A pénzügyi korrekciók és visszafizettetések alkalmazása mellett a Bizottság intézkedéseket tesz a közepes és magasabb kockázatokat előidéző hiányosságok kezelésére is. Ez célzott korrekciós intézkedéseket is magában foglal, például felhívja a hibaelkövetésre leginkább hajlamos kedvezményezettek és végrehajtó partnerek figyelmét az alkalmazandó uniós szabályokra. Ez azt is jelenti, hogy a kontrollok és az ellenőrzés eredményeit jobban fel kell használni az ellenőrzési stratégiák kiigazításához és a kiadásokra való összpontosításhoz, növelve azon nemzeti hatóságok kapacitását, amelyek irányítási és kontrollrendszereiben hiányosságok tapasztalhatók, valamint a tanulságokat a jövőbeli programokra alkalmazva.

A Bizottság azonosítja a magasabb kockázatú programokat, ami lehetővé teszi számára, hogy fellépéseit azokra a területekre összpontosítsa, ahol a legnagyobb szükség van rájuk. A Bizottság az általa alkalmazott mélyreható empirikus megközelítésének köszönhetően megbízható bizonyítékokkal rendelkezik a kezelt alapok eltérő helyzetére vonatkozóan. A kifizetéskori kockázat alapján a Bizottság pontosan el tudja különíteni az éves kiadásokat a következők szerint: alacsonyabb kifizetéskori kockázat (ahol a kockázat nem éri el az 1,9 %-ot), közepes (1,9 % és 2,5 % közötti) kifizetéskori kockázat és magasabb (2,5 % feletti) kifizetéskori kockázat. (lásd: 2. melléklet, 2.2.3. szakasz). A természeti erőforrások és a kohézió esetében ezt az elemzést az egyes tagállami kifizető ügynökségek és operatív programok szintjén is elvégzik. Ez lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy erőfeszítéseit megfelelően összpontosítsa, hatékony támogatást nyújtson, valamint orvosolja a konkrét hiányosságokat, még az összességében alacsony kockázatú politikák, például a közös agrárpolitika esetében is.

2020-ra vonatkozóan a záráskori kockázat 0,9 %-ra becsülhető. Mivel ez a Számvevőszék által is alkalmazott 2 %-os küszöb alatt van, a Bizottság úgy véli, hogy eredményes a költségvetés egészének védelme. Ezt a belső ellenőr véleménye is megerősíti (14F).

A jövőt szolgáló beruházások nemcsak zöld, hanem digitális átállást is igényelnek. A Covid19-válság tovább gyorsította a digitalizáció irányába mutató tendenciát. A kijárási korlátozások idején minden eddiginél fontosabb volt, hogy az uniós költségvetés például a kohéziós alapokon és az Európai Stratégiai Beruházási Alapon keresztül támogatta a nagy sebességű internetkapcsolatokba történő beruházásokat, és e két program révén közel 25 millió háztartás csatlakozott az internethez. A digitalizáció az innováció egyik fő hajtóereje is. Az EU ipari bázisának megerősítése érdekében az uniós költségvetés olyan kulcsfontosságú projekteket finanszíroz, mint a műholdas alapú szolgáltatások (például a Galileo űrbe telepített helymeghatározási szolgáltatása vagy a Kopernikusz éghajlatváltozással kapcsolatos innovatív szolgáltatása), illetve a mesterséges intelligencia (ezt a területet a Horizont 2020 keretprogramból finanszírozták).

A Bizottság biztosítja, hogy minden program eredményeket érjen el egészen a lezárásig. Az olyan jelentős programok, mint az európai strukturális és beruházási alapok és az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz még évekig finanszírozási forrást jelentenek. Ezek a programok együttesen a költségvetés körülbelül 50 %-át teszik ki. És bár a 2020. évi költségvetést teljes egészében elköltötték, a 2014–2020-as keret összes kifizetéséből csaknem 28 % még mindig nem teljesült. Ez azt jelenti, hogy ezek a programok a következő néhány évben továbbra is eredményeket fognak hozni. A Bizottság együtt fog működni a költségvetés végrehajtásában részt vevő valamennyi féllel annak biztosítása érdekében, hogy ezek a programok továbbra is jelentős mértékben hozzájáruljanak az uniós prioritásokhoz (további részletek a 2. mellékletben találhatók). A 2014–2020-as programok teljes körű értékelésére csak ezen időszakot követően, a végső értékelések alapján kerülhet sor.

Az EU válságreagálása következtében a kihívás egyben lehetőséget is teremt. A 2020-as költségvetés eredményes felhasználása mellett az EU elfogadta a 2021–2027 közötti időszakra szóló, új hosszú távú költségvetését is, amely 2018-as árakon 1074 milliárd EUR-t tesz ki, és megnövelte az ideiglenes helyreállítási eszköz, a Next Generation EU 2018-as árakon számított, további 750 milliárd EUR összegű költségvetésével. Ez az 1,8 billió EUR összegű, az uniós költségvetésből finanszírozott eddigi legnagyobb összegű ösztönző csomag biztosítja majd a Covid19-világjárvány által okozott gazdasági és társadalmi károk helyreállításához valamint a zöldebb, digitálisabb és reziliensebb EU alapjainak megteremtéséhez szükséges mértékű finanszírozást és ambíciót.

·A SURE kedvező kamatozású finanszírozást nyújtott a tagállamoknak a gazdaságra nehezedő nyomás enyhítése és a foglalkoztatás támogatása érdekében. A költségvetés mintegy 100 milliárd EUR-t tesz ki, és 2020 végéig több mint 90 milliárd EUR hiteltámogatást igényeltek és osztottak ki a tagállamoknak. 40 milliárd EUR kifizetésére már sor került, ezt az összeget főként a kedvezményezett tagállamok rövid távú foglalkoztatási programjainak támogatására fordították. 2021 elejéig 25–30 millió munkavállaló – a kedvezményezett tagállamok munkaerőpiacának jelentős része – részesült támogatásban a SURE keretében, ami által a becslések szerint 5,8 milliárd EUR kamatfizetést takarítottak meg.

Ez a jelentés az átfogóbb integrált pénzügyi és elszámoltathatósági jelentéscsomag (3F) része, amely magában foglalja az éves pénzügyi kimutatásokat (4F), a pénzeszközök jövőbeli be- és kiáramlására vonatkozó, a következő 5 évre szóló hosszú távú előrejelzést (5F), a belső ellenőrzési jelentéseket (6F) és a mentesítés nyomon követéséről (7F) szóló jelentést is.

Az általános érvényesítés azt jelenti, hogy a horizontális prioritásokat és a több területet érintő szakpolitikai területeket bevonják a programok tervezési, előkészítési, végrehajtási és értékelési szakaszába mind a belső, mind a külső fellépések esetében. Mivel ugyanaz a fellépés egyszerre több célkitűzést is követhet, az uniós költségvetésben való általános érvényesítés elősegíti a szinergiák kialakítását a források korlátozott számú, több területet érintő prioritás érdekében való felhasználása terén, ami a kiadások nagyobb következetességét és költséghatékonyságát eredményezi. Ez a szakasz azt mutatja be, hogy az uniós költségvetés milyen horizontális politikákat követ az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a biológiai sokféleség védelme, az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak megvalósítása és a nemek közötti egyenlőség előmozdítása érdekében.

A Next Generation EU egy 750 milliárd EUR összegű ideiglenes helyreállítási eszköz, amely vissza nem térítendő támogatásból és az EU hosszú távú költségvetésén felüli hiteltámogatásból áll, a helyreállítás kulcsfontosságú első éveire összpontosítva. A Next Generation EU eszközből származó finanszírozást több, a gazdasági fellendülést elősegítő programba fektetik be.

·Az EU azt a célt tűzte ki, hogy a hosszú távú költségvetés teljes összegének legalább 50%-át – beleértve a Next Generation EU-t is – úgy kell felhasználni, hogy támogassa az Európai Unió korszerűsítését a kutatás és innováció révén; a méltányos éghajlat-politikai és digitális átállással; a felkészültséggel, helyreállítással és rezilienciával.

A Bizottság iránymutatást adott a tagállamoknak ahhoz is, hogy a Covid19-válság körülményei között hogyan lehet felhasználni az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapot azon munkavállalók támogatására, akik a világjárvány következtében elvesztették a munkahelyüket. 2020 végéig a Covid19-járvánnyal kapcsolatban négy kérelem érkezett be a tagállamoktól.

·A Bizottság létrehozta az orvostechnikai felszerelések információs központját ( ), amelynek fő feladata az volt, hogy áttekintést kapjon a tagállamok alapvető orvosi berendezésekkel kapcsolatos szükségleteiről, és így uniós szinten össze lehessen hangolni a kínálatot és a keresletet. Emellett segítséget nyújtott az iparnak és a technikai és szabályozási akadályokkal szembesülő érdekelt feleknek. Az uniós polgári védelmi mechanizmus például lélegeztetőgépeket, védőruházatot és fertőtlenítőszert küldött a rászoruló országokba, és sürgősségi orvoscsoportokat mozgósított. Az uniós polgári védelmi mechanizmus keretében a Covid19-válság első hullámában nemzeti egészségügyi vészhelyzeti csoportokat küldtek Olaszország és Litvánia támogatására. Az uniós egészségügyi csoportok ehhez hasonlóan a partnerországokat is támogatták, például Örményországot és Azerbajdzsánt. A Szükséghelyzeti Támogatási Eszköz keretében a Bizottság egy mobilitási csomagot is bevezetett, hogy segítse a betegek, az orvosi csoportok és az alapvető egészségügyi felszerelések szállításának finanszírozását.

A Bizottság a hosszú távú költségvetésen kívül is mozgósít uniós forrásokat, például az Európai Beruházási Bankon és más eszközökön keresztül. Az Európai Unió szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó európai eszköz programját (SURE) azért hozták létre, hogy segítse a tagállamokat a munkahelyek és a munkavállalók jövedelmének védelmében a Covid19-világjárvány közepette. A program az EU-tól származó kölcsön formájában pénzügyi támogatást nyújt rövid távú foglalkoztatási rendszerek és hasonló intézkedések támogatására, hogy segítsen a tagállamoknak megvédeni az alkalmazottakat és az önfoglalkoztatókat a munkanélküliséggel és jövedelemkieséssel szemben. A program a szolidaritás erőteljes megnyilvánulása. Ahhoz, hogy tükrözze ezt a szociális indítékot, a finanszírozást szociális kötvények formájában bocsátják ki. A költségvetése elérheti a 100 milliárd EUR-t, és a tagállamok 2020 végéig 40 milliárd EUR támogatást () már meg is kaptak.

2020 számos szempontból kritikus év volt az uniós költségvetés számára. Ez volt az Ursula von der Leyen vezette Bizottság első teljes éve. A 2020. évi uniós költségvetés fontos szerepet játszott a von der Leyen vezette Bizottság ambiciózus kiemelt céljainak támogatásában. Segített például a zöld és digitális átállás előkészítésében, valamint a szolidaritás és a biztonság előmozdításában, nemcsak az EU-n belül, hanem nemzetközi partnereinkkel együttműködésben is. 2020 a koronavírus-járvány éve is volt, amely gyors és jelentős módosításokat tett szükségessé a válságelhárítás és a helyreállítás érdekében (lásd az alábbi 1.1.2. szakaszt).

2.4. Further developments: outlook for 2021 and beyond84

2.1. Strong tools to manage the EU budget in a complex environment52

Annex 2 – Internal control and financial management 51

1.7. Neighbourhood and the world44

2.4. Further developments: outlook for 2021 and beyond85

2.1. Strong tools to manage the EU budget in a complex environment53

Annex 2 – Internal control and financial management 51

1.7. Neighbourhood and the world44

2020-ban közelebb kerültünk az Afrikai, Karibi és Csendes-óceáni Államok Szervezetének 79 tagjával kötendő új partnerségi megállapodáshoz is. Az új ambiciózus megállapodás, más néven a Cotonou utáni megállapodás nemcsak a partnerek kapcsolatainak újratervezését célozza – különös hangsúlyt helyezve a régiókra –, hanem a következő két évtized globális kihívásainak jobb kezelését is.

Az Előcsatlakozási Támogatási Eszközön keresztül az EU pénzügyi és technikai segítséggel támogatja a bővítési országok reformjait. Az eszköz pénzforrásai a csatlakozási folyamat teljes időtartama alatt támogatják az érintett országok kapacitásépítését, így fokozatos, pozitív változásokat érnek el a régióban. A 2014–2020-as időszakban jelentős előrelépés történt. A Bizottság 2019 májusában véleményt fogadott el Bosznia-Hercegovina európai uniós tagság iránti kérelméről, amelyben 14 kulcsfontosságú prioritást határozott meg, amelyeket az országnak teljesítenie kell ahhoz, hogy meg lehessen kezdeni az uniós csatlakozási tárgyalásokat. 2018. júliusban a Bizottság megerősítette, hogy Koszovó () teljesítette az összes függőben lévő vízumliberalizációs követelményt. 2020 márciusában az Európai Tanács jóváhagyta az Albániával és Észak-Macedóniával folytatandó csatlakozási tárgyalások megkezdésére vonatkozó határozatot. 2014. január óta 18 tárgyalási fejezetet nyitottak meg Szerbiával, kettőt pedig ideiglenesen lezártak. Montenegró esetében 2020-ban 33 tárgyalási fejezet volt megnyitva. A régió hosszú távú gazdasági fellendülésének támogatása és az Unióval való konvergencia felgyorsítása érdekében a Bizottság 2020. októberben előterjesztette a Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási tervet, amely 9 milliárd EUR összegig tesz elérhetővé vissza nem térítendő támogatást, az új Nyugat-balkáni Garanciaeszköz pedig mintegy 20 milliárd EUR összegű beruházást mozgósít. A nyugat-balkáni országok vezetői által 2020. novemberben jóváhagyott terv a közös regionális piac révén az erős regionális integrációt is előmozdítja (). A Bizottság 2020-ban is támogatta a régió társadalmi és gazdasági reformjait a gazdasági reformprogramokon keresztül, valamint (1) a szociális jogok európai pillérében foglalt elvek ezen országokban való alkalmazásának ösztönzése, (2) a Nemzetközi Munkaügyi Szervezettel és a Regionális Együttműködési Tanáccsal partnerségben folytatott regionális együttműködés megerősítése, továbbá (3) az uniós vívmányok bevezetése révén.

Az 5,1 milliárd EUR összegű európai külső beruházási terv több mint 50 milliárd EUR értékű beruházást fog generálni az EU szomszédságában található országokban és Afrikában. Ennek a tervnek egyének, közösségek és kisvállalkozások már most is hasznát látják. 2020-ban a tervet módosították és a hangsúlyt a Covid19-világjárványra való reagálás elősegítésére helyezték, beleértve a COVAX számára nyújtott 400 millió EUR összegű finanszírozást is.

A COVAX vezető szerepet tölt be a Covid19-oltóanyagokhoz való igazságos és méltányos hozzáférés biztosítására irányuló erőfeszítésekben az alacsony és közepes jövedelmű országokban. Az „Európa együtt” a COVAX egyik legnagyobb támogatója, közel 2,5 milliárd EUR-val. A Bizottság részt vesz a megfizethető Covid19-oltóanyagokhoz való méltányos hozzáférést célzó COVAX-eszközben, és ehhez 2021 januárjáig 1 milliárd EUR összegű garanciával járult hozzá. A COVAX-eszköz célja, hogy legalább 2 milliárd adag Covid19-oltóanyagot szerezzen be, ami elegendő ahhoz, hogy minden országban a lakosság legalább 20 %-a immunizálható legyen.

A migráció kiváltó okai – például a helyi konfliktusok, a szegénység és az egyenlőtlenségek – továbbra is fennállnak, és a Covid19-válság, illetve az éghajlatváltozás miatt még súlyosabbá válnak (). Az irreguláris migráció kezelése érdekében a Bizottság szorosan együttműködik a nem uniós országokkal. Az afrikai stabilitással és az irreguláris migráció okainak kezelésével foglalkozó uniós szükséghelyzeti alap keretében Marokkónak nyújtott pénzügyi támogatás segített csökkenteni a nyugat-mediterrán útvonalon érkező irreguláris migránsok számát. Finanszírozásban részesültek a nem uniós országokban folytatott tájékoztató kampányok is, hogy információkkal szolgáljanak az irreguláris migráció és a migránscsempészés kockázatairól.

Az Európai Unió jelentős összegeket fordított a külső határok különböző uniós szintű információs rendszerek () és azok interoperabilitása révén történő hatékony ellenőrzésére, hozzáférést biztosít a határőrök és a rendőrtisztek számára a naprakész információkhoz. A Belső Biztonsági Alap hozzájárult a tagállami hatóságok – az Európai Határ- és Parti Őrség nemzeti elemei – határigazgatási kapacitásainak megerősítéséhez is, elsősorban műszaki képességeik és infrastruktúrájuk finanszírozása révén. 2020-ban folyamatban volt az Európai Határ- és Parti Őrség készenléti alakulata első csapatainak 2021. évi bevetésével kapcsolatos előkészítő munka is. Emellett a Bizottság elkészítette az ahhoz szükséges másodlagos jogszabályt, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai uniós ügynökség megkezdhesse az új információs rendszerek és azok interoperabilitásának megtervezését és fejlesztését.

Mivel továbbra is érkeznek migránsok a Földközi-tengeren keresztül, rövidebb távon a menedékkérők és a kedvezményezettek egyik tagállamból a másikba történő áthelyezése révén nyújtott önkéntes szolidaritás hozzájárulhat a tagállamok közötti bizalom kiépítéséhez. A Bizottság 2019 óta koordinálja a Földközi-tenger középső térségében végrehajtott mentési műveleteket követően Olaszországban és Máltán partra szállított menedékkérők önkéntes áthelyezését más tagállamokba, amelyek önként tanúsítanak szolidaritást. 2020 márciusában Görögországban is megkezdődött az önkéntes áthelyezés, ahonnan a legkiszolgáltatottabb kérelmezők közül 2 213-at már áthelyeztek.

Bár a jelentős kihívásokhoz képest viszonylag kis összegű pénzeszközökről van szó, az uniós szintű fellépés fő előnye a tehermegosztásban rejlik. Azok a tagállamok, amelyekre nagyobb migrációs nyomás nehezedett, támogatást kaptak menekültügyi rendszereik és befogadókapacitásuk javításához, valamint sürgős és stratégiai operatív támogatásban részesültek, ezáltal biztosítva a feladatok igazságos megosztását. 2021. január végére a 2014 óta nyújtott szükséghelyzeti támogatás teljes összege meghaladta a 2,4 milliárd EUR-t (), ami lehetővé tette több tagállam, többek között Görögország, Spanyolország és Olaszország számára, hogy életeket mentsenek a tengeren, javítsák az érkező migránsok fogadására szolgáló létesítményeket, alapvető egészségügyi ellátást biztosítsanak és megvédjék a veszélyeztetett csoportokat. A 2021–2027-es többéves pénzügyi keretben a szükséghelyzeti támogatásnyújtás eszköze továbbra is kulcsfontosságú szerepet tölt be a kiszámíthatatlan migrációs helyzethez kapcsolódó előre nem látható események kezelésében.

A Covid19-világjárványra válaszul a piaci intézkedések biztosították a mezőgazdasági jövedelmek életképességéhez és az élelmezésbiztonság növeléséhez szükséges támogatást. Az uniós költségvetés finanszírozta a tejtermékek és húsipari termékek magántárolási támogatását, hogy a rendelkezésre álló kínálat átmeneti csökkentése révén stabilizálja a piacokat. A versenyszabályok átmeneti enyhítését szolgáló Covid19-specifikus állami támogatási keret is támogatta a súlyos piaci egyensúlytalanságok kezelését, ezáltal a súlyosan érintett ágazatokban (pl. tej, burgonya, virág, bor) segítette a mezőgazdasági termelőket és szövetségeiket. A rendkívüli piaci intézkedések nagyobb rugalmasságot tettek lehetővé a piactámogatási programokban (pl. gyümölcsök, zöldségek, olajbogyó és olívaolaj, méhészet, bor). Az iskolabezárások miatt az uniós iskolagyümölcs-, iskolazöldség- és iskolatejprogramban, valamint a kereskedelem irányításában is rugalmasságot biztosítottak. A vidékfejlesztési programok rugalmasabbá válhattak, és egyszerűsítették a szabályokat annak érdekében, hogy rendkívüli átmeneti támogatást lehessen nyújtani az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból.

2020-ban a mezőgazdasági és a halászati alapok is aktívnak bizonyultak a Covid19-válság miatt felmerülő problémák kezelésében. A negatív következmények elkerülése érdekében számos egyszerűsítést és nagyobb rugalmasságot biztosító intézkedést vezettek be a mezőgazdasági ágazatban.

Programok és beavatkozások rendszerét vezetik be annak érdekében, hogy a fiatalokat bevonzzák a mezőgazdaságba, és elősegítsék – például a helyi feldolgozó kapacitások fejlesztésével – a vállalkozások fejlődését a vidéki területeken. A fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott vállalkozásfejlesztési/beruházási támogatásban részesülő mezőgazdasági üzemek aránya az elmúlt néhány évben jelentősen nőtt. Bár a közös agrárpolitika generációs megújulásra irányuló intézkedései pozitív hatást gyakoroltak a fiatalok vidéki térségekbe vonzására és a foglalkoztatás javítására, az egyes intézkedések hatásait továbbra is nehéz elkülöníteni a külső tényezők erős hatása miatt, beleértve a földhöz és a tőkéhez való hozzáférés nehézségeit, amelyek főként a nemzeti jogi, szociális és adópolitikától függenek.

2020 októberében közzétették az Európai Tengerügyi és Halászati Alap közvetlen irányítással kapcsolatos összetevőjének időközi értékelését. Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy az alap e része releváns az uniós tenger- és halászati politika célkitűzéseinek megvalósítása szempontjából. Eredményes és hatékony, mivel az eredményeket nem lehetett volna alacsonyabb költséggel, és az EU pénzügyi támogatása nélkül elérni. Mindazonáltal a támogatások és szerződések kedvezményezettjei arról számoltak be, hogy egyes eljárások adminisztratív szempontból nehézkesek voltak. Emellett szükség van kulcsfontosságú teljesítménymutatókra is, amelyek segítenek strukturáltabb módon bemutatni az eredményeket és a hatásokat.

A halászati ágazatban is foglalkoznak a fenntarthatósággal, az élelmiszer-biztonsággal és a-minőséggel, különösen az akvakultúra előmozdítása révén. Miután 2016-ban már meghaladta a 2020-ra kitűzött termelési célt, az akvakultúra olyan erős és növekvő ágazat az EU-ban, amely a jövőben is kulcsszerepet fog játszani a biztonságos, tápláló és jó minőségű, fenntartható élelmiszerek biztosításában. A gyakorlatban az Európai Tengerügyi és Halászati Alap költségvetésének közel felét az akvakultúrával kapcsolatos innovációra különítették el, támogatva a hatékonyabb, kisebb környezeti hatású és jobb minőségű termékeket előállító rendszerek felé való elmozdulást.

A közös halászati politika a környezetbarátabb halászati gyakorlatokra is nagy hangsúlyt helyez. Példaként említhető, hogy 2020-ban további előrelépés történt a fenntarthatóbb halászat irányába: az Atlanti-óceán északkeleti részén az állományok halászata általában egészséges szinten zajlik, bár továbbra is vannak kihívások; a Földközi-tengeren és a Fekete-tengeren egyes állományok némileg helyreálltak, de sok állományt továbbra is túlhalásznak, ezért a hangsúlyt a helyzet megoldására irányuló intézkedésekre helyezték. Végezetül, az EU-ban a halászeszközök 20 %-a elvész a tengeren, és ez a forrása az európai tengerekben található tengeri hulladék egyharmadának. A helyzet kezelése érdekében a szabványügyi hatóságoknak foglalkozniuk kell a halászeszközök körforgásos kialakítására vonatkozó kérelmekkel. A jó környezeti/megőrzési állapot eléréséhez kapcsolódó fő kihívások a végrehajtás hiányosságaihoz, valamint az ambíció és az erőforrások hiányához kapcsolódnak ().

Ami a vidékfejlesztést illeti, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap támogatja a zöld és fenntartható termelésre való átállást. 2019 végén például az alap már elérte a mezőgazdasági és erdészeti ökoszisztémák helyreállítására, megőrzésére és javítására vonatkozó célkitűzés keretében 2023-ra maghatározott célokat, nevezetesen a biológiai sokféleség, a víz és a talaj szempontjából előnyös földhasználati gyakorlatok támogatásával. Kevesebb eszközzel ugyan, de az alap közvetlenül foglalkozik az éghajlat-politikával is, különösen a megújuló energiába, vagy az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló gazdálkodási szerződések hatálya alá tartozó területekbe történő befektetések révén. 2020-ban a környezet és az éghajlat szempontjából előnyös gyakorlatok végrehajtási költségeinek vagy az ezekkel összefüggésben elmaradt bevételeknek az ellentételezése lehetővé tette a mezőgazdasági termelők számára, hogy a piacon maradjanak és továbbra is közjavakat szolgáltassanak.

A környezet szempontjából előnyös gyakorlatokat alkalmazó uniós mezőgazdasági területek teljes részaránya a 2015. évi 75 %-ról 2019-ben 79 %-ra, az ökológiai gazdálkodás alá vont terület pedig a 2018. évi 8,0 %-ról 2019-ben 8,5 %-ra nőtt. A mezőgazdasági területek biológiai sokféleségével kapcsolatos számos intézkedés azonban nem hozta meg a kívánt hatást, amint azt az Európai Számvevőszék is megállapította (), amely emellett aggályokat fogalmazott meg a vadon élő beporzók védelmével kapcsolatban (). Ráadásul az EU mezőgazdaságából származó üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkenése – legyen szó akár az állattartásról, akár a talajgazdálkodásról – az elmúlt években stagnált, sőt, a tendencia egyes tagállamokban meg is fordult.

Az EU közös értékein alapuló szorosabb együttműködés magában foglalja a fokozott védelmet. Az EU a katasztrófasegély-nyújtási erőfeszítések koordinálása és finanszírozása révén továbbra is szolidaritást tanúsít a határain belül. Az elmúlt években az EU minden régióját sújtották katasztrófák, amelyek több száz áldozatot követeltek és több milliárd EUR összegű kárt okoztak. A járványok, áradások, viharok, erdőtüzek, földrengések és ember okozta katasztrófák folyamatosan nyomás alá helyezik a tagállamok reagálási képességeit. Emellett a biztonsági aggályok is fokozódtak, és az éghajlatváltozás a jövőben várhatóan súlyosbítja a katasztrófák hatásait.

Az uniós költségvetés közvetlenül az emberekbe és az intézményekbe is beruház. Támogatja az európai munkaerő folyamatos szakmai fejlődését, amely a képzés révén megőrzi versenyképességét. Hozzájárul továbbá annak biztosításához is, hogy számos területen munkahelyek jöjjenek létre, és hogy az uniós polgároknak lehetőségük legyen a megfelelő megélhetéshez. Mivel a fiatalok jelentik az Európai Unió jövőjét, rendkívül fontos, hogy az EU biztosítson lehetőségeket számukra, munkahelyeket teremtsen és előmozdítsa az uniós értékeket.

Az Európai Regionális Fejlesztési Alapon és a Kohéziós Alapon keresztül megvalósuló kohéziós politikai beruházások az éghajlat-politikai intézkedések mellett támogatják az EU természetvédelmi és biológiai sokféleséggel kapcsolatos politikáját is, például a védett területek Natura 2000 hálózatának megerősítésével és a természetes ökoszisztémák helyreállításával. Az ilyen beruházások hozzájárulnak a vízminőségre, a levegőminőségre és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó uniós célkitűzésekhez is, melyek viszont a regionális fejlődés szempontjából fontosak.

A környezetvédelmi beruházások fontos eszköze az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap. Az időszak kezdetétől felhalmozódott késedelmekhez hozzáadódott a 2020-as nehéz helyzet, ami elodázta az eredmények elérését. A közelmúltbeli helyszíni tendenciák alapján azonban Bizottság továbbra is bízik abban, hogy ezek a programok jelentős mértékben hozzá fognak járulni a zöld célkitűzések általános megvalósításához. Az Európai Szociális Alap keretében végrehajtott átképzési beavatkozások támogatták a bányászati régiókban élő polgárokat abban, hogy többféle készségre tegyenek szert, és ezáltal a nem bányászati iparágakban is tudjanak munkát vállalni. Ezzel párhuzamosan strukturálisan több vállalkozást vonzottak a szénről való átállással érintett területekre, hogy diverzifikálják a helyi lakosság számára elérhető lehetőségeket.

A digitális átalakulás erősíti a vállalkozásokban rejlő potenciált, és elősegítheti az innovációt. A munkaerő számára ez csak akkor lehetséges, ha a polgárok teljes mértékben rendelkeznek azokkal a készségekkel, amelyekre szükségük van ahhoz, hogy a technológiai fejlődésből eredő versenykörnyezetben boldogulni tudjanak. Az Európai Szociális Alap beruházásai elősegítik az inkluzív és méltányos, magas színvonalú oktatás biztosítását, mindenki számára előmozdítják az egész életen át tartó tanulás lehetőségét, beleértve a digitális szférában való továbbképzést is. Az alap emellett a közigazgatás digitalizálását is támogatja, hogy javítsa az intézményi kapacitásépítést, és lehetővé tegye számukra, hogy gyors és hatékony segítséget tudjanak nyújtani a polgároknak ( ).

Az uniós gazdaság változása tekintetében a kisvállalkozások és a vállalkozók számítanak az egyik legerősebb mozgatórugónak. Többek között a társadalmi kihívások kezelése, valamint az innováció, a kompetenciafejlesztés és az infrastruktúra javítása érdekében az EU már a világjárvány előtt is létrehozott egy sor beruházási eszközt, hogy a technológiai változások és a globális versenyképesség tükrében fenntartható legyen a hosszú távú növekedés. Ezen eszközök közül az Európai Stratégiai Beruházási Alap 2020 decemberéig 547 milliárd EUR-t mozgósított, fenntartható módon fellendítve az EU gazdaságát. Jelentős mértékben ösztönözte a munkahelyteremtést és a növekedést is, több mint 1,1 millió munkahely létrehozásához járult hozzá az infrastrukturális és innovációs kereten belül, és több mint 9 millió munkahely megőrzését segítette elő. Emellett a gazdasági becslések szerint 2022-ra az Európai Stratégiai Beruházási Alap keretében végrehajtott beruházások 1,9 %-kal növelik a bruttó hazai terméket, és 1,8 millió munkahelyet teremtenek. 2020 júniusában a Bizottság a Horizont 2020 keretprogram kísérleti kezdeményezéseként létrehozta az Európai Innovációs Tanácsot. Célja, hogy közvetlen tőkebefektetéseket és kvázisajáttőke-befektetéseket eszközöljön (0,5–15 millió EUR értékben) az induló vállalkozások és a kis- és középvállalkozások tőkéjébe. Ebben a kísérleti szakaszban a Horizont 2020 keretprogram révén már 36 ilyen vállalkozás jutott tőkéhez az Európai Innovációs Tanácson keresztül (közel 166 millió EUR összegben). 2020 májusáig az Európai Innovációs Tanács Akcelerátor portfóliójában szereplő vállalatok több mint 5,3 milliárd EUR magánfinanszírozást vonzottak. Emellett a támogatott vállalkozások 66 %-a két év alatt 108 %-kal növelte munkaerő-állományát.

Az uniós költségvetés hozzájárul az olyan kutatási és innovációs beruházásokhoz, amelyeknek nem csupán az a célja, hogy az EU versenyképes maradjon napjaink globális piacán, de a jövőben is megerősítse vezető szerepét. Kutatási és innovációs finanszírozást biztosít, beleértve az uniós vállalkozások 99 %-át kitevő kis- és középvállalkozásoknak nyújtott célzott támogatást. Ezek a programok és kezdeményezések a von der Leyen vezette Bizottság valamennyi politikai prioritásához is hozzájárulnak, hangsúlyt fektetve az európai zöld megállapodásra, a digitális korszakra felkészült Európára és az emberközpontú gazdaságra. A 2021–2027-es időszakra vonatkozó hosszú távú költségvetésben az e területre vonatkozó kezdeményezések az „Egységes piac, innováció és digitális gazdaság” fejezet alatt vannak összegyűjtve.

EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2021.6.8. COM(2021) 301 final MELLÉKLET

a következőhöz: A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK ÉS A SZÁMVEVŐSZÉKNEK







A 2020-as pénzügyi évre vonatkozó éves irányítási és teljesítményjelentés az uniós költségvetésről



2. melléklet –

Belső kontroll és pénzgazdálkodás 2.1. Hatékony eszközök az uniós költségvetés komplex környezetben való irányításához 2.1.1. A Bizottság komplex környezetben végzi az uniós költségvetés irányítását A Bizottság feladata, hogy biztosítsa az adófizetők pénzének lehető legjobb felhasználását az uniós szakpolitikai célkitűzések elérésének támogatására. Ezért elengedhetetlen biztosítani azt, hogy a kiválasztott kedvezményezettek forráshoz juttatása hatékony, eredményes és gazdaságos módon történjen, valamint az alkalmazandó szabályok betartásának magas szintjét. A Bizottság törekszik a pénzgazdálkodás legszigorúbb követelményeinek érvényesítésére, ugyanakkor az alacsony hibaarány, a gyors kifizetések és az észszerű kontrollköltségek közötti megfelelő egyensúly megteremtésére. A Bizottság nagy jelentőséget tulajdonít az uniós költségvetés, valamint az Európai Fejlesztési Alap () és az uniós vagyonkezelői alapok hatékony és eredményes pénzgazdálkodásának. Az uniós költségvetés: sokféle terület, kedvezményezett és kiadás 2020-ban a Bizottság által kezelt kiadások 158 milliárd EUR-t tettek ki (lásd az alábbi ábrát), ami több mint 242 000 kifizetésnek felel meg a néhány száz EUR-tól (Erasmus+ mobilitási ösztöndíjak) a több százmillió EUR kifizetésekig (nagy projektek, például nemzetközi termonukleáris kísérleti reaktor vagy Galileo és Kopernikusz, valamint fejlődő országoknak nyújtott költségvetési támogatás) (). Az uniós forrásoknak nagyon sokféle címzettje van.



Természeti erőforrások Kohézió Kutatás, ipar, űrkutatás, energia és közlekedés Külkapcsolatok Egyéb belső szakpolitikák Egyéb szolgáltatások és igazgatás 8 milliárd EUR (5 %) 60 milliárd EUR (38 %) 54 milliárd EUR (34 %) 16 milliárd EUR

(10 %) 13 milliárd EUR (8 %) 7 milliárd EUR (5 %) A mezőgazdasági alapokból támogatott mintegy 6,7 millió kedvezményezett 2014 óta több mint 610 000 vállalkozás és 36,4 millió ember vett részt társadalmi befogadást célzó tevékenységekben Több mint 14 000 támogatás aláírására került sor kis- és középvállalkozásokkal Öt kontinensen 130 nem uniós ország részesült segítségnyújtásban Erasmus+ program: 2020-ban mintegy 412 000 hallgatói és oktatói mobilitási lehetőség támogatása A Bizottság által végrehajtott uniós költségvetés vonatkozó kiadásai 2020-ban szakpolitikai területenként, %-ban és milliárd EUR-ban megadva Forrás: Az Európai Bizottság éves tevékenységi jelentései. A költségvetés több mint kétharmadát (pl. a kohéziós politikára és a természeti erőforrásokra fordított kiadásokat) megosztott irányítás keretében hajtják végre. Ez azt jelenti, hogy a tagállamok vagy az általuk kijelölt szervek az uniós és a nemzeti jognak megfelelően osztják el a forrásokat és kezelik a kiadásokat, és ezt a felelősséget megosztják a Bizottsággal. A költségvetés fennmaradó részének felhasználása vagy közvetlenül a Bizottság által, vagy közvetve, a megbízott szervezetekkel együttműködésben történik. Az alábbi táblázat a három irányítási módot ismerteti. Irányítási mód Leírás A 2020-as vonatkozó kiadások %-a Példák a programokra/kiadások Egyéb érintett szereplők, a Bizottsággal együttműködésben Közvetlen irányítás A források végrehajtását a Bizottság végzi 23 % Horizont 2020; Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz; igazgatási kiadások n/a (a támogatás közvetlenül a kedvezményezettekhez kerül) Közvetett irányítás A forrásokat külső szervezetekre bízzák 7 % Erasmus+; a fejlesztési és humanitárius segély része; előcsatlakozási támogatás Megosztott irányítás A források végrehajtása a tagállamok nemzeti és/vagy regionális hatóságaival együttműködésben történik, amelyek első szintű felelőséggel rendelkeznek 70 % Mezőgazdasági alapok; Európai Tengerügyi és Halászati Alap; Európai Regionális Fejlesztési Alap; Kohéziós Alap; Európai Szociális Alap; migrációs és biztonsági alapok Kifizető ügynökségek – közös agrárpolitika: 76; A kohéziós politikai alapok irányító hatóságai: a tagállamokban összesen 492 Mivel az uniós költségvetés végrehajtására sokféle módon, különböző szereplők bevonásával kerül sor, a kapcsolódó kockázatok programonként és irányítási módonként eltérőek (lásd: 6. melléklet). Ezt az ellenőrzési stratégiák kidolgozásakor figyelembe vesszük (lásd: a „Többéves ellenőrzési stratégiák biztosítják az adófizetők pénzének megfelelő felhasználását” című rész a 2.1.3. szakaszban). 2.1.2. A Covid19-válság A Bizottság teljes mértékben elkötelezett annak biztosítása iránt, hogy az uniós költségvetés irányítása még ezekben a rendkívüli időkben is a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás legszigorúbb követelményeinek megfelelően történjen. A válsághelyzetekre való jó felkészültségnek köszönhetően a Bizottság 2020-ban is teljesen működőképes volt. A közel 30 000 fős személyi állománya mindössze néhány nap alatt állt át távmunkavégzésre. Ez lehetővé tette a Bizottság számára, hogy vezető szerepet játsszon a válságreagálás minden területén, a közegészségügytől kezdve egészen a gazdaságélénkítési tervig. Emellett rendkívüli intézkedéseket vezetett be annak érdekében, hogy biztosítsa alkalmazottai számára az új helyzethez való alkalmazkodáshoz szükséges eszközöket, rugalmasságot és támogatást. Ezzel párhuzamosan a Bizottság egyedi intézkedéseket hozott annak érdekében, hogy a tagállamokkal együtt támogassa a projektek végrehajtása során a Covid19-cel kapcsolatos korlátozások miatt nehézségekkel küzdő kedvezményezetteket. A Covid19-válság hatásainak minimalizálása érdekében hozott intézkedésekre az alábbi háttérmagyarázatban találhatók példák.

A végrehajtott enyhítő intézkedéseknek – többek között az ellenőrzési és kontrolltervek célzott kiigazításainak – köszönhetően a Covid19-világjárvány összességében nem befolyásolta a 2020-ban elért bizonyossági szintet. A címzettek számára biztosított rugalmasság A Bizottság meghosszabbította a projektek végrehajtására vonatkozó határidőket annak érdekében, hogy támogassa a Covid19-cel kapcsolatos korlátozások miatt a végrehajtás terén nehézségekkel küzdő kedvezményezetteket. Ezt bizonyítja a szerződésmódosítások nagy száma is. Ezenkívül az ajánlattevőknek több időt biztosítottak ajánlataik vagy javaslataik benyújtására. A tagállamok kontrolleljárásaiba bevezetett rugalmasság Közös agrárpolitika: nem sokkal a világjárvány kitörése után a Bizottság rendeletet fogadott el, amely a közös agrárpolitika keretében reális és teljesíthető ellenőrzési követelményeket állapít meg a tagállamok számára (). A módosított szabályok időben és alkalmazási körükben korlátozottak voltak (csak néhány adminisztratív és helyszíni ellenőrzést érintenek). A rendelet alternatív módszereket is javasolt, amelyekkel a tagállamok a Covid19-korlátozások idején is elvégezhetik az ellenőrzéseket (pl. földrajzi koordinátákkal ellátott fényképek, dátummal ellátott drónfelvételek, adminisztratív ellenőrzések vagy a kedvezményezettekkel folytatott videókonferenciák), és továbbra is jó alapot szolgáltattak a bizonyosság tekintetében. A rendelet ezenkívül előírta a kifizető ügynökségek számára, hogy vezetői nyilatkozataikban fűzzenek magyarázatot a meghozott intézkedésekhez. A kohézió területén a Bizottság további célzott támogatást nyújtott a programhatóságoknak a kijárási korlátozások által előidézett helyzet kezeléséhez, javaslatot tett az ahhoz szükséges rugalmassági lehetőségekre, hogy az utazási korlátozások ellenére kontrollokat és ellenőrzéseket lehessen végezni, valamint együttműködött az ellenőrző hatóságokkal a stabil és összehangolt megközelítés biztosítása érdekében. Távellenőrzések Az utazási korlátozások és a helyi kijárási korlátozások hatásának minimalizálása érdekében a Bizottság a pénzügyi ellenőrzések többségét távolról végezte el. Utasította továbbá külső szerződéses könyvvizsgáló társaságait, hogy a lehető legtöbb könyvvizsgálatot távolról végezzék el, majd ezeket a korlátozások enyhítését követően helyszíni látogatásokkal egészítsék ki. Ez lehetővé tette a Bizottság számára, hogy fenntartsa a magas szintű ellenőrzési lefedettséget. Például a „Horizont 2020” kutatási keretprogram esetében a 2020-ra tervezett ellenőrzések 94 %-a sikeresen lezárult, bár a jelentéstétel és a tanúsítás terén némi késedelem volt tapasztalható. A biztonsági mechanizmusok megerősítése és az információtechnológiai eszközök irányítása A Covid19-világjárvány által teremtett új lehetőségek kihasználása miatt 2020-ban 50 %-kal nőtt a Bizottság elleni kibertámadások száma. Válaszként a Bizottság a távmunkának mint alapértelmezett munkavégzési formának a bevezetését követően jelentős erőforrásokat fordított informatikai infrastruktúrája biztonságának fokozására és a kiberkultúra fejlesztésére, mégpedig kibertudatossági kampányok és kezdeményezések révén. Összességében véve 2020-ban megerősítették a biztonsági mechanizmusokat és az információtechnológiai eszközök irányítását a Bizottság infrastrukturális eszközeinek védelme érdekében. Korai kockázatértékelés A Bizottság korai szakaszban – 2020 nyarát megelőzően – értékelte a Covid19-világjárvány által az uniós költségvetésre jelentett kockázatokat mind a megfelelés, mind a teljesítmény tekintetében. Ezek főként a helyszíni ellenőrzések és kontrollok lefolytatásával összefüggő kihívásokhoz, a szakpolitikák és programok végrehajtásának akadályaihoz, a személyzeti kapacitás csökkenéséhez és a személyzet jóllétére gyakorolt hatáshoz kapcsolódtak. Ezek az értékelések figyelembe vették azt is, hogy a Covid19-világjárvánnyal összefüggésben megnövekedett a csalás – például az új eszközökkel és az egyszerűsített szabályokkal való esetleges visszaélések – kockázata, (lásd: „Csalás elleni küzdelem: az Európai Csalás Elleni Hivatalnak az uniós költségvetés védelmét szolgáló jogi kerete”, 2.1.3. szakasz, 58. o.). Mindezen kockázatok miatt a Bizottság szolgálatai szigorú kockázatcsökkentő intézkedéseket vezetnek be vagy már bevezettek ilyeneket az uniós költségvetés végrehajtására gyakorolt negatív hatások megelőzése vagy korlátozása érdekében. Az év során valamennyi szolgálat szorosan és valós időben nyomon követte a kockázatokat a Bizottság szervezetirányítási szerveinek támogatásával és felügyelete mellett, és szükség esetén kiigazította a kockázatcsökkentő intézkedéseket. Mivel a világjárvány 2021 elején még mindig tart, értékelni kell az uniós költségvetés irányítására és teljesítményére gyakorolt következményeit. A különböző szolgálatok folyamatosan figyelemmel kísérik a kapcsolódó kockázatokat és kockázatcsökkentő intézkedéseket, amelyek nyomon követése szervezeti szinten történik. Ez egy dinamikus értékelés, amelyet folyamatosan felülvizsgálnak, és amely mindaddig folytatódik, amíg a válsághelyzet tart. 2.1.3. A Bizottság szilárd eszközökkel biztosítja az uniós költségvetés védelmét A Bizottságnak számos eszköz áll rendelkezésére annak biztosítása érdekében, hogy ebben a komplex környezetben megfelelő legyen a költségvetés végrehajtása, és ne forduljanak elő hiányosságok, csalások és szabálytalanságok. Szilárd irányítási rendszer A Bizottság belső működése a szilárd irányítást alátámasztó fő elveken alapul: egyértelmű szerepek és felelősségi körök, valamint elszámoltathatósági mechanizmusok, szilárd elkötelezettség a teljesítménymenedzsment és a jogi keret betartása iránt, átláthatóság és szigorú etikai normák. Az Európai Bizottság olyan elszámoltathatósági láncot és irányítási rendszert alkalmaz, amely egyedi struktúrájához és szerepéhez igazodik. A Bizottság irányítási intézkedései idővel megerősödtek és igazodtak a változó körülményekhez, amint azt a legutóbbi, 2020 júniusában kiadott közlemény is megállapítja (). A belső és külső ellenőrök által a közelmúltban végzett munka megerősítette, hogy ezek az intézkedések megbízhatóak. Az Európai Bizottság engedélyezésre jogosult tisztviselőjeként a biztosi testület politikai felelősséget vállal az uniós költségvetés irányításáért, ami magában foglalja a Bizottság szervezeti egységeinek munkájával kapcsolatos elszámoltathatóságot is. Az uniós költségvetés irányításának alapelemei – amelyek a szakpolitikai és az irányítási szint felelősségi köreinek világos szétválasztásán, valamint pontosan meghatározott jelentéstételen alapulnak – szilárd bizonyosságnyújtási és elszámoltathatósági láncot alkotnak.

A Bizottság költségvetés-végrehajtásra vonatkozó decentralizált döntéshozatali modelljének keretében a biztosi testület a napi operatív irányítás felelősségét az 51 főigazgatóra () ruházza át, akik irányítják és a rendelkezésre álló erőforrások figyelembevételével a stratégiai terveikben meghatározott célkitűzéseik megvalósítása felé vezetik szervezeti egységüket. Elszámoltathatóak az uniós költségvetés szervezeti egységeiknél végrehajtott része tekintetében. Éves tevékenységi jelentéseikben a főigazgatók átlátható módon számolnak be a teljesítményről és az eredményekről, belső kontrollrendszereik működéséről és az uniós költségvetés rájuk eső részének pénzügyi irányításáról, figyelembe véve a tagállamok által a megosztott irányítás keretében nyújtott megbízhatósági nyilatkozatokat. Az éves tevékenységi jelentés tartalmazza a főigazgató megbízhatósági nyilatkozatát. Ez utóbbit fenntartási záradékkal lehet ellátni, ha lényeges hatással járó hiányosságokat tárnak fel. Ezzel párhuzamosan cselekvési tervet dolgoznak ki a jövőbeni kockázatok enyhítésére és kontrollrendszereik megerősítésére (lásd: az alábbi 2.2.2. szakasz). Az éves irányítási és teljesítményjelentés az uniós költségvetés éves eredményeit ismerteti az éves tevékenységi jelentésekben szereplő megbízhatósági nyilatkozatok és fenntartások alapján. E jelentés része a Bizottság integrált pénzügyi és elszámoltathatósági jelentéscsomagjának, amelyet a biztosi testület fogad el (). Az ezt követő éves mentesítési eljárás lehetőséget ad az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa számára, hogy politikailag elszámoltassa a Bizottságot az uniós költségvetés végrehajtásáról. Az Európai Parlament határozata figyelembe veszi a Bizottság integrált pénzügyi és elszámoltathatósági jelentését, a Számvevőszék éves és különjelentéseit, valamint az elszámolás megbízhatóságát és az alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló megbízhatósági nyilatkozatot, a biztosok és a főigazgatók meghallgatását, továbbá a Tanács ajánlását. Ezek a megbízható irányítási intézkedések segítik a biztosi testületet a Bizottság célkitűzéseinek megvalósításában, az erőforrások hatékony és eredményes felhasználásában, valamint annak biztosításában, hogy az uniós költségvetés végrehajtását a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveivel összhangban végezzék. Minderről az alábbi ábra ad áttekintést. Forrás: Európai Bizottság. Erős belső ellenőrzési keretrendszer A Bizottság erős szervezeti belső ellenőrzési keretrendszerrel rendelkezik, amely a legszigorúbb nemzetközi normákon alapul (). A főigazgatók az egyedi működési környezethez, kockázatokhoz és igényekhez igazított belső kontrollrendszerek révén valósítják meg ezt a szervezeti keretet. Ehhez a központi szolgálatok nyújtanak támogatást (), amelyek útbaigazítást, iránymutatást, képzést és tanácsot adnak, továbbá elősegítik a bevált gyakorlatok megosztását. Minden évben értékelik belső kontrollrendszereik működését egy egységes módszertan szerint, és következtetéseiket éves tevékenységi jelentéseikben összegzik. Ezeket a következtetéseket horizontális szolgálatok által végzett szakértői értékelésnek vetik alá, amelynek célja a következetes megközelítés, valamint annak biztosítása, hogy a tervezett korrekciós intézkedések megfelelőek legyenek. Ezen túlmenően a Belső Ellenőrzési Szolgálat tanácsot adhat a Bizottság szolgálatainak és könyvvizsgálatot végezhet a belső kontrollrendszerek működésével és e rendszereknek a Bizottság főigazgatóságai és szolgálatai általi értékeléseivel kapcsolatban (lásd: 8. melléklet). 2020. március 17-én a központi szolgálatok valamennyi bizottsági szervezeti egység figyelmét felhívták a Bizottság belső ellenőrzési keretrendszerének fontosságára, amely a Covid19-válsággal összefüggésben végzett bizottsági tevékenységek alapvető biztosítéka. Különösen az üzletmenet-folytonossági intézkedések fontosságát emelték ki, valamint azt, hogy megfelelően indokolni és dokumentálni kell az alkalmazandó eljárások kivételes változtatásait. 2020-ra vonatkozóan a Bizottság szervezeti egységeinek értékelései azt mutatják, hogy a Covid19-világjárvány ellenére belső kontrollrendszereik továbbra is eredményesek. Az értékelés megerősíti, hogy a szervezeti egységek folyamatos erőfeszítéseket tettek az ellenőrzési tevékenységekkel kapcsolatban, a kockázatazonosítás és a kockázatkezelés megerősített szervezeti felügyelete pozitív hatást fejtett ki, és előrelépés történt az információtechnológia terén. Ez látható az alábbi ábrán, amelyből úgy tűnik, hogy a belső ellenőrzési elvek többsége érvényesül és jól működik. A 17 belső ellenőrzési elv működésének értékelése: azon bizottsági szervezeti egységek száma, amelyek arról számoltak be, hogy a belső ellenőrzési elvek érvényesülnek és jól működnek 2019-ben és 2020-ban. Forrás: Az Európai Bizottság éves tevékenységi jelentései. Bár a Bizottság számos szervezeti egysége elismeri, hogy egyes elvek tekintetében van még mit javítani, 2020 végén csak néhány szervezeti egység tárt fel olyan hiányosságokat, amelyek korlátozott számú belső ellenőrzési elv esetében jelentős javításokat igényeltek. A helyzet javítása érdekében a szolgálatok cselekvési terveket dolgoztak ki, amelyeket a Belső Ellenőrzési Szolgálat megfelelőnek talált. Korrekciós intézkedésként már 2021 első negyedévében számos intézkedést bevezettek, ilyen például a közvetett irányításra vonatkozó aktualizált iránymutatás közzététele. Ezek az eredmények azt bizonyítják, hogy a Bizottság fejlett belső kontrollt épített ki. A központi szolgálatok továbbra is iránymutatásokat adnak és lehetővé teszik a bevált gyakorlatok megosztását, valamint a szervezeti információtechnológiai eszközök fejlesztését a belső ellenőrzési keretrendszer, a szervezet célkitűzéseinek elérését elősegítő irányítási eszköz továbbfejlesztése érdekében. Többéves ellenőrzési stratégiák biztosítják az adófizetők pénzének megfelelő felhasználását

Belső kontrollrendszereiken belül a főigazgatók – az uniós költségvetés kezelői – többéves ellenőrzési stratégiákat vezetnek be, amelyek a hibák megelőzésére szolgálnak, és ha nem lehet megelőzni a hibákat, akkor azok felderítésére és korrigálására. Ehhez hierarchikusan, alulról felfelé haladva és részletesen – azaz programonként vagy a kiadások más releváns kiadási szegmensként – kell bizonyosságot nyújtaniuk. Ez lehetővé teszi a Bizottság számára a hiányosságok és a hibák feltárását, a rendszerszintű hibákat előidéző okok feltárását (pl. a szabályok bonyolultsága), célzott korrekciós intézkedések megtételét és annak biztosítását, hogy a jövőbeni pénzügyi programok tervezésekor figyelembe vegyék a tanulságokat. A megelőzéstől a felderítésig és a korrekcióig Mivel az uniós kiadási programok többéves kialakításúak, a kapcsolódó kontrollrendszerek és gazdálkodási ciklusok ennek megfelelően szintén több évet fognak át. Ez azt jelenti, hogy a hibák a teljes programciklus bármely pontján, olykor több évvel a kifizetés után is feltárhatók. Ezen túlmenően míg hiba felderítésére bármelyik évben sor kerülhet, annak korrekciója az adott évben vagy az azt követő években, egészen a program életciklusának végén történő lezárásig is lehetséges. Továbbá az ellenőrzési stratégiák a kockázat szerint differenciáltak, azaz igazodnak a különböző irányítási módokhoz, érintett szereplőkhöz, szakpolitikai területekhez és/vagy finanszírozási megállapodásokhoz, valamint a kapcsolódó kockázatokhoz. A Bizottság többéves kontrollciklusa: Megjegyzés: A körökben megadott 2020-as eredményekhez lásd a 2.3.1. szakaszt. Forrás: Európai Bizottság. A hibák megelőzése A hibák kivédése terén a megelőzés jelenti az első védvonalat. A Bizottság kiemelt megelőző intézkedései közé tartoznak az előzetes ellenőrzések, amelyek nyomán már azelőtt elutasíthatók a támogatásra nem jogosult összegek, hogy a Bizottság végrehajtaná a kifizetéseket, a tagállami hatóságok által a megosztott irányítás keretében végzett előzetes ellenőrzések, a végrehajtó partnerek irányítási és kontrollrendszerei hiányosságainak felderítésére irányuló (a jövőbeni kiadások szempontjából megelőző hatású) rendszerellenőrzések, valamint a kifizetések megszakítása és felfüggesztése a rendszer hiányosságainak felszámolásáig. Emellett a kedvezményezetteknek és a végrehajtó partnereknek nyújtott iránymutatás is segít a hibák megelőzésében. Megosztott irányítás esetén az európai strukturális és beruházási alapok tagállami szinten bizonyos körülmények között korrigált összegei újra felhasználhatók a tagállamban. Ez arra ösztönzi a tagállamokat, hogy korrigálják a kifizetéseket, mielőtt benyújtják a Bizottsághoz a költségbejelentést. 2020-ban a megelőző intézkedések 301°millió EUR-t kitevő jóváhagyott levonásokat és egyéb kiigazításokat eredményeztek a Bizottság általi kifizetést/elfogadást megelőzően. Ezenkívül a kohéziós politikai alapok esetében a tagállamok a 2019/2020-as számviteli évre vonatkozóan 440 millió EUR összegű korrekciót alkalmaztak (a részletek alaponkénti és tagállamonkénti bontásban a 7. melléklet 5. szakaszában találhatók). Ez a megerősített szabályozási rendelkezéseknek köszönhető, amelyek növelik az irányító hatóságok elszámoltathatóságát, és jelentősen megszilárdítják a Bizottság pozícióját az uniós költségvetés szabálytalan kiadásoktól való védelme tekintetében. Ami közös agrárpolitikát illeti, a tagállamok 491 millió EUR-t vettek vissza a kedvezményezettektől és fizettek vissza az uniós alapokba. Az uniós kiadásokat érintő hibák felderítése és korrekciója Amennyiben a megelőző intézkedések nem vezetnek eredményre, fontos, hogy az uniós költségvetést érintő hibákat a Bizottság által elfogadott és kifizetett összegekre irányuló kontrollok útján utólag felderítsék (azaz utólagos ellenőrzések) (lásd: 5. melléklet). A Bizottság ezeket a hibákat még ugyanabban az évben vagy a következő években korrigálja, megosztott irányítás esetén tagállamok általi pénzügyi korrekciókkal vagy a nem támogatható kiadások helyettesítésével, a közvetlen vagy közvetett irányítás esetén pedig a végső kedvezményezettől való visszavétel vagy levonás útján. A pénzügyi korrekciók zöme olyan esetekkel függ össze, amikor rendszerszintű hibákat tártak fel és átalánykorrekciókat alkalmaztak egy adott kifizető ügynökség vagy operatív program valamennyi kiadására, vagy egy adott kedvezményezettnek nyújtott valamennyi támogatásra. 2020-ban a visszaigazolt korrekciós intézkedések 596 millió EUR-t tettek ki. Ezek főleg az előző években teljesített kifizetéseket érintő hibákkal vannak összefüggésben. Felszámolják a kontrollrendszerek kockázatalapú rendszerellenőrzés útján felderített hiányosságait is, és korrigálják a rendszereket annak elkerülése érdekében, hogy a jövőben megismétlődjenek ugyanazok a hibák. A megosztott és közvetett irányítás keretében ezt elsősorban a végrehajtó tagállamok és partnerek végzik. Az uniós költségvetés védelmével kapcsolatos további információk az 5. és 7. mellékletben találhatók. A végrehajtó partnerek kontrollrendszereinek megbízhatósága A költségvetés mintegy 80 %-ának végrehajtása a tagállamokkal és más végrehajtó partnerekkel együttműködésben történik (lásd a 2.1.1. szakaszban található második táblázatot). Így tehát mielőtt a Bizottság megbízza a partnereket az uniós költségvetés végrehajtásával, fontos biztosítani, hogy ezek a partnerek ugyanolyan szinten biztosítsák az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét, mint amikor maga a Bizottság hajtja végre a költségvetést. E célból a Bizottság elvégzi az uniós pénzeszközöket végrehajtó személyek vagy szervezetek rendszereinek, szabályainak és eljárásainak vizsgálatát. Ez különösen a tagállamok és a megbízott szervezetek irányítási és kontrollrendszereinek bizonyos esetekben a kiadások tételes vizsgálatával vagy más típusú ellenőrzésekkel, úgynevezett pillérértékelésekkel, akkreditációs ellenőrzésekkel vagy kijelölési eljárásokkal kísért rendszerellenőrzések és megfelelőségi vizsgálatok révén történő vizsgálatát foglalja magában.

Közvetett irányítás esetén a végrehajtó partnerek minden évben vezetői nyilatkozatban, valamint az elvégzett ellenőrzések és kontrollok összefoglalásával számolnak be a rájuk bízott költségvetés hatékony és eredményes pénzgazdálkodásáról, beleértve a rendszerekben azonosított hibák és hiányosságok jellegének és mértékének elemzését, valamint a meghozott vagy tervezett korrekciós intézkedéseket. A közvetett irányításra és az operatív szolgálatoknak adott utasításokra vonatkozó általános iránymutatás közelmúltbeli kiadása mellett a Bizottság jelenleg azáltal erősíti meg szervezeti felügyeletét, hogy az uniós pénzeszközöket végrehajtó személyek vagy szervezetek rendszereinek, szabályainak és eljárásainak vizsgálatával kapcsolatos különböző ellenőrzési eljárásokra vonatkozó automatizált munkafolyamatot hoz létre. Ez az eszköz biztosítja, hogy minden szükséges szakasz, amely lehetővé teszi egy adott szervezet számára, hogy közvetett irányítás keretében a Bizottsággal együtt dolgozzon, összehangolt, centralizált módon menjen végbe és könnyen nyomon követhető legyen. Megosztott irányítás esetében a tagállami hatóságok minden évben beszámolnak az uniós források nemzeti és regionális szintű felhasználásával kapcsolatos kontrollokról, valamint programjaik hatékony és eredményes pénzgazdálkodásáról. Ez a megbízhatósági dokumentumok benyújtása révén történik, amelyek magukban foglalják a vezetői nyilatkozatot, az elvégzett ellenőrzések éves összefoglalóját és a reprezentatív mintákon alapuló hibaarányt tartalmazó éves kontrolljelentést, valamint a kiadások jogszerűségéről és szabályszerűségéről kiadott ellenőri véleményt. E jelentéstétel alapján fogadja el a Bizottság a programszámlákat, és ez alapján tudnak a Bizottság releváns szervezeti egységei bizonyosságot nyújtani. Ezenkívül az uniós költségvetést érintő potenciális kockázatok megállapításához, valamint a hiányosságok és azon területek azonosításához használják, ahol további ellenőrzésekre van szükség. A belső kontrollal kapcsolatos témákra vonatkozó bevált gyakorlatok tagállamokkal való és tagállamok közötti megosztása a strukturális mezőgazdasági alapok hálózatainak, valamint 2021-től a kiadások hatékonyságának javításával foglalkozó hálózat keretében történik a Bizottság vezetésével. A Bizottság és az Európai Számvevőszék: a különböző szerepek eltérő szemléletmódhoz vezetnek az ellenőrzések tekintetében A Bizottság és az Európai Számvevőszék más-más szerepet tölt be az uniós költségvetés ellenőrzési láncában, ennélfogva a két szerv – jóllehet több tekintetben azonos felfogást követ – eltérő szemléletmódot alkalmaz. A Bizottságnak mint az uniós költségvetés kezelőjének az a feladata, hogy többéves időtávon megelőzze és szükség esetén korrigálja a hibákat és visszafizettesse a jogosulatlanul felhasznált forrásokat. Ehhez a kontrollrendszerek részletes, alulról felfelé haladó vizsgálata szükséges, hogy meg lehessen állapítani, hol vannak hiányosságok, és célzott korrekciós intézkedéseket lehessen tenni a programok, a végrehajtó partnerek és a tagállami hatóságok szintjén. Ezzel szemben az Európai Számvevőszéknek az a feladata, hogy éves ellenőri véleményt adjon az uniós kiadások egészének jogszerűségéről és szabályszerűségéről, ami kiegészíthető az uniós költségvetés fő területeinek egyedi értékeléseivel (lásd még: 5. melléklet). Az eltérő módszerek következtében különbségek lehetnek az Európai Számvevőszék, illetve a Bizottság által jelentett hibaarányok között. A Bizottság által alkalmazott módszer és az annak alapján rendelkezésére álló részletes információk lehetővé teszik, hogy differenciált képet alkothasson a teljesített kifizetések hibaszintjéről (nagyobb részletezettséget biztosítva), és hogy jobban beazonosíthassa azon területeket, ahol javulásra van szükség. Csalás elleni küzdelem: az Európai Csalás Elleni Hivatalnak az uniós költségvetés védelmét szolgáló jogi kerete A csalások tekintetében a Bizottság a „zéró tolerancia” elvet követi. Ki kell emelni, hogy a csalás a jogszerűtlen vagy szabálytalan kiadások nagyon kis részét teszi ki, amelyek többsége hibákkal kapcsolatos. A Bizottság csalás elleni stratégiája tért hódít Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 325. cikke alapján a Bizottság és a tagállamok védik az uniós költségvetést a csalással és egyéb jogellenes tevékenységekkel szemben. A Bizottság az Európai Csalás Elleni Hivatal kezdeményezésére 2019. áprilisban elfogadta a jelenlegi, csalás elleni szervezeti stratégiát. A stratégia és a 63 fellépést tartalmazó cselekvési terv jelentős szerepet játszik az uniós pénzekkel való esetleges visszaélések megelőzésében. 2020 szeptemberéig már jó eredményeket sikerült elérni: a fellépések negyede befejeződött, több mint fele pedig részben megvalósult vagy folyamatban van. A stratégiának két kiemelt célkitűzése van: 1) az adatgyűjtés és -elemzés javítása, valamint 2) a koordináció, az együttműködés és a folyamatok javítása. 2020 folyamán az Európai Csalás Elleni Hivatal az első célkitűzéssel összhangban fokozta elemző munkáját, és továbbfejlesztette a szabálytalanságkezelő rendszert. Az Európai Csalás Elleni Hivatal üzemelteti ezt az adatbázist, amelyet a tagállami hatóságok töltenek fel a megosztott irányítás során feltárt csalásokra és egyéb szabálytalanságokra vonatkozó információkkal. Az Európai Csalás Elleni Hivatal az Európai Unió működéséről szóló szerződés 325. cikkével összhangban elfogadott, az Unió pénzügyi érdekeinek védelméről szóló éves bizottsági jelentések elkészítéséért is felelős szolgálat. A 2020 szeptemberében közzétett legutóbbi jelentés az egészségügyi infrastruktúra területén az európai strukturális és beruházási alapokat érintő szabálytalanságok és csalások elemzését tartalmazta. A Bizottság csalás elleni stratégiájának második célkitűzésével összhangban 2020-ban jelentős előrelépés történt számos olyan intézkedés tekintetében, amelyek célja a Bizottság szolgálatai közötti koordináció és együttműködés fokozása a csalás területén, valamint a Bizottság hatékonyabb csalásfelügyeleti rendszerrel való felvértezése. A Csalásmegelőzési és -felderítési Hálózat két plenáris ülést tartott, és a munka az egyes irányítási módok szerint szervezett alcsoportokban folytatódott. Az Európai Csalás Elleni Hivatalnak alapvető szerepe van a csalás elleni küzdelemben, nemcsak politikai döntéshozó szolgálatként, hanem – ami még fontosabb – független nyomozati szervként. A csalással, korrupcióval, valamint egyéb bűncselekményekkel és szabálytalanságokkal kapcsolatban végzett adminisztratív vizsgálatai elősegítik az elkövetők bíróság elé állítását és az uniós költségvetést ért kár jóvátételét. Vizsgálati tevékenységeiről éves jelentéseiben számol be (). Csalás elleni küzdelem a gyakorlatban: az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálata a Covid19-hez kapcsolódó hamisított termékekkel kapcsolatban A Covid19-világjárvány következtében hirtelen és jelentősen megnövekedett az egyéni védőeszközök – különösen a szájmaszkok, a kézfertőtlenítők és a tesztkészletek – iránti kereslet. A kereslet nemcsak a vírus kezelésével foglalkozó egészségügyi szakemberek részéről jelentkezett, hanem a biztonságukat megóvni kívánó fogyasztók részéről is. Mindkettő csalók célpontja volt, akik hatalmas üzleti lehetőségeket láttak ebben a nagyon gyorsan növekvő keresletben. Ez a jelentős keresletnövekedés különösen rávilágított arra, hogy az EU számos termék, köztük az egészségügyi eszközök tekintetében mennyire függ a nem uniós országok beszállítóitól. A Covid19-járvány következtében az egészségügyi termékek – a védőruházat, a fertőtlenítőszerek és a tesztkészletek – Kínából történő uniós behozatala 2020 második negyedévében az előző, vírusmentes évhez képest 900 %-kal nőtt. A járvány kezdetekor a fertőzések és halálesetek számának exponenciális növekedésével szembesülve az uniós hatóságoknak gyorsan kellett cselekedniük hogy megpróbálják megfékezni a vírus terjedését. Az egyik döntésük az volt, hogy a kereslet jobb kielégítése érdekében felgyorsítják az EU-n kívülről, főként Kínából érkező szájmaszkok, kézfertőtlenítők, lélegeztetőgépek és gyógyszerek tanúsítási eljárásait. Hamar világossá vált azonban, hogy bár a szabályok enyhítése valóban hozzájárult a jogszerű, biztonságos termékek EU-ba történő szállításának felgyorsításához, ugyanakkor azt is megkönnyítette, hogy több millió, minőségileg kifogásolható vagy hamisított, érvénytelen uniós megfelelőségi tanúsítvánnyal rendelkező egészségügyi terméket importáljanak az EU-ba. Azt, hogy ez milyen gyorsan történt, jól mutatja, hogy az Európai Csalás Elleni Hivatal már 2020. március 19-én – a járvány európai kitörésének legelején – vizsgálatot indított a hamis és hamisított áruk kereskedelmével kapcsolatban. Az Európai Csalás Elleni Hivatal az EU szinte valamennyi vám- és jogalkalmazó hatóságával és világszerte még sok más hatósággal, valamint nemzetközi szervezetekkel – például a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségével, az Interpollal és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalával – együttműködve munkához látott, hogy azonosítsa a Covid19-világjárványhoz kapcsolódó hamisított vagy minőségileg kifogásolható termékek közvetítőjeként vagy kereskedőjeként működő számos gyanús vállalkozást. Egy évvel később, amikor a vizsgálat (és a világjárvány) még mindig tart, az Európai Csalás Elleni Hivatal és partnerei több mint 1 000 ilyen gyanús vállalkozást azonosítottak, amelyek közül sok az EU-n kívül rendelkezik székhellyel. Azonban nem mindegyikük csalárd piaci szereplő. Az Európai Csalás Elleni Hivatal számos olyan opportunista vállalkozást is azonosított, amelyek úgy próbálnak hasznot húzni a világjárványból, hogy új üzletág folytatásába kezdenek, annak ellenére, hogy nem rendelkeznek tapasztalattal az adott területen, és az ellátási lánc felett alig vagy egyáltalán nem gyakorolnak ellenőrzést. Ezek a vállalkozások gyakran könnyű célpontok a csalók számára, akik mesterségesen hosszú láncokat hoznak létre olyan közvetítő fedőcégekből, amelyeket a nyomok elrejtése érdekében gyorsan létrehoznak, majd bezárnak, és amelyek hamis és hamisított termékeket valódiként adnak el a gyanútlan ügyfeleknek. Az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálata során eddig lefoglalt hamisított és minőségileg kifogásolható orvosi termékek: ·31 500 hamis Covid19-tesztkészlet, ·2 416 000 hamis szájmaszk, ·140 000 liter kézfertőtlenítő, ·105 000 szórófejes palack, ·3 636 liter hamisított antiszeptikus fertőtlenítőszer egy neves vállalattól. Ezzel párhuzamosan és nagyrészt az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálataiból gyűjtött információk alapján a csalásmegelőzés és a szankcionálás a korai felismerési és kizárási rendszeren keresztül történik, amely lehetővé teszi a megbízhatatlan gazdasági szereplők korai felismerését és kizárását az uniós források közvetlen és közvetett irányítás keretében történő felhasználásából. 2020-ban megnövekedett a korai felismerési rendszerben regisztrált esetek és az intézményközi testülethez lehetséges közigazgatási szankciókra (úgymint kizárás és/vagy pénzbüntetés és adott esetben a szankciók közzététele) előterjesztett esetek száma. Ezeket a szankciókat az arányosság elvével összhangban állapítják meg (azaz figyelembe véve a helyzet súlyosságát, többek között az EU pénzügyi érdekeire és az EU-ról kialakult képre gyakorolt hatást; a törvénysértés óta eltelt időt; a törvénysértés időtartamát és ismétlődését; a rossz szándék vagy a gondatlanság mértékét; és az adott összeget). Emellett számos vállalkozás nyújtott be korrekciós intézkedéseket üzleti megbízhatóságának helyreállítása érdekében. A korrupció elleni küzdelem jegyében a Bizottság elfogadott egy közleményt is, amely megerősíti és kiegészíti a többi uniós eszközt, és meghatározza a felülvizsgálati folyamat szükséges lépéseinek megtételére vonatkozó megközelítést, teljes mértékben tiszteletben tartva az intézmények közötti lojális együttműködés elvét és az intézmények igazgatási autonómiáját (). 2020 decemberében a társjogalkotók elfogadták a 883/2013/EU, Euratom rendelet módosításáról szóló (EU, Euratom) 2020/2223 rendeletet (). Az új rendelet módosításokat vezet be az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálatainak elvégzését illetően annak érdekében, hogy a lehető legnagyobb mértékű kiegészítő jelleget biztosítsa a közelmúltban létrehozott Európai Ügyészséget. Hozzájárul továbbá az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálati tevékenysége hatékonyságának növeléséhez a helyszíni ellenőrzések, a vizsgálatok, a bankszámla-információkhoz való hozzáférés, az általa gyűjtött bizonyítékok elfogadhatósága, valamint a nemzeti csalásellenes koordinációs szolgálatoktól kapott segítség, továbbá az Európai Csalás Elleni Hivatal és a nemzeti hatóságok közötti együttműködés tekintetében. Végezetül az új rendelet megerősíti az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálatai által érintett személyek eljárási garanciáit és a visszaélést bejelentő személyek védelmét (). 2.1.4. Összességében jól halad az új adatvédelmi szabályok általános végrehajtása Annak biztosítása érdekében, hogy az uniós intézmények és szervek koherens és összehangolt megközelítést alkalmazzanak a személyes adatok védelme tekintetében, 2018. október 23-án elfogadták az (EU) 2018/1725 rendeletet, amely 2018. december 11-én lépett hatályba. E rendelet fő célja annak biztosítása, hogy az uniós intézmények tisztességesen és átláthatóan kezeljék a személyes adatokat. Ez konkrétan azt jelenti, hogy az intézmények kötelesek időben és érthető formában tájékoztatni a polgárokat arról, hogy mire és miért használják személyes adataikat, és ezt követően biztosítaniuk kell az adatok megfelelő védelmét.

Ezen adatvédelmi szabályok általános végrehajtása összességében jól működik. 2020-ban azonban sajátos kihívás merült fel azzal kapcsolatban, hogy az Európai Unió Bírósága a közelmúltban érvénytelenítette az „EU–USA adatvédelmi pajzs”-ot (a Schrems II. ítélet). Ez konkrét kihívásokat jelent a személyes adatoknak az Egyesült Államokba (és az alábbiakban ismertetett egyéb nem uniós országokba) történő továbbítása, illetve az ilyen adattovábbítást magában foglaló felhőalapú megoldások alkalmazása tekintetében. A Bizottság a Schrems II. ítélet követelményeinek figyelembevételével folytatja adatkezelési tevékenységeinek értékelését. A koherens megoldások megvalósítása érdekében a Bizottság Valamennyi érintett szolgálata együttműködik az információtechnológiai irányítási szervekkel és a Bizottság adatvédelmi tisztviselőjével. Az adatvédelmi tisztviselő által koordinált bizottsági szolgálatok már eleget tettek az európai adatvédelmi biztosnak az összes uniós intézményhez intézett azon kérésének, hogy azonosítsák és térképezzék fel nemzetközi adattovábbításaikat, és jelentsék az adattovábbítások bizonyos kategóriáit. Az európai adatvédelmi biztos válasza és további iránymutatása még várat magára. Ezzel párhuzamosan a Bizottság szolgálatai az adatvédelmi tisztviselő segítségével folytatják a nemzetközi adattovábbítással járó adatkezelési tevékenységek értékelését az (EU) 2018/1725 rendeletnek való megfelelés biztosítása céljából. A cél a személyes adatok folyamatban lévő és jövőbeli nemzetközi továbbításával kapcsolatos kockázatok minimalizálása, többek között azáltal, hogy minden érintettet tájékoztatnak arról a jogi környezetről, amelyben ilyen adattovábbításra sor kerül, annak érdekében, hogy a Bizottság szolgálatai által végzett műveletek megfeleljenek az uniós adatvédelmi jogszabályoknak. 2.2. Az uniós költségvetés védelmét szolgáló költséghatékony ellenőrzések 2.2.1. A Bizottság célja, hogy megfelelő egyensúlyt teremtsen az alacsony hibaszint, a gyors kifizetések és az észszerű ellenőrzési költségek között A Bizottság valamennyi szervezeti egysége alkalmazza a fent ismertetett közös kontrollelemeket, amelyek alapján a szabálytalanságok felderítésére, megelőzésére és korrigálására irányuló intézkedéseket az egyes programok vagy egyéb releváns kiadási szegmensek szintjén többéves időtávon alkalmazzák. Az egyes kiadási programok igen sokfélék lehetnek, amint azt a 2.1.3. szakaszban is láthatjuk, ezért az ellenőrzési stratégiákat hozzá kell igazítani a különböző irányítási módokhoz, szakpolitikai területekhez, kedvezményezettekhez és/vagy finanszírozási módozatokhoz, valamint az ezekhez kapcsolódó kockázatokhoz. Az ellenőrzési stratégiák differenciálására annak biztosításához van szükség, hogy az ellenőrzések költséghatékonyak maradjanak, azaz megteremtsék az alacsony hibaarány (hatékonyság), a gyors kifizetések (eredményesség) és az észszerű költségek (gazdaságosság) közötti megfelelő egyensúlyt. A kockázatosabb területeken a vizsgálatok szigorúbbak és/vagy az ellenőrzések gyakoribbak, míg az alacsony kockázatú területeken alkalmazásuk kevésbé intenzív, költséges és megterhelő. Emellett az ellenőrzési stratégiák kidolgozásakor a jogosulatlanul felhasznált uniós források visszafizettetésének tényleges lehetőségét is figyelembe veszik (pl. a helyszíni ellenőrzések költség-haszon elemzése révén). Az ellenőrzések költséghatékonyságának biztosítására szolgáló egyéb módszerek közé tartozik a hibakockázat csökkentése egyszerűsített szabályok és/vagy eljárások (például egyszerűsített költségelszámolási módszerek, azaz egyösszegű átalány, átalányfinanszírozás és egységköltségek), a más szervezetek által végzett értékelések és/vagy ellenőrzések és kontrollok eredményeinek átvétele, valamint a méretgazdaságosság ellenőrzési funkciók összevonásával történő elérése révén. Ellenőrzései költséghatékonyságának méréséhez a Bizottság a következő mutatókat alkalmazza. · Eredményesség. Az elvégzett ellenőrzések alapján megállapított hibaszint, ami lehetővé teszi, hogy a kiadásokat különböző kockázati kategóriákba sorolják. ·Hatékonyság. A kifizetés teljesítésének átlagos időtartama. Ezen túlmenően a Bizottság folyamatosan keresi és fejleszti a hatékonyság növelésének új módjait, különösen a szinergiák lehetőség szerinti megteremtése révén. ·Gazdaságosság. Az ellenőrzések költségei és a kezelt pénzeszközök közötti arányosság.



2.2.2. A programok életciklusának végén a kockázat aránya 2 % alatti A Bizottság kontrolleredményei megerősítik, hogy az uniós költségvetés védelme megfelelő A fent leírtak szerint elvégzett ellenőrzések és kontrollok eredményességének mérése érdekében és azok eredményei alapján a Bizottság mindegyik főigazgatósága és szolgálata minden évben a többéves kontrollciklus két szakaszában végzi el az uniós kiadások jogszerűségéhez és szabályszerűségéhez kapcsolódó kockázati szint becslését: egyszer a folyósításkor, majd egyszer a lezáráskor. A kifizetéskori kockázat azon hibák becslése, amelyeket nem előztek meg, és amelyek még mindig hatással lehetnek a (tagállamok, közvetítő szervezetek, kedvezményezettek stb. részére teljesített) kifizetésekre az előzetes ellenőrzések ellenére. A hibákra a teljesített kifizetésekkel kapcsolatos utólagos ellenőrzések és auditok útján derül fény. A záráskori kockázat azon hibák becslése, amelyek a programok életciklusa végén, az összes utólagos ellenőrzés és korrekció elvégzése után is megmaradnak. Ez az összeg azonos a jövőbeli korrekciók óvatos becslésével csökkentett, kifizetéskori kockázattal, amely korrekciókra a jelentéstételi év és a programok életciklusának vége között kerül majd sor. Az említett koncepciókkal és a becslések megállapításához használt módszertannal kapcsolatos további részleteket, valamint a szakpolitikai terület és bizottsági főigazgatóság szerint számított arányokat a 5. melléklet tartalmazza. A Bizottság úgy véli, hogy a költségvetés védelme akkor eredményes, ha a záráskori kockázat aránya legkésőbb a program lezárásakor – azaz az összes ellenőrzés, korrekció, visszafizettetés stb. végrehajtása után – a vonatkozó kiadások 2 %-a, azaz az Európai Számvevőszék által is használt lényegességi küszöb alatt van.

Ami 2020-at illeti, a Bizottság kifizetéskori és záráskori általános kockázata egyaránt a 2 %-os lényegességi küszöb alatt van. A kifizetéskori kockázat és a záráskori kockázat az egyes szakpolitikai területek többségében is 2 % alatt van (a részletek főigazgatóságonkénti bontásban az 5. mellékletben találhatók). A kifizetéskori általános kockázat 2019-hez viszonyított csökkenése annak tudható be, hogy a kohézió terén csökkent a kifizetéskori kockázat. A záráskori általános kockázat növekedése azzal függ össze, hogy a mezőgazdaság terén növekedett a záráskori kockázat. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság többéves kontrollrendszerei összességében biztosították az uniós költségvetés hatékony védelmét 2020-ban. Az alábbiakban ismertetjük a kifizetéskori és a záráskori kockázattal kapcsolatos, 2020-ra vonatkozó helyzetet szakpolitikai területenként, és grafikonon mutatjuk az összegek arányának alakulását a 2018 és 2020 közötti időszakban. A további részleteket, többek között az egyes szakpolitikai területeken érintett szervezeti egységekkel kapcsolatos részleteket a 5. melléklet tartalmazza. Természeti erőforrások 2020-ban a természeti erőforrások esetében a kifizetéskori kockázat 1,9 %-os szinten stabilizálódott. Ez hasonló a 2019-es szinthez() és a 2 %-os lényegességi küszöb alatt marad. Megegyezik a mezőgazdasági kiadások esetében a kifizetéskori kockázattal, amelyek ezen a szakpolitikai területen a kiadások zömét teszik ki (98 %), a fennmaradó részt a tengerügyi és halászati (), környezetvédelmi és éghajlat-politikai kiadásokra fordítják. A záráskori kockázat becsült aránya továbbra is igen alacsony, 0,5 %, ez mindazonáltal növekedést jelent 2019-hez képest (amikor is a záráskori kockázat 0,1 %) volt (). Ez annak tudható be, hogy a becsült jövőbeli korrekciók aránya csökkent – 1,4 %-on áll a 2019. évi 1,8 %-hoz képest. Ez részben azzal magyarázható, hogy az elmúlt években csökkent a hibaarány a mezőgazdaság terén. Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap esetében 2020-ban alacsonyabbak voltak a nettó pénzügyi korrekciók az Európai Unió Bíróságának ítéleteit követő visszatérítések miatt. Ezen alap esetében a pénzügyi korrekciók 2021-ben várhatóan ugyanolyan mértékűek lesznek, mint az előző években voltak. 2020-ban a Bizottság a természeti erőforrások esetében 348 millió EUR összeget fizettetett vissza (lásd még: 7. melléklet). A mezőgazdaság terén az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból teljesített közvetlen kifizetések a kifizetések 70 %-át teszik ki, a becsült kifizetéskori kockázat pedig 1,6 %. Ez jóval 2 % alatt van, és már a hatodik egymást követő évben mentes a lényeges hibáktól. Az ilyen típusú kiadások eredendően alacsony kockázatúak a jogosultságon alapuló visszatérítési mechanizmusnak köszönhetően (lásd még: 2.2.3. szakasz). Ugyanez vonatkozik a halászatra, valamint a környezetvédelmi és éghajlat-politikai fellépésekre is. Azon kiadási területek esetében, ahol a kiadásokra összetett támogathatósági feltételek vonatkoznak, mint például a vidékfejlesztési és piaci intézkedések, a kifizetéskori kockázat szintje továbbra is meghaladja a lényegességi küszöböt, 2,9 %, illetve 2,4 %. Az utóbbi években azonban csökken ez a kockázat az alkalmazott hatékony irányítási és kontrollrendszereknek, különösen az integrált igazgatási és kontrollrendszernek, többek között a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszernek köszönhetően. Emellett a Bizottság és a tagállamok közötti sikeres együttműködés hatékony eszköznek bizonyult az egyes kifizető ügynökségeknél feltárt hiányosságok kiküszöböléséhez. 2020 végén öt fenntartás vonatkozott olyan kiadási szegmensekre vagy programokra, amelyeknél kontrollhiányosságokat és/vagy 2 %-ot meghaladó hibaarányt tártak fel (további részletek a 6. mellékletben találhatók), konkrétan: ·három fenntartás a mezőgazdaságra, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap piaci intézkedéseire (8 tagállamot érint) és közvetlen kifizetéseire (9 tagállamban 17 kifizető ügynökséget érint), valamint az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap intézkedéseire azon tagállamokhoz és kifizető ügynökségekhez kapcsolódóan, amelyeknél (ideiglenesen) kontrollhiányosságok és/vagy magas hibaarányok tapasztalhatók, ·egy ismétlődő, nem számszerűsített fenntartás az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer jegyzékére vonatkozott, ·2020-ban egy új, az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó, nem számszerűsített fenntartás az egyik tagállamban a kontrollrendszer tekintetében azonosított hiányossághoz kapcsolódóan. Minden olyan esetben, amikor a feltárt hiányosságok fenntartások kiadásához vezettek, nyomon követésre kerül sor: szabályszerűségi záróelszámolási eljárások végső soron az uniós költségvetés védelme érdekében, a tagállamok által hozott korrekciós intézkedések végrehajtásának nyomon követése, valamint szükség esetén a tagállamoknak történő kifizetések megszakítása vagy csökkentése/felfüggesztése. Ez a szisztematikus és pontosan kidolgozott megközelítés végeredményben lehetővé teszi az uniós költségvetés védelmét. Kohézió A kohézió esetében a kifizetéskori kockázat aránya a becslések szerint az 1,9 % és 2,4 % közötti tartományban mozog, ami 2019-hez képest csökkenést jelent. A tartomány felső határát a folyamatban lévő ellenőrzési eljárások fényében a legrosszabb eset forgatókönyvének figyelembevételével határozzák meg. A becsült jövőbeli korrekciók aránya is csökkent. Így a záráskori kockázat becsült aránya 1,2 %, ez megfelel a 2019. évi 1,1 %-os értéknek. 2020-ban a Bizottság 186 millió EUR összeget kitevő korrekciókat és visszafizettetéseket alkalmazott. A kifizetéskori kockázat csökkenése különösen az Európai Regionális Fejlesztési Alapnak és a Kohéziós Alapnak tulajdonítható, amelyekhez ezen a szakpolitikai területen a kiadások legnagyobb hányada kapcsolódik. Ezen alapok esetében csökkent a kifizetéskori kockázat aránya: 2019-ben a 2,7 % és 3,8 % közötti tartományban ( ), 2020-ban pedig a 2,1 % és 2,6 % közötti tartományban mozgott. Az Európai Szociális Alap esetében is csökkent a kifizetéskori kockázat aránya: 2019-ben az 1,7 % és 2,4 % közötti tartományban, 2020-ban pedig az 1,4 % és 1,9 % közötti tartományban mozgott. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap kockázati szintjétől való eltérés főként az egyes alapok által finanszírozott projektek összetettségében rejlő különbségekkel magyarázható, valamint azzal, hogy az Európai Szociális Alap nagyobb arányban alkalmaz egyszerűbb végrehajtási mechanizmusokat, például egyszerűsített költségelszámolási módszereket. A kifizetések összegének 2018-as és 2019-es kezdeti növekedését követően, aminek következtében nőtt a hibaszint és a fenntartással érintett programok száma (a 2017. évi kevesebb mint 35-ről 2019-ben több mint 90-re), a végrehajtás 2020-ban már teljes sebességgel zajlott. Ez lehetővé tette, hogy a Bizottság által az előző évek tanulságai alapján bevezetett intézkedések elkezdjenek eredményt hozni. Ennek köszönhetően a fenntartással érintett operatív programok száma 65 alá esett, és a kifizetéskori kockázat is csökkent. Konkrétabban a kohéziós politika tekintetében a Bizottság 2020-ban – a tagállamok ellenőrző hatóságaival szoros együttműködésben – megtett minden szükséges kezdeményezést a megfelelési szint további megszilárdítására az alábbiak révén: ·a bizonyosságszerzési folyamathoz való hozzájárulás ellenőrzések elvégzésével és a megbízhatósági dokumentumok időben történő benyújtásával, a Covid19-hez kapcsolódó különleges körülmények ellenére (amelyek az összes ellenőrző hatóságot érintik),

·az adminisztratív kapacitás javítása az ellenőrzést végző személyzet létszámának és könyvvizsgálói képzettségének növelésével, ·az ellenőrzőlisták frissítése és kiegészítése, hogy az összes jogi követelményre kiterjedjenek, és a teljes ellenőrzési nyomvonal fenntartása, valamint ·fenntartások bejelentése a rendszerértékelések és a bejelentendő hibaarányok alapján, adott esetben kiigazítva az előző évi megerősített hibaarányok alapján, miután valamennyi kontrollt alkalmazták. E javulás ellenére azonban a kifizetéskori kockázat az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap esetében továbbra is meghaladja a 2 %-os lényegességi küszöböt. A tagállamok ellenőrző hatóságai és a Bizottság által feltárt szabálytalanságok fő kategóriái hasonlóak a Számvevőszék által megállapítottakhoz: nem támogatható kiadások, közbeszerzési hibák, hiányos ellenőrzési nyomvonalak és az alapvető bizonylatok hiánya. Ez azt mutatja, hogy az ellenőrző hatóságok többsége megfelelően feltárja a hibaarányhoz hozzájáruló szabálytalanságok különböző típusait, de nem minden esetben teljes mértékben. Ez a probléma az összetett projektek és szabályok velejárója. A legtöbb esetben a feltárt hiányosságok összességében nem rendszerszintűek, és a korrekciós intézkedések bevezetésével a helyzet általában egy vagy két éven belül ismét kielégítővé válik. Továbbá, ha egy operatív programban hibákat vagy hiányosságokat találnak, az nem jelenti azt, hogy a tagállam egészében hasonló hibák vagy hiányosságok fordulnának elő. Csak kevés olyan eset van, amikor a hiányosságok rendszerszintűek és ismétlődőek (). 2020 végén négy fenntartás volt érvényben, amelyeket a kohézióval foglalkozó két főigazgatóság adott ki: ·két fenntartás a 2014-2020-as időszakhoz kapcsolódik, és magában foglal minden olyan programot, amelyek irányítási és kontrollrendszereiben az év során jelentős hiányosságokat lehetett tapasztalni, vagy amelyek esetében a hibaarány meghaladta a lényegességi küszöböt, vagy – ritkább esetben – a tagállami szintű ellenőrzési munkát nem megfelelőnek vagy elégtelennek találták, ·két fenntartás a 2007–2013-as időszakhoz kapcsolódik, amely esetében néhány operatív programot még le kell zárni, de nem került sor számszerűsítésre, mivel nem történt kifizetés. A fenntartásokat csak megfelelő korrekciós intézkedések megtételét követően oldják fel. A fenntartások okai általában nem strukturálisak, és a 1–2 évet vesz igénybe, hogy egy operatív programra vonatkozó fenntartást a Bizottság támogatásával feloldjanak. Például ami az Európai Regionális Fejlesztési Alapot és a Kohéziós Alapot illeti, az esetek 87 %-ában a fenntartásokat a kiadásuktól számított kevesebb mint két év elteltével oldják fel. A fenntartásokkal kapcsolatos további részletek a 6. mellékletben találhatók. Amikor a Bizottság megállapítja, hogy a programhatóságok (azaz az irányító vagy ellenőrző hatóságok) nem vettek észre hibákat, vagy nem tárták fel megfelelően vagy teljeskörűen a hibákat, célzott technikai támogatást nyújt számukra (pl. az ellenőrzési listák felülvizsgálata, az alkalmazandó szabályok pontosítása és a személyzet képzése révén) munkájuk minőségének és hibaészlelési képességük javítása, valamint annak biztosítása érdekében, hogy munkájuk megfeleljen az elvárt színvonalnak. A Bizottság célzott támogatást is nyújt annak érdekében, hogy az irányító hatóságok jobban fel legyenek készülve az alapok végrehajtásával kapcsolatos legösszetettebb részek kezelésére. Tekintettel például a közbeszerzési eljárások fontosságára, amelyek az alapok végrehajtása során az egyik fő hibaforrását jelentik, a Bizottság folytatja az ezen eljárásoknak való megfelelés javítását célzó cselekvési terv végrehajtását. Különös hangsúlyt kapnak azok az intézkedések, amelyek segítik a tagállamokat annak biztosításában, hogy a közbeszerző szervek még nagyobb hozzáértéssel rendelkezzenek. Általánosságban a Bizottság online elérhető részletes iránymutatásokat, bevált gyakorlatokra vonatkozó példákat és magyarázatokat dolgozott ki. A szakértői tapasztalatcsere előmozdításával támogatja az ajánlatkérő szerveket és a programhatóságokat abban, hogy a saját szintjükön kezeljék a problémákat és csökkentsék a hibaarányt. Szükség esetén, amennyiben a hiányosságok tartósan fennállnak, a Bizottság célzottabb korrekciós intézkedéseket javasol a hatóságok adminisztratív kapacitásának javítása érdekében, amihez a személyzet létszámának növelésére, a személyzet további képzésére vagy a kiszervezés fokozott igénybevételére van szükség. A Bizottság intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy a Kohéziós Alap és az Európai Regionális Fejlesztési Alap esetében 2 % alá csökkenjen a záráskori kockázat. E cél elérése érdekében a központi szolgálatok irányítása és ellenőrzése mellett célzott erőfeszítésekre kerül sor. Ezek rávilágítanak arra, hogy a Bizottság számos intézkedést hozott annak érdekében, hogy szükség esetén javítsa az irányító hatóságok és az ellenőrző hatóságok munkáját. A Bizottság ezeket az intézkedéseket a problémásabb operatív programokra fogja összpontosítani. Emellett a korábbi számviteli évekkel kapcsolatban a további kontradiktórius eljárások lezárását követően újabb pénzügyi korrekciókat hajtottak végre. A fennmaradó hibaarányok ennek megfelelően csökkentek, ami megerősíti, hogy előrelépés történt a záráskori kockázat becsült arányának elérése felé (). Ez az arány a programok lezárásáig tovább fog csökkenni. A Bizottság a 2021–2027-es időszakra jelentős egyszerűsítési intézkedéseket javasolt a kohéziós politikára vonatkozóan. Sor került egy 80 kulcsfontosságú adminisztratív egyszerűsítést tartalmazó kézikönyv kidolgozására, amelyet nagyrészt követtek is. Ezen túlmenően a Bizottság az Európai Regionális Fejlesztési Alap/Kohéziós Alap egyszerűsített költségelszámolási módszereivel foglalkozó szakemberek transznacionális hálózata keretében létrehozott egy egyszerűsítéssel foglalkozó alcsoportot, hogy azonosítsa és megvitassa az európai strukturális és beruházási alapok végrehajtása során a legnagyobb terhet jelentő tevékenységeket, valamint megkönnyítse a megismételhető bevált gyakorlatok cseréjét és tagállamok közötti terjesztését. Ezen túlmenően kétoldalú találkozók és a tagállamok által felvetett konkrét kérdésekkel kapcsolatos képzések formájában szakértői cserékre került sor a tagállamok és a Bizottság közötti tudásátadás lehetővé tétele érdekében. A kedvezményezettek terhei jelentősen csökkenni fognak azáltal, hogy a szisztematikus ellenőrzések helyett a mintaalapú irányítási ellenőrzésekre térnek át.

Külkapcsolatok A külkapcsolatok esetében jóval a 2 %-os szint alatt stabilizálódott mind a kifizetéskori kockázat (1,1 %), mind a záráskori kockázat (0,9 %) aránya. 2020-ban a Bizottság megelőző és korrekciós intézkedései 126 millió EUR-t tettek ki – 110 millió EUR-t a megelőző és 16 millió EUR-t a korrekciós intézkedések. Az előző években az egyik fontos hibaforrást a megbízott szervezetek nem megfelelő vagy hiányzó bizonylatai jelentették. Ez továbbra is igaz a Nemzetközi Partnerségek Főigazgatósága egyes kiadási szegmenseire, például a közvetlen támogatásokra, amint azt az éves cselekvési tervek pontosan tükrözik. Következésképpen jelentős erőfeszítések történtek ezen ismétlődő hibák okainak kezelésére, aminek 2021-ben is pozitív hatásai lesznek. Elsősorban a figyelemfelkeltést célzó intézkedések folytatódtak (és azok az ismétlődő hibák valamennyi típusára kiterjedtek), és megerősítették a nemzetközi szervezetekkel való együttműködést. Pontosabb iránymutatásokat és ellenőrzőlistákat is kiadtak, és értékelték a 2018-ban elfogadott, a költségvizsgálatokra vonatkozó feladatmeghatározás alkalmazását is. Emellett az Európai Számvevőszék ajánlásai hasznos forrásul szolgáltak a bizonyosságnyújtás alapelemeinek folyamatos javításához, például a fennmaradó hibaarányra vonatkozó vizsgálatok pontosításával. Ezen erőfeszítések ellenére azonban magas volt a kockázatok aránya a szomszédságpolitika és a csatlakozási tárgyalások területén a közvetlen irányítású támogatások tekintetében, ahol a visszatérítési mechanizmus a tényleges elszámolható költségeken alapul: jellegénél fogva e mechanizmusban gyakrabban fordulnak elő hibák a viszonylag összetett szerződéses rendelkezések miatt. Ennek következtében a fő hibaforrást azok a felmerült költségek jelentették, amelyek nem feleltek meg az elszámolhatósági követelményeknek. 2020 végén az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága fenntartotta az alábbi két fenntartást. ·Az egyik a líbiai és szíriai projektekre vonatkozik, amelyek esetében a küldöttségek azért nem tudják végrehajtani a szokásos nyomonkövetési és értékelési tevékenységeket, mert biztonsági, politikai és az utóbbi időben a Covid19-világjárvánnyal összefüggő korlátozások miatt gyakorlatilag lehetetlen személyzetet küldeni az említett országok helyszínének többségére, hogy elvégezzék a helyszíni projektlátogatásokat vagy egyéb ellenőrzéseket. Az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága kockázatcsökkentő intézkedéseket hozott és továbbiakat fog elfogadni, mint például a különböző forrásokból származó szóbeli, írásbeli és vizuális információk harmadik fél általi nyomon követése, keresztellenőrzése és kereszthivatkozása. Ezen intézkedések révén Bizottság helyszíni jelenléte nélkül is csökkenteni lehet a műveletekhez kapcsolódó rendszerszintű kockázatokat, de ezek az országok továbbra is két valódi konfliktusövezetnek minősülnek, ezért a bizonyosságot illetően továbbra is jelentős potenciális hatással kell számolni. ·A másik a közvetlen irányítású támogatásokra vonatkozik, amelyek esetében a már alkalmazott korrekciókkal csökkentett kifizetéskori kockázat aránya 3,17 %, tehát meghaladja a 2 %-os lényegességi küszöböt (további részletek a 6. mellékletben találhatók). Jelenleg egy olyan cselekvési terv van érvényben, amely megelőző intézkedéseket tartalmaz (pl. a potenciális kedvezményezettek pénzügyi kapacitásának fokozott vizsgálata, az új kedvezményezettekkel való projektindító megbeszélések, többek között kifejezetten pénzügyi és szerződéses kérdésekkel kapcsolatos megbeszélések, valamint a támogatások helyszíni ellenőrzése a projektek kezdetéhez közeledve). Kutatás, ipar, űrkutatás, energia és közlekedés A kutatás, az ipar, az űrkutatás, az energia és a közlekedés nagy terjedelmű szakpolitikai területén 2019-hez képest kismértékben csökkent a kifizetéskori kockázat aránya (1,8 %). A záráskori kockázat (1,4 %-os szinten) stabilizálódott. 2020-ban a Bizottság megelőző és korrekciós intézkedései 172 millió EUR-t tettek ki – 146 millió EUR-t a megelőző és 26 millió EUR-t a korrekciós intézkedések. Az ezekre a programokra fordított kiadások többségét közvetlenül a Bizottság irányítja, többek között végrehajtó ügynökségeken és közös vállalkozásokon keresztül, és a projektekben részt vevő állami vagy magánkedvezményezetteknek nyújtott vissza nem térítendő támogatások formájában valósul meg. E szakpolitikai területen belül a Horizont 2020 kutatási programjai esetében a kifizetéskori kockázat aránya (2,95 %) továbbra is jóval meghaladja a 2 %-ot(). Ez a nagyobb kockázat ehhez a kiadástípushoz tartozik, amely esetében a kifizetéseket a kapcsolódó jogalapoknak megfelelően nagyrészt még mindig a tényleges elszámolható költségek visszatérítése alapján teljesítik (lásd: 2.2.3. szakasz). Mindazonáltal a Horizont 2020 egyes részei, például a Marie Skłodowska-Curie-cselekvések vagy az Európai Kutatási Tanács által nyújtott vissza nem térítendő támogatások alacsony kockázatúnak minősülnek, és a hibaarány 2 % alatt van. A korábbi évekhez hasonlóan a kutatási szervezeti egységek a Horizont 2020 program kapcsán megbízhatósági nyilatkozatukat nem látták el fenntartási záradékkal annak ellenére, hogy az alkalmazott korrekciókkal csökkentett hibaszint 2,3 %. Ennek oka, hogy – eredendő kockázataira és korlátozott kontrolljára tekintettel – egyedi, 2–5 %-os lényegességi küszöböt alkalmaznak a programra (). A Bizottság intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy a Horizont 2020 program esetében a záráskori kockázat 2 % alá csökkenjen vagy a lehető legjobban megközelítse a 2 %-ot. A kutatási programok vonatkozásában számos egyszerűsítést vezettek be, amelyek megkönnyítették a kedvezményezettek dolgát, és az évek során hozzájárultak a hibakockázat csökkentéséhez. A projektekre elszámolható költségek pontos meghatározása azonban még mindig összetett, ami hibákhoz vezet a kapcsolódó kifizetésekben. Az említett cél elérése érdekében a központi szolgálatok irányítása és ellenőrzése mellett cselekvési tervet dolgoztak ki. Célzott erőfeszítések irányulnak a Horizont 2020 résztvevőivel folytatott kommunikáció javítására, külön hangsúlyt helyezve a hibaelkövetésre leginkább hajlamos kedvezményezettekre, például a kis- és középvállalkozásokra, az újonnan érkezőkre és az egyszeri résztvevőkre. Külön webináriumokat szerveznek azzal a céllal, hogy jobb felvilágosítást nyújtsanak azon költségkategóriákról, amelyek a leginkább hozzájárulnak a hibaarányhoz. Ezen túlmenően a Bizottság előzetes ellenőrzések elvégzéséért felelős munkatársai további képzésben és iránymutatásban részesülnek azzal kapcsolatban, hogy miként lehet jobban összpontosítani a kockázatosabb területekre a kockázatcsökkentés és a bizalomépítés közötti egyensúly fenntartása mellett, ugyanakkor a Bizottság megbízásából ellenőrzéseket végző külső cégek számára is intenzív online képzést fognak szervezni. Mindeközben folyamatban van az ellenőrzések értékelése és – amennyiben lehetséges – javítása és/vagy automatizálása. Emellett egy erre a célra létrehozott informatikai eszköznek köszönhetően javulás történt a plagizálás és a kettős finanszírozás felderítése tekintetében. A következő, Horizont Európa kutatási program vonatkozásában a Bizottság (2021-ben elfogadandó) javaslata tovább bővíti az egyszerűsített költségelszámolási módszerek alkalmazását, ezáltal lehetővé téve a kedvezményezettek számára, hogy könnyebben megfeleljenek a szabályoknak, és nagyobb hangsúlyt helyezzenek tényleges kutatási projektjeikre.

Ami a többi programot illeti, az Európai Éghajlat-politikai, Környezetvédelmi és Infrastrukturális Végrehajtó Ügynökség (korábban az Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökség) által a közlekedés, energia és távközlés területein végrehajtott Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz esetében a kifizetéskori és záráskori kockázat aránya összességében 2 % alatti. A finanszírozás típusának és az elvégzett ellenőrzés mértékének köszönhetően az Európai Űrügynökség és az Európai GNSS Ügynökség által végrehajtott uniós űrprogramok () esetében is eredendően alacsonyabb a kockázat aránya. 2020-ra csak egy fenntartás maradt, amely az Európai Innovációs Tanács és a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség (korábban a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség) által a vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő uniós program keretében nyújtott vissza nem térítendő támogatásokra vonatkozott, mivel a 2020-ban végrehajtott korrekciókkal csökkentett kifizetéskori kockázat aránya (2,96 %) meghaladja a 2 %-os lényegességi küszöböt (további részletek a 6. mellékletben találhatók). Egyéb belső szakpolitikák Az egyéb belső politikák, esetében – amelyek főleg az oktatást és kultúrát, a migrációt és belügyeket, valamint a gazdasági és pénzügyeket foglalják magukban – a kifizetéskori és a záráskori kockázat aránya kismértékben nőtt, 1,0 %-ról 1,3 %-ra, illetve 0,8 %-ról 1 %-ra, és jóval 2 % alatt stabilizálódott. 2020-ban a Bizottság megelőző és korrekciós intézkedései 51 millió EUR-t tettek ki – 35 millió EUR-t a megelőző és 16 millió EUR-t a korrekciós intézkedések. A Bizottság fő oktatási és kulturális programjai tekintetében sok éven át tartó fokozatos egyszerűsödés ment végbe, ami a tevékenységek és a kedvezményezettek ismétlődő jellegének köszönhetően összességében alacsony kockázati profilt eredményezett. A kockázatnak kitett teljes összeg tükrözi ezt az alacsony eredendő kockázatot, amelyhez hatékony kontrollrendszerek társulnak. E szakpolitikai területen a tavalyi fenntartások mindegyike fennmaradt, az alábbiak szerint (további részletek a 6. mellékletben találhatók). Jogérvényesülési és Fogyasztópolitikai Főigazgatóság. Egy, a közvetlen irányítású vissza nem térítendő támogatások lényeges hibaarányával kapcsolatos fenntartás. A korábbi évekhez hasonlóan ez a költségek elszámoltathatóságát meghatározó szabályok összetettségének és a bizonylatok hiányának tudható be. Korrekciós intézkedésként számos konkrét intézkedést vezettek be, például az alkalmazandó szabályok részletes magyarázata érdekében rendszeres projektindító megbeszéléseket szerveztek a támogatások kedvezményezettjei számára. Emellett az új többéves pénzügyi keret jóváhagyása további egyszerűsítések alkalmazásához vezetett, ezek közé tartozik például a személyi költségek kiszámításához használt munkaóraszám meghatározásának egységes, egyszerű módja. Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság. Egy fenntartás a 2014–2020-as finanszírozási időszakban a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap és a Belső Biztonsági Alap megosztott irányításához kapcsolódik, egy a 2007–2013-as finanszírozási időszak eszközeihez, egy pedig az uniós fellépésekhez és a sürgősségi segítségnyújtási támogatásokhoz. Ezek a fenntartások lényeges hibaszint feltárása esetén számszerűsíthetők. Emellett a Migrációügyi és Uniós Belügyi Főigazgatóság hírnevet befolyásoló okokból fenntartást fogalmazott meg az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség új megbízatásának hatékony végrehajtása terén feltárt hiányosságokkal kapcsolatban. Egyéb szolgálatok és igazgatás Végezetül a Bizottság egyéb szolgálatai és igazgatási szervezeti egységei többnyire alacsony kockázatú kiadástípusokat kezelnek, úgymint a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal igazgatási kiadásait. Mindazonáltal a kifizetéskori kockázat arányát óvatos megközelítést alkalmazva 0,5 %-ban. állapították meg. Mivel a megfelelő kontrollrendszerek többsége túlnyomórészt előzetes kontrollokat foglal magában, a jövőbeli korrekciók tekintetében gyakran alkalmazott óvatos becslés 0,0 %. Ennélfogva a záráskori kockázat azonos