[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 14.7.2006

COM(2006) 387 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A tagállamok 2004-re vonatkozó jelentései a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokról

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A tagállamok 2004-re vonatkozó jelentései a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokról

1. BEVEZETÉS

A közösségi szabályok végrehajtására vonatkozó tagállami kötelezettségek teljesítésének átláthatóbbá tétele érdekében, a 1447/1999/EK tanácsi rendelet[1] bevezette a tagállamok éves jelentéstételi kötelezettségét a Bizottság felé arról, hogy hány „súlyos” jogsértést tártak fel, és milyen szankciókat léptettek életbe. E célból, az említett rendelet a közösségi szabályok megsértésének 19, különösen súlyosnak tartott típusáról jegyzéket állított össze. A tagállamok kötelesek biztosítani, hogy megfelelő intézkedésekre kerül sor azok ellen a jogi vagy természetes személyek ellen, akik a közös halászati politika szabályait nem tartották tiszteletben[2].A felsorolt magatartások az állomány védelmére, valamint a halászati termékeknyomon követésére és forgalomba hozatalára vonatkozó közösségi szabályokban megállapított legfontosabb kötelezettségekhez kapcsolódnak.

Az előírt információ Bizottságnak való bejelentésére irányuló eljárást a 2740/1999/EK bizottsági rendelet[3] állapítja meg. Az elektronikus úton továbbított adatoknak lehetővé kell tenniük a tagállamok végrehajtási rendszereik hatékonysága tekintetében történő összehasonlítását. A jogalkotó végső célja a halászok közötti egyenlő bánásmód fokozatos elérése, amely révén az érintettek nagyobb bizalmat szavaznának az ellenőrző hatóságoknak az egész Európai Közösségben, és amely egyben a halászati erőforrások védelmével kapcsolatos közösségi szabályok tiszteletben tartására ösztönözné őket.

Ez a közlemény a KHP szabályait súlyosan sértő magatartásokkal kapcsolatos olyan esetekre vonatkozik, amelyek tekintetében 2004-ben indítottak eljárást. E tárgyban ez az ötödik közlemény. A Bizottság 2001. november 12-i közleményében[4] mutatta be a 2000-re vonatkozó, 2002. december 5-i közleményében[5] a 2001-re vonatkozó, 2003. december 15-i közleményében[6] a 2002-re vonatkozó, és 2005. május 20-i közleményében[7] a 2003-ra vonatkozó leglényegesebb adatokat.

2. A TAGÁLLAMOK 2004-RE VONATKOZÓ JELENTÉSEI

A 2740/1999 tanácsi rendelet megállapítja a közös halászati politika szabályait súlyosan sértő magatartásokra vonatkozó adatok továbbításával kapcsolatos részletes szabályokat. Az adatokat elektronikus úton továbbítják, hogy a Bizottság szolgálatai el tudják készíteni a közleményhez csatolt táblázatokat. E táblázatok célja a tagállamok jelentéseiből származó legfontosabb jellemzők bemutatása.

A bemutatott adatokat a tagállamok bocsátották rendelkezésre, és a közlemény Bizottság által történő véglegesítése előtt lehetőséget kaptak a számadatok ellenőrzésére.

Mivel az összegyűjtött információ értelmezése nem könnyű, hiszen az kizárólag számsorokból áll, és néhány adat bizonyos mértékben félrevezető lehet, a Bizottság felszólította a tagállamokat, hogy minden olyan kiegészítő információt küldjenek el, amelyeket a számadatok elemzésekor az egyértelműség szempontjából hasznosak ítélnek.A tagállamok által küldött megjegyzéseket figyelembe vették és kifejezett utalás van jelen akkor, ha az helytállónak tűnik.

3. SÚLYOS JOGSÉRTÉSEK AZ EGYES TAGÁLLAMOKBAN LÉVő HALÁSZHAJÓK SZÁMÁHOZ VISZONYÍTVA

Néhány mennyiségi paraméter ismertetése céljából, a következő táblázat feltünteti az egyes tagállamok tekintetében a halászhajó-nyilvántartásban 2005. január 1-jén szereplő hajók számát, a feltárt és a tagállamok által (kizárólag) a lobogójuk alatt közlekedő hajók tekintetében jelentett súlyos jogsértések teljes számával együtt. A kapott adatok nem teszik lehetővé a halászok, illetve a halászati ágazat halászoktól eltérő gazdasági szereplői által elkövetett jogsértések elkülönítését. A súlyos jogsértések alábbiakban bemutatott száma ennélfogva nem csupán a halászokra vonatkozik.

Tagállam | Hajók száma | Súlyos jogsértések |

Belgium | 123 | 32 |

Dánia | 3416 | 258 |

Németország | 2163 | 87 |

Görögország | 18723 | 1487 |

Észtország | 1050 | Na |

Spanyolország | 14053 | 3813 |

Franciaország | 7884 | 492 |

Írország | 1431 | 50 |

Olaszország | 14923 | 3398 |

Ciprus | 897 | 5 |

Lettország | 942 | 175 |

Litvánia | 303 | Na |

Málta | 2133 | Na |

Hollandia | 862 | 141 |

Lengyelország | 1248 | 73 |

Portugália | 10082 | 1729 |

Szlovénia | 148 | Na |

Finnország | 3394 | 5 |

Svédország | 1598 | 94 |

Egyesült Királyság | 7034 | 76 |

4. A FELTÁRT JOGSÉRTÉSEK SZÁMA A TAGÁLLAMOK ÁLTAL VÉGZETT VIZSGÁLATOK SZÁMÁHOZ VISZONYÍTVA

A tagállamok által nyújtott adatok összehasonlítása érdekében célszerű volna az egy adott időszak alatt feltárt jogsértések számának az ugyanazon időszak alatt az ellenőrző hatóságok által végzett vizsgálatok számához viszonyított értékelése. A tagállamok sajnos nem nyújtottak a Bizottságnak elegendő adatot ahhoz, hogy a Bizottság szolgálatai számára lehetővé váljon egy külön táblázat elkészítése. Ezen túlmenően a „vizsgálat” fogalma tagállamonként változhat, így pedig nem biztosítható az adatok homogenitása.

Néhány tagállam megküldte a Bizottságnak a 2004-ben elvégzett vizsgálatok számát. A tagállamok közötti jelentős eltérések kételkedésre adnak okot néhány számadat helyessége tekintetében: a feltárt jogsértéseknek a vizsgálatokhoz viszonyított aránya például Lengyelország esetében 2%, míg Spanyolország esetében 6%, Ciprus esetében 12% és Görögország esetében 65%.

5. A REGIONÁLIS HALÁSZATI SZERVEZETEK (RFO) KERETÉBEN FELTÁRT JOGSÉRTÉSEK

Jó néhány regionális halászati szervezet léptetett életbe a jogsértések nyilvántartását előíró ellenőrzési rendszereket, vagy tervezi azok elfogadását. Ilyen rendszerek léteznek az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezeten (NAFO), az Északkelet-atlanti Halászati Szervezeten (NEAFC) és az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságon (ICCAT) belül.

A KHP szabályoknak a fent említett regionális halászati szervezetek keretén belül működő hajók által elkövetett bármely „súlyos” megértését vélhetően a Bizottság számára az e közlemény céljából bejelentett esetek között veszik nyilvántartásba.

Ezen a ponton érdemes emlékeztetni arra, hogy az Európai Közösség éves jelentést nyújt be az említett szervezetek számára a feltárt, és a Bizottság szolgálatainak a nemzeti ellenőrző hatóságok által bejelentett jogsértésekre vonatkozóan. Nem lehet azonban összehasonlítani a regionális halászati szervezetekhez továbbított, valamint az e közlemény mellékleteiben szereplő adatokat, mivel a jogsértések típusai nem azonosak.

A regionális halászati szervezetekkel összefüggésben úgy tűnik, hogy 2004-ben a NEAFC-térségben a közösségi hajók tekintetében nem tártak fel nyilvánvaló (vagyis állítólagos) jogsértéseket. A NAFO esetében, más szerződő felek 18, a közösségi hajók által elkövetett nyilvánvaló jogsértést jelentettek, noha ezt a számadatot a NAFO még nem hitelesítette.

6. A TAGÁLLAMOK ÁLTAL BENYÚJTOTT JELENTÉSEKKEL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK

A tagállamok által jelentett esetek teljes száma 9 660. A jogsértéseknek az 1447/1999/EK tanácsi rendeletben szereplő jegyzékben feltüntetett valamennyi típusa esetében tártak fel jogsértéseket. A szám így valamennyivel ugyan meghaladja a 2003-as adatot (az előző években feltárt súlyos jogsértések száma: 2000-ben 7 298, 2001-ben 8 139, 2002-ben 6 756 és 2003-ban 9 502), ám időközben a tengeri halászati ágazatban érdekelt tagállamok száma héttel nőtt. Valójában a 2004-ben csatlakozott tagállamok által feltárt súlyos jogsértések száma az összes jogsértésnek csupán a 2,7%-át képviseli (Ciprus, Észtország, Lettország és Lengyelország 258 esetet jelentett).

Amint azt már a korábbi közleményekben is hangsúlyozták, a feltárt jogsértések száma tartalmazhatja a belvizeken vagy a kedvtelési céllal végzett tevékenységekkel kapcsolatos jogsértéseket is. Ez a helyzet például a Spanyolország által továbbított számadatok tekintetében.

A jogsértések 79,6%-át Spanyolország, Olaszország és Portugália tárta fel. Ezek azok az országok, amelyekben a hajók száma is nagyobb. Az illegális halászat teszi ki az esetek 22%-át, míg a halászati termékek hatályos forgalmazási előírásoknak nem megfelelő tárolása, feldolgozása, forgalomba hozatala és szállítása csak a második helyen van (19%). A harmadik helyen az engedély nélkül végzett halászat áll (14%). E százalékos értékek hasonlóak a 2003-as évre vonatkozó értékekhez, és valójában a 2000 óta feltárt legtöbb jogsértés e három magatartástípushoz kapcsolódik, miközben az eseteknek csak igen csekély száma (10%-nál kevesebb) vonatkozik a KHP szabályait súlyosan sértő egyéb típusokra. Meglepő például az, hogy hajómegfigyelési rendszer manipulálása 2004-ben az egész Európai Közösségben csak 60 esetet tett ki.

A jogsértési eljárások 82%-a szankció alkalmazásával zárult. Németországban, Észtországban, az Egyesült Királyságban, Spanyolországban, Cipruson, Lettországban és Lengyelországban a jogsértések 100%-át szankcionálták. Olaszországban szintén több mint 90%-ot szankcionáltak. Svédországban azonban a jogsértéseknek csak 17%-át szankcionálták. Finnországból nem jelentettek szankciókat. Ezeket az adatokat szintén nagyon körültekintően kell vizsgálni, mivel nem kizárt, hogy a tagállamok olyan eseteket is feltüntettek, amelyek tekintetében az eljárás már a korábbi években megindult, de amelyeket 2004-ig nem zártak le. Elképzelhető az is, hogy csak a 2004-ben indított és lezárt ügyeket regisztrálták.

Az ugyanazon jogsértést elkövető jogsértőre kirótt pénzbírságok tekintetében feltűnő eltérések vannak a tagállamok között. Például:

- a tiltott halászati felszerelés használata vagy fedélzeten tartása miatt az átlagos pénzbírság az egyik tagállamban 108 euró volt, egy másikban pedig 15 000 euró, noha csak egy esetet jelentettek;

- az illegális halászat esetében az átlagos pénzbírság az egyik tagállamban 58 euró volt, egy másikban pedig 13 788 euró;

- a tiltott fajokra irányuló halászat esetében az átlagos pénzbírság az egyik tagállamban mindössze 10 euró, egy másikban pedig 3 334 euró volt;

- az ellenőrzési okmányokban feltüntetendő adatok meghamisítása esetében az átlagos pénzbírság az egyik tagállamban 48 euró volt, egy másikban pedig 18 900.

Az átlagot természetesen egy adott jogsértéstípus előfordulásának gyakoriságával, valamint az egyedi eset súlyosságával is össze kell hasonlítani. Ezen felül, a bejelentett pénzbírságok némelyike tartalmazhatja a lefoglalások értékét, más pénzbírságok pedig nem, ami azt jelenti, hogy a különböző tagállamokban érvényes pénzbírságok összehasonlítása más irányba mozdulhat el. Az 1447/1999/EK rendelet nem tartalmaz semmiféle osztályozást a 19 jogsértéstípus súlyossága tekintetében.

Általánosságban az egyes tagállamok által alkalmazott átlagos pénzbírság 48 eurótól 13 099 euróig terjed, és 2004-ben EU-szerte a szankcióval végződő eljárások során kiszabott átlagos pénzbírság 2 272 euró volt. Ez a szám kevesebb mint a fele a 2003-ban kiszabott átlagos pénzbírságnak (4 664 euró). Ez a csökkenő tendencia nem jó jel. Az EU halászati ágazataira kiszabott pénzbírságok összegével kapcsolatos, a kirakodott halászati termékek értékéhez viszonyított számok (ld. a VIII. mellékletet) azt a következtetést támasztják alá, hogy a kiszabott pénzbírságok összege 2003. óta csökkent. A korlátozott esetben kiszabott, jelentős mértékű (120.000 euróig terjedő) pénzbírságok csak azt bizonyítják, hogy a tagállamok a legtöbb esetben túlságosan engedékenyek.

A kiszabott szankciók összegének értékelésekor két fő szempontot kell figyelembe venni: elsőként azt, hogy a feltüntetett összeg mellékbüntetésként tartalmazza-e a lefoglalt fogás és/vagy felszerelés értékét vagy sem. Mivel a fogás értéke könnyedén meghaladhatja a pénzbírságot, ez az átlagot jelentősen befolyásolhatja. A Bizottság szolgálatai csak akkor tudnak megbizonyosodni arról, hogy a fogás és a felszerelés értékét figyelembe vették-e, ha a tagállamok adatokkal szolgálnak e tekintetben.

Ezen túlmenően a halászatra vagy egy szakmai tevékenység végzésére irányuló jogosultság felfüggesztésével büntetett jogsértés esetében nincs lehetőség a szakmai tevékenységének befejezésére kényszerített gazdasági szereplőnél bekövetkezett veszteség értékelésére, és ekként regisztrálására sem. A veszteségek jelentősek lehetnek, de nem vehetők figyelembe.

A táblázatok azt mutatják, hogy 3 203 esetben rendelték el a fogás vagy a felszerelés lefoglalását. Jelentős növekedés mutatkozott a 2000-es 444 lefoglalás és a 2003-ban történt 4 720 lefoglalás között. 2004-ben a lefoglalások száma csökkent. Görögország, Olaszország, Portugália és az Egyesült Királyság azok a tagállamok, amelyek ezen intézkedés jelentős számú esetben történő alkalmazását jelentették. Németország, Észtország, Spanyolország, Finnország, Ciprus, Lettország és Lengyelország másrészről nem jelentette a fogás vagy a felszerelés lefoglalásait.

Végül – néhány tagállam által nyújtott kiegészítő információ felhasználásával – a következő megjegyzések tehetők: a KHP szabályai megsértésének szankcionálására használt (mind közigazgatási, mind pedig büntető-) eljárások általánosságban hosszadalmasak. Úgy tűnik, általánosságban 8–12 hónapra van szükség a teljes eljárás befejezéséhez. Általában a büntetőeljárások a leghosszabbak (Belgium, Írország, Hollandia, Svédország, az Egyesült Királyság és Finnország csak büntetőeljárásokat alkalmaz).

Noha a Bizottság szolgálatai újra meg újra kértek adatokat, csak kevés információ gyűlt össze a súlyos jogsértésekkel leginkább érintett fajokról (általában azokról, amelyek vonatkozásában helyreállítási tervek vagy korlátozó nemzeti intézkedések vannak hatályban, valamint a magas kereskedelmi értékkel rendelkező fajokról és azokról a fajokról, amelyek a súlyos jogsértések elkövetése szerinti területeken vannak). Nyilvánvalóan úgy tűnik, hogy a legtöbb jogsértést a tagállamok a kizárólagos gazdasági övezeteiken belül tárják fel, ám jelenleg nem lehetséges az ICES-övezetek pontos azonosítása.

7. JÖVőBENI FEJLESZTÉSEK ÉS ZÁRÓ MEGJEGYZÉSEK

A Bizottság az előző közleményben vállalt kötelezettségét követően egy sor konzultációt tartott a tagállamokkal annak érdekében, hogy beszerezze véleményüket arról, hogy miként javítható a közlemény tartalma. A Bizottság először a halászati főigazgatók ülését szervezte meg 2005. szeptember 30-án. Ez az ülés lehetővé tette a résztvevők számára hogy nyíltan megtárgyalják a súlyos jogsértésekről szóló közlemények célkitűzéseit, valamint az eddig elért eredményeket. Általánosságban úgy ítélték meg, hogy a közlemény hasznos eszköz a közösségi szabályok végrehajtásának értékelése tekintetében. Megállapították azonban, hogy a közlemény tartalmát javítani kell, különösen a táblázatokban szereplő számadatok helytelen értelmezésének elkerülése céljából. Különösen hangsúlyozták annak fontosságát, hogy valamiféleképpen utaljanak arra az összefüggésre, amelyben a jogsértést elkövették – mint például a hajó mérete, a halászat típusa –, valamint általánosságban a gazdasági aspektusokra.

Megállapodtak azonban abban, hogy a 2004-es közlemény formátumát nem változtatják meg

Egy másik alapvető fontosságú kérdés a magatartások jegyzékét érintette: általánosságban úgy ítélték meg, hogy a magatartástípusok nem eléggé egyediek, ami egy, a tagállamok között eltérő értelmezésekhez vezető helyzet.

Megvizsgálták a jelentési kötelezettségek egyszerűsítésének lehetőségét is.

A főigazgatókkal megvitatott kérdéseket ezt követően egy, a Bizottság által 2005. november 8-án összehívott ellenőrző szakértői csoport is megvizsgálta. Ekkor a tagállamoknak lehetőségük volt, hogy megjegyzéseket fűzzenek a Bizottság szolgálatai által elkészített táblázatokhoz.

A tagállamok megjegyzéseinek megfelelő figyelembe vételével a Bizottság elkötelezte magát arra, hogy továbbfejlessze a közlemény szövegét, amit hasznos eszköznek tart az átláthatóság és a hatékony végrehajtás növelése szempontjából. Megosztja a tagállamokkal azt a nézetét, hogy a „súlyos jogsértések” jegyzékét felül kell vizsgálni, különösen a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 25. cikkének (4) bekezdésében előírt „szankciókatalógus” létrehozásával kapcsolatban. A Bizottság ösztönözni fogja, hogy a lehető legnagyobb mértékben csökkentsék a tagállamok jelentésekkel kapcsolatos kötelezettségeit.

A tagállamokat azonban – a súlyos jogsértésekre vonatkozó jövőbeni közlemények tartalmának javítása céljából – fel fogják kérni arra, hogy a Bizottságnak adjanak át egy információcsomagot, jelesül a kiszabott szankciók – beleértve a szakmai tevékenység végzésének felfüggesztését is – valamennyi jogsértő bevételéhez képest gyakorolt gazdasági hatásról. Valójában csak ezen elemek vizsgálata tenné lehetővé egy szankció elrettentő hatásának az értékelését.

A tagállamokat arra is meg fogják kérni, hogy határozzák meg, mely esetek vonatkoznak a KHP szabályainak vagy a nemzeti szabályoknak a hivatásos vagy nem hivatásos halászok által elkövetett megsértésére.

E közleményt – hangsúlyozva még egyszer, hogy a tagállamok megjegyzései nélkül a táblázatokban szereplő számadatok igencsak nehezen értelmezhetők – a Bizottság annak kimondásával zárja le, hogy a helyzet az előző évhez képest nem igazán javult.Noha a statisztikák azt mutatják, hogy a hajók több mint 10%-át szankcionálták, a kiszabott szankciók következményeként 2004-ben a halászati iparág által kifizetett összeg (13,8 millió euró[8]) nagyjából a 2003-as kirakodási érték[9] 2 ezrelékének felel meg. Egy ilyen mértékű összeg maga után vonja annak veszélyét, hogy a halászati iparág a KHP szabályainak megsértése miatt kiszabott szankciókat csak a vállalkozás rendes működési költségének tekinthetik és nem éreznek igazi késztetést arra, hogy betartsák a szabályokat.Ezen túlmenően a IV. mellékletben szereplő számok elemzése azt bizonyítja, hogy a jogsértőkre kiszabott legtöbb szankció egyértelműen elégtelen volt ahhoz, hogy valós elrettentő hatása legyen.

A Bizottság ezért felszólítja a tagállamokat, hogy megfelelően módosítsák jogszabályaikat. Ezzel összefüggésben a Bizottság azt javasolja, hogy a szankciók kiszabásakor – általános szabályként – a hatóság a fedélzeten lévő fogások értékét vegye figyelembe.Ezen túlmenően – noha a tagállamok szabadon fogadhatják el az általuk legmegfelelőbbnek tartott eljárásokat – a Bizottság újból szeretné kifejteni azon véleményét, amely szerint egy olyan közigazgatási szankció, mint például a halászatra irányuló vagy szakmai tevékenység végzésére irányuló jogosultság felfüggesztése igen hatékony eszköz a KHP szabályai betartásának növelésére, mivel az gyorsan alkalmazható. Jelenleg néhány tagállam ezt, a jogrendjében korábban ismeretlen lehetőséget már alkalmazza, de sajnálatos módon a tagállamok nagy többsége nem használja még ezt az eszközt, legalábbis akkor, amikor a szabályok megsértése nem olyan súlyos, hogy az indokolja a büntetőjogi szankciót.

A mellékletben szereplő táblázatok jegyzéke

I a feltárt esetek száma a jogsértés típusai szerint és tagállamonként;

II a feltárt esetek száma a jogsértő fél honossága szerint és tagállamonként;

III a szankcionált esetek száma a jogsértés típusa szerint és tagállamonként;

IV átlagos pénzbírság a jogsértés típusai szerint és tagállamonként;

V lefoglalások száma a jogsértés típusai szerint és tagállamonként;

VI a felfüggesztések száma a jogsértés típusai szerint és tagállamonként;

VII az egyes tagállamokban a halászati iparág által a súlyos jogsértések következményeként kifizetett összeg.

VIII az egyes tagállamokban a halászati iparág által a súlyos jogsértések következményeként kifizetett összeg és az egyes tagállamokban a 2003-ban végzett kirakodások értéke

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

VIII. A HALÁSZATI ÁGAZAT ÁLTAL AZ EGYES TAGÁLLAMOKBAN 2004-BEN A SÚLYOS JOGSÉRTÉSEK KÖVETKEZMÉNYEKÉNT BEFIZETETT ÖSSZEG ÉS AZ EGYES TAGÁLLAMOKBAN A 2003-BAN VÉGZETT KIRAKODÁSOK ÉRTÉKE

TAGÁLLAM | A HALÁSZATI ÁGAZAT ÁLTAL 2004-BEN BEFIZETETT ÖSSZEG | A 2003-BAN VÉGZETT KIRAKODÁSOK ÉRTÉKE[10] | % |

BEL | 2.050 | 78.000.000 | 0,0026 |

CZE | N.A. | N.A. | N.A. |

DNK | 42.910 | 390.000.000 | 0,011 |

DEU | 29.603 | 81.000.000 | 0,036 |

EST | 238 | N.A. | N.A. |

GRC | 284.850 | 267.000.000 | 0,10 |

ESP | 5.084.061 | 1.873.000.000 | 0,27 |

FRA | 116.825 | 823.000.000 | 0,014 |

IRL | 44.451 | 253.000.000 | 0,017 |

ITA | 6.456.507 | 1.012.000.000 | 0,64 |

CYP | 5.820 | N.A. | N.A. |

LTU | N.A. | N.A. | N.A. |

LVA | 28.118 | N.A. | N.A. |

LUX | N.A. | N.A. | N.A. |

HUN | N.A. | N.A. | N.A. |

MLT | N.A. | N.A. | N.A. |

NLD | 16.410 | 313.000.000 | 0,005 |

AUT | N.A. | N.A. | N.A. |

POL | 39.269 | N.A. | N.A. |

PRT | 269.176 | 205.000.000 | 0,13 |

SVN | N.A. | N.A. | N.A. |

SVK | N.A. | N.A. | N.A. |

FIN | N.A. | 19.000.000 | N.A. |

SWE | 9.652 | 95.000.000 | 0,01 |

GBR | 1.349.236 | 666.000.000 | 0,20 |

Összes tagállam | 13.779.175 | 6.075.000.000 | 0,22 |

[1] HL L 167., 1999.7.2., 5.o.

[2] A 2371/2002 rendelet 25. cikke

[3] HL L 328., 1999.12.22., 62.o.

[4] COM (2001) 650., 2001.11.12.

[5] COM (2002) 687., 2002.12.5.

[6] COM (2003) 782., 2003.12.15.

[7] COM (2005) 207., 2005.5.30.

[8] Az adatokat a VII. melléklet tartalmazza

[9] 2003-ban az Európai Unióban a teljes kirakodási érték 6 075 millió euró (Eurostat, Halászati Statisztikai Adatok 1990-2004, 2005-ös kiadás)

[10] Eurostat, Halászati Statisztikai Adatok 1990–2004, 2005. évi kiadás