P6_TA(2007)0209

Beniamino Donnici mandátumának érvényessége

Az Európai Parlament 2007. május 24-i határozata Beniamino Donnici mandátumának vizsgálatáról (2007/2121(REG))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló, 1976. szeptember 20-i okmányra [1],

- tekintettel eljárási szabályzata 3., 4., és 9. cikkére, valamint I. mellékletére,

- tekintettel az olasz hatóságok hivatalos tájékoztatására Beniamino Donnici megválasztásáról az Európai Parlamentbe,

- tekintettel Achille Occhetto Beniamino Donnici Európai Parlamentbe történő megválasztásának jogszerűségét vitató, 2007. március 25-i kifogására,

- tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A6-0198/2007),

A. mivel az 1976. szeptember 20-i okmány 7. cikkének (1) és (2) bekezdése meghatározza az európai parlamenti mandátummal össze nem egyeztethető tisztségeket;

B. mivel az eljárási szabályzat 9. cikke és I. melléklete értelmében az európai parlamenti képviselőknek kifejezetten nyilatkozniuk kell szakmai tevékenységi körükről, továbbá valamennyi díjazás ellenében ellátott tisztségükről vagy tevékenységükről;

C. mivel az Európai Parlament eljárási szabályzata 3. cikkének (5) bekezdése szerint "Ha a képviselői mandátum az ugyanazon a listán szereplő jelöltek visszalépésének eredményeképp jött létre, a mandátumvizsgáló bizottság megbizonyosodik arról, hogy a visszalépésekre az 1976. szeptember 20-i okmány és a 4. cikk (3) bekezdésének szellemének és betűjének megfelelően került-e sor.";

D. mivel az európai választási eljárásra vonatkozó nemzeti rendelkezéseknek összhangban kell lenniük a közösségi jogi rendszer alapvető elveivel, elsődleges jogával, valamint az 1976. évi okmány szellemével és betűjével; mivel ez okból kifolyólag a jogalkotás, a közigazgatás és az igazságszolgáltatás területén illetékes nemzeti hatóságok az európai választási eljárásra vonatkozó nemzeti rendelkezéseik alkalmazásakor és/vagy értelmezésekor nem hagyhatják figyelmen kívül a közösségi jog választási kérdésekkel kapcsolatos elveit;

E. mivel azt, hogy Achille Occhetto az 1976-os okmány szelleme és betűje szerint jogszerűen mondott-e le képviselői posztjáról, az okmány 6. cikke alapján kell eldönteni, amely kimondja, hogy "Az Európai Parlament tagjait (...) semmiféle utasítás nem köti, és kötött mandátumot sem fogadhatnak el.", továbbá hogy a képviselők szabadsága és függetlensége kulcsfontosságú alapelv;

F. mivel az Európai Parlament képviselőinek statútuma (amely 2009-ben lép hatályba) 2. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy "A képviselők szabadok és függetlenek.", míg e cikk (2) bekezdése az (1) bekezdés természetes folyományaként hozzáteszi, hogy "Semmis az a megállapodás, amely a képviselői mandátumról annak lejárta előtt vagy annak végén történő lemondásra vonatkozik.";

G. mivel a statútum ezen rendelkezései csupán az 1976-os okmányban már szereplő szabadság és függetlenség elvét fejtik ki, és mivel a statútum kifejezetten a Parlament és az abban helyet foglaló képviselők védelme érdekében született;

H. mivel az Európai Parlament képviselőinek jogállásáról szóló szabályzat, habár csak 2009-ben, a következő parlamenti ciklus kezdetével lép hatályba, a közösségi jogi rendszer jelenlegi állapotában elsődleges jogi aktust képez, amelyet az Európai Parlament a Tanács feltétel nélküli jóváhagyásával elfogadott, és amely rendszeresen megjelenik az Európai Unió Hivatalos Lapjában;

I. mivel az Európai Parlamentnek, ugyanúgy, mint az európai választási eljárás területén hozott nemzeti rendelkezések végrehajtásáért és/vagy értelmezéséért felelős nemzeti hatóságoknak is, figyelembe kell venniük a képviselők eljárási szabályzata elveit és szabályozását, és mindenképpen tartózkodniuk kell, az EK-Szerződés 10. cikkében rögzített lojális együttműködés elve alapján is, a szabályzattal nyilvánvaló ellentmondásban lévő intézkedések és rendelkezések elfogadásától;

J. mivel az Európai Parlament képviselőinek jogállásáról szóló szabályzatban megfogalmazott alapelvek és rendelkezések vitathatatlanul az EU-Szerződés 6. cikkében foglalt, az Európai Unió alapját alkotó alapelvek (mint a demokrácia és a jogállamiság alapelve) közé tartoznak, és mivel az Unió azokat a közösségi jog alapelveiként tartja tiszteletben;

K. mivel az 1976-os okmány 6. cikkének hatálya az alkalmazás tekintetében azokra a jelöltekre is kiterjed, akik hivatalosan szerepelnek a választások utáni listán, azaz európai parlamenti képviselőjelöltként potenciálisan a Parlament tagjai;

L. mivel Achille Occhetto lemondása képviselői mandátumáról egy, az európai választások eredményének 2004. június 12- 13-i kihirdetését megelőzően a "Società civile Di Pietro-Occhetto" lista egy másik tagjával született megállapodás eredménye, és mint ilyen, nem tekinthető összeegyeztethetőnek az 1976-os okmány betűjével és szellemével, ezért semmis;

M. mivel Achille Occhetto visszalépésének semmissége ténybeli és jogi alapon megkérdőjelezi utódja, Beniamino Donnici mandátumának érvényességét is;

N. mivel a laziói regionális közigazgatási bíróság (az ügyen első fokon eljáró bíróság) 2006. július 21-i határozatában kimondta, hogy Achille Occhetto lemondása a választási eredmények kihirdetése előtt nem tekinthető a választások utáni listán való szereplésről történő lemondásnak, hiszen a népakarat tiszteletben tartása miatt a választási eredményeket megváltoztathatatlannak kell tekinteni, és a megválasztott képviselők összeférhetetlenség, jogvesztés, választhatatlanná válás vagy lemondás esetén nem helyettesíthetők; mivel ebből következően a megválasztott tisztségről lemondani kívánó jelöltnek jogában áll a helyettesítési feltételek alkalmazásakor visszavonni lemondó nyilatkozatát azért, hogy elfoglalja a helyettesítés útján betöltendő helyet,

O. mivel az olasz Államtanács jogerős ítéletében semmissé nyilvánította Achille Occhetto európai parlamenti képviselőnek nyilvánítását;

P. mivel az 1976-os okmány 12. cikke értelmében az Európai Parlament - és csakis az Európai Parlament - vizsgálja meg az általános választójog alapján megválasztott tagjai mandátumának érvényességét; mivel az Európai Parlament ezen alapvető előjoga nem megkérdőjelezhető és még kevésbé ellehetetleníthető a nemzeti hatóságoknak a közösségi jog vonatkozó rendelkezéseivel és alapelveivel nyilvánvalóan ellentétes rendelkezése által, még akkor sem, ha e rendelkezést az adott állam legfelső igazságszolgáltatási testülete jogerősen jóváhagyta, amint az az olasz Államtanács szóban forgó ítélete esetében történt; mivel a Bíróság joggyakorlata ezen előjog érvényességének alátámasztásaképpen a nemzeti hatóságok által a közösségi joggal ellentétesen hozott jogerős ítéletek esetében is az állam felelősségét állapította meg;

Q. mivel a Parlament jogosan vitathatja Beniamino Donnici mandátumának érvényességét, és nem kell figyelembe vennie az olasz Államtanács határozatát azon az alapon, hogy az ellentétes az 1976-os okmány szellemével és betűjével, ezért érvényesnek tekintheti Achille Occhetto mandátumát;

1. érvénytelennek nyilvánítja Beniamino Donnici úr mandátumát, akinek megválasztását a nemzeti hatóságok közölték;

2. érvényesnek nyilvánítja Achille Ochetto úr mandátumát;

3. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt a határozatot az illetékes olasz nemzeti hatóságoknak, valamint Beniamino Donnici és Achille Occhetto uraknak.

[1] HL L 278., 1976.10.8., 5. o. A legutóbb a 2002/772/EK Euratom határozattal (HL L 283., 2002.10.21., 1. o.) módosított okmány.

--------------------------------------------------