Az új importellenőrzési rendszer jelentős fejlesztéseket hoz a vámkockázatok uniós kezelésébe. Az adatok minőségének és rendelkezésre állásának terén szükséges javítások homlokterében az előzetes rakományinformációkat tartalmazó közös adattár áll, amely e javítások alapvető előfeltétele is. A decentralizált megközelítés a többszörös benyújtás bevezetésével és az előzetes rakományinformációk várható mennyiségi növekedésével – a jelenlegi rendszerben mintegy évente 40 millió árunyilatkozatról az új importellenőrzési rendszerben mintegy 400 millió árunyilatkozatra – igen megterhelő lenne a vámigazgatások és a kereskedelem számára. A 2013-ban végzett költség-haszon elemzés és a lehetséges opciók részletesebb elemzése már kimutatta, hogy csak a centralizált megközelítés képes lefedni a rendszer magas szintű rendelkezésre állásának igényét, és csak ez fogja biztosítani az előzetes rakományinformációk vámkockázat-kezelésének harmonizált megközelítését. A közös adattárház lehetővé fogja tenni a megnövekedett mennyiségű előzetes rakományinformáció tárolását és feldolgozását, és minden tagállam számára lehetővé teszi, hogy az adattár információinak felhasználásával bármely ellátási láncban közvetlenül és egyidejűleg eredményes és hatékony kockázatelemzést végezzen. Lehetővé fogja továbbá tenni a kockázati vonatkozású információk és az ellenőrzési eredmények tagállamok közötti megosztását is.

Folyamatban van a vámigazgatás és határőrség együttműködésének a 2013. áprilisi iránymutatás végrehajtására is kiterjedő értékelése. A kezdeti eredmények általánosságban az együttműködés megfelelő szintjét jelzik, és bevált gyakorlatok sorát azonosították.

Rigában, 2015. május 7–8-án az utasellenőrzésekkel foglalkozó magas szintű szemináriumot szerveztek, hogy javítsák az integrált határigazgatást a vám- és más hatóságok között. A szemináriumon napirendet állítottak fel a további munka és a vámigazgatás és más határrendészeti hatóságok együttműködése tekintetében, beleértve az előzetes utasadatok vámcélokra történő rendelkezésre bocsátását. Hivatalos párbeszéd indult, hogy javítsák a Frontex-szel való együttműködést, amely az ügynökség keretébe tartozó funkciókra és a vámigazgatási funkciókra – köztük a vámkockázatok kezelésére – összpontosított.

A Vámkódex Bizottság kockázatkezelési szekciója értékelte az utas-nyilvántartási adatállományról (PNR) és az előzetes utasinformációkról (API) szóló irányelvben meghatározott információk megosztásának vámigazgatási kihatásait. Az utasforgalmi áruk eredményes és hatékony vámfelügyeletéhez fontos annak biztosítása, hogy vámigazgatás részt vegyen a nemzeti utasnyilvántartóban, illetőleg a 2016/681/EU irányelv szerint betekinthessen ezen adatokba. Az adatokat igen értékesnek tartják az utasok csomagjaihoz (vagy az utasoknál lévő készpénzhez) kapcsolódó kockázatok azonosításához, és lehetővé teszik, hogy a vámigazgatás érkezéskor célirányos és kockázatalapú ellenőrzéseket hajtson végre, ekként hozzájárulva a súlyos és szervezett bűnözés, a terrorizmus, valamint a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemhez, az adatvédelem és a magánélet védelmét szolgáló biztosítékok tiszteletben tartása mellett.

Továbbra is kihívást jelent a többi bűnüldöző hatósággal történő együttműködés biztosítása (egyes esetekben ideértve a vámellenőrzésért/kockázatkezelésért felelős szervezeti egységek, valamint a vámigazgatáson belül a vizsgálatokért felelős szervezeti egységek közötti együttműködést is). A beszámolási időszak során figyelmet fordítottak a kockázatkezelés szerepének jobb kommunikálására és kifejtésére, valamint a vámigazgatás meglévő és lehetséges jövőbeli kapacitásaira. Ennek eredményeként javult a vámigazgatás és más bűnüldöző hatóságok különböző feladatainak kölcsönös megismerése, de további erőfeszítések szükségesek.

A tagállami vámhatóságok, illetve az e hatóságok és a Bizottság közötti, kölcsönös segítségnyújtási célú információcsere terjedelme a kölcsönös segítségnyújtásról szóló rendelet módosításával bővült. A módosított rendelet tágabb jogalapot biztosít számos olyan intézkedéshez, amelynek célja a vám- és mezőgazdasági jogszabályok gazdasági szereplők általi jobb betartása. A módosított rendelet alapján gyűjtött adatokba való, kockázatkezelési célú betekintés tagállami és uniós szinten is javítaná a vámkockázatok kezelését.

A vámigazgatás által az európai biztonsági stratégia végrehajtásához nyújtott egyik hozzájárulás a légi szállítmányok sajátos kockázati szabályainak (közös kockázati kritériumainak) kialakítása. Megállapodás született a közös kockázati kritériumok előzetes csoportjáról. Mivel a légi szállítmányok terén a kritériumok a vámhatóságokon kívül más hatóságokat is érintenek, azok kidolgozásában az illetékes bizottsági szervezeti egységek, az Európai Unió Helyzetelemző Központja, valamint a nemzeti vámigazgatási, polgári repülési és terrorizmus elleni szakértők is részt vettek. A légi szállítmányok közös kockázati kritériumai ezért az összes érdekelt féltől származó, több tudományterületet és ágazatot lefedő bemeneti információkon alapulnak, és további biztonsági rétegként ki fogják egészíteni a szállítmányok és a posta vonatkozásában fennálló polgári repülésbiztonsági intézkedéseket. Mivel az új kockázati szabályok alkalmazására csak az új importellenőrzési rendszer alapján fog sor kerülni, azok végrehajtása 2020 végéig nem fog megtörténni.

A stratégia támogatja a Tanács által 2014. december 16-án elfogadott uniós tengerhajózási biztonsági stratégia és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv végrehajtását is. Különösen a közös tengerfelügyeleti információmegosztási környezet (CISE) végrehajtása, amelyet a polgári és katonai hatóságok közötti, a közös tengeri helyzetismereti helyzetkép és adatcsere javításának céljával történő fokozott együttműködés és információcsere metaprojektjeként alakítottak ki. A CISE – azzal a céllal, hogy a tengerészet területén javítsa az ellátási lánc biztonságát és támogassa az árumozgások kockázatalapú felügyeletét – előmozdítja a terrorista és szervezett bűncselekmények (pl. csempészet, fegyver- és kábítószer-kereskedelem, valamint az illegális kereskedelem bevételének országhatárokon való átjuttatása) elleni küzdelemben részt vevő különféle hatóságok közötti információcserét. Az érintett uniós ügynökségeket felhívják az ügynökségek közötti együttműködés erősítésére. Az „EUCISE2020” bevezetés előtti validálási projekt célja a CISE nagyléptékű tesztelése 2017–18-ig, amelyet a 2020-ig történő fokozatos bevezetés követ.

A fent említett bármely információmegosztásra az alapvető jogok, különösen a magánélet és a személyes adatok védelméhez való jog tiszteletben tartásával kerül sor.

2.7.6. célkitűzés – A kereskedelmi szereplőkkel folytatott együttműködés javítása

A vámigazgatás és a kereskedelmi szereplők együttműködése már az engedélyezett gazdálkodó koncepciójának erősítése révén is javult. Az engedélyezett gazdálkodó koncepciójának változásait az Uniós Vámkódex, valamint annak felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusai vezették be, és ezek a változások az engedélyezett gazdálkodókról szóló iránymutatás frissítését is szükségessé tették.

Az engedélyezett gazdálkodói hálózatokkal foglalkozó csoport, amelyet 2007-ben hoztak létre az engedélyezett gazdálkodói koncepció végrehajtásának figyelemmel kísérésére, 2013-ban indította útjára második monitoringkezdeményezését, amelynek célja az engedélyezett gazdálkodókra vonatkozó szabályok helyes és egységes alkalmazásának biztosítása volt. A monitoringprogram megerősítette, hogy az engedélyezett gazdálkodói koncepció erőteljes és megbízható. A tagállamok megbízható eljárásokat alakítottak ki, amelyek garantálják a koncepció kiváló minőségű, hatékony és következetes irányítását.

2015-ben két konkrét célcsoport jött létre a vámkockázat-kezelési rendszeren belül az engedélyezett gazdálkodói folyamatokkal és eljárásokkal kapcsolatos információk cseréjére: az egyik csoport az engedélyezett gazdálkodói folyamat minősített adatainak cseréje, egy másik csoport pedig a valamely partnerországbeli engedélyezett gazdálkodó részvételével elkövetett szabálytalanságokra vonatkozó információcsere tekintetében.

Más területeken, így például az ellátási láncokra vonatkozó ismeretek javítása terén lassúbb az előrehaladás.

Az azt biztosító jogi keret létrehozása nyomán, hogy kiváló minőségű adatok legyen elérhetők kockázatkezelési célokra, felmerült az a kérdés, hogy a kereskedők által megadott és a postai csomagokra vonatkozó vám-árunyilatkozatokban (azaz a CN23-nyilatkozaton) szereplő adatok elérhetővé tehetők és ismételten felhasználhatóak-e és miként a biztonsági és védelmi célú belépési gyűjtő vám-árunyilatkozat és a vám-árunyilatkozat benyújtásához. Ez a vita a kis értékű szállítmányok e-kereskedelem következtében egyre növekvő mennyisége miatt is aktuális. Az Egyetemes Postaunió globális postai modelljében elérhető lehetőségek elemzésében a tagállami vámhatóságok, postai szolgáltatók, kereskedelmi szövetségek és nemzetközi partnerek (az USA, Kanada és Kína) is részt vettek. Bármely lehetőség is kerüljön kiválasztásra, fontos, hogy az az új importellenőrzési rendszerben is működőképes legyen.

2.8.7. célkitűzés – A nemzetközi vámügyi együttműködésben rejlő lehetőségek kiaknázása

Számos tevékenység indult és van folyamatban, amelynek célja, hogy a nemzetközi együttműködés révén javuljon az ellátási láncok kockázatainak kezelése.

A sikeres tevékenységek körébe tartozik a Vámigazgatások Világszervezetének (WCO) SAFE-keretrendszere, a pl. a légi szállítmányok adatainak előzetes feltöltésére vonatkozó nemzetközi szabványok fejlesztése, valamint az engedélyezett gazdálkodói koncepció kölcsönös elismerésének fejlesztése. Több projekt van folyamatban a nem uniós országokkal való információcseréhez kapcsolódóan (pl. a Kínával az intelligens és biztonságos kereskedelmi utak terén folyó kísérleti projekt). Ezeknek a projekteknek a sikeréhez azonban megbízható informatikai rendszerek létrehozására van szükség.

3. Előzetes következtetések

A vámügyi kockázatkezelés reformja nagy erőforrás-igényű projekt. Az eredmények felmutatásához idő kell. Noha nagyszámú intézkedés indult, az előrehaladás egyenlőtlen.