[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 27.2.2008

COM(2008) 122 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Európa pénzügyi rendszere: alkalmazkodás a változáshoz A Bizottság hozzájárulása az Európai Tanács számára

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Európa pénzügyi rendszere: alkalmazkodás a változáshozA Bizottság hozzájárulása az Európai Tanács számára(EGT-vonatkozású szöveg)

Bevezetés

Az Európai Tanács tavaszi ülésére olyan időszakban kerül sor, melyben a nemzetközi pénzügyi szektorban előforduló nehézségek még mindig jellemzőek. A globalizáció és a pénzügyi piacok közötti valós idejű kapcsolatok révén a világ egyik részén megjelenő probléma más területekre is gyorsan kihat. A közelmúlt eseményei hatást gyakoroltak a nemzetközi bankokra, a multinacionális vállalatokra, valamint azon egyénekre, akik most kezdenek szembesülni a szigorodó hitelfeltételekkel; mindez pedig következményekkel jár a vállalatok beruházási és növekedési képességeire, a lakástulajdonra, valamint a háztartások rendelkezésre álló jövedelmére. Sok európai aggódik azért, hogy ez mit jelent majd országuk gazdasága, valamint saját pénzügyi és munkahelyi biztonságuk tekintetében. Ezen aggodalmak miatt szükség van a nemzeti, európai uniós és nemzetközi szinten annak érdekében tett erőfeszítések bemutatására, hogy az európai polgárok bizalommal tekinthessenek a pénzügyi piacok működésére és az európai uniós gazdasági keretre. A közelmúlt tapasztalatai rávilágítottak a nemzetközi pénzügyi rendszer jelentős gyengeségeire, melyeket orvosolni kell, különösen a valamennyi befektető számára rendelkezésre álló információk minőségének javítása, illetve a prudenciális ellenőrzés és a kockázatkezelés megerősítése révén. Az Európai Tanács tavaszi ülésén folytatandó megbeszéléseket arra kell felhasználni, hogy meg lehessen határozni az ezen kihívásokra adandó uniós válasz következő lépéseit.

A jelenlegi gazdasági környezet

A globális gazdasági helyzet és kilátásai szokatlanul bizonytalanok maradtak 2008 elején, a pénzügyi piacokon tapasztalható zűrzavar, az Egyesült Államok gazdaságának lassulása, valamint a kulcsfontosságú ágazatokban gyorsan emelkedő nyersanyagárak miatt. Az euro kínálta stabilitás magas szintje ezen körülmények között különösen üdvözlendő.

Az európai gazdaság eddig viszonylag jól reagált e kihívásra. A főbb mutatók, mint a megtakarítási ráták és a folyó fizetési mérleg, valódi védelmet nyújtottak a pénzügyi zűrzavar következményeivel szemben. A bizalom azonban tavaly nyáron érte el csúcspontját, a GDP növekedése pedig – amint az várható volt – 2007 utolsó negyedévében lelassult.

A Bizottság legfrissebb előrejelzései a GDP éves növekedését lefelé módosították, az EU esetében 2,0%-kal, az euróövezet esetében pedig 1,8%-kal. A magas nyersanyagárak ugyanakkor az infláció emelkedését eredményezték, az EU esetében 2,9%-kal, az euróövezet esetében pedig 2,6%-kal. Mivel azonban az EU alapadatai megbízhatónak tűnnek, a kormányok pedig gondoskodnak a költségvetésről, a 2008-ban várható növekedés valószínűleg az EU lehetőségeinek közelében marad.

A polgárokat védő reformok

Összességében, a világgazdaságot érintő jelenlegi problémák kezelését szolgáló lehetőség az EU számára az, hogy kiegyensúlyozott szakpolitikai csomagot támogató, alapos és stabil makrogazdasági politikát tartson fenn, illetve folytassa a strukturális reformokat. A növekedést és munkahelyteremtést célzó lisszaboni stratégia révén az EU olyan megfelelő szakpolitikákkal és eszközökkel rendelkezik, melyekkel a jelenlegi problémákat kezelni lehet, valamint a növekedést és munkahelyteremtést is fenn lehet tartani. A növekedés hosszú távon való fenntartását célzó stratégia a legjobb eszköz arra, hogy az átmeneti lassulás hatásait korlátozni lehessen. A stabilitási és növekedési paktum prevenciós részével párhuzamosan a költségvetési egyensúly, illetve többlet elérését elősegítő múltbeli erőfeszítések automatikus stabilizátorokként működnek, és most már a legtöbb esetben teljes mértékben betöltik szerepüket A tagállamok egy részének 2008. évi költségvetése adócsökkentést tartalmaz. A visszaesés leghatásosabb ellenszere az alapvetően stabil, növekedés-orientált gazdaság. Minden tagállam rendelkezik nemzeti reformprogrammal, amelyet uniós szinten szakmailag értékeltek. A tagállamok országspecifikus ajánlásokat fogadtak el, melyek végrehajtása még nem fejeződött be. Uniós szinten erős a konvergencia azokon a területeken, ahol további reformok szükségesek. Ezeket a Bizottság négy kulcsfontosságú területre csoportosította, és meghatározta a lisszaboni közösségi program keretében uniós szinten végrehajtandó intézkedéseket:

- befektetés az emberekbe és a munkaerőpiacok modernizációja;

- a vállalkozási potenciál felszabadítása;

- befektetés a tudásba és az innovációba;

- segítségnyújtás az EU számára, hogy alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá váljon.

A reformok ütemének felgyorsítására és e szakpolitikák teljes körű végrehajtására irányuló közös erőfeszítések világossá teszik majd a polgárok számára, hogy a döntéshozók nem tehetetlenek vagy tétlenek. Az Európai Tanács tavaszi ülésének napirendjén szerepel a lisszaboni stratégia következő három éves ciklusának elfogadása, ezáltal biztosítva, hogy a reform és a modernizáció folyamata a továbbiakban is eredményes legyen az EU-ban, további biztonságot nyújtva egyúttal a nemzetközi piacok zavarai ellen.

Európa pénzügyi piacainak szabályozása

Az EU pénzügyi piacai jól szabályozottak. Az EU már jóval a pénzügyi piacokon jelenleg tapasztalható zavarok előtt megkezdte a pénzügyi stabilitás előmozdítása érdekében végzett tevékenységét, és a rendelet, a nem kötelező jellegű szabályozás (soft law), valamint az ipar által vezérelt önszabályozó kezdeményezések kombinációján alapuló szabályokat javasolt az EU pénzügyi rendszere prudenciális mechanizmusának megerősítésére. Míg a pénzügyi piacok napi ellenőrzése és szabályozása nemzeti szinten történik, addig az egységes tőkepiacra vonatkozó uniós keret szabályainak kidolgozása új, határokon átnyúló pénzügyi termékek és szolgáltatások folyamatos megjelenését eredményezte, amely ebből kifolyólag uniós szinten sokkal következetesebb felügyeleti keretet igényel.

Az európai tőkepiac ma a legnagyobb a világon, és jelentős növekedést ért el az elmúlt évtizedben az euro nyújtotta ösztönzésnek köszönhetően is. Az európai keret az értékpapír-, a banki, a biztosítási jogi, valamint az ellenőrzési és számviteli ágazatokat lefedő, átfogó szabályozások összességéből épül fel. E szabályozások a prudenciális ellenőrzés és a befektetővédelem magas szintű normáit határozzák meg, egyúttal a versenyt és az innovációt is elősegítik. A szabályozás alapján a jogalkotási és felügyeleti hatóságok közötti, ágazatokon és tagállamokon átívelő együttműködésre van szükség. E szakpolitikák fejlődésének köszönhetően a tagállamok felügyeleti hatóságai szorosan együttműködnek annak érdekében, hogy a válságok megelőzése, kezelése és megoldása tekintetében tovább erősítsék az együttműködést[1]. Ezen együttműködés globális szinten is megvalósul, mivel a jogalkotási párbeszéd és együttműködés – amelyre például a Bázeli Bizottság keretében, illetve az európai uniós és az egyesült államokbeli hatóságok között kerül sor – a pénzügyi piacokon megjelenő kihívások azonosításának és kezelésének sikeres útjait mutatják.

EURÓPA KEZDETI VÁLASZA

A globális pénzügyi piacok azonban állandóan változnak és fejlődnek; a döntéshozóknak ezért ébernek kell lenniük, amennyiben hatékony jogszabályokat kívánnak megalkotni. Az egyesült államokbeli másodlagos jelzáloghitel-piacon tapasztalt válság közvetlen hatása kapcsán az EKB és más központi bankok hatékony válaszlépéseket tettek annak érdekében, hogy a számos kulcsfontosságú pénzügyi piacon fellépő zavarból származó pénzforgalmi nyomást kezeljék. A legutóbbi pénzügyi zűrzavar felszínre hozta a nemzetközi pénzügyi rendszert irányító jogszabályok keretében lévő hiányosságokat, különösen a műveletek átláthatósága, a szabályok előreláthatósága, valamint a kockázatkezelés minősége tekintetében. Az ECOFIN-Tanács ezért 2007 októberében olyan részletes intézkedéseket tartalmazó cselekvési tervet fogadott el, melyeket az elkövetkezendő hónapokban a szabályozási keret megerősítése érdekében végre kell hajtani. A terv négy kulcsfontosságú munkaterületre összpontosít: az átláthatóság javítása; a pénzügyi termékek értékelése; a prudenciális követelmények megerősítése; valamint a piacok hatékonyabb működése (például jobb hitelminősítési politika révén). E szakpolitikai prioritások teljes mértékben érvényesek maradnak. A különböző fórumokon a munka gyorsan halad. Az ECOFIN-Tanács miniszterei márciusi találkozójukon megvitatják az Európai Tanács számára készített időközi jelentést, mely a különböző kérdések kapcsán elért előrehaladást mutatja be.

NEMZETI VAGYONALAPOK

A jelenlegi nemzetközi pénzügyi helyzet megmutatta, hogy a pénzforgalom és a befektetések olyannyira szükséges forrásainak biztosítása révén a nemzeti vagyonalapok hogyan segíthetnek a piacok stabilizálásában. Ezen alapok némelyike esetében azonban aggodalmak merültek fel a motiváció és az átláthatóság hiányának vonatkozásában. A mellékelt közleményben a Bizottság bemutatja a nemzeti vagyonalapokról szóló elemzését, javaslatot tesz a közös uniós megközelítésre vonatkozó alapelvekre, valamint olyan irányelveket határoz meg, amelyek az alapok működtetői által elfogadandó, nemzetközileg megállapított magatartási kódexben jelenhetnek meg.

Állami támogatások

A vállalatok vagy bankok nehéz pénzügyi helyzete általában a túlzott kockázatvállalás vagy az irányítási hibák eredménye. A vállalatoknak vagy bankoknak nyújtott, nem ellenőrzött támogatások torzítják a piacot, és aláássák a piac működését lehetővé tevő jutalmazási és szankciórendszert. Az ilyen jellegű támogatások a szerkezetátalakítás terhét jelentik azok számára, akik támogatás nélkül működnek. Ezért szükséges az állami támogatások ellenőrzése annak érdekében, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások számára biztosítani lehessen a támogatást, illetve minimális szintre lehessen csökkenteni a kialakuló versenytorzulást.

A bankok esetében különös igény van az éberségre, mivel egy adott banknál megjelenő problémák gyorsan átterjednek a bankszektorra, valamint a pénzügyi rendszer egészére. Ilyen helyzetekben a határozott cselekvés, valamint az érintett tagállamok és az Európai Bizottság közötti együttműködés lényegesnek bizonyul a pénzügyi stabilitáshoz való hozzájárulás céljának elérése érdekében. Az állami támogatásokra vonatkozó eljárások önmagukban az eredményes beavatkozás feladatával egyenértékűnek mutatkoztak.

Az Európai Unió következő lépései

Mérete és pénzügyi piacainak fontossága ellenére az EU önmagában nem képes megoldani a pénzügyi piacokon felmerülő valamennyi problémát. Az EU lépéseket tehet saját pénzügyi piacai megerősítése és védelme érdekében, ugyanakkor más nemzetközi partnerekkel együttműködve kell cselekednie a nagy- és kisbefektetők számára egyaránt biztonságosabb és átláthatóbb nemzetközi környezet kialakítása céljából. Az EU-nak az összehangolt globális válaszhoz történő hozzájárulás tekintetében játszott jelentősebb szerepe révén az euro meghatározó pénznemmé vált. A nemzetközi pénzügyi rendszerben az euro súlya különleges felelősséget jelent az EU – és különösen az euróövezet tagjai – számára, mivel vezető szerepet játszanak a legutóbbi zűrzavar kapcsán felszínre került nehézségek kezelését célzó erőfeszítések során.

Az EU-nak és partnereinek olyan keretre van szüksége az erősödő globalizáció hátterében, mely a hosszú távú pénzügyi hatékonyság és stabilitás szempontjából a megfelelő ösztönzőket nyújtja. Olyan nyitott keretre van szükség, amelyben a befektetési döntéseket a szabályozási rendszerekbe vetett bizalommal lehet meghozni. E bizalom megköveteli, hogy e rendszerek rendelkezzenek a felügyeleti szerepük ellátásához szükséges eszközökkel, egymással szorosan együttműködjenek, tükrözzék a pénzügyi piacok valóban nemzetközi természetét, és képesek legyenek a jövőben előforduló, határokon átnyúló válságok megelőzésére és/vagy kezelésére.

Az ECOFIN cselekvési terve az EU által megteendő konkrét lépések sorozatát határozza meg. Az Európai Tanács tavaszi ülése ezekre épülhet és egy lépéssel tovább is mehet. Valamennyi tagállam számára lehetőséget nyújt azon alapelvek megerősítésére, melyek az EU-t belső munkája során és a nemzetközi fórumokon – így a G8, az OECD és a pénzügyi stabilitási fórum – vezérlik. Ezek az alapelvek a következők:

- az egyes pénzintézetek és befektetők viselik az elsődleges felelősséget a kockázatkezelésért;

- a nemzeti jogalkotási és felügyeleti keretrendszereknek meg kell felelniük az egyre összetettebb és fejlődőbb pénzügyi rendszerek által támasztott feladatoknak;

- a jogalkotási hatóságok között uniós és nemzetközi szinten megvalósuló, a kockázatok megelőzését és kezelését célzó együttműködésnek összhangban kell lennie a fokozatosan globalizált pénzügyi rendszer igényeivel.

Az EU-nak más nemzetközi partnerekkel történő együttműködésről kell megállapodnia a következők tekintetében:

- A hitelminősítő ügynökségek által adott információk javítása annak biztosítására, hogy a befektetők megértsék az összetett pénzügyi termékekkel kapcsolatos kockázatokat, valamint hogy a minősítéseket megbízható alapon nyújtsák. A hitelminősítő ügynökségeknek fejleszteni kell irányításukat annak bizonyítására, hogy érdekütközés ellen is képesek védelmet nyújtani. Amennyiben ezen ügynökségek nem képesek vagy nem hajlandóak cselekedni gyengeségeik kezelése érdekében, az EU és más szereplők hozzák majd meg a szabályozási intézkedéseket.

- A számviteli és értékelési szabályok frissítése annak érdekében, hogy helytálló információkat szerezzenek be arra vonatkozóan, hogy a mérlegen kívüli befektetési eszközök mekkora veszélyt jelentenek a bankok és egyéb pénzintézetek számára; valamint annak biztosítása, hogy az ilyen jellegű kockázatok értékeléséről és közzétételéről szóló világos és következetes iránymutatást tesznek elérhetővé.

- A pénzintézetek veszteségeinek haladéktalan és teljes körű közzétételének elősegítése.

- A pénzügyi stabilitásra vonatkozó, uniós korai figyelmeztető rendszerek javítása a 3. szintű bizottságok rendszeres jelentése révén.

- A pénzügyi felügyeletek uniós hálózatai hatékonyságának előmozdítása, valamint a több országra kiterjedő tevékenységet folytató csoportok határozott és hatékony felügyeletének biztosítása.

- A potenciális válság rendszerszerű hatásainak értékelésére vonatkozó közös keret kidolgozása, a válságkezelésre vonatkozó közös iránymutatásokat és fejlettebb információcserét is beleértve.

- Politikai megállapodás a Bizottság, a Miniszterek Tanácsa és az Európai Parlament között annak érdekében, hogy 2009 áprilisáig meghozzák a szükséges jogszabályi változtatásokat (így a tőkekövetelmény-irányelv módosítását) és megállapodjanak ezek gyors végrehajtásáról.

*******

A jelenlegi gazdasági nyomás Európában és világszerte kihívást jelent a növekedésre és a foglalkoztatásra nézve. A döntéshozóknak és a jogalkotóknak továbbra is tisztában kell lenniük a változó körülményekkel, készen kell állniuk az alkalmazkodásra, és a megfelelő választ kell adniuk a megfelelő pillanatban. Az Európai Unió bebizonyította, hogy képes a szükséges prudenciális szabályok fejlesztésére, valamint az élénk európai pénzügyi piac felügyeletére. Megszilárdította a gazdaság alapjait, és kedvezőbb helyzetbe került a pénzügyi zavarokkal szembeni ellenállás, valamint e zavarok növekedésre gyakorolt hatásainak csökkentése tekintetében. A piaci szereplők és a fogyasztók bizalmát oly módon tudja legjobban megőrizni, hogy a pénzügyi piacokon tapasztalható feszültebb pillanatokban is éber és határozott marad, valamint nemzetközi partnereivel együttműködik a hiányosságok azonosításában, illetve gyors és hatékony kezelésében. A Bizottság továbbra is szerepet játszik a pénzügyi stabilitás előmozdításában a szükséges javaslatok benyújtása révén.

[1] Erre a Lámfalussy L3 bizottságok munkája keretében kerül sor.