tapasztalatokat, valamint az ilyen kezdeményezésekből levont értékes tanulságokat;

42. arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fontolja meg egy technikai segítségnyújtásra, illetve a zöld átállás és a reziliens közösségek építése terén hasonló kihívásokkal szembesülő helyi és regionális önkormányzatok közötti információcserére szolgáló eszköz létrehozását, pénzügyi támogatást nyújtva az uniós bevált gyakorlatok megosztásához (szakmai látogatások);

43. hangsúlyozza, hogy milyen fontos a nemzedékek közötti együttműködés, az ifjúság szempontjainak általános érvényesítése és a fiatal választott politikusoknak szóló programból származó támogatás; támogatja, hogy a tehetséges fiatalokat célzó projektek, programok és intézkedések révén innovációs ökoszisztémát építsenek ki annak érdekében, hogy a zöld átállás szolgálatában ki lehessen aknázni a fiatalokban rejlő lehetőségeket;

44. kéri, hogy hozzanak létre olyan helyi/regionális éghajlatügyi központokat, amelyek információs pontként és olyan helyként működnének, ahol a helyi közösségek ösztönzést kapnak a zöld átállás továbbvitelére. Az ilyen központok alkalmasak lehetnek alulról felfelé építkező kezdeményezések és projektek elindítására, amelyek előmozdítják és ösztönzik az együttműködést a városokban és régiókban élő akár elkötelezett, akár szkeptikus felhasználók, valamint azok között, akik nem vállalnak szerepet;

Több társadalmi tudatosság és a változás nyomon követése

45. hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozással, illetve annak okaival és következményeivel kapcsolatos társadalmi tudatosság a hatékony éghajlat-politika előfeltétele. A modern technológiai eszközök (távérzékelés, közlekedési telematika, drónok, ikt) használata lehetővé teszi az elfogadott éghajlat-politikák sokkal hatékonyabb megvalósítását;

46. az éghajlati fenyegetésekkel tisztában lévő társadalom nagyobb szolidaritást mutat a nehéz és gyakran költséges tevékenységek elfogadásában. Az intézkedések és a helyi és regionális közösségek általi elfogadásuk alapját a naprakész és megbízható információk képezik;

47. hangsúlyozza, hogy a zöld átállás sikere attól függ, be tudunk-e vonni minél több helyi partnert. Fontos az átmenettel kapcsolatos világos és folyamatos kommunikáció, valamint a párbeszéd, különösen az olyan nehéz témákban, mint az egyéni közlekedés korlátozása és a lakosság számára nehezen elfogadható települési létesítmények elhelyezése;

Gazdasági szereplők az ellenálló képesség kiépítéséért

48. hangsúlyozza, hogy a vállalkozásoknak és az iparnak támogatniuk kell az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra irányuló erőfeszítéseket, illetve hogy jogi és pénzügyi intézkedéseket kell bevezetni annak elkerülése érdekében, hogy a helyi lakosság internalizálja a vállalkozások negatív externáliáiból adódó költségeket;

49. kéri, hogy jogszabályok segítségével ösztönözzék a fenntartható termelést oly módon, hogy a kiterjesztett gyártói felelősség egyre több termékcsoportra és a termékek életciklusának egyes szakaszaira is vonatkozzon;

50. üdvözli az ipari kibocsátásokról szóló irányelv felülvizsgálatát, nemcsak a szennyezés megelőzésének és ellenőrzésének szolgálatában, hanem annak érdekében is, hogy ösztönözzük az innovációt, jutalmazzuk az élenjárókat és előmozdítsuk az egyenlő versenyfeltételeket az uniós piacon;

51. rámutat, hogy ha kibocsátásmentes és teljes mértékben integrált energiarendszert szeretnénk kiépíteni az EU-ban, akkor több olyan energetikai projektet és infrastruktúrát kell kialakítani, amely átnyúlik a határokon és fenntartható. Fel kell számolni a meglévő akadályokat, és meg kell erősíteni az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, illetve megújuló energiával kapcsolatos, határokon átnyúló együttműködést;

52. rámutat, hogy az építési termékek belső piacát egy olyan szabályozási keret révén kell fellendíteni, amely alkalmas az „épületkorszerűsítési program” ösztönzésére és a fenntartható építőiparban gondolkodó építési beruházások előmozdítására;

Fenntartható fogyasztás

53. jogalkotási kezdeményezést ösztönöz annak érdekében, hogy az uniós piacon forgalmazott valamennyi fizikai termék környezetbarátabb, újrahasznosíthatóbb és energiahatékonyabb legyen, méghozzá a teljes életciklusát tekintve, azaz a tervezéstől kezdve a mindennapos használaton át egészen az újrapozicionálásig és újrafelhasználásig;

54. jogszabályi változtatásokat szorgalmaz az élelmiszer-pazarlás elleni küzdelmet szolgáló erőfeszítések hatékonyabbá tétele – többek közt a fenntartható élelmiszerek ágazata fejlesztésének ösztönzése („a termelőtől a fogyasztóig” stratégia), illetve az élelmiszer-feldolgozás és a kiskereskedelem környezeti hatásának a szállítás, tárolás, csomagolás és a hulladékkeletkezés megelőzése terén tett intézkedésekkel történő csökkentése – és a fenntartható élelmiszer-fogyasztás előmozdítása érdekében;

55. támogatja az Európai Bizottság fellépését az európai szociális gazdaság fejlesztésének támogatása érdekében, amely valóban képes leküzdeni az élelmiszer-pazarlás és a rövid életciklusú termékek jelentette kihívásokat, és új zöld tevékenységeket is ki tud alakítani;

56. rámutat arra, hogy a jelenlegi válságidőszak és az abból eredő kihívások közepette a helyi és regionális önkormányzatoknak folyamatosan felül kell vizsgálniuk céljaikat, azonosítaniuk kell a kockázatokat és dinamikusan kell reagálniuk az újonnan felmerülő fejlesztési korlátokra, ami megnehezítheti az átalakulást célzó intézkedések folyamatos és átfogó végrehajtását;

Az ellenálló képesség kiépítésének pénzügyi dimenziója

57. határozottan hangsúlyozza, hogy a zöld átállás támogatására irányuló legfontosabb alapokat (uniós kohéziós politika, Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, Igazságos Átmenet Alap, Modernizációs Alap stb.), valamint a közvetlenül a helyi és regionális szintre irányuló alapokat (LIFE, Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz stb.) nemzeti szinten programozzák, és a helyi és regionális projektek hatóköre a központi kormányzat iránymutatásaitól függ. Eljárásokat kell bevezetni annak biztosítására, hogy a helyi és regionális önkormányzatok – szükségleteiknek megfelelően – minél nagyobb mértékben vegyenek részt az uniós alapok programozásában és végrehajtásában;

58. hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottság által előterjesztett, az energiamegtakarítás növelésére, az ellátás diverzifikálására, a megújuló energiaforrások fejlesztésének felgyorsítására, a fosszilis tüzelőanyagok fogyasztásának csökkentésére és az intelligens beruházásokra vonatkozó REPowerEU tervnek pénzügyi támogatást kell biztosítania a helyi és regionális önkormányzatok számára a terv végrehajtásához, valamint meglévő vagy új uniós forrásokat kell elkülöníteni erre a célra; arra kéri a tagállamokat, hogy csoportosítsák át a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz fel nem használt forrásait a helyi energiabiztonsági tervezés, illetve a megújuló energiaforrásokba és az energiahatékonyságba történő beruházások támogatására;

59. kiemeli, hogy a Szerződés rendelkezései fontos szerepet játszanak a helyi és regionális önkormányzatok tevékenységeinek finanszírozásában, különösen az éghajlatvédelem terén. A változások bevezetését a helyi közösségek körülményeihez és lehetőségeihez kell igazítani, lehetővé téve a változások hatékony végrehajtását anélkül, hogy túlzott terhet rónánk a helyi lakosságra. Ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja felül a települési szolgáltatások finanszírozására vonatkozó szabályokat annak érdekében, hogy jobb megoldásokat lehessen találni a szóban forgó – a környezeti hatásokat is befolyásoló – terület legsürgetőbb szükségleteinek finanszírozására;

60. kéri az állami támogatásokra vonatkozó szabályok egyszerűsítését, beleértve a hulladékgazdálkodáshoz nélkülözhetetlen rendszerek finanszírozására és karbantartására vonatkozó megoldások támogatását, különösen a helyi és regionális önkormányzatok finanszírozási lehetőségeinek megteremtését e rendszerek működtetéséhez, valamint a válságkezelés támogatását és a gazdasági szereplők, köztük a mikrovállalkozások támogatását;

61. hangsúlyozza, hogy energiahatékonysági intézkedések és a megújuló energiaforrások szélesebb körű alkalmazása révén küzdeni kell az energia- és a mobilitási szegénység ellen, és hogy ehhez kapcsolódóan a tagállamoknak helyi és regionális szinten támogatást kell nyújtaniuk e tekintetben; ezért alapvető fontosságúnak tartja az energiahatékonysággal és a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos intézkedések kezdeti költségterheinek csökkentését, különösen a háztartások, a mikro- és kisvállalkozások és a kiszolgáltatott fogyasztók esetében;

62. hangsúlyozza, hogy a jelenlegi kibocsátáskereskedelmi rendszer felülvizsgálata keretében biztosított finanszírozás nem elegendő a valóban méltányos átállás biztosításához, és hogy fontolóra kell venni, hogy a kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívülről, a közúti közlekedés és az épületek területéről származó bevételeket (ETS II) a Szociális Klímaalapba csoportosítsanak át; javasolja, hogy a Szociális Klímaalap számára elkülönített bevételek egybegyűjtését már az ETS II bevezetése előtt kezdjék meg;

63. úgy véli, hogy a Szociális Klímaalapnak ellensúlyoznia kell a háztartásokra, a mikro- és kisvállalkozásokra és a legsérülékenyebb közlekedési felhasználókra gyakorolt negatív hatásokat, és biztosítania kell a társadalmilag fenntartható fejlődést;

64. arra biztat, hogy a magánszektor (többek között a kiterjesztett gyártói felelősség révén) nagyobb szerepet játsszon a városok és régiók ellenálló képességének kiépítésében;

65. kéri, hogy tegyék rugalmasabbá az európai versenyjogot (különösen az állami támogatásokkal kapcsolatban), mivel az nem veszi kellőképpen figyelembe annak a versenynek a jellegét, amellyel az európai vállalatok az eltérő szabályokat követő harmadik országokban szembesülnek;

66. felhívja a figyelmet, hogy alábecsülik azokat a költségeket, amelyek a helyi önkormányzatokat terhelik a számos válság és a magasabb kormányzati szintekről érkező támogatás késlekedése miatt. Ezért javaslatok kidolgozását kéri hatékonyabb megoldások érdekében;

67. kéri, hogy növeljék az olyan zöld beruházások pénzügyi támogatását, amelyek lavinaszerűen további intézkedéseket mozgósítanak a zöld átmenet előmozdítása érdekében;

68. rámutat, hogy a finanszírozáshoz való közvetlen hozzáférés mellett a helyi és regionális hatóságoknak megfelelő technikai segítséget és támogatást kell kapniuk a kapacitásépítéshez annak érdekében, hogy ki tudják használni a meglévő finanszírozási lehetőségeket, segítsék az önkormányzatokat a magán- és közforrások közötti tényleges egyensúly biztosításában, és minél nagyobb mértékben fel tudják használni a zöld és fenntartható közbeszerzést a beruházásokhoz;

69. támogatja a „zöld költségvetés” elképzelését, mint olyan fiskális politikai eszközt, amely segíti a környezetvédelmi célkitűzések elérését. Ez lehetővé teszi a költségvetési vagy fiskális politikák környezeti hatásának értékelését és annak vizsgálatát, hogy ezek a politikák összhangban vannak-e a nemzeti és nemzetközi kötelezettségvállalások teljesítésére irányuló erőfeszítésekkel ( 5 )

70. kéri az új és innovatív technológiák és üzleti modellek kidolgozását és megvalósítását érintő szabályozási akadályok további adminisztratív egyszerűsítését és csökkentését;

71. felhívja a figyelmet, hogy az éghajlat-politikai kihívásokat többnyire a helyi és regionális önkormányzatok kezelik, a potenciális finanszírozás (például az adóbevételekből és a kibocsátási jogokból) mégis jórészt a központi költségvetésbe áramlik. Kéri a forrásokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok felülvizsgálatát;

Az ökoszisztéma-szolgáltatások megerősítése

72. rámutat arra, hogy konkrét intézkedéseket kell hozni a vízgazdálkodás észszerűsítésére a városi területeken, különös tekintettel a vízkészletekkel való gazdálkodás észszerűsítésére – figyelembe véve ugyanakkor a vízgyűjtő területtel való összeköttetést –, és ki kell dolgozni egy programot a kisléptékű víztározókra irányuló beruházások fejlesztése és egy ezt a célt szolgáló alap létrehozása érdekében;

73. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy a számos területet átfogó uniós környezetvédelmi jogszabályok dacára továbbra is jelentős hiányosságok vannak az ökoszisztémák jogi védelme terén ( 6 ) , pedig az ökoszisztémák helyreállítása elengedhetetlen ahhoz, hogy megőrizzük magas életminőségünket és gondoskodjunk a fenntartható fejlődéshez szükséges folyamatok tartósságáról.

Kelt Brüsszelben, 2022. június 30-án. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Vasco ALVES CORDEIRO

(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=COM:2021:82:FIN.

(2) https://report.ipcc.ch/ar6wg2/pdf/IPCC_AR6_WGII_FinalDraft_FullReport.pdf.

(3) Climate change adaptation and disaster risk reduction in Europe – Enhancing coherence of the knowledge base, policies and practices 15/2017, EEA, https://www.eea.europa.eu/publications/climate-change-adaptation-and-disaster.

(4) https://climate-adapt.eea.europa.eu/eu-adaptation-policy/sector-policies/ecosystem.

(5) https://www.oecd.org/environment/green-budgeting/.

(6) Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services: An EU ecosystem assessment, 2020 https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC120383.