[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.11.2009

COM(2009) 623 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

Az EU és a tengerentúli országok és területek (TOT) közti új partnerség elemei

1. BEVEZETÉS

A tengerentúli országok és területek[1] (TOT) egy olyan rendszer keretében társultak az Európai Közösséggel, amely az EK-Szerződés IV. részének rendelkezésein, valamint a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i határozatban[2] rögzített részletes szabályokon es eljárásokon alapul. Ez a 2001. évi tanácsi határozat azonban az EU és az AKCS-országok közötti együttműködéssel azonos megközelítésen alapul annak ellenére, hogy az AKCS-országok és a mai TOT-ok között jelentős különbségek vannak. Annak érdekében, hogy nyílt párbeszéd kezdődhessen e megközelítésnek egy olyan újjal való felváltásáról, amelyet a TOT-ok speciális igényeihez, potenciáljához és az EU-hoz fűződő különleges kapcsolatukhoz igazítanak, a Bizottság 2008. június 25-én zöld könyvet fogadott el az Európai Unió, valamint a tengerentúli országok és területek közötti jövőbeni kapcsolatokról[3].

E közlemény áttekinti a zöld könyv által elindított nyilvános párbeszéd eredményeit, valamint rögzíti a Bizottság álláspontját az EU és a TOT-ok közötti új partnerség azon alapvető elemeiről, amelyek iránymutatásként szolgálnak majd a jelenlegi, 2013. december 31-én hatályát vesztő tengerentúli társulási határozat helyébe lépő új jogszabály kidolgozására irányuló, 2011–2012-ben elvégzendő munkához.

A Bizottság véleménye szerint az EU és a TOT-ok közötti különleges kapcsolatnak el kell mozdulnia a klasszikus fejlesztési együttműködési megközelítéstől egy olyan, viszonosságon alapuló partneri viszony felé, amely támogatja a TOT-ok fenntartható fejlődését, és az egész világ számára közvetíti az EU értékeit és normáit. A nyilvános konzultáció során kapott visszajelzéseket figyelembe véve – különös tekintettel azokra, amelyek a TOT-októl és attól a négy tagállamtól származnak, amelyekhez ezek a területek kapcsolódnak (Dánia, Franciaország, Hollandia és az Egyesült Királyság) – a Bizottság szerint a hangsúlyt a TOT-ok versenyképességének és alkalmazkodási képességének erősítésére, valamint a többi partnerrel való együttműködésre kell helyezni, miközben megfelelően figyelembe kell venni a TOT-ok sokféleségét.

2. NYILVÁNOS KONZULTÁCIÓ AZ EU ÉS A TOT-OK KÖZÖTTI JÖVőBENI KAPCSOLATOKRÓL

A zöld könyv által elindított nyilvános konzultációra 2008. július 1. és október 17. között került sor[4]. A Bizottság 2008. október 3-án konferenciát[5] szervezett Brüsszelben az érintettek bevonásával, amelyen ismertették a zöld könyv által felvetett kérdéseket. Ezen túlmenően a Bizottság, a TOT-ok és az érintett tagállamok a 2008. november 28-án és 29-én tartott éves TOT-fórumon is megvitatták a zöld könyvet[6].

A zöld könyvre reflektáló észrevételek, valamint az érintettekkel rendezett konferencia és a 2008. évi TOT-fórum során folytatott párbeszéd alapján számos általános kérdésről széles körű konszenzus alakult ki a közvetlenül érintett felek között[7]. Közösen megfogalmazott vélemény, hogy az EU és a TOT-ok közötti viszony szegénység leküzdésére irányuló hangsúlya már nem tükrözi a valós helyzetet, ezért új megközelítést kellene alkalmazni. Az új logika középpontjában a TOT-ok és az EU közötti egyedülálló kapcsolatnak kell állnia. Megfelelően figyelembe kell venni a TOT-ok különlegességeit, különös tekintettel gazdasági és társadalmi fejlettségükre, sokféleségükre és sebezhetőségükre, valami környezetvédelmi jelentőségükre. Alkalmazkodási képességük és versenyképességük erősítésére is törekedni kell – különösen saját régiójukon belül. Az egyik kulcsfontosságú üzenet az, hogy a TOT-okra Európa világszerte jelen lévő előőrseiként úgy kell tekinteni, mint ami lehetőség, nem pedig teher az EU számára.

Számos hozzászólás hangsúlyozta, hogy az EU és a TOT-ok közötti szolidaritásnak azon a tényen kell alapulnia, hogy a TOT-ok valamennyi lakója elvileg[8] uniós polgár, mivel a vonatkozó tagállamok állampolgárairól van szó, továbbá azokon a szoros kötelékeken, amelyek a közös történelem és az alkotmányos hagyományok eredményeképpen alakultak ki. Az észrevételek amellett érvelnek, hogy az új társulásnak a TOT-okban rejlő potenciálra kell koncentrálnia, egyidejűleg pedig sebezhetőségüket kell enyhítenie ahelyett, hogy a szegénység elleni harcra helyezné a hangsúlyt. Néhány hozzászólás szerint ez azt is jelenti, hogy közösségi pénzügyi támogatások tekintetében a TOT-ok nem járhatnak rosszabbul a jövőben, és hogy általában véve könnyebbé kell tenni a TOT-ok finanszírozáshoz való hozzájutását.

A nyilvános konzultáció elismerte továbbá a TOT-ok előtt álló környezeti vonatkozású kihívásokat és lehetőségeket, valamint az EU és a TOT-ok közös érdekeit ezen a téren. Számos hozzászólás hangsúlyozza a TOT-ok jelentőségét és gazdag biológiai sokféleségét mint globális környezeti örökséget. Azt is említik, hogy hasznos lenne a TOT-okat az éghajlatváltozás hatásainak vizsgálata szempontjából laboratóriumoknak, illetve környezetvédelmi kísérleti projektek próbaterepének tekinteni. Számos érintett szerint speciális – és pótlólagos – forrásokat kellene a TOT-ok rendelkezésére bocsátani környezetvédelmük, éghajlatváltozás elleni küzdelmük és katasztrófakockázataik csökkentésének támogatására.

Általános igény az EU és a TOT-ok közti szorosabb „partnerség”, de csak kevés hozzászólás vonatkozik arra a konkrét felelősségre, amelyet maguk a TOT-ok vállalnának ennek keretében. Másrészt számos reakció kéri, hogy vegyék jobban figyelembe a TOT-okat, sőt hogy közvetlenebb módon vonják be őket az EU politikameghatározásába azokon a területeken, amelyek valószínűleg hatással lesznek rájuk.

Számos hozzászólás hangsúlyozza, hogy a nagyobb versenyképesség érdekében támogatni kell a TOT-okat, például a következők révén: kiválósági központok kialakítása, a regionális együttműködés és integráció erősítése, azon szerep erősítése, amelyet a TOT-ok játszhatnának saját régiójukban az EU előőrseként, a származási szabályok, illetve a Közösségbe irányuló import egészségügyi és növény-egészségügyi követelményeinek egyszerűsítése stb. A regionális együttműködésnek tulajdonított jelentőség sérelme nélkül úgy tűnik, hogy a TOT-ok regionális integrációs folyamatokban való részvételének mértéke adott esetben attól függ, hogy az milyen tényleges előnyökkel jár az egyes partnerek részére.

Szinte az összes hozzászólás olyan új keretet szeretne, amely megfelelő módon figyelembe veszi a TOT-ok sokféleségét. Különösen a kereskedelmi kérdésekkel kapcsolatban emelték ki a TOT-ok helyzetének különbségeit. Következésképpen nagyobb rugalmasságot kérnek a TOT-ok előtt álló különleges kihívások kezelése érdekében. Ugyanakkor számos, nagyobb diverzifikációt kérő hozzászólás hangsúlyozza egyidejűleg azt is, hogy fontos lenne az összes TOT-ot tömörítő, koherens általános keretet megtartani.

3. AZ EU ÉS A TOT-OK KÖZÖTTI ÚJ PARTNERSÉG

Megtartva a TOT-ok és a Közösség közti társulásnak az EK-Szerződés 182. cikkében rögzített célját, a 2001. évi tengerentúli társulási határozat logikáját időszerűbb megközelítésnek kell felváltania, figyelembe véve különösen a TOT-ok és a vonatkozó tagállamok közti konszenzust azt az elképzelést illetően, hogy az EU és a TOT-ok közti szolidaritásnak a köztük lévő egyedülálló kapcsolaton, illetve az egyazon „európai családhoz” való tartozáson kell alapulnia.

E tekintetben a Bizottság álláspontja az, hogy a társulás általános célja a TOT-ok fenntartható fejlődésének biztosítása, valamint az EU értékeinek és normáinak világszerte való közvetítése kell, hogy legyen. Egyrészt az EU TOT-lakosok iránti szükségszerű szolidaritásából – akik a vonatkozó tagállam állampolgáraiként elvileg európai polgároknak számítanak – az következik, hogy az EU-nak támogatnia kell a TOT-ok fenntartható fejlődését és annak gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi dimenzióit. Másrészt ez a különleges kapcsolat, illetve a TOT-ok egész világon elszórt földrajzi elhelyezkedése az EU-val való társulásukat olyan különleges csatornává is teheti, melyen keresztül az EU értékei és normái a lehető legszélesebb földrajzi dimenzióban terjeszthetők. A Bizottság ezért úgy gondolja, hogy a jövőbeni kapcsolatnak viszonosabbnak kell lennie, és a közös érdekeken kell alapulnia.

Ezen új érvrendszert figyelembe véve a jövőbeni társulásnak javítania kell a TOT-ok versenyképességét, erősítenie kell ellenállóképességüket, és ösztönöznie kell a TOT-ok és régióbeli partnereik közötti együttműködést, az EU-n belül és azon túl egyaránt. Ehhez többé nem a donorok és segélyezési partnerek közötti jelenlegi kapcsolatra van szükség, hanem új együttműködési keretre.

E tekintetben a Közösség belső szakpolitikái és különösen a regionális politika szolgál érdekes példával. Ez nem jelenti azt, hogy ezeket a szakpolitikákat vagy egy részüket egy az egyben alkalmazni kellene a TOT-okra, vagy hogy a TOT-okat be kellene vonni e szakpolitikák hatálya alá. Ellenkezőleg, a TOT-ok és a Közösség közti, 2013-at követő társulás részletes szabályainak és eljárásainak továbbra is az EK-Szerződés 187. cikkén kell alapulniuk, de kidolgozásuk során felhasználhatók a Közösség belső politikáinak alkalmazása során sikeresnek bizonyult módszerek.

Az, hogy a Közösség regionális politikája az EU mind a 271 régiójára alkalmazandó, különösen fontos lehet e tekintetben abban az értelemben, hogy a regionális politika egyetlen szakpolitikai keretet képez, mégis képes kezelni e régiók közötti hatalmas különbségeket. Ezenkívül különös figyelmet kell fordítani az EU legkülső régiókra vonatkozó stratégiájára, amely az összes közösségi politika közötti átfogó és koherens megközelítés eredményeként született.

A donorok és segélyezési partnerek közötti jelenlegi kapcsolat új partnerséggé alakítása során (2014-től kezdve) – a jövőbeni pénzügyi keretről folyó párbeszéd sérelme nélkül – változtatni kell annak módján is, ahogy a TOT-ok a pénzügyi támogatásokat kapják. E tekintetben a strukturális alapok vehetők példaként, különös tekintettel a kohéziós politika stratégiai megközelítésére és az ebből következő tematikus és pénzügyi koncentrációra a jelenlegi programozási időszakon belül. Ezenfelül – ahogy ma már általában – a TOT-oknak juttatott közösségi pénzügyi támogatás csak társfinanszírozásként járulhat hozzá a programokhoz. Így a TOT-ok vagy a vonatkozó tagállam saját hozzájárulásai biztosítják azt, hogy a TOT-ok magukénak érezzék a programokat.

A fentiektől függetlenül a Bizottság elismeri, hogy a szegénység leküzdésére koncentráló megközelítés fenntartása indokolt lehet néhány TOT esetében, figyelembe véve, hogy bizonyos TOT-ok jelenleg is hivatalos fejlesztési segélyekben részesülnek[9]. A kérdéses TOT-ok tényleges fejlesztési szükségleteit azonban az EU többi segélyezési partneréihez viszonyítva kell értékelni, és ennek alapján kell számba venni őket. Következésképpen a Közösségnek csak nagyon korlátozott számú TOT-nak – vagy adott esetben egynek se – kellene fejlesztési segélyt folyósítania. Ez természetesen nem befolyásolná a TOT-ok támogathatóságát egyéb pénzügyi segítség formájában, amelyek a TOT-EK társulás célkitűzéseit támogatják.

3.1. A TOT-ok különleges helyzetéhez igazított három központi célkitűzés

3.1.1. A versenyképesség növelése

A TOT-ok és az EU közötti jövőbeni tárulás egyik központi célkitűzése a TOT-ok versenylépességének növelése kell, hogy legyen. A versenyképességet előmozdító területek – oktatás és szakképzés, technológiai fejlődés és innováció, információs és kommunikációs technológiák, makrogazdasági stabilitás, jogállamiság, felelősségteljes kormányzás (beleértve az adóügyi területet is), átlátható és jól működő intézmények és szilárd szakpolitikai keret a kis- és középvállalkozások támogatására, különösen a technológia átvétele és a beruházási projektek fejlesztése terén, ezenkívül a környezeti értékekkel való fenntartható gazdálkodás és fenntartható kiaknázásuk – megcélzásával a TOT-ok esélye megnőhet arra, hogy regionális kiválósági központokká váljanak. Az üzleti közösségekkel való célzott együttműködés fontos szerepet játszik e tekintetben.

3.1.2. Az alkalmazkodási képesség erősítése

A második fő célkitűzés a TOT-ok sebezhetőségének csökkentése kell, hogy legyen – ellentétben a szegénység elleni küzdelem jelenlegi hangsúlyozásával. A zöld könyvre adott válaszok kiemelték, hogy mennyire nem helytálló a mai hagyományos fejlesztési együttműködési megközelítés a TOT-ok előtt álló tényleges kihívások kezeléséhez. Alapvető fontosságú, hogy növeljük a TOT-ok alkalmazkodási képességét, mivel sebezhetőségük megnehezíti potenciáljuk kiaknázását.

A legkevésbé fejlett TOT-ok különleges helyzetének figyelmen kívül hagyása nélkül a jövőbeni társulásnak így arra kell koncentrálnia, hogy javítsa a TOT-ok kapacitásait a gazdasági sokkokra, az energiafüggőségre és a környezetvédelmi kihívásokra, valamint a természeti katasztrófák következményeivel szembeni rendkívüli sebezhetőségükre való válaszadáshoz.

3.1.3. Az együttműködés ösztönzése

A TOT-ok és a többi partner közti együttműködés ösztönzése a harmadik olyan kulcsfontosságú célkitűzés, amelyre a jövőbeni társulásnak törekednie kell. Az ilyen együttműködés nem csupán megerősíti a TOT-ok fenntartható fejlődését, hanem ahhoz is elengedhetetlen, hogy a TOT-ok hozzájárulhassanak az EU értékeinek és normáinak terjesztéséhez az egész világon, különös tekintettel a szomszédos országokra.

Különösen az AKCS-régióban zajló regionális integrációs folyamatok, valamint az EU és az AKCS-régió közötti gazdasági partnerségi megállapodások (GPM) tükrében fontos a TOT-ok regionális piacokba és a világpiacba való integrálása. Ezenkívül aktívan együtt kell működniük a többi partnerrel, amikor csak lehetséges, mert így biztosítható fenntartható fejlődésük, és így használhatják ki leginkább a globalizáció előnyeit, és csökkenthetik negatív következményeit. A nagyobb együttműködés a TOT-ok sebezhetőségük kezelésével kapcsolatos kapacitásait is erősítheti például a méretgazdaságossági előnyök kihasználásával, regionális katasztrófakockázat-csökkentő kezdeményezésekkel vagy határokon átnyúló környezetvédelmi intézkedésekkel. Ezenkívül elősegítheti egymás kultúrájának megismerését, és nagyobb fokú kölcsönös megértéshez, a sokféleség tiszteletben tartásához és az alapvető értékek előmozdításához vezethet. Azt is lehetővé teheti, hogy a TOT-ok szaktudása felhasználható legyen az EU fejlődő országoknak nyújtott támogatásaihoz.

3.2. Az új megközelítést tükröző együttműködési elvek és tengelyek

A Bizottság együttműködési elveket és tengelyeket határozott meg a fent felsorolt három, nagymértékben összefonódó célkitűzés megvalósításához. Nem mindegyik vonatkozik szükségszerűen minden egyes TOT-ra, de a TOT-ok speciális helyzetének tükrében kell nézni őket. Ezen túlmenően a következő pénzügyi keret sérelme nélkül meg kell vizsgálni azt a kérdést, hogy a Közösség milyen módszerekkel nyújthat legjobban technikai és pénzügyi támogatást a társulás célkitűzéseinek eléréséhez, megfelelő mértékben figyelembe véve a szomszédos legkülső régiók, AKCS-országok, vagy más harmadik ország rendelkezésére álló pénzügyi eszközökkel való összhangot. Ezenkívül felmerülhet a kérdés, hogy a TOT-ok nem célozhatók-e jobban meg horizontális közösségi programok keretében, amelyekhez elvben hozzáférésük van, hasonlóan ahhoz, ahogy bizonyos esetekben a legkülsőbb régiókat is közvetlenül vagy közvetetten célozzák (például a hetedik kutatási keretprogram különleges „kapacitás” programjának keretében).

Ezenkívül, mivel a TOT-ok gyakran hangsúlyozzák azt is, hogy kis méretük miatt korlátozott intézményi kapacitásaik következtében gyakran nehézségekbe ütköznek, a TOT-oknak és a vonatkozó tagállamoknak prioritásként kellene kezelniük e problémák megoldását, szükség esetén az EU segítségének igénybevételével. Ezzel párhuzamosan a TOT-oknak (és/vagy az adott tagállamnak) megfelelő kapacitásokkal kell felvértezniük magukat ahhoz, hogy követhessék a kapcsolódó uniós politikák fejleményeit és statisztikai adatokat gyűjthessenek, ami alapvetően fontos a TOT-ok társadalmi, gazdasági és környezeti állapotáról szóló átfogó állapotfelmérés elkészítéséhez, amelyre a megfelelő szakpolitikák és stratégiák kidolgozásához van szükség.

3.2.1. Kiválósági és szakértői központok

A TOT-ok előtt az adott régióban álló kihívásokról és lehetőségekről készült állapotfelmérés alapján a jövőbeni társulásnak kifelé mutató növekedési stratégiára irányuló szakpolitikai keret kialakítását kell ösztönöznie, amely a hatóságok, a magánszektor és a civil társadalom bevonásával valósul meg.

Miután azonosították egy adott TOT komparatív előnyeit, a jövőbeni társulásnak ahhoz kell lehetőséget biztosítania, hogy legalább az uniós előírások színvonaláig továbbfejleszthetők legyenek ezek az előnyök. Eközben a kiválóság és a szakértelem megosztására kell majd törekedni a többi TOT-tal, a szomszédos országokkal és különösen a fejlődő országokkal, valamint a többi érdekelt partnerrel. Adott esetben ez a kiválóság és szakértelem az EU-val is megosztható.

3.2.2. Uniós szabványok és előírások

A TOT-ok kiválósági központként való működésének ösztönzésén túlmenően a jövőbeni társulásnak bátorítania és segítenie kell valamennyi TOT-ot (pénzügyi vagy egyéb támogatással) abban, hogy a vonatkozó szakpolitikai területeken „felfejlessze” helyi jogszabályait a közösségi vívmányok szintjére, amennyiben még nem érték el azt. A jogszabályok ilyen továbbfejlesztésének mindig önkéntes alapon kell történnie. Ezáltal magasabb szintű környezetvédelmi előírások, egészségesebb üzleti környezet, megnövelt exportkapacitások stb. (pl. az egészségügyi és növény-egészségügyi normák szigorításával) lennének elérhetők. Az áruk és szolgáltatások terén való gazdasági együttműködés tekintetében a helyi jogszabályok harmonizálása, valamint a szolgáltatóknak az új keretekhez való alkalmazkodáshoz nyújtott segítség csökkentené a szabályozások sokféleségét és a nem vámjellegű akadályokat, szabványosítaná a vámeljárásokat, valamint megkönnyítené a regionális és nemzetközi kereskedelmet, köztük az EU-val folytatottat is. Az adóügyek terén mára az összes érintett TOT vállalta az átláthatósággal és információcserével kapcsolatos nemzetközi előírások betartását, amelyek gyors végrehajtása alapvetően fontos annak érdekében, hogy egyenlő esélyek valósuljanak meg az adózás terén, és zökkenőmentesen működjenek az adózási rendszerek[10].

A helyi jogszabályok minőségének javítása követendő példává is tehetné a TOT-okat saját régiójukban, hozzájárulva ezzel – a kölcsönösebb partnerség szellemében – az EU értékeinek és normáinak terjesztéséhez. Hangsúlyozni kell ugyanakkor, hogy ha egy TOT önként átveszi az EU szabályait és előírásait egy adott szakpolitikai területen, az még nem lesz egyenértékű az adott TOT vonatkozó közösségi politikába való teljes mértékű integrálásával. A szabályok önkéntes átvétele nem akadályozhatja a további regionális integrációt, ha az a TOT politikájának részét képezi.

Bár a jövőbeni TOT-társulás nem jár majd egy adott közösségi politika TOT-okra való közvetlen alkalmazhatóságával, megvizsgálható annak kérdése, hogy az a TOT, amely önként átvette a közösségi vívmányokat egy adott területen, valamilyen módon jobban bevonható lenne-e a kérdéses közösségi politika további fejlesztéséről zajló párbeszédbe, a tagállamok döntéshozatalban játszott szerepének sérelme nélkül. A jövőbeni társulás így tartalmazhatna politikai párbeszédre irányuló mechanizmusokat, amelyekbe integrálnák a Közösség, a TOT-ok és az érintett tagállamok háromoldalú viszonyának létező elveit és gyakorlatát, valamint a TOT-ok és az érintett tagállamok közti kapcsolatokat is.

3.2.3. Környezetvédelem és katasztrófák

A Közösség környezetvédelmi politikájának egyik célkitűzése az, hogy ösztönözze a regionális vagy globális környezetvédelmi problémákkal nemzetközi szinten foglalkozó intézkedéseket. Ez a szakpolitika már elismeri a TOT-ok stratégiai jelentőségét ezen a területen, ami a biológiai sokféleség védelmére, illetve az éghajlatváltozásra vonatkozó cselekvési tervekben nyilvánul meg. Ezenkívül a TOT-ok nagyszerű lehetőséget kínálnak a biológiai sokféleséggel, illetve a tengeri környezettel és erőforrásokkal kapcsolatos tudományos ismeretek bővítésére világszerte.

A zöld könyvre adott válaszok alapján, valamint figyelembe véve Réunion szigetének üzenetét[11], a Bizottság kész arra, hogy a TOT-okkal és az érintett tagállamokkal partnerségben, valamint a civil társadalom bevonásával megvizsgálja azokat a javaslatokat, amelyek segíthetnek a TOT-oknak elindulni a fenntartható fejlődés útján (környezetbarátabb gazdaság) és a környezetvédelmi intézkedések végrehajtásában (ilyen intézkedések lehetnek például az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás, a védett területek hálózata, a környezetvédelmi értékelések, a hulladékkezelés és a megújuló energiák).

A katasztrófakockázatok csökkentése is olyan kulcsfontosságú prioritás, amelyet a TOT-ok nem tudnak egyedül kezelni. A kihívásokra adott válaszok sokkal hatásosabbak, ha azokat regionális vagy szélesebb szinten adják. Az érintett tagállamok azon fellépéseinek sérelme nélkül, amelyek a TOT-ok regionális vagy nemzetközi tervekben való részvételére irányulnak, az EU-nak elő kell segítenie azt, hogy a vonatkozó regionális szervezetek számításba vegyék, illetve a regionális vagy világszintű stratégiákban figyelembe vegyék a TOT-okat. Az EU által a katasztrófakockázatok csökkentése céljából a TOT-oknak nyújtott támogatás[12] nem csupán a velük való szolidaritáson alapul – az EU számára is lehetővé teszi, hogy a TOT-ok tapasztalatait felhasználva javítsa az EU-n belül és a fejlődő országokban a katasztrófákra való felkészülést.

3.2.4. Kapcsolatok a külvilággal

Kétségtelen, hogy a viszonylagos elszigeteltség nagy kihívást jelent a legtöbb, ha nem az összes TOT számára. Az összeköttetések azonban rendkívül fontosak a további gazdasági fejlődés támogatásához és a versenyképességnek az adott TOT-ot magában foglaló régióban, illetve az EU-ban található többi partnerrel folytatott együttműködés általi megerősítéséhez. A jövőbeni társulásnak ezért különös figyelmet kell majd fordítania – különösen a leginkább elszigetelt – TOT-ok arra való bátorítására, hogy foglalkozzanak a hozzáférhetőséggel kapcsolatos problémákkal, valamint fejlesszék információs és kommunikációs technológiájukat.

Amint javul egy TOT hozzáférhetősége, meg lehet vizsgálni a jobb összeköttetési lehetőségek kihasználásának javítását ösztönző módszereket. A mesterséges rendszerek kialakítását ugyanakkor kerülni kell. Ezzel összefüggésben a Bizottság hajlandó azt is megvizsgálni, hogy a TOT-ok hogyan fejleszthetik, illetve ösztönözhetik tengeri kikötőik és repülőtereik, valamint átrakási és raktározási infrastruktúrájuk használatát a jelenlegi tengerentúli társulási határozat 36. cikkében foglalt átrakási eljárástól eltérő módokon, mivel egyelőre nem bizonyított az, hogy ennek az eljárásnak bármilyen valós értéke lenne.

A TOT-ok hozzáférhetőségének javítása nyilvánvalóan alapvető fontosságú a TOT-ok, a szomszédos országok, az EU (és a legkülső régiók), valamint a többi érdekelt partner közötti együttműködés élénkítésének szempontjából is. Ez nem csak azt fogja elősegíteni, hogy ezek a szereplők megoldásokat dolgozzanak ki a valamennyiük előtt álló kihívásokra, hanem a TOT-oknak az EU stratégiai előőrseként betöltött szerepe szempontjából is alapvető lesz. E tekintetben különösen nagy technológia-átadási lehetőségek rejlenek az üzleti közösségek közötti együttműködésben, például a turizmus, a megújuló energiák vagy az akvakultúra terén.

3.2.5. Kereskedelmi és gazdasági együttműködés

A TOT-okkal folytatott kereskedelmi és gazdasági együttműködésre vonatkozó jövőbeni rendelkezéseknek meg kell tartaniuk a TOT-ok számára jelenleg biztosított, nem kölcsönös vámkedvezményeket. Ugyanakkor ennek a szükséges felülvizsgálatok sérelme nélkül kell megvalósulnia, tekintettel például az átrakási eljárásra, a származási és kumulációs szabályokra, a csalás vagy szabálytalanság esetén a vámkedvezmények végrehajtásáról szóló rendelkezések TOT-okra való kiterjesztésére[13], vagy bármely TOT (tagállama által támogatott) azon döntésének következményeire, hogy ezeket a vámkedvezményeket a Közösség és a TOT-ot magában foglaló régió többi partnere közötti olyan különleges preferenciális megállapodásokba foglalják bele, mint például az GPM-ek[14]. Ez utóbbi döntés azt is eredményezné, hogy az adott TOT és a Közösség közti kereskedelmi kapcsolat kölcsönössé válna.

Mivel a multilaterális liberalizáció és az AKCS-régióval kötött GPM-ek következtében változóban van a TOT-ok kereskedelmi környezete és az EU kereskedelempolitikájában elfoglalt privilegizált helyzetük, a Bizottság hangsúlyozni szeretné a TOT-ok regionális piacokba és a világpiacba való integrálásának fontosságát, amely kiegészítené a TOT-ok versenyképességének fokozását és sebezhetőségük csökkentését célzó egyéb eszközöket. Ezért az AKCS-régióban található TOT-okat felkérték arra, hogy foglaljanak állást a GPM-ekkel kapcsolatban. Az AKCS-országokkal való teljes mértékű regionális integrációra azonban csak akkor kerülhet sor, ha valamennyi partner hajlandó erre. A jövőbeni társulásnak így képesnek kell lennie a TOT-ok közti azon különbségek kezelésére, amelyek meghozott döntéseik eredményéből, vagy – a leginkább elszigetelt TOT-ok esetében – különleges helyzetükből következnek.

A TOT-oknak mindenesetre továbbra is a harmadik országok vonatkozásában a kereskedelem tekintetében megállapított kötelezettségeknek kell megfelelniük, mivel nem képezik az egységes piac részét. Ugyanakkor a jövőbeni társulásnak meg kell könnyítenie a TOT-ok számára e kötelezettségeknek való megfelelést azáltal, hogy bátorítják és segítik őket saját belső szabványaik korszerűsítésében.

Ezen túlmenően a Bizottság támogatja a TOT-okra vonatkozó származási szabályok modernizálását. Figyelembe véve a folyamatban lévő reformfolyamatot és az egyszerűsítés, az átláthatóság és a kezelhetőség fontosságát, e modernizáció eredményeként TOT-specifikus származási szabályok születhetnének, amelyek elvileg az összes TOT-ra alkalmazandók lennének. Bizonyos TOT-ok azonban előnyben részesíthetik ehelyett az AKCS-szomszédaik és az EU közötti kereskedelem tekintetében már alkalmazásban lévő szabályokat annak érdekében, hogy megmaradhasson régiójukban a TOT-AKCS származási kumuláció lehetősége.

4. KÖVETKEZTETÉS

A Bizottság támogatja a TOT-ok EU-val való társulására vonatkozó megközelítés jelentős módosítását. Ennek a módosításnak tükröznie kell azt a tényt, hogy a köztük lévő kapcsolat egyedi abban az értelemben, hogy a TOT-ok és az EU szorosan kapcsolódnak egymáshoz annak ellenére, hogy a TOT-ok nem képezik az EU részét. Egy kölcsönös érdekeken, viszonosságon, jogokon és kötelezettségeken alapuló partnerséget kell kialakítani. Ebben a tekintetben az EU TOT-ok felé mutatott szolidaritásának azáltal kell biztosítania fenntartható fejlődésüket, hogy fokozza versenyképességüket és csökkenti sebezhetőségüket, miközben a TOT-oknak hozzá kell járulniuk az európai értékek előmozdításához.

A TOT-okkal kapcsolatos új uniós stratégia kialakításának elősegítése érdekében a Bizottság különösen a következő kérdéseket szándékozik részletesebben megvizsgálni azt megelőzően, hogy elkészítené az új tengerentúli társulási határozatra vonatkozó javaslatát:

- Az egyes TOT-ok regionális környezetükön belüli lehetőségei és az előttük álló kihívások, valamint komparatív előnyeik, stratégiai potenciáljuk és jelenlegi versenyképességük egy olyan környezet kialakításának fényében, amely lehetővé teszi az üzleti együttműködést és a kapacitásépítést;

- Az egyes TOT-ok helyi jogszabályai és a közösségi vívmányok közti konvergencia mértéke az érintett szakpolitikai területeken;

- Lehetséges módszerek a TOT-ok elérhetőségének javítására, az információs és kommunikációs technológiákon (IKT) keresztül is;

- A regionális integráció és a globalizáció hatása és kilátásai a TOT-ok számára;

- A környezetvédelemmel kapcsolatos szorosabb együttműködés ösztönzése, többek közt az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség, valamint a katasztrófakockázatok csökkentése terén a TOT-okban;

- A fejlesztési segélyek tényleges szükségessége;

- TOT-specifikus származási szabályok lehetősége;

- Lehetséges finanszírozási mechanizmusok.

Az a cél, hogy 2010 és 2011 folyamán intenzívebbé váljon a kérdésről a TOT-okkal és az érintett tagállamokkal partnerségben folytatott párbeszéd. Ennek – a jelenlegi társulás módosítása érdekében – elő kell készítenie a konkrét jogszabályjavaslatok időben, 2013 előtt történő kidolgozását.

[1] A kérdéses tengerentúli országokat és területeket az EK-Szerződés II. melléklete sorolja fel. Ugyanakkor a bermudai kormány kívánságának megfelelően a társulási rendelkezéseket sosem alkalmazták Bermudára.

[2] A Tanács 2001/822/EK határozata (2001. november 27.) HL L 314., 2001.11.30., 1. o. A határozatot legutóbb a 2007/249/EK tanácsi határozat módosította (HL L 109., 2007.4.26., 33. o.).

[3] COM(2008) 383 végleges

[4] http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=3841

[5] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesocts_en.cfm

[6] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesoctsforum_en.cfm

[7] Az egyes hozzájárulások speciális jellegű tartalmának sérelme nélkül, amelyekkel ez a közlemény nem foglalkozik egyenként.

[8] Az EK-Szerződés 17. cikke szerint uniós polgár mindenki, aki valamely tagállam állampolgára. Grönland, valamint a francia és holland TOT-ok összes állampolgára valóban rendelkezik a vonatkozó tagállam állampolgárságával is, ezáltal automatikusan uniós polgároknak minősülnek. 2002. május 21. óta az összes brit TOT állampolgárai egyben brit állampolgárok is, de lemondhatnak erről, ha kizárólag az adott brit TOT állampolgárai szeretnének lenni.

[9] Anguilla, Mayotte, Montserrat, Szent Ilona, Turks- és Caicos-szigetek, valamint Wallis és Futuna.

[10] Lásd „A jó kormányzás előmozdítása az adóügyek terén” című 2009. április 28-i bizottsági közleményt (COM(2009) 201 végleges).

[11] „Az Európai Unió és tengerentúli entitásai: az éghajlatváltozás és a biológia sokféleség csökkenése elleni küzdelemre irányuló stratégiák” című konferencián, melyre La Réunionban került sor 2008. július 7–11-én, az EU francia elnökségének védnöksége alatt.

[12] Lásd az EU stratégiáját a katasztrófakockázatok csökkentésének támogatására a fejlődő országokban (COM(2009) 84 végleges), amely a TOT-okra is kiterjed.

[13] Az általános preferenciális rendszerekhez és az GPM-ekhez hasonlóan.

[14] A CARIFORUM és az EU közti GPM már lehetővé teszi, hogy bevonják a TOT-okat a megállapodás hatálya alá. Egy TOT és tagállama kérésére a Bizottság jóváhagyná, hogy bevonják az adott TOT-ot a GPM-be.