+++++ TIFF +++++

RÖVIDÍTÉSEK

BT : bruttó tonnatartalom (Gross Tonnage), a hajók űrtartalmának mértékegysége

EHA : Európai Halászati Alap

FAO : az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete

FÁP : Flotta-átalakítási Program

HATB : Halászati és Akvakultúraágazati Tanácsadó Bizottság

HEKT : halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv

HTMGB : Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság

ICES : Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (International Council for the Exploration of the Sea)

IUU : jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat

KGÖ : kizárólagos gazdasági övezet

KHP : közös halászati politika

kW : kilowatt, a hajók motorteljesítményének mértékegysége

MFH : maximális fenntartható hozam

OECD : Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (Organisation for Economic Cooperation and Development)

OP : operatív program

TAC : teljes kifogható mennyiség (Total Allowable Catches)

TOP : többéves orientációs program

UNCLOS : az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye (United Nations Convention on the Law of the Sea)

SZÓJEGYZÉK

Állománypusztulás : Az állománypusztulási arány az a mutató, amely kifejezi, hogy a halászati tevékenység következtében a halállomány hány százaléka pusztul el évente.

Biztonságos biológiai határértékek : Egy adott halállomány biztonságos biológiai határértékét a minimális biztonságos állományméret és a maximális halászati állománypusztulás határozza meg. Az állomány méretét az "ívásra képes állomány biomasszája" mutatóval határozzák meg, amely az adott évben ívó állomány teljes tömegét adja meg. Ha az állomány az ívásra képes biomassza legalacsonyabb biztonságos szintjére vagy az alá csökken, illetve ha a halászati állománypusztulás mértéke meghaladja a legmagasabb biztonságos szintet, az állomány a biztonságos biológiai határértéken kívülre kerül [9999].

EU-10 : az Európai Unióhoz 2004-ben csatlakozott tíz tagállam

EU-12 : az Európai Unió tizenkét tagállama 1992-ben

EU-15 : az Európai Unió tizenöt tagállama 1995-ben

Halászati kapacitás : A halászati kapacitás az adott hajó bruttó tonnatartalma (BT) és a motor kilowattban (kW) kifejezett teljesítménye a Tanács 2930/86/EGK rendeletének 4. és 5. cikke szerint [9991]. A "BT" a hajó tényleges űrtartalmát adja meg, míg a "kW" érték a hajó meghajtására használható maximális motorerőt fejezi ki.

Halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv (HEKT) : A halászhajók kivonására fordítható köztámogatást az Európai Halászati Alapból ítélik oda, a tagállamok által elkészített, a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek szerint. Egy adott halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv határozza meg azokat az intézkedéseket, amelyek bizonyos típusú halászhajók kivonására vonatkoznak. Például a Tanács által elfogadott tőkehalállomány-helyreállítási tervek csökkentették a tőkehal halászati lehetőségeit, és egyes tagállamok HEKT-jei e tervekre hivatkoztak a tőkehalhalászatra vonatkozó kivonási tervek céljainak kitűzésekor.

Halászati lehetőségek : A "halászati lehetőség" egy számszerűsített törvényes halászati jogosultság, amelyet fogási mennyiségben, illetve halászati erőkifejtésben fejeznek ki.

Halállomány : A halállomány a halászati erőforrások állománya. Az ilyen állományokat általában a helyük alapján azonosítják. Genetikailag elkülönülhetnek más állományoktól, ám ez nem szükségszerűen van így.

Maximális fenntartható hozam (MFH) : Az a maximális mennyiség, amely egy adott halállományból évről évre halászható az állományok károsítása nélkül. Az állománypusztulás egy bizonyos szintjével fejezik ki, amely átlagosan a maximális fenntartható hozamot biztosító állományméretet eredményezi [9992].

Nyíltvízi halak : A nyíltvízi halak a vízfelszín közelében élnek, ellentétben a tengerfenéki fajokkal, amelyek a tengerfenéken, vagy annak közelében élnek.

Teljes kifogható mennyiség : A teljes kifogható mennyiségek (TAC-ok) olyan fogási határértékek, amelyeket a legfontosabb kereskedelmi halállományokra határoztak meg. A TAC-okat a Bizottság az érintett állományok állapotára vonatkozó tudományos szakvélemény alapján terjeszti elő, és évente dönt róluk a Halászati Miniszterek Tanácsa. A tagállamok a TAC-ból rájuk eső részt halászflottáik között halászati kvóták formájában osztják fel.

Többéves orientációs program (TOP) : 1983-tól, a közös halászati politika (KHP) létrehozásától 2002-ig a halászati kapacitást egymást követő TOP-okkal szabályozták; ezekben a Tanács meghatározott célokat irányzott elő a tagállamok halászati kapacitásának csökkentésére.

ÖSSZEFOGLALÓ

I. A közös halászati politika (KHP) célja a fenntartható halászat előmozdítása. Ez magába foglalja a halállományok és a halászflották egyensúlyának fenntartását az állományok túlhalászatának elkerülése érdekében.

II. A halászflotta többletkapacitása sok éve jelent problémát. Ez a halállományok fenntarthatóságát és a halászati ágazat hosszú távú életképességét egyaránt aláássa. A halászati többletkapacitás csökkentése a KHP korábbi reformjai során folyamatosan visszatérő téma volt. Mindamellett a halászati többletkapacitás csökkentése érdekében a halászflották teljesítményét a halászati erőforrásokhoz igazító eddig megtett intézkedések sikertelennek bizonyultak.

III. A Számvevőszék áttanulmányozta a halászati többletkapacitás csökkentésére irányuló intézkedések keretrendszerét és megvizsgálta, hogy a Bizottság és a tagállamok hogyan alakítják ki és hogyan hajtják végre ezeket az intézkedéseket.

IV. A Számvevőszék a keretrendszer tekintetében fontos hiányosságokat tárt fel:

a) a halászati kapacitás jelenleg érvényben lévő definíciói nem tükrözik megfelelően a hajók halfogási képességét;

b) a flottakapacitás felső határa csekély tényleges hatással volt a flották halászati kapacitásának a halászati lehetőségekhez való igazítására;

c) a halászati többletkapacitást nem definiálták és nem is számszerűsítették;

d) a halászati jogok átruházásának lehetőségét nem vették fontolóra.

V. A Számvevőszék jelentős hiányosságokat tárt fel a halászati többletkapacitás csökkentésére irányuló intézkedések kialakításában és végrehajtásában:

a) késések fordultak elő a projektek végrehajtásában, valamint az irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozásában;

b) nem volt biztosított a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tagállami tervek megalapozott kialakítása és helyes végrehajtása;

c) elégtelen volt a halászati kapacitás csökkentésére irányuló célok indoklása. Ez fokozta annak kockázatát, hogy a halászflotta többletkapacitásának csökkentéséhez nem a megfelelő célokat jelölik ki;

d) az Európai Halászati Alap (EHA) által finanszírozott, a halászhajók fedélzetén végrehajtott beruházások esetleg növelhetik az egyes hajók halfogási képességét;

e) az EU halászflotta-nyilvántartását nem megfelelően frissítették a köztámogatással kivont halászhajók adataival;

f) a halászhajó-kivonási programok nem mindig voltak megfelelően célzottak, és noha halászhajók leselejtezéséhez vezettek, ez csekély hatást gyakorolt a célzott halállományokra;

g) a halászhajók kivonására fordítandó köztámogatás mértékének meghatározásakor gyakran figyelmen kívül hagyták az elégséges objektív kritériumok alapján megállapított költséghatékonyságot;

h) egyes tagállamok, amelyek alkalmazták ugyan az "üzemanyagválság-rendeletet", nem érték el a halászflotta kapacitásának kívánt mértékű csökkenését;

i) a halászati többletkapacitás csökkentésére irányuló törekvésekkel kapcsolatos jelentéstétel nem volt megfelelő.

VI. A Számvevőszék javasolja, hogy a Bizottság a fent említett hiányosságok kiküszöbölése érdekében kezdeményezze olyan intézkedések kidolgozását, amelyekkel a halászflotta többletkapacitása eredményesen csökkenthető.

VII. A Számvevőszék javasolja, hogy a tagállamok alakítsanak ki és hajtsanak végre olyan intézkedéseket, amelyek flottáik kapacitását a halászati lehetőségeikhez igazítják, és eközben vegyék figyelembe az V. pontban említett végrehajtási hiányosságokat.

BEVEZETÉS

A KÖZÖS HALÁSZATI POLITIKA (KHP) ÉS A HALÁSZFLOTTA TÖBBLETKAPACITÁSA

1. A KHP [1] célja a fenntartható halászat támogatása. A KHP ezért a túlhalászat elkerülésére és a halászflotta méretének korlátozására irányuló intézkedéseket tartalmaz. 2009 áprilisában, a KHP reformjáról szóló zöld könyvében [2] a Bizottság elismerte, hogy a 2002-es reform nem érte el a célját, és ezt a halászflották hosszú ideje fennálló többletkapacitásával magyarázta.

2. A Számvevőszék 3/1993. sz. különjelentése megállapította, hogy a halászati többletkapacitás már 20 éve is jelentős probléma volt. A jelentésben megfogalmazott kérdések között vannak olyanok, amelyek még ma is jelentőséggel bírnak [3].

3. A Számvevőszék 7/2007. sz. különjelentése [4] megállapította, hogy a halászflotta többletkapacitása túlhalászásra ösztönöz, és a tagállamok ezt se nem csökkentik, sem pontos jelentéseket nem készítenek róla. Ráadásul a halászati technológia fejlődése növelte a flották halfogási képességét.

4. A halászat azon kevés tevékenység közé tartozik, ahol a hozzáférési jogosultság gyakran nincs formálisan értékhez kötve (ellentétben például a bányászattal vagy a mezőgazdasággal). Ez arra késztetheti a halászokat, hogy túlzott mértékben használják ki az erőforrásokat, hosszú távon veszélyeztetve azok fenntarthatóságát. 2009 áprilisában kiadott zöld könyvében a Bizottság olyan becslést tett közzé, amely szerint a halállományok 88%-át nem fenntartható módon halásszák, és ezek 30%-a már a biztonságos biológiai határértékeken is kívül van. Az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (FAO) [5], a Bizottság [6], valamint kormányzati és tudományos források [7] is gyakran utalnak a túlhalászatban rejlő veszélyekre, továbbá a nemzetközi jog is előírja [8] a tagállamok számára, hogy halászataikat fenntartható módon irányítsák, halászati többletkapacitásukat pedig csökkentsék.

5. A Bizottság által a konzultációk során idézett, a halászati lehetőségek 2011-es alakulásáról szóló legújabb tudományos eredmények [9] a halállomány fenntarthatóságának javulását igazolták, ám tartós, súlyos problémákra is rámutattak. Az 1. háttérmagyarázat szerint a közelmúltban bekövetkezett némi javulás ellenére számos halállomány helyzete továbbra is kritikus.

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A NEMZETKÖZI TENGERKUTATÁSI TANÁCS (ICES) ÁLLÁSFOGLALÁSA AZ ATLANTI-ÓCEÁN ÉSZAKKELETI RÉSZÉN TALÁLHATÓ HALÁLLOMÁNYOKRÓL [10]

| 2005 | 2010 |

A biztonságos biológiai határértéken kívül eső állományok | 26 | 22 |

Túlhalászott állományok | 32 | 28 |

Teljes kifogható mennyiségek (TAC) aránya a fogások fenntartásához szükséges szint felett (azaz azon TAC-ok aránya, amelyeknél a Bizottság a tudományos állásfoglalásban foglaltnál magasabb szintet állapított meg) | 59% | 34% |

Azon állományok, amelyeknél az állásfoglalás a halászat leállítását javasolja | 12 | 14 |

Azon állományok, amelyekről nem készült tudományos állásfoglalás | 39 | 42 |

6. A Bizottság politikájának célja, hogy 2015-re a "maximális fenntartható hozam"-ot (lásd: Szójegyzék) biztosító halászatot valósítson meg, ezért megbízta az ICES-t, hogy ennek vonatkozásában szolgáljon tudományos tanácsadással.

7. 1995 óta az EU halfogásait csökkenő tendencia jellemzi (több mint 7 millió tonnáról 2009-ben a fogások mennyisége 5 millió tonnára esett vissza [11]). A Bizottság 2009. áprilisi zöld könyve szerint ez a csökkenés nagyrészt a túlhalászásnak tulajdonítható, és a halászati többletkapacitással, valamint a halászflották gyenge gazdasági teljesítményével együtt egy ördögi kör részét alkotja.

8. Az 1. ábra a halászati ágazat fenntarthatóságát veszélyeztető, egyre csökkenő uniós fogásadatokat ábrázolja.

1. ÁBRA

CSÖKKENŐ UNIÓS HALFOGÁSI ADATOK

+++++ TIFF +++++

Forrás: Eurostat-adatbázis "Fogások: minden halászati terület összesen".

A halászati többletkapacitás csökkentését célzó uniós törekvések

9. A KHP a halászati kapacitást a hajó űrtartalmának (bruttó tonnatartalom [BT]) és teljesítményének (kilowatt [kW]) függvényeként definiálja [12]. Több tényező összessége miatt – beleértve a csökkenő állományokat, az üzemanyagár-csúcsokat, a technológiai fejlesztéseket, a hajók kivonását célzó támogatások felhasználását, valamint a cégösszeolvadásokat és vállalatbezárásokat – a halászflották mérete évről évre csökken [13]. A 2. ábra az 1992 óta bekövetkezett csökkenés mértékét mutatja be.

2. ÁBRA

CSÖKKENŐ LÉTSZÁMÚ UNIÓS HALÁSZFLOTTA

+++++ TIFF +++++

Forrás: A Bizottság éves jelentései a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly elérése érdekében tett erőfeszítésekről.

10. 1983-tól, azaz a KHP kezdetétől 2002-ig a halászati kapacitást az egymást követő többéves orientációs programok (TOP-ok) rendszere korlátozta, a halászati kapacitás csökkentésére vonatkozóan meghatározott célok révén. A Bizottság 2002-ben azt a következtetést vonta le [14], hogy a halászati kapacitás tényleges bővülésének megállításában a TOP-ok sikertelennek bizonyultak. A megreformált KHP-ben 2002-től már nem alkalmaznak TOP-okat. Azóta ugyanis a tagállamok felelősek azért, hogy flottájuk halászati kapacitásának módosítására irányuló intézkedéseket hozzanak a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti stabil és tartós egyensúly érdekében [15]. Idetartozik egy teljes maximális flottakapacitási referenciaszint meghatározása és egy szigorú "belépő–kilépő" rendszer működtetése, ahol a halászflottába belépő új hajókat az ezeknek megfelelő tonnatartalmú és teljesítményű régebbi hajók kivonásával kell ellensúlyozni. A tagállamok kapacitásbeli felső korlátait továbbá csökkenti bármely, a flottából köztámogatással kivont kapacitás. A tagállamok évente jelentést készítenek a kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly megteremtése érdekében tett erőfeszítéseikről a Bizottság számára, amely pedig az EHA előző évi végrehajtásáról szóló, általánosabb érvényű jelentés mellett az Európai Parlament és a Tanács elé terjeszt egy erről szóló jelentést.

11. Az EHA [16] a KHP támogatására 4,3 milliárd eurót biztosít a 2007–2013-as programozási időszakban. Az EHA által finanszírozott intézkedéseket operatív programokban határozzák meg, amelyeket a tagállamok dolgoznak ki és a Bizottság hagy jóvá. A rendelkezésre álló keretből 1,2 milliárd eurót a halászflották átszervezésére különítettek el, ami magába foglalja a társfinanszírozású hajókivonási programokat, amennyiben a tagállamok halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveket (HEKT-eket) készítenek. Az egyes konkrét típusú halászhajók kivonásához a HEKT-ek szolgálnak indoklással. A Bizottság középtávú EHA-célkitűzése, hogy a közösségi halászflotta kapacitása (űrtartalma) 2010-re 7%-kal (140000 BT) csökkenjen. A Melléklet összefoglaló információt nyújt az EHA végrehajtásának a 2010-es év végi helyzetéről.

12. Az EHA a halászhajók fedélzetén végrehajtott beruházások finanszírozásához is hozzájárul, feltéve, hogy a hajó halfogási kapacitását a beruházás nem növeli.

13. A 2008 elején bekövetkezett jelentős üzemanyagár-növekedés a Tanács 744/2008/EK rendeletéhez [17] vezetett, amely 2010. december 31-ig tartó átmeneti intézkedéseket határozott meg a tagállamok halászflottáinak átszervezésére vonatkozóan.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS MÓDSZEREI

14. Az ellenőrzés célja annak vizsgálata volt, hogy vajon az EU intézkedései eredményesen járultak-e hozzá a flottakapacitásoknak a rendelkezésre álló halászati lehetőségekhez történő hozzáigazításához.

15. A Számvevőszék a következő kérdéseket vizsgálta meg:

a) Világos-e a flottakapacitás csökkentésének keretrendszere?

b) Jól vannak-e meghatározva és végrehajtva a különleges intézkedések?

16. Az ellenőrzést a Bizottságnál és hét tagállamban (Dánia, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Lengyelország, Portugália és az Egyesült Királyság [18]) végeztük el; a tagállamokat halászati flottájuk mérete, valamint a halászati flottájuknak az EHA keretében történő kiigazításához rendelkezésre álló források nagysága alapján választottuk ki.

17. Az ellenőrzést 2010 májusa és 2010 novembere között végeztük. Az ellenőrzés során a következőket vizsgáltuk meg:

a) a tagállamok operatív programjainak (OP-jainak) jóváhagyására és az ezt követő végrehajtás felülvizsgálatára irányuló bizottsági eljárások;

b) a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tagállami tervek kialakítása és végrehajtása, a halászhajók kivonására vonatkozó tervek, modernizációs tervek és a halászati flotta kapacitáskorlátozására irányuló előírások betartása. Az ellenőrzés során 126 projektet vizsgáltunk meg; ezek halászhajók kivonására és modernizálására 2008 és az ellenőrzés időpontja között összesen 33,4 millió EUR támogatásban részesültek az EHA-ból;

c) a tagállamok kapacitáscsökkentő intézkedéseinek végrehajtását ellenőrizve az EU halászflotta-nyilvántartásának 70 tranzakcióját vizsgáltuk meg, valamint áttekintettük a tagállamoknak a halászati kapacitások és a halászati lehetőségek közötti egyensúly elérése érdekében tett erőfeszítésekről szóló éves jelentéseit.

18. A Számvevőszék a KHP-ról szóló alaprendeletben megfogalmazott követelmények alapján értékelte, hogy a Bizottság és a tagállamok hogyan irányítják a szakpolitikát. A Számvevőszék az OECD vonatkozó jelentéseiben [19] meghatározott szempontokat is alkalmazott, ezenfelül Norvégiában [20] folytatott gyakorlatokat is figyelembe vett.

ÉSZREVÉTELEK

19. A BT-ben és kW-ban kifejezett flottakapacitás csökkenése, valamint a halászati többletkapacitás csökkentését célzó eddigi erőfeszítések ellenére a Bizottság továbbra is úgy véli, hogy a fennmaradt halászati flotta túlméretezett a rendelkezésre álló halászati erőforrásokhoz viszonyítva. A tagállamok halászati flottái sokkal nagyobb halmennyiségek fogására képesek, mint amennyi a halállományok fenntartható szinten történő megőrzéséhez megfelelne. Ebből kifolyólag:

a) a halászoknak lehetőségük van arra, hogy a fokozott kockázatot jelentő jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan (IUU) halászattal [21] a részükre kiosztott kvótát vagy jogosultságot meghaladó mennyiségű halat fogjanak, illetve

b) a halászok nem tudják teljes mértékben kihasználni drága halászhajóikat;

c) ez nyomást gyakorol a Tanácsra, amely az éves TAC-kvótákat gyakran a Bizottság vagy tudományos állásfoglalás által ajánlottat meghaladó szinten állapítja meg (lásd: 1. háttérmagyarázat);

d) a kvóták és a halászati erőkifejtés-korlátozások bonyolult szabályainak nyomon követése és ellenőrzése még nehezebbé válik.

NEM VILÁGOS A KERETRENDSZER

20. A 21–33. bekezdések részletezik azokat a kulcsfontosságú definíciókkal, határértékekkel és fogalmakkal kapcsolatos problémákat, amelyek a halászati kapacitásnak a rendelkezésre álló halászati erőforrásokhoz történő hozzáigazítását célzó intézkedésekhez kapcsolódnak. Ezek tovább növelik a különleges intézkedések kialakítása és végrehajtása során felmerülő gondokat, amint azt a 34–73. bekezdések ismertetik.

A HALÁSZATI KAPACITÁS DEFINÍCIÓJA NEM MEGFELELŐ

21. A BT-ben és kW-ban kifejezett halászati kapacitás egy kulcsfontosságú fogalom, amelyet a tagállami halászati flották méretének nyomon követésére, a halászati erőkifejtések szabályozására irányuló, valamint a halászati flották halászati lehetőségekhez történő igazítását célzó intézkedések megvalósításakor alkalmaznak. A halászati kapacitás viszonylag egyszerű definíciója megkönnyíti a mutató e célokra történő alkalmazását. Csakhogy a flottakapacitás és a halászati lehetőségek összhangjának megteremtése érdekében a flották valódi halfogó képességének ismerete sokkal fontosabb lenne, mint a kapacitás formális mérőszámai. A "BT" és a "kW" nem tekinthetők a hajók halfogási képességét megbízhatóan jelző mutatóknak, különösen ha figyelembe vesszük a halászati technológiában bekövetkezett fejlődést is. A halászhajók halfogási képességének növekedését a Bizottság a KHP 2008-as félidős értékelése során hozzávetőleg évi 3%-ra becsülte. A Számvevőszék ennek alapján úgy becsülte, hogy az 1992-től 2008-ig tartó 16 éves időszakban ez csaknem 60%-os teljes kapacitásnövekedést eredményezett. Míg az EU-12 halászati flottájának BT-ben és kW-ban kifejezett kapacitása ugyanebben az időszakban 29%-kal csökkent, a becslés szerint a technológiai fejlődés hatását is figyelembe vevő tényleges kapacitás 14%-kal [22] nőtt.

22. Ezenfelül a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kW-ban kifejezett motorteljesítményt sok esetben nem megfelelően mérték meg [23].

A FLOTTAKAPACITÁSI FELSŐ HATÁROK EGYRE KEVÉSBÉ RELEVÁNSAK

23. Minthogy az európai halászati flotta BT/kW kapacitása régóta valóban csökken (9. bekezdés), a tagállamokra vonatkozó felső korlátok ("referenciaszintek" és "belépési–kilépési felső határok") irrelevánssá váltak. 2009 végére az EU halászati flottájának BT-ben kifejezett kapacitása a referenciaszint 73%-át, a "belépési–kilépési" felső korlátnak pedig 90%-át érte el, ami azt jelenti, hogy a referenciaszint esetében 565000 tonna, míg a "belépési–kilépési" felső határ esetében 198000 tonna kapacitás maradt kihasználatlan. Ezek a kihasználatlan kapacitások a flotta méretének csökkenésével tovább bővülnek. A halászati flotta kapacitáskorlátainak ennélfogva már nincs jelentős hatásuk a halászati flotta kapacitásának a rendelkezésre álló halászati lehetőségekhez történő igazításában. Ezek a határértékek a továbbiakban nem jelentenek valódi korlátozást a tagállamok flottairányítási politikáira nézve, hiszen a tagállamok halászati flottája akár még 200000 BT-vel is nagyobb lehetne, és még akkor is megfelelne a szabályozásnak (lásd: 3. ábra).

A HALÁSZATI TÖBBLETKAPACITÁST NEM DEFINIÁLTÁK ÉS NEM IS SZÁMSZERŰSÍTETTÉK

24. A tagállamok halászati kapacitásának a halászati lehetőségekhez történő igazítása a KHP és az EHA egyik sarokköve. Mindazonáltal a halászati többletkapacitás fogalma sem a KHP, sem az EHA-rendeletben nincs meghatározva. A tagállamok halászati flottáinak többletkapacitását hivatalosan 1995 óta nem mérték fel; akkor 40%-ra becsülték. A definíció és a számszerűsítés hiánya általános problémákat okoz a halászati többletkapacitás feltárásában, a kapacitás csökkentéséről és annak módjáról határozó döntések során, valamint a vonatkozó intézkedések hatásainak megállapításakor.

3. ÁBRA

A HALÁSZATI FLOTTA-KAPACITÁS FELSŐ ÉRTÉKEINEK CSÖKKENŐ RELEVANCIÁJA

+++++ TIFF +++++

Forrás: A Bizottság éves jelentései a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly elérése érdekében tett tagállami erőfeszítésekről.

25. Vannak olyan flották [24] is, amelyek kivételt képeznek ezen általános problémák alól (például bizonyos nagyüzemi, nyílt vízi halakat fogó halászatok az Atlanti-óceán északkeleti részén). E flották teljesítménye BT-ben és kW-ban kifejezve jócskán meghaladja a rendelkezésre álló kvóta lehalászásához szükséges kapacitást, ám jövedelmezően tudnak működni és a halállományok is a fenntartható határértékek között maradnak.

NINCS MEGFELELŐ SZABÁLYOZÁS A HALÁSZATI JOGOK KEZELÉSÉRE A KÖZTÁMOGATÁSSAL TÖRTÉNŐ HAJÓKIVONÁSOK ESETÉN

26. A KHP-rendelet [25] a halászati engedély és a "vonatkozó rendeletekben meghatározott halászati felhatalmazások" visszavonását rendeli el abban az esetben, ha a halászhajók kivonása közösségi támogatással történik. Ezenfelül az adott hajó BT-ben és kW-ban kifejezett kapacitását le kell vonni a teljes halászati kapacitásra vonatkozó felső értékekből.

27. A halászati engedély és az adott hajó kapacitása visszavonható ugyan, de ez nem befolyásolja a tagállamok számára megállapított halászati kvótákat. A szóban forgó kvótákat nem lehet véglegesen visszavonni, mivel a tagállamok tetszésük szerint újra kioszthatják őket egyéni halászhajóknak, illetve átruházható kvótarendszert is működtethetnek.

28. Nincs világosan meghatározva, hogy mely halászati jogosultságokat (felhatalmazásokat és engedélyeket) kell visszavonni, ha a halászhajók kivonása köztámogatással történik. A közös halászati politikáról szóló (KHP) rendelet a halászati jogosultságok visszavonásáról szóló előírásának ellentmondanak az éves TAC-rendeletek, amelyek bizonyos esetekben [26] megengedik az ilyen halászhajókkal kapcsolatos halászati jogosultságok újraelosztását. Egyes tagállamok (például Dánia és Spanyolország) engedélyezik bizonyos halászati jogosultságok más halászhajókra vagy más halászokra történő átruházását, míg más tagállamokban (például Franciaországban és Lengyelországban) ezeket a jogosultságokat bevonják.

29. Amennyiben a tagállamok a köztámogatással történő halászhajó-kivonások kedvezményezettjei számára engedélyezik a vonatkozó halászati jogosultságok vagy kvóták átruházását, az olyan további forrásokat biztosít a kedvezményezettek számára, amelyeket fennmaradó halászati tevékenységük átszervezésére vagy egyéb érdekeik szolgálatába állíthatnak. Ez a halászhajójuk kivonására az EHA-val társfinanszírozásban kifizetendő köztámogatás összegéhez adódik hozzá. Az EHA-rendelet nem utal arra, hogy ezeket a további forrásokat el lehet-e ismerni a halászhajók kivonására szolgáló köztámogatás mértékének megállapításakor.

30. Egyéb szakpolitikai eszközök is alkalmazhatók a halászati flották átszervezésére és a halászati kapacitás csökkentésére. A halászati jogosultságok átruházhatósága ösztönözheti a halászati flották szerkezetátalakítását és hozzájárulhat a halászati többletkapacitás csökkentéséhez. Például a dán halászati flotta kapacitása 2003 és 2009 között 27%-kal csökkent [27], nagyrészt a halászhajók kivonására szolgáló köztámogatás igénybevétele nélkül. Ezt a halászati flotta legnagyobb részére kiterjedő átruházható kvótarendszerek bevezetése ösztönözte. A jelentések azt igazolták, hogy a halászati kapacitás [28] nagyjából egyensúlyban volt a halászati lehetőségekkel.

31. Az Egyesült Királyságban a skóciai végrehajtó szerv 2010-ben bevezetett egy köztámogatású halászhajó-kivonási programot, amely a kedvezményezettek számára előírta halászati jogosultságaik más halászhajókra történő átruházását.

32. A Számvevőszék azt a megállapítást tette, hogy a norvég hatóságok a halászati kapacitások és lehetőségek összhangjának megteremtéséhez a KHP megközelítésében használatos halászati kapacitásokra vonatkozó felső határok és a halászhajók kivonására igénybe vehető köztámogatás helyett inkább halászati jogosultságokat átruházó programokat alkalmaznak.

33. Dánia, Norvégia és Skócia gyakorlata olyan különleges halászatokra vonatkozik, amelyek különböznek az EU egyéb vizein található vegyes halászatoktól, és a felsorolt országok által halászati ágazatuk irányításában hozott döntéseket tükrözik. Mindamellett jelzik azt, hogy a halászati jogosultságokat átruházó programok, amelyek a KHP-ban nincsenek kimondottan megfogalmazva, a halászati többletkapacitás csökkentését célzó ösztönzőkként alkalmazhatók.

ROSSZ KIALAKÍTÁS ÉS VÉGREHAJTÁS

34. A közösségi halászflotta halászati kapacitása 2007. január 1. és 2009. december 31. között 138427 BT-vel csökkent, és ezzel nagyjából el is érte a Bizottság középtávú EHA-célkitűzését (lásd: 11. bekezdés). Mindazonáltal a halállományok szintje továbbra is alacsony maradt, nem sikerült elérni a maximális fenntartható hozam mellett történő halászat célját, és a BT-ben és kW-ban kifejezett kapacitáscsökkenés ellenére a tényleges halászati kapacitás tovább nő. Ez azt jelenti, hogy a tagállamoknak nem sikerült eredményes intézkedéseket bevezetni halászati flottáiknak és a rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a KHP által előírt összhangba hozására. Az e területre vonatkozó közös irányítási megállapodások értelmében a végrehajtás a tagállamok felelőssége, a Bizottság pedig csak igen csekély mértékben képes befolyásolni, hogy ezt hogyan valósítják meg. A bizottsági monitoring során ezt a problémát nem sikerült elkerülni. A következő részek azokat a tényezőket mutatják be, amelyek a Számvevőszék szerint hozzájárulnak ehhez a kudarchoz.

35. A tagállamok késedelmesen hajtották végre a kapacitáskiigazító intézkedéseket, amelyek nem kellően megalapozott teljesítmény-célkitűzéseken és terveken alapultak. A hajókon végrehajtott egyes beruházások növelték az adott hajók halfogási képességét. A kivonási programok kialakítása vagy végrehajtása nem volt megfelelő, és az eredményekről beszámoló jelentések sem voltak kielégítőek.

JELENTŐS KÉSÉSEK AZ EHA TAGÁLLAMI VÉGREHAJTÁSÁBAN

36. 2010 végére az EHA végrehajtása a tagállamok által igazolt költségek tekintetében 645 millió EUR volt, azaz a 2007–2013 között rendelkezésre álló összeg 15%-a [29]. Ennek az összegnek a legnagyobb részét 2010-ben jelentették be és 2010. december 31-ig a Bizottság 292 millió eurót még mindig nem fizetett ki. A késéseket legnagyobbrészt a következő tényezők kombinációja okozta:

a) az operatív programok késedelmes kiírása;

b) a Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz (HOPE) lezárásának előtérbe helyezése;

c) a Bizottság részlegei által elfogadható irányítási és ellenőrzési rendszerek kései létrehozása, ami előtt az időközi kifizetések nem hajthatók végre. Tizenegy tagállam irányítási és ellenőrzési rendszerét a Bizottság csak 2010-ben hagyta jóvá, köztük a három legnagyobb EHA-költségvetéssel rendelkező tagállamét (Spanyolország, Lengyelország és Olaszország). 2010 végén Belgium, Románia és az Egyesült Királyság rendszerei még jóváhagyásra vártak (lásd: 4. ábra).

4. ÁBRA

JELENTŐS KÉSÉSEK AZ EHA VÉGREHAJTÁSÁBAN

+++++ TIFF +++++

Forrás: Az alapok irányításával kapcsolatos bizottsági adatbázis ("SFC 2007").

37. Olaszországban a tervezett intézkedések (különösen a halászhajók kivonási programja) végrehajtásában mutatkozó jelentős késedelmeket az olasz hatóságok annak tulajdonították, hogy a Bizottság által elfogadhatónak ítélt irányítási és ellenőrző rendszereket kellett létrehozni.

BIZONYTALAN TERVEK A HALÁSZATI ERŐKIFEJTÉS KIIGAZÍTÁSÁRA

38. A HEKT-ek a halászati erőkifejtés-csökkentési intézkedések végrehajtásának fő eszközei [30]. A HEKT-eket indokolni kell, különösen helyreállítási tervekre, halászati megállapodásokra, irányítási tervekre vagy nemzeti kivonási programokra történő hivatkozással. Az EHA-rendelet támogatja a közösségi halászflotta szerkezetátalakítását, és a tagállamok HEKT-jei által érintett hajótulajdonosok és halászok számára köztámogatás igénybevételét teszi lehetővé. Nincs arra vonatkozó rendelkezés, miszerint a HEKT-eket a Bizottságnak felül kellene vizsgálnia, vagy jóvá kellene hagynia.

39. Az EHA-rendelet nem határozza meg elégséges mértékben a HEKT-ek tartalmát, ezáltal nem biztosítja, hogy azok valóban megfelelően célhoz kötöttek legyenek és csökkentsék a halászati erőkifejtéseket. A következő kulcsfontosságú kérdések nincsenek szabályozva:

a) Egyetlen HEKT-et kell-e a tagállamnak készítenie, vagy minden egyes, köztámogatású kivonási programban részt vevő halászatra külön HEKT-et kell kidolgozni?

b) HEKT-eknek tekinthetők-e a nemzeti kivonási programok?

c) A tagállam operatív programjának jóváhagyásakor a Tanács által már elfogadott helyreállítási terveket és irányítási terveket bele kell-e foglalni a HEKT-be?

d) Milyen mértékben kell a HEKT-ek révén a halászati flotta kapacitását a halászati lehetőségekhez igazítani?

40. A HEKT-ek bizottsági felülvizsgálatára vonatkozó rendelkezés hiánya és a tartalmukra vonatkozó elégtelen szabályozás fokozza annak kockázatát, hogy a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek egymáshoz igazítására irányuló intézkedések nem lesznek megfelelőek. A 2. háttérmagyarázat a HEKT-ek végrehajtásának hiányosságait mutatja be Franciaországban, Lengyelországban, Spanyolországban és az Egyesült Királyságban.

GYENGE TELJESÍTMÉNYMUTATÓK AZ OPERATÍV PROGRAMOKBAN

41. A megfelelő teljesítménymutatók alkalmazása bármilyen közösségi politika alapvető követelményének számít ahhoz, hogy az intézkedéseket a célokra lehessen összpontosítani és meg lehessen állapítani, hogy vajon a célok teljesültek-e. Az EHA-rendeletek [31] előírják, hogy a tagállamok operatív programjainak (OP) meghatározott, a haladás mérését lehetővé tévő mutatókkal – többek között a prioritási tengely szintjén meghatározott konkrét célokkal – kell rendelkezniük. A 3. háttérmagyarázat a Számvevőszék által ellenőrzött tagállamok kapacitáscsökkentési céljait ismerteti.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A HALÁSZATI ERŐKIFEJTÉS KIIGAZÍTÁSÁRA IRÁNYULÓ TERVEK ELÉGTELEN VÉGREHAJTÁSA

a) Franciaországban a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv nem volt nyilvános dokumentum. A 2007-es francia anyaországi halászati kapacitás 84%-át képviselő halászhajó-tulajdonosok voltak jogosultak halászhajóik kivonásához köztámogatást igényelni. A célzott halászati flottaszegmens többletkapacitásának mértékéről semmilyen értékelés nem készült annak igazolására, hogy az operatív programhoz képest miért emelték meg a kivonás szintjét a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervben (lásd: 3. háttérmagyarázat b) pontja).

b) Lengyelországban sem nyújtottak kellő magyarázatot arra vonatkozóan, hogy a tőkehal-halászflotta kapacitáscsökkentési célját az operatív programban szereplő 3095 BT-ről miért növelték a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervben 6000 BT-re. A későbbi halászhajó-kivonási programot megnyitották a balti-tengeri flotta hajói előtt, amelyek bármilyen halat képesek fogni. A lengyel halászati flottáról szóló, 2009-re vonatkozó éves jelentés nem vette figyelembe a csökkentett tőkehal-halászati kapacitást (a csökkentett teljes kapacitással összehasonlítva).

c) Spanyolország nem tett közzé hivatalos, halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveket. Ehelyett a nemzeti halászhajó-kivonási programokat elégséges igazolásnak tekintette. Mindazonáltal a halászhajó-kivonási programokat formálisan nem indokolták a halászati kapacitásoknak a rendelkezésre álló halászati erőforrásokkal történő összekapcsolásával, vagy a halászati erőkifejtések kívánatos szintjének meghatározásával.

d) Az Egyesült Királyságban az Angliára vonatkozó, a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv a 10 m-nél kisebb hosszúságú hajókat érintette. A halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv nem tért ki a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti kiegyensúlyozatlanságra, ám erre nem is fejthetett ki jelentős hatást, mivel a célzott halállományok tekintetében a 10 m-nél kisebb hosszúságú hajók az angol halászati flotta kvótáinak kevesebb mint 1%-át birtokolják.

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

HALÁSZATI FLOTTÁK KAPACITÁSÁNAK (BT) OPERATÍV PROGRAMOKBAN (OP) MEGHATÁROZOTT CSÖKKENTÉSI CÉLJAI A 2007–2013 KÖZÖTTI IDŐSZAKBAN

| Kapacitáscsökkentési tervek | Célkapacitás az EHA után | Megjegyzés |

Tagállam | Báziskapacitás | %-os csökkenés | BT-csökkenés |

Dánia | 87342 | 15% | 13101 | 74241 | a) |

Spanyolország | 480761 | 16% | 78670 | 402091 | |

Franciaország | 194000 | 21% | 40648 | 153352 | b) |

Olaszország | 184493 | 10% | 17920 | 166573 | |

Lengyelország | 42510 | 14% | 6000 | 36510 | c) |

Portugália | 106890 | 9% | 10030 | 96860 | |

Egyesült Királyság | 212844 | 10%–15% | 21284 –31926 | 191560 –180918 | d) |

a) A halászhajók számának 15%-os csökkenését köztámogatás nélkül, engedélyátruházási programok által elősegített flottaszerkezet-átalakítástól várták.

b) Az eredeti 8%-os, azaz 15520 BT-s csökkentési célt a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervben 40648 BT-re növelték. A hajókivonás teljes köztámogatásának összegét a kezdeti 66 millió euróról 150 millió euróra emelték és az EHA társfinanszírozásának mértékét 40%-ról 20%-ra csökkentették.

c) A csökkentés célpontja a tőkehal-halászflotta volt, amely 10316 BT kapacitással rendelkezett. Az eredeti 30%-os, azaz 3095 BT-s csökkentési célt a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervben 6000 BT-re növelték.

d) Kapacitás csökkentését rendelték el, ám célt nem határoztak meg.

Forrás: A tagállamok operatív programjai és halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervei.

42. A 4. háttérmagyarázat a kapacitáscsökkentési célok kitűzésének hiányosságait mutatja be Spanyolországban, Lengyelországban, Portugáliában és az Egyesült Királyságban.

A HALÁSZHAJÓK FEDÉLZETÉN VÉGREHAJTOTT FINANSZÍROZÁSI PROJEKTEK, AMELYEK NÖVELHETIK A HALFOGÁSI KÉPESSÉGET

43. Az EHA-rendelet [32] előírja, hogy a halászhajók fedélzetén végrehajtandó beruházásokhoz abban az esetben vehető támogatás igénybe, ha a beruházások a fedélzeti biztonságot, a munkakörülményeket, higiéniát, termékminőséget, energiahatékonyságot és szelektivitást javítják, feltéve, hogy ezek nem növelik a hajók halfogási képességét. Nem adható köztámogatás sem halászhajók építésére, sem pedig a halak tárolására szolgáló rakterek bővítésének céljára.

44. Ellentmondás lehet abban, hogy egyrészt a hajókon végzett beruházásokhoz igényelhető ugyan támogatás, másrészt előírják, hogy ezek a beruházások nem növelhetik a hajó halfogási képességét. Ráadásul a halfogási képességet növelő beruházások támogatásának tilalma nincs világosan meghatározva, és az EHA-rendelet adott nyelvi változatától függően különböző lehet. A Bizottság nem szolgált elégséges iránymutatással a szóban forgó rendeleti előírás értelmezéséről.

4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A HALÁSZATI KAPACITÁSCSÖKKENTÉSI CÉLOK ELÉGTELEN INDOKOLÁSA

a) Lengyelország esetében lásd a 2. háttérmagyarázat b) pontját.

b) Portugáliában az operatív program nem indokolta kellőképpen a halászati kapacitás és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek közötti egyensúly megteremtésének vonatkozásában kitűzött célt.

c) Spanyolországban az OP 78670 BT-s csökkentési célja nem vette módszeresen figyelembe a különböző halállományok egyedi helyzetét. Ennélfogva nem teszi lehetővé annak értékelését, hogy a halászati flotta kivonási programjai a halászati flotta egyes szegmensei tekintetében hozzájárultak-e a többletkapacitás csökkentéséhez.

d) Az Egyesült Királyságban az OP előírta ugyan a kapacitáscsökkentést, de nem határozott meg célszámot. Ez megnehezíti a teljesítmény értékelését.

45. A gyakorlatban a hajókon végrehajtott, támogatásra jogosult beruházások némelyike növelheti az adott hajó halfogási képességét. Az energiahatékony motorok, valamint a jobb munkakörülmények és biztonsági feltételek következtében például a halászhajó gyorsabban érhet a halászati területre és a halászok termelékenyebbek lehetnek. Az ilyen, az EHA által támogatott beruházásoknak a hajó halfogási képessége növekedésére gyakorolt bármilyen hatását egyéb releváns tényezők – mint a halászati felhatalmazások változása, az időjárási körülmények megváltozása és egyéb, a hajón végzett, támogatásban nem részesülő beruházások – miatt igen nehéz számszerűsíteni.

46. Az összes vizsgált tagállam ellenőrizte, hogy a hajókon végzett, az EHA által támogatott beruházási projektek nem növelték a BT-ben és kW-ban kifejezett halászati kapacitást. Viszont, amint azt az 5. háttérmagyarázatban szereplő példa is mutatja, azt a tagállamok már nem ellenőrizték megfelelően, hogy vajon ezek a beruházások növelték-e a hajók halfogási képességét.

47. Portugáliában és Dániában az EHA-támogatású hajóberuházási projektekre pályázók gyakran jelezték, hogy a fogások mennyisége növekedni fog, de a Számvevőszék által ellenőrzött dániai projektek esetében nem volt bizonyítható a növekedés.

5. HÁTTÉRMAGYARÁZA

A HAJÓKON VÉGZETT BERUHÁZÁSOK NÖVELIK A HALFOGÁSI KÉPESSÉGET

Az Egyesült Királyságban az egyik ellenőrzött modernizációs projekt célja az volt, hogy a hajó hagyományos propellerét fúvókás propulziós rendszerre cseréljék, ami a hajó sebességének növelését eredményezi. A kapitány az ellenőröket arról tájékoztatta, hogy a sebességnövekedés nagyobb halfogásokat eredményezett.

A KÖZTÁMOGATÁSSAL KIVONT HAJÓKRA VONATKOZÓ ADATOKAT NEM MEGFELELŐEN VEZETIK BE A HALÁSZFLOTTA-NYILVÁNTARTÁSBA

48. A halászflotta-nyilvántartás alapvető referenciául szolgál a KHP-előírások alkalmazásának vonatkozásában, ideértve a tagállamok halászflotta-kapacitási referenciaszinteknek és felső korlátoknak való megfelelését. A köztámogatással kivont halászhajók be nem jelentése azzal jár, hogy e referenciaszintek és felső korlátok magasabbak lesznek (nem hagyván figyelmen kívül azt a tényt, hogy ezek a felső korlátok már eleve olyan magasak, hogy hatásuk korlátozott – lásd: 23. bekezdés). A Számvevőszék Franciaország és az Egyesült Királyság halászflotta-nyilvántartásában is talált hibákat az EHA-támogatással kivont hajókkal kapcsolatosan.

49. A 2010-es ellenőrzés idejét megelőzően az Egyesült Királyságban 65 halászhajót vontak ki EHA-támogatás felhasználásával, ugyanakkor az érintett 65 hajó közül három a halászflotta-nyilvántartás szerint még mindig aktív (azaz még nem került sor a kivonásukra). A halászati flottából kivontként bejegyzett 62 hajót helytelenül úgy vezették be a nyilvántartásba, mint amelyek kivonásához nem használtak fel köztámogatást (ez összesen 452 BT űrtartalmat érintett).

50. Ugyanebben az időszakban Franciaországban 155 halászhajót vontak ki EHA-támogatás felhasználásával. Míg a flottanyilvántartásba ezeket a hajókat kivontként jegyezték be, közülük 87-et úgy tüntettek fel a nyilvántartásban, mint amelyek kivonásához nem használtak fel köztámogatást (ez összesen 5357 BT űrtartalmat érintett).

HIÁNYOSSÁGOK TAPASZTALHATÓK A TAGÁLLAMOK HAJÓKIVONÁSI PROGRAMJAINAK TERVEZÉSÉBEN ÉS VÉGREHAJTÁSÁBAN

ELÉGTELEN CÉLMEGHATÁROZÁS

51. A köztámogatású halászhajó-kivonási programok céljait a tagállamoknak világosan meg kell határozniuk a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervekben: olyan halászatokat kell megcélozni, amelyeknél a többletkapacitásról bizonyíték áll rendelkezésre. Az egyes halászhajókat olyan megfelelő szempontok alapján kell kivonásra kiválasztani, melyek révén meg lehet győződni arról, hogy ezek a hajók valóban aktívan részt vesznek a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv és a halászhajó-kivonási program által célzott halászati tevékenységekben. A Franciaország és Lengyelország által alkalmazott jogosultsági kritériumok nem voltak megfelelően célhoz kötöttek.

52. Franciaországban a legtöbb halászhajó-kivonási program által alkalmazott fő jogosultsági kritérium a célzott halászat meghatározott halászati engedélyének megléte volt (a halászhajók több különböző halászat engedélyével is rendelkezhetnek). Mivel nem kellett adatokat szolgáltatni a halászhajó-kivonási program által célzott halfajokról, a célzott halfajból csak igen kis mennyiséget kifogó halászhajók is jogosultak voltak a köztámogatással történő kivonásra. Az ellenőrzött 10 projektből kettő az általános tőkehal-halászhajó kivonási programban volt érintett. Ezek közül az egyik projektben szereplő hajó kivonása előtt csak jelentéktelen mennyiségű tőkehalat fogott ki:

FRANCIAORSZÁGBAN KIVONT HAJÓ, AMELY IGEN KEVÉS, A CÉLZOTT HALÁLLOMÁNYHOZ TARTOZÓ HALAT FOGOTT KI

| Teljes kifogott halmennyiség 2007–2008 (kg) | Tőkehal (kg) | % |

1. hajó | 562944 | 7935 | 1,4% |

53. A kelta-tengeri tőkehal-halászhajó kivonási program fő támogathatósági kritériuma az volt, hogy a fogott tőkehal, vékonybajszú tőkehal, ördöghal és a szárnyas rombuszhal [33] értékének el kell érnie a hajó 2006-os és 2007-es fogásainak legalább 25%-át. Ennek eredményeként a halászhajók kivonása akkor is támogatható volt, ha tőkehalat csak igen kis mennyiségben fogtak ki. Az ebben a programban szereplő, ellenőrzött tíz projektből három esetében jelentéktelen mennyiségű tőkehalat fogtak ki:

FRANCIAORSZÁGBAN KIVONT HAJÓK, AMELYEK IGEN KEVÉS, A CÉLZOTT HALÁLLOMÁNYHOZ TARTOZÓ HALAT FOGTAK KI

| Teljes kifogott halmennyiség 2006–2008 (kg) | Tőkehal (kg) | % |

1. hajó | 446894 | 512 | 0,1% |

2. hajó | 173513 | 437 | 0,3% |

3. hajó | 406201 | 1536 | 0,4% |

54. Az egyetlen lengyel halászhajó-kivonási program célja a tőkehal-halászflotta hozzáigazítása a rendelkezésre álló erőforrásokhoz. A Balti-tengeren hajózó legtöbb lengyel halászhajó alkalmas tőkehal halászatára, ám sok hajó ehelyett más nyíltvízi halakra halászik. A halászhajó-kivonási programban nem szerepel olyan jogosultsági kritérium, amely a halászati felszerelésre vagy a halfogásokra vonatkozik, ami azt jelenti, hogy a lengyel halászflotta gyakorlatilag összes halászhajója jogosult a köztámogatású hajókivonásban történő részvételre, még olyan hajók is, amelyeknek csekély hatásuk van a tőkehalhalászatra.

KÖZTÁMOGATÁS NYÚJTÁSA INAKTÍV HALÁSZHAJÓK KIVONÁSÁRA

55. A halászhajók leselejtezéséhez nyújtott köztámogatás esetében komoly kockázatot jelent, hogy a támogatásokat olyan halászhajókra fizetik ki, amelyek amúgy is beszüntették volna tevékenységüket ("holtteher"). Ezt a kockázatot a tagállamok a program szabályainak gondos kialakításával csökkenthetik, például ha előírják, hogy a támogatható halászhajóknak legalább bizonyos számú napot a tengeren kell tölteniük, vagy hogy a halászhajónak a kérelem benyújtása előtt aktívnak kell lennie. A Számvevőszék úgy találta, hogy ezt a kockázatot nem sikerült elkerülni.

56. Franciaországban a köztámogatású halászhajó-kivonási program egyik jogosultsági feltétele az volt, hogy a hajónak érvényes hajózási engedéllyel kellett rendelkeznie a köztámogatás odaítélésének időpontjában. Az ellenőrzött tíz projekt közül egy esetében ez a feltétel nem teljesült (lásd: 6. háttérmagyarázat).

6. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

INAKTÍV HALÁSZHAJÓ KIVONÁSA FRANCIAORSZÁGBAN

A francia hatóságok 2008 júniusában elfogadtak egy olyan hajóra vonatkozó köztámogatási kérelmet, amelynek a hajózási engedélye 2006 júliusában lejárt. A halászhajó az egész 2007-es évben inaktív volt, mivel a hajózási engedély megszerzése nagyobb átalakítást igényelt volna. Kivonási támogatásként 1284534 EUR kifizetése történt meg, ebből 513813 eurót az EHA finanszírozott.

57. Spanyolországban a halászhajó-kivonási program egyik támogathatósági feltétele az volt, hogy a halászhajónak a kérelem beadása előtti két év mindegyikében legalább 90 napot, vagy a kérelem benyújtása előtti évben legalább 120 napot halászati tevékenységgel kellett töltenie. Az ellenőrzött tíz projektből kettő olyan hajókkal volt kapcsolatos, amelyek inaktívak voltak, bár az első esetben a hajó a fenti támogathatósági feltételeknek megfelelt (lásd: 7. háttérmagyarázat).

7. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

INAKTÍV HALÁSZHAJÓK KIVONÁSA SPANYOLORSZÁGBAN

a) A spanyol hatóságok 2008 júniusában elfogadták egy olyan halászhajónak a kivonási kérelmét, amely 2007 szeptembere óta inaktív volt, miután dél-amerikai tartózkodása során a hajón komoly tűz ütött ki. A kedvezményezett bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a hajó a kérelem benyújtása előtti évben több mint 120 napot töltött halászati tevékenységgel. A halászhajót Uruguayban selejtezték le. Kivonási támogatásként 1611641 EUR kifizetése történt meg, ebből 983101 eurót az EHA finanszírozott.

b) A spanyol hatóságok 2008 júliusában elfogadták egy olyan halászhajónak a kivonási kérelmét, amely 2007 májusa óta inaktív volt. A kedvezményezett bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a hajó 2006-ban több mint 120 napot halászati tevékenységgel töltött, de nem tudta bizonyítani, hogy a hajó 2007-ben, azaz az igénylés benyújtása előtti évben aktív lett volna. Kivonási támogatásként 780794 EUR kifizetése történt meg, ebből 468477 eurót az EHA finanszírozott.

58. Az Egyesült Királyságban az angol halászhajó-kivonási programban történő részvételi jogosultsághoz egy halászhajónak halászati engedéllyel kellett rendelkeznie és hajózásra alkalmasnak kellett lennie. Az ellenőrzött tíz projekt közül kettőben ez a feltétel nem teljesült (lásd: 8. háttérmagyarázat).

A KÖZTÁMOGATÁS MÉRTÉKÉNEK ELÉGTELEN INDOKLÁSA

59. A halászhajó-kivonási programok esetében az egyik kulcsfontosságú tényező a köztámogatás szintjének meghatározása, amely a program kimenetét és költségét egyaránt befolyásolja: amennyiben a köztámogatás aránya túl alacsony, a program résztvevőinek száma elégtelen lehet; ha pedig az arány túl magas, a köztámogatási költségek megnövekedhetnek és a rendelkezésre álló keretet kevesebb halászhajóra lehet csak fordítani. Az EHA-rendelet előírja, hogy a tagállamok a támogatási arányok költséghatékonyságát olyan objektív kritériumok alapján határozzák meg, mint a halászhajó piaci vagy biztosítási értéke, forgalma, kora és halászati kapacitása.

8. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

INAKTÍV HALÁSZHAJÓK KIVONÁSA ANGLIÁBAN

a) Az angol hatóságok 2009 januárjában kapták kézhez egy olyan hajónak a kivonási kérelmét, amelynek engedélyét tulajdonosa 2008 júliusában egy másik hajójára ruházta át. Az angol hatóságok tanácsát követve a hajót 9 napra ismételten engedélyeztették, mielőtt az engedélyt véglegesen bevonták volna. Kivonási támogatásként 14000 angol font (16588 EUR) kifizetése történt meg, ebből 5600 angol fontot (6635 eurót) az EHA finanszírozott.

b) Az angol hatóságok 2009 januárjában elfogadtak egy olyan hajó kivonására vonatkozó kérelmet, amely 2008 augusztusa óta nem volt hajózásra alkalmas, mivel motorját cserélni kellett volna. Kivonási támogatásként 171865 angol font (203623 EUR) kifizetése történt meg, ebből 68746 angol fontot (81452 eurót) az EHA finanszírozott.

60. A legtöbb tagállamban a köztámogatás arányát kizárólag a hajó BT-ben kifejezett halászati kapacitásának figyelembe vételével állapítják meg, úgy, hogy a köztámogatás egy fix elemen és egy, a hajó BT űrtartalmához kötött változó elemen alapul. Kivételt képezett ez alól az angol halászhajó-kivonási program, ahol a köztámogatás arányát egy pályázati eljárás során állapították meg, és Portugália, ahol a forgalmat, a kvótafelhasználást és a célzott halászati erőforrások alakulását vették figyelembe.

61. Míg a legtöbb tagállam esetében a kizárólag a BT-ben kifejezett halászati kapacitás figyelembe vételének gyakorlata kétségtelenül előnyös volt, mivel átlátható és egyszerűen adminisztrálható, a módszer nem vette kellőképpen figyelembe az igénylők halászhajóinak egyedi jellemzőit és különösen a halászhajó-kivonási program által megcélzott halászati erőforrásokra gyakorolt hatásukat. Továbbá a köztámogatás mértékénél nem különösebben vették figyelembe azt a több tagállamban is meglévő lehetőséget, miszerint a halászhajó-kivonási programokban részt vevő igénylők eladhatják halászati jogosultságaikat (lásd: 29. bekezdés).

62. Az ellenőrzött tagállamokban a köztámogatás aránya meglehetősen hasonló volt. A 9. háttérmagyarázat az egyes mintául szolgáló halászhajó-méretcsoportokra lebontva tünteti fel a kifizethető köztámogatást.

9. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A HALÁSZHAJÓK KIVONÁSÁRA SZÁNT KÖZTÁMOGATÁSOK MÉRTÉKE EGYES TAGÁLLAMOKBAN [34]

Tagállam | Köztámogatás (ezer EUR) halászhajó-mintaméret szerint |

10 BT | 100 BT | 500 BT |

Dánia | 123 | 553 | 1631 |

Spanyolország | 118 | 527 | 1556 |

Franciaország | 112 | 457 | 1397 |

Olaszország – vörös tonhalra halászó hajók | 168 | 753 | 2223 |

Olaszország – egyéb hajók | 112 | 502 | 1482 |

Lengyelország | 117 | 529 | 1542 |

Portugália | 101 | 452 | 1334 |

Egyesült Királyság (Anglia) | 131 | N/A | N/A |

AZ "ÜZEMANYAGVÁLSÁG-RENDELET" HATÁSA KORLÁTOZOTT

63. A Tanács 744/2008/EK rendelete, az "üzemanyagválság-rendelet" átmeneti szabályozást vezetett be az olyan flottaszegmensek számára, ahol az energiaköltségek a termelési költségek átlagosan legalább 30%-át tették ki, és válaszlépésként az üzemanyagárak jelentős növekedésére a halászhajó-kivonás, valamint a fedélzeti beruházások magasabb támogatását írta elő. A "flottaszegmenseket" a rendelet nem határozta meg, így a tagállamok rugalmas, eltérő flottaszerkezetüket tükröző Flottaátalakítási Programokat (FÁP-okat) valósíthattak meg.

64. Ahhoz, hogy az átmeneti szabályozás kedvezményezettjei lehessenek, a tagállamoknak egy vagy több FÁP-ot kellett kialakítaniuk.

65. Dániában egyetlen FÁP-ot alakítottak ki, amely több flottaszegmenst ölelt fel. A flottaszegmenseket akár egyetlen hajó is alkothatta.

66. A dán FÁP-ban eredetileg szereplő 40 halászhajóból 34-et támogatással vontak ki, míg hatot 2009 és 2010 között korszerűsítettek. A kedvezményezetteket arra kötelezték, hogy legalább a halászhajó-kivonásra kapott köztámogatásnak megfelelő összeget modernizálásra vagy új halászhajók építésére/behozatalára fordítsák. Ily módon hat új halászhajó építésének és négy halászhajó behozatalának részleges finanszírozása történt meg. Bár halászhajók építésének közvetlen támogatását az EHA nem engedélyezi, ezek a tranzakciók összességében azt eredményezték, hogy az EHA támogatás közvetett módon elősegítette új hajók építését. Ez nem volt összhangban az EHA-rendelet célkitűzéseivel. A dán hatóságok szerint a FÁP következtében a BT-ben kifejezett halászati kapacitás 43%-kal, 11555 BT-ről 6639 BT-re csökkent. Az említett 11555 BT kiinduló kapacitás azonban 5742 BT hajóűrtartalomból és 5813 BT úgynevezett "halászati jogosultságból" állt össze (hajók vételére vagy behozatalára vonatkozó jogosultság). A kiszámolt 43%-os csökkenés azon a feltételezésen alapult, hogy mivel a kedvezményezettek halászati kapacitásjogosultságaikat azonos kapacitású halászhajók vételére vagy importjára használják fel, a megszerzett halászhajók ténylegesen nem növelik a halászati kapacitást. Csakhogy a FÁP eredményeként a valódi hajóűrtartalom 5742 BT-ről 6639 BT-re nőtt.

67. Franciaország anyaországbeli részén két FÁP-ot hajtottak végre. Az eredeti, összesen 4407 BT kapacitású 36 halászhajóból 18-at kivontak, 18-at pedig modernizáltak. A francia hatóságok szerint a FÁP-ok 33%-os, azaz 1480 BT-s kapacitáscsökkenést eredményeztek. Csakhogy a 18 kivont hajóból 10-et, összesen 1213 BT kapacitással, már korábbi, az EHA által finanszírozott halászhajó-kivonási programokban is elfogadtak. A Számvevőszék álláspontja szerint a FÁP halászati kapacitásra gyakorolt tényleges hatása mindössze 267 BT csökkenés volt (1480 BT – 1213 BT), ami a teljes halászati kapacitás mindössze 6%-os csökkenésének felel meg.

68. Az Egyesült Királyságban (Angliában) a motorfejlesztéseket csak akkor tekintették támogathatónak, ha ezek során az üzemanyag-hatékonyság legfeljebb 5%-kal nőtt.

A TAGÁLLAMOK BESZÁMOLÓI NEM MEGFELELŐEK

69. A KHP-rendelet [35] előírja, hogy a Bizottság minden évben köteles az Európai Parlament és a Tanács számára összefoglalót készíteni a tagállamoknak a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek fenntartható egyensúlyának kialakítására irányuló törekvéseiről, és az összefoglalót a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB), valamint a Halászati és Akvakultúraágazati Tanácsadó Bizottság (HATB) véleményével kell kiegészíteni. A Bizottság összefoglalója az egyes tagállamok éves jelentésein alapul. A Bizottság végrehajtási rendelete [36] szabályozza a tagállamok éves jelentéseiben szerepeltetendő minimális információtartalmat. 2008 márciusában a bizottsági szolgálatok iránymutatást bocsátottak ki a tagállamok által ezekben a jelentésekben használandó technikai, biológiai és gazdasági mutatókról.

70. A Bizottság által készített éves összefoglaló jelentések, valamint a HTMGB és HATB szakvéleményei évről évre megállapítják, hogy bár a tagállamok flottajelentései egyre javulnak, továbbra sem kielégítőek. A jelentéseket gyakran nem nyújtották be az előírt határidőre, és legtöbbjük nem a Bizottság által 2008 márciusában kiadott iránymutatással összhangban készült. A Bizottság legutóbbi rendelkezésre álló, a 2008-as évről szóló összefoglaló jelentése [37] arra a következtetésre jutott, hogy a jelentések többsége nem szolgál elegendő információval ahhoz, hogy a Bizottság képes legyen elemezni a halászati kapacitás és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek közötti egyensúly kialakítására irányuló törekvéseket.

71. A KHP-rendelet nem határozta meg elégséges mértékben a tagállamok éves jelentési kötelezettségeit, és a nem megfelelő flottajelentéseket készítő tagállamokat semmiféle hátrányos következménnyel nem szankcionálták. Ezzel ellentétben, ha a tagállamok hiányos éves EHA-végrehajtási jelentést nyújtanak be, a Bizottság az EHA-rendelet 83. cikke értelmében megszakíthatja az időközi kifizetéseket.

72. Bár a Számvevőszék által megvizsgált tagállamok éves flottajelentéseinek többsége bőséges információt tartalmazott a tagállamok halászati tevékenységéről és halászati kapacitásáról, Franciaország, Lengyelország, Portugália és Spanyolország jelentései nem teszik lehetővé, hogy következtetést lehessen levonni halászflottáik halászati kapacitása és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek közötti egyensúly vonatkozásában. Ezek a tagállamok nem alkalmazták a Bizottság 2008 márciusában kiadott iránymutatását. Az Egyesült Királyság más technikai mutatókat használ a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly értékelésére, de nem szolgált felvilágosítással arról, hogy kapacitásjogosultsági rendszere milyen alapon osztotta el a jogosultságokat [38]. Olaszország és Dánia pontosan követte a Bizottság iránymutatását és olyan éves jelentéseket nyújtott be, amelyek megfelelőképpen vizsgálták a halászati kapacitások és halászati erőforrások közötti egyensúlyt.

73. A tagállamok nem kielégítő beszámolói miatt uniós szinten nem áll rendelkezésre világos áttekintés a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek egyensúlyáról. Ez megnehezíti a halászati többletkapacitás csökkentésére irányuló megfelelő politikák meghatározását és e politikák teljesítményének értékelését is.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

KÖVETKEZTETÉSEK

74. A halászati flotta többletkapacitása továbbra is az egyik legfőbb oka annak, hogy a KHP kudarcot vall a fenntartható halászati tevékenység megvalósításában. Bár a halászati többletkapacitás csökkentése a KHP korábbi reformjai során folyamatosan visszatérő téma volt, a jelenlegi intézkedések nem bizonyultak sikeresnek. Ez azt mutatja, hogy a problémák leküzdését célzó új módszereket kell elfogadni, illetve a meglévő intézkedéseket jobban be kell tartatni.

A RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK ÉS A HALÁSZATI KAPACITÁS EGYENSÚLYÁNAK MEGTEREMTÉSÉRE IRÁNYULÓ INTÉZKEDÉSEK KERETRENDSZERE NEM KIELÉGÍTŐ

75. A KHP nem szabályozza megfelelően a halászati flotta többletkapacitásával kapcsolatos kulcsfontosságú kérdéseket:

a) a folyamatos technológiai fejlődés miatt a halászati kapacitás jelenleg érvényben lévő definíciói már nem tükrözik megfelelően a halászhajók halfogási képességét (21. és 22. bekezdés);

b) a felső korlátok ténylegesen nem korlátozzák a halászati flotta kapacitását (23. bekezdés);

c) bár a halászati kapacitás halászati lehetőségekhez történő igazítása a KHP és az EHA egyik sarokköve, a halászati többletkapacitást nem definiálták és nem is számszerűsítették. Ez bonyolítja a kapacitás csökkentésére irányuló intézkedések kialakítását és tagállami szinten megnehezíti ezen intézkedések teljesítményének értékelését (24. és 25. bekezdés);

d) a halászhajók köztámogatással történő leselejtezése esetén nem kellően világosak a halászati jogosultságok kezelésére (megszüntetésére/átruházására/értékesítésére) vonatkozó szabályok. Továbbá a vonatkozó rendeletek nem határozzák meg, hogy a halászati jogosultságok milyen szerepet töltenek be a halászati kapacitások halászati lehetőségekhez történő hozzáigazításában (26–33. bekezdés).

A RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK ÉS A HALÁSZATI KAPACITÁS EGYENSÚLYÁNAK MEGTEREMTÉSÉRE IRÁNYULÓ INTÉZKEDÉSEK KIALAKÍTÁSA ÉS VÉGREHAJTÁSA NEM KIELÉGÍTŐ

76. A halászati kapacitás és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek egyensúlyának megteremtésére irányuló intézkedések kialakítása és végrehajtása nem kielégítő. A tagállamok nem tettek eleget a KHP értelmében vállalt azon kötelezettségüknek, miszerint eredményes intézkedéseket léptetnek érvénybe a halászati kapacitás halászati lehetőségekhez történő hozzáigazítása érdekében, és a tagállamokkal kapcsolatos bizottsági monitoring és felügyelet nem akadályozta meg a jelentős végrehajtási problémákat. Bizonyos intézkedések kialakítása szintén nem kielégítő.

a) Késések voltak az EHA által finanszírozott projektek megvalósításában és az irányítási és ellenőrző rendszerek létrehozásában (36. és 37. bekezdés).

b) A halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek nem biztosítottak kellően hatékony és eredményes alapot a halászflották kapacitásának a rendelkezésre álló halászati lehetőségekhez történő hozzáigazításához (38–40. bekezdés).

c) Az ellenőrzés során vizsgált hét tagállamból négy nem megfelelő célokat tűzött ki a kapacitás csökkentésére. Ez fokozza annak kockázatát, hogy a halászflotta többletkapacitásának csökkentéséhez nem a megfelelő célokat jelölik ki (41. és 42. bekezdés).

d) A halászhajók fedélzetén végrehajtott, támogatott beruházások a gyakorlatban esetleg növelhetik azok halfogási képességét (43–47. bekezdés).

e) A halászflotta-nyilvántartásba a köztámogatással kivont halászhajókkal kapcsolatos adatokat nem megfelelően vezették be. Ez felfelé módosította a halászflotta-kapacitásra vonatkozó felső határokat (48–50. bekezdés).

f) A halászhajó-kivonási programokban való részvételi jogosultság és kiválasztási kritériumok nem a megfelelő célokhoz voltak kötve. Ez olyan halászhajók kivonásához vezetett, amelyeknek egyáltalán nem, vagy csak igen csekély hatásuk volt a célzott halállományokra (51–58. bekezdés).

g) A halászhajók kivonására felhasznált köztámogatás mértéke általában nem vette figyelembe a megfelelő objektív kritériumokon alapuló költséghatékonyságot (59–62. bekezdés).

h) Az "üzemanyagválság-rendelet" alkalmazása nem eredményezte a halászflotta kapacitásának kívánt mértékű csökkenését (63-68. bekezdés).

i) Nem megfelelőek és nem kellően egyértelműek a halászati kapacitásnak a halászati lehetőségekhez történő hozzáigazításáról benyújtott tagállami jelentésekre vonatkozó szabályok. Ez az egyik oka annak, hogy a tagállamok többsége hiányos és nem megfelelő jelentést nyújt be, ami azzal a következménnyel jár, hogy nem lehet következtetéseket levonni a halászati többletkapacitásra vonatkozóan (69-73. bekezdés).

AJÁNLÁSOK

77. A halászati flotta többletkapacitásának csökkentése érdekében, valamint a fenntartható halászati ágazat megteremtésének előmozdítására a Számvevőszék a következő ajánlásokat fogalmazza meg.

1. AJÁNLÁS

A Bizottságnak meg kell tennie a megfelelő kezdeményezéseket – beleértve annak megfontolását, hogy szükséges-e az alaprendeletek módosítása – annak érdekében, hogy:

a) megfelelőbb módon definiálja a halászati kapacitást és többletkapacitást, illetve relevánsabb, határozott intézkedéseket hozzon a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly megteremtését célzó intézkedések elősegítésére;

b) a halászati flottakapacitás vonatkozásában tényleges határértékeket határozzon meg;

c) gondoskodjon róla, hogy a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek kialakítása és végrehajtása eredményesen célozza meg a halászati erőkifejtések kívánt csökkentését;

d) tegye egyértelművé, hogyan kezelendők a halászati jogosultságok köztámogatással történő halászhajó-kivonás esetén;

e) tegye egyértelművé, hogy a halászati jogosultságok átruházási programjainak van-e szerepe a halászati többletkapacitás csökkentésében;

f) alakítsa ki álláspontját arra vonatkozóan, hogy a fedélzeti beruházások köztámogatásának programját újra kell-e gondolni annak fényében, hogy nehézségek merültek fel a halászati kapacitást növelő beruházások elkerülésében; ha pedig a program folytatása mellett dönt, világossá kell tennie, mely fedélzeti beruházások jogosultak köztámogatásra és melyek nem;

g) rójon egyértelmű kötelezettségeket a tagállamokra annak biztosítása érdekében, hogy a flottanyilvántartást megfelelően frissítsék, valamint hogy a halászati kapacitások és a halászati lehetőségek egyensúlyának megteremtését célzó erőfeszítésekről benyújtott jelentések megfelelő minőségűek legyenek és a kívánt információkat tartalmazzák.

2. AJÁNLÁS

Halászati flottáik halászati kapacitásának a rendelkezésre álló halászati erőforrásokhoz történő hozzáigazításával kapcsolatos KHP-intézkedések végrehajtása során a tagállamok kötelesek:

a) korrekciós intézkedéseket tenni az EHA végrehajtásában mutatkozó késések kiküszöbölésére;

b) biztosítani, hogy a fedélzeti beruházásokat támogató bármilyen intézkedés alkalmazása szigorú legyen és a beruházás ne növelhesse a halászati képességet;

c) gondoskodni a flottanyilvántartás naprakész vezetéséről;

d) biztosítani, hogy a halászhajó-kivonási programokban való részvételre vonatkozó kiválasztási kritériumokat úgy alakítsák ki, hogy az pozitív hatással legyen a célzott halállományok fenntarthatóságára, valamint segítsen elkerülni azt, hogy köztámogatást folyósítsanak inaktív halászhajók kivonására;

e) biztosítani, hogy a halászhajók kivonására felhasznált köztámogatás mértékének megállapítása során figyelembe vegyék azok elégséges, objektív kritériumok alkalmazásával megállapított költséghatékonyságát;

f) a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti fenntartható egyensúly megteremtését célzó törekvéseiket bemutató éves jelentéseik készítése során a Bizottság iránymutatását alkalmazni, valamint megalapozott következtetéseket levonni az egyensúly állapotáról.

Ezt a jelentést Olavi ALA-NISSILÄ számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2011. szeptember 28-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[9999] Forrás: Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (International Council for the Exploration of the Seas).

[9991] A Tanács 1986. szeptember 22-i 2930/86/EGK rendelete a halászhajók jellemzőinek meghatározásáról (HL L 274., 1986.9.25., 1. o.).

[9992] Forrás: A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek az EU halászatában a fenntarthatóság elvének a legnagyobb fenntartható hozamon keresztül történő végrehajtásáról, COM(2006) 360 végleges, 2006.7.4.

[1] A Tanács 2002. december 20-i 2371/2002/EK rendelete a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról (HL L 358., 2002.12.31., 59. o.).

[2] Zöld könyv – A közös halászati politika reformja, COM(2009) 163 végleges, 2009.4.22.

[3] Például a halászflotta többletkapacitását 40%-osra becsülték és a hajókivonási programok támogatása sem volt elég célzott.

[4] A Számvevőszék 7/2007. sz. különjelentését követően új ellenőrzési szabályozás lépett hatályba 2010-ben (a Tanács 1224/2009/EK rendelete a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról (HL L 343., 2009.12.22., 1. o.)).

[5] Például a FAO 2004. évi 994. sz. halászati körlevele: "Measuring and appraising capacity in fisheries. Framework, analytical tools and data aggregation" (Halászatok kapacitásának mérése és becslése. Keretrendszer, elemzési eszközök és adatgyűjtés).

[6] Bizottsági szolgálati munkadokumentum a halászati jogokon alapuló irányítási eszközökről, SEC(2007) 247, 2007.2.26.

[7] Például: Sissenwine, M. és Symes, D.: "Reflections on the Common Fisheries Policy" (Gondolatok a közös halászati politikáról) – Jelentés az Európai Bizottságnak, 2007. július.

[8] Például az ENSZ 1982-es Tengerjogi Egyezménye (UNCLOS) az egyezményt aláíró parti államok számára biztosítja azt a jogot, hogy a parttól 200 mérföldnyire a tengerbe benyúló kizárólagos gazdasági övezetükben meghatározhassák a halászati jogokat, továbbá előírja számukra, hogy biztosítsák, hogy az élő források fennmaradását a túlzott kiaknázás ne veszélyeztesse. Az ENSZ 1982. december 10-i Tengerjogi Egyezményének 61. cikke, 1833 UNTS 396. Az egyezmény 1994.11.16-án lépett hatályba. 1999-ben a FAO cselekvési tervet fogadott el a halászati kapacitás irányítására, amely azt irányozta elő, hogy az államoknak 2005-re hatékonyan kell irányítaniuk halászati kapacitásaikat, beleértve az érintett halászatokban a korlátozások és a progresszív kapacitáscsökkentés életbe léptetését.

[9] Konzultáció a 2011. évi halászati lehetőségekről, COM(2010) 241 végleges, 2010.5.17.

[10] Az Eurostat adatai szerint az EU halászflottái által kifogott összes hal több mint 70%-a ebből a régióból származik.

[11] Forrás: Eurostat.

[12] A Tanács 2371/2002/EK rendelete 3. cikkének (n) bekezdése.

[13] Lásd ugyanakkor a 21. bekezdést.

[14] A Bizottság jelentése a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a többéves orientációs programoknak a halászflották vonatkozásában elért időközi eredményeiről a 2002. június 30-i állapot szerint, COM(2002) 483 végleges, 2002.9.3.

[15] A Tanács 2371/2002/EK rendeletének III. fejezete.

[16] A Tanács 2006. július 27-i 1198/2006/EK rendelete az Európai Halászati Alapról (HL L 223., 2006.8.15., 1. o.).

[17] A Tanács 2008. július 24-i 744/2008/EK rendelete a gazdasági válság által érintett európai közösségi halászati flották szerkezetátalakításának ösztönzését célzó különleges átmeneti intézkedésről (HL L 202., 2008.7.31., 1. o.).

[18] Az ellenőrzés az angliai és skóciai végrehajtásra vonatkozott.

[19] Például: "Reducing Fishing Capacity: Best practices for Decommissioning Schemes" (Halászati kapacitások csökkentése: Bevált gyakorlatok a kivonási programok során). OECD 2009.

[20] Norvégiát azért válogatták be, mert az EU és Norvégia részben közös halállományokon osztozik, valamint mert Norvégia önmagában is hozzávetőleg fele annyi halat fog, mint az egész uniós halászati flotta.

[21] Az IUU halászati tevékenység a világ összes halfogásának 19%-át teszi ki, mintegy 10 milliárd euró értékben, és komoly fenyegetést jelent a fenntartható halászatokra. Az IUU halászat elleni IUU-rendelet 2010-ben lépett hatályba: a Tanács 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK rendelete a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról (HL L 286., 2008.10.29., 1. o.).

[22] A Számvevőszék becslése azon alapul, hogy először a régebbi hajókat vonják ki a flottából. Az 1992-es flotta 2008-ra fennmaradt részének halfogási képességében beálló növekedés = (160% × (100% – 29%)) – 100%.

[23] A motorteljesítmény mérésére vonatkozó szabályokat megerősítette az új ellenőrzési rendelet.

[24] Forrás: North Sea Regional Advisory Council – Északi-tengeri Regionális Tanácsadó Testület.

[25] A Tanács 2371/2002/EK rendelete 11. cikkének (3) bekezdése.

[26] Például a Tanács 40/2008/EK rendelete IIa. mellékletének (10) bekezdése, IIb. mellékletének (9) bekezdése, IIc. mellékletének (9) bekezdése (HL L 19., 2008.1.23., 1. o.), a Tanács 43/2009/EK rendelete IIb. és IIc. mellékletei (HL L 22., 2009.1.26., 1. o.) és a Tanács 53/2010/EU rendelete (HL L 21., 2010.1.26., 1. o.).

[27] BT-ben kifejezve a kapacitás a 2003-as 107578 BT-ről 2009-re 78821 BT-re esett vissza.

[28] A dán hatóságok 2009. évi éves jelentése a halászati kapacitások és lehetőségek egyensúlyának megteremtésére irányuló erőfeszítéseikről, 2010. április.

[29] A halászati flották kiigazítására irányuló intézkedéseket 385 millió EUR összegben hajtották végre, ami a 2007–2013 között rendelkezésre álló összeg 31%-a.

[30] EHA-Vademecum, a Bizottság EHAB/10/2007 dokumentuma, 2007.3.26.

[31] A Tanács 1198/2006/EK rendelete 20. cikke (1) bekezdésének c) albekezdése; a Bizottság 498/2007/EK rendelete 1. mellékletének A.4 része (HL L 120., 2007.5.10., 1. o.).

[32] Az 1198/2006/EK rendelet 25. cikkének (2) bekezdése.

[33] Ezeket a fajokat azért sorolták ide, mert a kelta-tengeri tőkehalhalászat vegyes halászat és a vonóhálók a tőkehallal egyidejűleg más halfajokat is foghatnak.

[34] Forrás: A tagállamok operatív programjai és kivonási programjai. Az Angliánál feltüntetett összeg egy átlagérték, mivel a támogatások mértékét az igénylők pályázatainak alapján állapítják meg. Csak a "10 BT" esetében érvényes mértéket tüntettük fel, mivel az Angliában leselejtezett legnagyobb hajó 15 BT űrtartalmú (az ellenőrzés ideje alatt az EHA-tól származó közfinanszírozással Skóciában egyetlen hajó sem került leselejtezésre). Dánia, Lengyelország és az Egyesült Királyság esetében a 2010. december 31-én érvényes átváltási árfolyamokat alkalmaztuk.

[35] A Tanács 2371/2002/EK rendelete 14. cikkének (1) bekezdése.

[36] A 2371/2002/EK tanácsi rendelet III. fejezetében meghatározott közösségi flottapolitika végrehajtási szabályainak megállapításáról szóló 2003. augusztus 12-i 1438/2003/EK bizottsági rendelet 13. cikke (HL L 204., 2003.8.13., 21. o.).

[37] A Bizottság éves jelentése az Európai Parlament és a Tanács számára a tagállamoknak a 2008-as évben a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti fenntartható egyensúly kialakítására irányuló erőfeszítéseiről, COM(2010) 60 végleges, 2010.2.25.

[38] 2010. október 4-én ezek a jogosultságok 81891 kW teljesítményt és 21957 BT űrtartalmat tettek ki.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

AZ EURÓPAI HALÁSZATI ALAP VÉGREHAJTÁSA 2010. DECEMBER 31-ÉN

| Az EHA rendelkezésére álló keret | 1. prioritási tengely EHA-keret (halászflották átalakítási eszközei) | A tagállamok által 2010.12.31-ig igazolt EHA végrehajtás | Az EHA 1. prioritás tengelyének a tagállamok által 2010.12.31-ig igazolt végrehajtása |

| millió EUR | millió EUR | millió EUR | millió EUR | a rendelkezésre álló keret %-ában |

Tagállam | Köztámogatás | EHA | Nemzeti | Köztámogatás | EHA | Nemzeti | Köztámogatás | EHA | Nemzeti | Köztámogatás | EHA | Nemzeti | Köztámogatás | EHA | Nemzeti |

Belgium | 48 | 26 | 22 | 18 | 12 | 6 | 11 | 8 | 3 | 10 | 7 | 3 | 56% | 58% | 50% |

Bulgária | 107 | 80 | 27 | 11 | 8 | 3 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0% | 0% | 0% |

Csehország | 36 | 27 | 9 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | – | – | – |

Dánia | 238 | 134 | 104 | 54 | 40 | 14 | 41 | 29 | 12 | 22 | 20 | 2 | 41% | 50% | 14% |

Németország | 247 | 156 | 91 | 13 | 8 | 5 | 38 | 26 | 12 | 1 | 0 | 1 | 8% | 0% | 20% |

Észtország | 113 | 85 | 28 | 20 | 15 | 5 | 19 | 14 | 5 | 6 | 5 | 1 | 30% | 33% | 20% |

Írország | 66 | 42 | 24 | 46 | 35 | 11 | 37 | 27 | 10 | 37 | 27 | 10 | 80% | 77% | 91% |

Görögország | 274 | 208 | 66 | 98 | 77 | 21 | 41 | 39 | 2 | 8 | 8 | 0 | 8% | 10% | 0% |

Spanyolország | 2071 | 1132 | 939 | 764 | 439 | 325 | 402 | 202 | 200 | 237 | 132 | 105 | 31% | 30% | 32% |

Franciaország | 557 | 216 | 341 | 179 | 66 | 113 | 172 | 50 | 122 | 136 | 38 | 98 | 76% | 58% | 87% |

Olaszország | 849 | 424 | 425 | 323 | 161 | 162 | 81 | 60 | 21 | 55 | 42 | 13 | 17% | 26% | 8% |

Ciprus | 39 | 20 | 19 | 10 | 5 | 5 | 12 | 6 | 6 | 3 | 1 | 2 | 30% | 20% | 40% |

Lettország | 167 | 125 | 42 | 35 | 26 | 9 | 30 | 22 | 8 | 19 | 14 | 5 | 54% | 54% | 56% |

Litvánia | 71 | 55 | 16 | 17 | 14 | 3 | 14 | 11 | 3 | 5 | 4 | 1 | 29% | 29% | 33% |

Magyarország | 47 | 35 | 12 | 0 | 0 | 0 | 5 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | – | – | – |

Málta | 11 | 8 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33% | 0% | 100% |

Hollandia | 121 | 49 | 72 | 45 | 17 | 28 | 33 | 10 | 23 | 28 | 8 | 20 | 62% | 47% | 71% |

Ausztria | 10 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 5 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | – | – | – |

Lengyelország | 979 | 734 | 245 | 225 | 169 | 56 | 50 | 37 | 13 | 50 | 37 | 13 | 22% | 22% | 23% |

Portugália | 326 | 246 | 80 | 75 | 63 | 12 | 51 | 42 | 9 | 29 | 27 | 2 | 39% | 43% | 17% |

Románia | 308 | 231 | 77 | 13 | 10 | 3 | 17 | 13 | 4 | 2 | 1 | 1 | 15% | 10% | 33% |

Szlovénia | 29 | 22 | 7 | 3 | 2 | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0% | 0% | 0% |

Szlovákia | 19 | 14 | 5 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | – | – | – |

Finnország | 92 | 39 | 53 | 8 | 3 | 5 | 20 | 9 | 11 | 1 | 1 | 0 | 13% | 33% | 0% |

Svédország | 105 | 55 | 50 | 23 | 14 | 9 | 28 | 16 | 12 | 17 | 10 | 7 | 74% | 71% | 78% |

Egyesült Királyság | 247 | 138 | 109 | 74 | 40 | 34 | 12 | 6 | 6 | 6 | 3 | 3 | 8% | 8% | 9% |

Összesen | 7177 | 4306 | 2871 | 2057 | 1226 | 831 | 1133 | 645 | 488 | 673 | 385 | 288 | | | |

Végrehajtás (%) | | | | | | | 16% | 15% | 17% | | | | 33% | 31% | 35% |

--------------------------------------------------