[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 26.11.2008

COM(2008) 830 végleges

2005/0238 (COD)

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján

„AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről (átdolgozott változat)” címen előterjesztett javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponton az Európai Parlament által tett módosításokról

A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK MÓDOSÍTÁSÁRÓL az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján

2005/0238 (COD)

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján

„AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről (átdolgozott változat)” címen előterjesztett javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponton az Európai Parlament által tett módosításokról

(EGT-vonatkozású szöveg)

1. Bevezetés

Az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján a Bizottság véleményt nyilvánít az Európai Parlament által a második olvasat keretében megfogalmazott módosításokról. A Parlament 34 módosításáról a Bizottság véleménye a következő:

2. Előzmények

A javaslat továbbítása az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz: | 2006. január 9. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: | 2006. szeptember 13. |

A Régiók Bizottsága véleménye: | 2006. június 15. |

Az Európai Parlament véleménye (első olvasat): | 2007. április 25. |

A közös álláspont elfogadása (Málta tartózkodásával): | 2008. június 6. |

Az Európai Parlament véleménye (második olvasat): | 2008. szeptember 24. |

3. A javaslat célja

A kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzésről szóló 95/21/EK irányelv átdolgozására előterjesztett javaslat része annak az intézkedéscsomagnak, amely a tengeri közlekedés biztonságára irányadó hatályos jogszabályi rendelkezések megerősítését és kiegészítését célozza.

Az irányelvnek két célja van: egyik az irányelv egységes szerkezetbe foglalása és ezáltal szövegének olvashatóbbá és koherensebbé tétele.

Másik célja a meglévő rendszer mélyreható reformja. Ennek során a hatályos rendszer szerinti, a hajók 25%-ára kiterjedő tagállami ellenőrzés mennyiségi küszöbét egy kollektív céllal váltja fel, vagyis az ellenőrzést az uniós kikötőkbe befutó valamennyi hajóra kiterjeszti, és a fokozott kockázatot jelentő hajók tekintetében több ellenőrzést irányoz elő. A legveszélyesebb hajókat ezáltal hathavonta ellenőrzésnek vetik alá, míg a jó minőségű hajók esetében ritkábban tartanak ellenőrzést.

A kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló irányelv átdolgozására előterjesztett javaslat kellőképpen figyelembe veszi a Prestige balesete után az Európai Parlament által létrehozott ideiglenes MARE bizottság következtetéseit. A javaslat előirányozza különösen a kitiltások rendszerének megerősítését: kiterjeszti a rendszert valamennyi hajókategóriára, minimális kitiltási időt határoz meg, továbbá bevezeti a végleges kitiltás intézményét azon hajók esetében, amelyeket két kitiltást követően ismét szabálytalanságon érnek. Kiegészítésképpen az Bizottság azt is javasolja, hogy a rossz teljesítményű hajótársaságokról nyilvánosan hozzáférhető feketelista készüljön.

A javaslat technikai szempontból támaszkodik a Párizsi Memorandum kapcsán a kikötő szerinti állam által végzett ellenőrzések vonatkozásában végzett szakértői munkára.

4. A Bizottság véleménye az Európai Parlament módosításairól

4.1. A Bizottság által elfogadott módosítások

4.1.1. Teljes mértékben elfogadott módosítások

A Bizottság teljes mértékben elfogadja az 1., 3., 5., 6., 7., 12., 14., 16., 26., 30., 32., 36., 38., 39., 40., 42., 44., 45. és 51. módosítást.

4.1.2. Részben elfogadott módosítások

Az irányelv hatályának a rév tekintetében történő pontosításáról szóló 15. módosítás általános céljait a Bizottság támogatja. A módosítás egyes részei azonban jelenlegi megfogalmazásukban nem fogadhatók el, különösen az irányelvtől való eltérésnek a tengeri kijárattal nem rendelkező államokra alkalmazandó szabályairól szóló rendelkezések. E szabályok meghatározása nem hagyható a komitológiai eljárásra, hanem magában a jogszabályban kell őket megállapítani, mivel a jogi aktus alapvetően fontos elemeit képezik.

Ami az ellenőrzések tekintetében a tagállamoknak biztosított rugalmasságot illeti, a 19., 22. és 24. módosítás hasznos pontosításokat tartalmaz, így a Bizottság el tudja őket fogadni. Mindazonáltal az ellenőrzési rendszer működésében elfogadhatatlan a rugalmasság teljes hiánya. Bizonyos fokú rugalmasságra szükség van a rendszer működtetését meghatározó realitások figyelembevétele, illetve annak biztosítása érdekében, hogy a 100 %-os kollektív ellenőrzési cél teljesítéséhez a tagállamok az elvégzendő ellenőrzéseket méltányosan osszák el egymás között.

A hajóknak a tagállami kikötőkből való kitiltása tekintetében a 31. módosítás a kitiltásra vonatkozó szabályokat azonos módon alkalmazza a a Párizsi Memorandum értelmében vett fekete- és szürkelistán szereplő államok lobogója alatt közlekedő hajókra, e tekintetben tehát a Bizottság eredeti javaslatát követi. A Bizottság mindazonáltal elfogadta a Tanács közös álláspontját, amely a szürkelistán szereplő hajókra kevésbe szigorú rendszert irányoz elő.

A 28. módosítás – amely előírja, hogy a hajók kockázati profiljára vonatkozóan egyes kritériumokat komitológiai eljárás keretében kell meghatározni – elfogadható azon elemek kivételével, amelyek már most is a komitológiai eljárás hatálya alá tartoznak.

A 25. és 50. módosítás – amely a kiterjesztett ellenőrzésnek alávetett hajókat arra kötelezné, hogy a kikötőbe való érkezésükről értesítést küldjenek – elfogadható, kivéve azt a túlzó mértékű és felesleges előírást, amelynek értelmében e hajóknak tájékoztatást kell küldeniük valamennyi, általuk az érkezést megelőzően meglátogatott kikötővel kapcsolatban. A 4. módosítás törli azt a Tanács által beillesztett preambulumbekezdést, amely szerint indokolt előírni, hogy a fenti információkat a kikötői hatóságok továbbítsák a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzést végző ellenőröknek, amennyiben a szóban forgó hatósságok erre kellő kapacitással rendelkeznek. E feltétel törlése elfogadható, de a preambulumbekezdés többi része megtartható.

A 33. módosítás – amely elvben elfogadható – arra kötelezi az illetékes hatóságokat, hogy a beérkezett panaszok esetében előzetes értékelést végezzenek. Mindazonáltal az a további rendelkezés, amelynek értelmében a panasznak indokoltnak kell lennie és konkrét esetre kell vonatkoznia, a panaszemelési jog túlzott korlátozását jelentené.

Az irányelv alkalmazásának Bizottság általi értékeléséről szóló 43. módosítás céljai elfogadhatók. A Bizottság számára az irányelv alkalmazásának értékelésére megadott 18 hónapos határidő azonban nyilvánvalóan nem elegendő. A munka oroszlánrésze annak mélyreható vizsgálatából fog állni, hogy e mechanizmusok hogyan befolyásolják majd a közösségi kikötőkbe befutó összes hajó ellenőrzésére vonatkozó kollektív cél megvalósulását. Az ellenőrzési adatokat egy reprezentatív időszak tekintetében kell összegyűjteni és elemezni. Ennek az értékelésnek a megfelelő elvégzéséhez legalább 36 hónapos határidő szükséges.

A 2. és 17. módosítás átveszi a hajótulajdonosok polgári jogi felelősségéről szóló irányelvjavaslat egyes elemeit (ez az irányelvjavaslat a tengeri közlekedés biztonságára vonatkozó harmadik kezdeményezéscsomag részét képezi, és a Tanácsban még nem született róla megállapodás). A Bizottság támogathatónak tartja ezt a törekvést. A módosítások azonban tartalmaznak olyan új pontokat is, amelyek a „szennyező fizet” elv alapján a teljes kár megtérítéséről rendelkeznek, ezért jelenlegi formájukban nem építhetők be az irányelvbe. A Bizottság mindazonáltal megjegyzi, hogy a Tanács 2008. október 9-i ülésén politikai megállapodás született a hajótulajdonosok által a tengeri biztosítási kárigények tekintetében nyújtandó pénzügyi biztosítékokról szóló irányelvjavaslat tárgyában.

4.1.3. Elvben és/vagy átfogalmazási fenntartással elfogadott módosítások

A panasz (11. módosítás) és az ellenőrzési adatbázis (13. módosítás) fogalommeghatározása – a megfogalmazás kisebb kiigazítása esetén – elfogadható.

A kockázati profil elemeit, illetve a kiterjesztett ellenőrzés hatályát ismertető 27. és 49. módosítás elfogadható, azonban át kell fogalmazni (az angol nyelvű szövegben a „shall” szó helyett az „are” szónak kell szerepelnie, ugyanis nem kötelezettségről, hanem tényszerű leírásról van szó).

A 34. módosítás – amelynek értelmében az ellenőröknek a kiadott visszatartási határozatról értesíteniük kell a kikötői hatóságokat – elviekben elfogadható, de át kell fogalmazni úgy, hogy illeszkedjen a kikötő szerint illetékes tagállam és a kikötői hatóságok közötti átfogóbb együttműködési keretbe.

A Bizottság támogatja a 35. módosítás célját, nevezetesen a visszatartási vagy kitiltási határozat elleni fellebbezések tekintetében a tagállamok közötti együttműködés előmozdítását, mindazonáltal úgy véli, hogy e célra elegendő egy preambulumbekezdésben hivatkozni.

A 41. módosítás – amely szerint az ellenőrzési adatbázisba be kell kerülnie a kikötőbe érkező vagy onnan távozó hajók pontos érkezési és indulási idejének – elfogadható, de az adatátadásra megállapított határidő túl szorosnak tűnik.

4.2. A Bizottság által elutasított módosítások

8. módosítás: A Bizottság elfogadta a Tanács közös álláspontját, amely ellenőrzési rezsim helyett egy ellenőrzési rendszer elképzelését vázolja fel.

A kikötő fogalommeghatározásáról szóló 9. módosítás nem fogadható el: ez a fogalommeghatározás felesleges, ráadásul nem is megfelelő, mert a kikötő fogalmába annak szárazföldi részét is beleérti.

A 10. és 23. módosítás megszüntetné azt a rugalmasságot, amelynek révén a tagállamok eltekinthetnek az éjszakai ellenőrzések végzésétől. A Bizottság nem tartja elfogadhatónak e lehetőség megszüntetését. Ilyen rugalmasságra szükség van, figyelembe véve az éjszakai ellenőrzések összefüggésében a gyakorlati megvalósíthatósággal és a személyzet biztonságával kapcsolatos problémákat.

A 18. módosítás – amely az egyes tagállamok által elvégzendő ellenőrzések számának kiszámítási alapjába beleveszi a révekbe befutó hajókat is – elfogadhatatlan, mert a kötelező ellenőrzések tekintetében túl nagy terhet róna a tagállamokra.

A 20. és 21. módosítás – amely eltörli a közös álláspont által az elvégzendő ellenőrzések száma tagállamok közötti egyenletes eloszlásának helyreállítása céljából előirányozott kompenzációs mechanizmusokat – elfogadhatatlan, mert fokozná a Közösségben már jelenleg is meglévő egyensúlyhiányt. Ilyen mechanizmus nélkül egyes tagállamokra túl nagy teher nehezedne az ellenőrzések tekintetében, más tagállamoknak viszont – a hajóforgalom jellemzőiből fakadóan – az ellenőrzési kvóta teljesítése okozna gondot.

A 37. módosítás értelmében azok a hajók, amelyek esetében a hiányosságok nem orvosolhatók az ellenőrzés helye szerinti kikötőben, kötelesek közvetlenül – azaz más kikötő közbeiktatása nélkül – a legközelebbi hajójavító kikötőbe hajózni. Ez az előírás túllő a célon, és potenciálisan biztonsági problémát is okozhat például veszélyes áruk szállítása esetén, amikor elengedhetetlen, hogy a hajó az áru kirakodása érdekében megálljon egy közbenső kikötőben.

A 46. módosítás lehetővé teszi, hogy a kis kockázatú hajókat 36 helyett 30 havonta vessék alá ellenőrzésnek. E módosítás eltér a Bizottság szándékolt céljától, nevezetesen attól, hogy a kis kockázatú hajók ellenőrzési terhének csökkentése révén jutalmazza a jó minőségű hajókat.

A Bizottság elutasítja a 47. és 48. módosítást, amelynek értelmében kötelező ellenőrzésnek kell alávetni azokat a hajókat, amelyek a kikötőbe való érkezésükről nem küldtek értesítést, illetve amelyek hiányosságait nem orvosolták. Ez jelentősen megnövelné az illetékes hatóságok által elvégzendő kötelező ellenőrzések számát, ami nehezen kezelhető helyzetet teremtene.

5. Következtetés

Az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság a fentiek szerint módosítja javaslatát.