HU    HU  
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2013.6.26.  
COM(2013) 445 final 
2013/0211 (NLE) 
  
Javaslat 
A TANÁCS RENDELETE 
a 11. Európai Fejlesztés i Alap végrehajtásáról 
 
HU 2   HU INDOKOLÁS  
1. A  JAVASLAT  HÁTTERE 
A szegénység továbbra is komoly probléma az af rikai, karibi és cs endes-óceáni (AKCS) 
államokban. A térség számos országa nem fogj a elérni a millenniumi fejlesztési célokat, 
fejlődési pályája nem fenntartható. Az EU segítséget nyújt az AKCS-országoknak e 
problémák kezeléséhez. Továbbra is szükség van arra, hogy az EU támogassa az AKCS-országoknak a szegénység csökkentésére és végs ő soron felszámolására, és eközben a 
fenntartható fejl ődés célkit űzésének elérésére és a globális gazdaságba való fokozatos 
integráció megvalósítására irányuló er őfeszítéseit. 
Az EU a fejl ődő országok AKCS-csoportjával az egyrészr ől az AKCS-államok, másrészr ől az 
Európai Közösség és tagá llamai között Cotonouban 2000. június 23-án 20 éves id őtartamra 
aláírt partnerségi megállapodás
1 (a továbbiakban: Cotonoui Megá llapodás) keretében tart fenn 
privilegizált kapcsolatot. A Cotonoui Megállapodás keretében az AKCS-országokkal 
folytatott fejlesztési együttm űködésre irányuló uniós segítségnyú jtás, valamint a tengerentúli 
társulási határozat keretében a tengerentúli országokkal és területe kkel (TOT) folytatott 
együttműködés fő eszköze az Európai Fejlesztési Alap  (a továbbiakban: EFA). Az EFA 
forrásait az EU tagállamai az uniós költségveté s keretein kívül, egyedi  hozzájárulási kulcsok 
alapján biztosítják. Mindegyik EFA többéves id őszakot ölel fel. 
A 2013-at követ ő többéves pénzügyi keret vonatkozásában az Európai Bizottság „Az Európa 
2020 stratégia költségvetése” cím ű közleményében2 javaslatot tett az AKCS-országokkal és a 
TOT-okkal folytatandó együttm űködést szolgáló 11. EFA teljes összegére 
(30 318,7 millió EUR 2011-es árakon, vagyis 34 275,6 millió EUR folyó árakon). A Bizottság 
közleményt3 fogadott el a 2014. január 1. és  2020. december 31. közötti id őszakot felölel ő 11. 
EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás lehetséges f ő elemeiről is. Az Európai Bizottság azzal 
számol, hogy az Európai Unió és tagállamai megállapodásra fognak jutni a finanszírozási 
mechanizmus létrehozásáról (11. EFA), annak pontos id őtartamáról (2014–2020), valamint az 
AKCS–EU partnerség megvaló sítása érdekében a mechan izmus részére juttatandó 
támogatások összegér ől, és a tagállamok kormányainak képvisel ői meg fognak állapodni a 11. 
Európai Fejlesztési Alapra vonatkozó bels ő megállapodásról. Az Európai Tanács 2013. 
február 8-i következtetéseiben folyó árakon 30 506 millió EUR-ban állapította meg a 11. EFA 
teljes összegét4. 
Az új kihívások és az Európa 2020 stratégiában  lefektetett prioritáso k arra késztették a 
Bizottságot, hogy a 11. EFA végrehajtási rendeleté nek kiigazítására tegy en javaslatot a 2011. 
október 13-i „Változtatási program : az EU fejlesztéspolitikájának  hathatósabbá tétele” cím ű 
közleménnyel5 összhangban. A 2005. december 22-én elfogadott európai konszenzus a 
fejlesztési politikáról és a segélyhatékonyság nemzetközi szinten elfogadott elvei, köztük a 
                                                 
1 HL L 317., 2000.12.15., 3. o. A Luxembourgban 2005. június 25-én (HL L 287., 2005.10.28., 4. o.) és 
Ouagadougouban 2010. június 22-én (HL L 287., 2010.11.4., 3. o.) aláírt megállapodások által 
módosított megállapodás.  
2 COM(2011) 500. 
3 COM(2011) 837. 
4 EUCO 37/13 + EUCO 37/13 COR 1.  
5 COM(2011) 637. 
HU 3   HU puszani partnerségi nyilatkozat (2011.), szintén részét képe zik a 11. EFA programozása és 
végrehajtása általános szakpolitikai keretének. 
2. AZ  ÉRDEKELT  FELEKKEL  FOLYTATOTT  KONZULTÁCIÓK  ÉS A 
HATÁSVIZSGÁLAT  EREDMÉNYEI 
Nyilvános konzultáció  
A Bizottság 2010. november 26. és 2011. január 31. köz ött nyilvános konzu ltációt folytatott 
az EU küls ő tevékenységének jöv őbeli finanszírozásáról. E folyamat alapját egy online 
kérdőív képezte, amelyet a „Milyen pénzü gyi eszközökkel történjék az EU küls ő 
fellépéseinek finanszírozása 2013 után?” cím ű háttérdokumentum kísért. A válaszok általában 
véve nem utaltak arra, hogy számottev ő változtatásra lenne szükség  a jelenlegi végrehajtási 
mechanizmusokat illet ően, bár a válaszadók jelent ős többsége támogatta a magasabb fokú 
rugalmasságot és az egyszer űsítést a végrehajtás tekintetében. 
Hatásvizsgálat  
A Bizottság hatásvizsgálatot6 végzett, amelynek keretében három alapvet ő szakpolitikai 
alternatívát vizsgált meg az egyes meghatározott célkit űzéseket illet ően (nagyobb 
differenciálás és koncentráció, meger ősített koordináció az EU tagállamaival, az innovatív 
pénzügyi eszközök használatának növelése, több rugalmasság): a status quo lehet őségét (nincs 
változás a 10. EFA-hoz képest) vala mint egy két alopcióval rendelkez ő alternatív lehet őséget 
az EFA keretének módosításá ra. A status quo lehet őségét nem fogadták el, mert nem 
orvosolta volna a feltárt pr oblémákat. Az alopciók különböz ő mértékben kínálnak megoldást 
a feltárt problémákra, és mindegyik más-más kö vetkezményekkel jár. A hatásvizsgálat arra a 
következtetésre jutott, hogy az EU küls ő tevékenységei új, felülvizsgált stratégiai 
orientációjának jobban megfelel ő második alopciót kell választani a meghatározott 
célkitűzések mindegyike es etében, mivel az: 
– erőteljesebb földrajzi fókusza révén hozzájárul ahhoz, hogy az er őforrásokat 
oda irányítsák, ahol a legnagyobb sz ükség van rájuk, és ahol a lehet ő 
legnagyobb hatást és hozzáadott értéket tudják elérni; 
– erőteljesebb ágazati fókusza révén hozzájárul ahhoz, hogy az er őforrásokat 
korlátozott számú ágazatra koncentráljá k, nagyobb súlyt adva ezáltal az EU-
nak; 
– megerősíti az uniós segélyek hatékonyságát és politikai befolyását a donorok 
közötti munkamegosztás fokozása, a közös programozás és az uniós vagyonkezel ő alapok használata révén; 
– az innovatív pénzügyi eszköz ök használata révén növeli  az uniós támogatási 
források pénzügyi ösztönz ő hatását; 
– lehetővé teszi a segélyallokációk gyors módosítását a változó körülmények 
vagy különleges helyzetek (mint a váls ágok, instabilitás vagy átmenet) 
                                                 
6 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexU riServ.do?uri=SEC:2011:1459:FIN:EN:PDF 
HU 4   HU figyelembe vétele, vagy er őteljesebben ösztönz ő alapú megközelítés 
alkalmazása érdekében.  
3. A  JAVASLAT  JOGI  ELEMEI 
Az EU küls ő tevékenységének f ő szakpolitikai célkit űzéseit a Lisszaboni Szerz ődés rögzíti 
(EUSZ 21. cikk). Ezen kívül az EU fejlesztési együttm űködésének els ődleges célja (EUMSZ 
208. cikk) a szegénység mérséklése, id ővel pedig felszámolása. Ebben az összefüggésben az 
EU teljesíteni fogja a kötelezettségvállalás okat és figyelembe fogja venni az Egyesült 
Nemzetek Szervezete és más nemzetközi szervezetek keretében jóváhagyott célkit űzéseket. 
Az AKCS-országok és -régiók te kintetében ezt a jogi kerete t a Cotonoui Megállapodás is 
kiegészíti. 
Ezt a javaslatot a Bizottság a 11. EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás7 alapján nyújtja be, 
amely azt írja el ő, hogy a Bizottság javaslata alapján és  az Európai Beruházási Bankkal (EBB) 
folytatott konzultációt követ ően a Tanács egyhangúlag foga dja el a Cotonoui Megállapodás 
alapján létrehozott 11. EFA végr ehajtásáról szóló rendeletet.  
4. KÖLTSÉGVETÉSI  HATÁSOK 
Tárgytalan. 
5. F ŐBB ELEMEK 
A 11. EFA végrehajtási rendeletének megszövegezése során a következ ő célkitűzéseket 
tartották szem el őtt: 
– az egyszer űsítés és a hatékonyság növelésének f ő elveivel összhangban az volt a cél, 
hogy a szöveg a lehet ő legnagyobb mértékben ig azodjon a Fejlesztési 
Együttműködési Finanszírozási Eszköz (D CI) létrehozásáról szóló európai 
parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat8 fő rendelkezéseihez 
(különösen a programozásról szólókhoz), valamint az Unió küls ő fellépési 
eszközeinek végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások (CIR) 
megállapításáról szóló európai parlamenti és  tanácsi rendeletre vonatkozó bizottsági 
javaslat9 fő rendelkezéseihez (különösen a vé grehajtásról szólókhoz), amely 
egyszerűsített és harmonizált végrehajtási s zabályokat és eljárá sokat állapít meg 
valamennyi küls ő fellépési eszköz számára (az EFA-t és Grönlandot kivéve). Ez a 
harmonizációs törekvés figyelembe veszi az érintett szövegekr ől (Coreper szinten) a 
Tanácsban, valamint a parlamenti bizottsá gokban folytatott tárgyalásoknak az e 
javaslat megszövegezéskor ismert eredményeit, és átveszi a Bizottság számára elfogadható kompromisszumokat. Ezen túlmen ően a Bizottság fenntartja a jogot arra, 
hogy elfogadását követ ően, a Tanáccsal folytatandó tárgyalások során is kiigazítsa 
ezt a javaslatot annak érdekében, hogy tová bbra is biztosítsa a koherenciát a jelen 
                                                
 
7 Beilleszteni a 11. EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás hivatkozását. 
8 COM(2011) 840. 
9 COM(2011) 842. 
HU 5   HU javaslattal párhuzamosan tárgyalásra kerül ő DCI- és CIR-rendeletek szövegével. Ez 
a harmonizáció hozzá fog járulni annak el őkészítéséhez, hogy a 2020 utáni többéves 
pénzügyi keretben az EFA-t esetlegesen bele foglalják az EU-költségvetésbe, a fent 
említett „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” cím ű közleményben foglalt 
bizottsági javaslatokkal és az Európai Ta nács 2013. február 8-i következtetéseivel 
összhangban. 
– cél volt továbbá annak biztosítása, hogy a szöveg összhangban álljon a Cotonoui 
Megállapodás rendelkezéseivel, különösen an nak végrehajtási és irányítóbizottsági 
eljárásokról szóló IV. mellé kletével, de eközben a 10. EF A végrehajtási rendeletéhez 
képest10 egyszerűbbé is váljon a szöveg. 
I. cím: Célkit űzések és általános elvek – 1. és 2. cikk  
1. cikk (Célkit űzések és támogathatósági kritériumok) a lehető legjobban igazodik a DCI-
rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat célkit űzésekről és támogathatós ági kritériumokról 
szóló 2. cikkéhez, de a Cot onoui Megállapodásban szerepl ő szélesebb célkit űzésekre, elvekre 
és értékekre, valamint az Unió által kialak ított szakpolitikák keretében rögzített fejlesztési 
célkitűzésekre és együttm űködési stratégiákra, köztük a vá ltoztatási programra való 
hivatkozást is tartalmaz. Ez a cikk megkövete li az OECD/DAC által létrehozott hivatalos 
fejlesztési támogatás (ODA) feltételeinek való lehet ő legnagyobb mérték ű megfelelést is. 
Kitér továbbá a humanitárius és az EFA- eszközök közötti komplementaritásra. 
A 2. cikk (Általános elvek)  a DCI-rendeletre vonatkozó bizo ttsági javaslat 3. cikkének (5)–
(10) bekezdéséhez igazodik. Rögzíti a rendelet végrehajtá sát szabályozó f ő elveket, melyek a 
következők: az EU küls ő tevékenységének er ősebb koherenciája , jobb koordináció a 
tagállamokkal és egyéb bilaterális vagy multilaterális donorokkal; valamint valamely 
partnerország vagy -régió vezetés ével zajló, kölcsönös elszámolta thatóság mentén felépített 
fejlesztési folyamat, a fejlesztés inkluzív, és részvételen alapuló megkö zelítése által, melynek 
során az OECD/DAC legjobb gyakorlataiv al összhangban meghatározott hatékony és 
innovatív együttm űködési módszereket alkalmaznak, ezálta l javítva a segélyhatékonyságot és 
az intézkedések közötti átfedések és megkett őződések csökkentését. 
II. cím: Programozás és forrásallokáció – 3–7. cikk  
A 3. cikk (A forrásallokác ió általános kerete)  rögzíti az EFA-források felosztásának keretét. 
A lehető legjobban igazodik a Bizott ság DCI-rendeletre vonatkozó javaslata 3. cikkének (2) 
bekezdéséhez a partnerországok között alka lmazandó differenciált megközelítést illet ően. A 
3. cikk rendelkezik a „Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá 
tétele” cím ű közlemény elveinek az EFA-ra történ ő alkalmazásáról, miközben azt is biztosítja, 
hogy a Cotonoui Megállapodás forrásfelosztásra vonatkozó el őírásait (a Cotonoui 
Megállapodás IV. mellékletének 3. cikkében felsorolt kritériumok)  tiszteletben tartsák. Ezért a 
felosztási kritériumok két bekezdésben szerepel nek: az (1) bekezdés tartalmazza a Cotonoui 
Megállapodás szükségletekre és teljesítményre vonatkozó követelményeit, a (2) bekezdés 
pedig részletezi a változtatási programnak az indikatív nemzeti allokációk meghatározása 
során követend ő differenciálási elveit (igények, ka pacitások, kötelezettségvállalások, 
teljesítmény és hatás). 
                                                 
10 617/2007/EK tanácsi rendelet – HL L 152., 2007.6.13., 1. o. 
HU 6   HU A 4. cikk (A programozás általános kerete)  rögzíti az EFA jelen rendelet szerinti 
programozásának általános keretét. A cikk me gismétli a Cotonoui Megállapodás partnerségi 
és összehangolás elveit, vagyis hogy a programo zást amikor csak lehet, a partnerországgal 
vagy -régióval közösen kell végreh ajtani, és azt egyre inkább össze kell hangolni a partnerek 
szegénységcsökkentési stratégiáival. A cikk a DCI-rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat 
10. cikkének (2) bekezdéséb ől is emel át elemeket: az Unió és a tagállamok intézkedései 
közötti szinergia és komplementaritás biztos ítása érdekében teljes mértékben bevonják a 
tagállamokat a programozási folyamatba, t öbbek közt közös programozás útján. Az EFA 
finanszírozásának sajátos jell ege miatt minden, a helyszínen nem képviselt tagállam 
részvételével számolnak. A konzultációs folyam atba a többi donort és fejlesztési szerepl őt is 
bevonják majd, valamint a civil társadalma t és a regionális és helyi hatóságokat. 
A 4. cikk (3) bekezdése írja le azokat a Cotono ui Megállapodásban említett körülményeket, 
melyek esetén a Bizottság egyoldalúan különös rendelkezéseket határozh at meg a fejlesztési 
segélyek programozását és végrehajtását illet ően. 
A 4. cikk (4) bekezdése megismétli a „Változtat ási program: az EU fejlesztéspolitikájának 
hathatósabbá tétele” cím ű közleményben szerepl ő, a támogatások koncentrálására vonatkozó 
uniós célkit űzést, és a DCI-rendeletre vonatkozó bi zottsági javaslat 5. cikkének (4) 
bekezdésével összhangban három ágazatra korlátozza a kétoldalú programozás fellépéseit. 
Az 5. cikk (Programozási dokumentumok)  a lehető legnagyobb mértékben követi a DCI-
rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat 11. cikkét. Körvonalazza az országok és régiók 
számára készítend ő stratégiai dokumentumok, valamint az ezeken alapuló többéves indikatív 
programok készítésének követelményeit és elveit.  A cikk azokat az esetek et is felsorolja, 
amelyekben a programozási folyamat egyszer űsítése és áramvonalasítása, valamint a 
tagállamokkal való közös  programozás és a fejl ődő országok nemzeti programjaihoz való 
igazodás el őnyben részesítése érdekében nem kell stra tégiai dokumentumot készíteni. Így a 
cikk bevezeti a közös keretdokumentum lehet őségét is, amely átfogó uniós  stratégiát fektetne 
le, melynek a fejlesztési politika egy részét  képezné. A Cotonoui Megállapodás partnerségi 
elvével összhangban szükség van a partnerország kormányának be leegyezésére az alternatív 
programozási dokumentum használatát illet ően; ennek hiányában st ratégiai dokumentumot 
kell készíteni. 
Az 5. cikk (5) és (6) bekezdése rendel kezik a Cotonoui Megállapodásban szerepl ő, az EFA-ra 
jellemző sajátos programozási típusokról, mint  például az AKCS-n belüli együttm űködés és a 
különleges támogatási programok. 
A 6. cikk (A válság sújtotta, válságot követ ő, illetve instabil helyzetben lév ő országokra 
és régiókra vonatkozó programozás)  a DCI-rendeletre vonatkoz ó bizottsági javaslat 12. 
cikkét követi. A cikk a válság  sújtotta, válságot követ ő, illetve instabil helyzetben lév ő 
országok különleges szükségleteit és körülmé nyeit emeli ki, amelyeket figyelembe kell venni 
a programozási dokumentumok készítése során. 
A 7. cikk (A programozási dokumentumok jóváhagyása és módosítása)  a lehető 
legnagyobb mértékben követi a DCI-rendeletre vona tkozó bizottsági javaslat 14. cikkét a 
stratégiai dokumentumok jóváhagyásáról és a többéves indikatív programok elfogadásáról. A 
cikk rögzíti, hogy a programozási dokumentumoka t (vagyis a stratégiai dokumentumokat, 
többéves indikatív programokat és különleges támogatási pr ogramokat) a Bizottság hagyja 
jóvá e rendelet 14. cikke szerint. Tükrözi a Cotonoui Megállapodás  rendelkezéseit is a 
HU 7   HU dokumentumok Közös Parlamenti Közgy űlés részére történ ő továbbítása és a programozási 
dokumentumoknak a Bizottság általi elfogadá sa után az AKCS-állam vagy -régió részér ől 
történő jóváhagyása tekintetében. Rendelkezik a programozás felülvizsgálatáról, és adott 
esetben (a stratégia vagy a programozott prioritások jelent ős változása esetén) a vonatkozó 
dokumentumok kiigazításáról. A cikk rugalmasságról és egyszer űsítésről is rendelkezik a nem 
jelentős módosítások eseteinek me ghatározásával, melyekr ől tájékoztatják az EFA-
bizottságot. A cikk különleges sürg ősségi eljárást is meghatároz kell ően indokolt sürg ős 
esetekben a programozási dokumentumok mó dosításához, amely megfelel a 182/2011/EU 
rendelet11 8. cikkében szerepl ő bizottsági eljárásnak, e rende let 14. cikkének (10) bekezdése 
szerint. 
III. cím: Végrehajtás – 8–13. cikk  
A 8. cikk (A végreha jtás általános kerete)  meghatározza a 11. EFA-ra alkalmazandó 
pénzügyi szabályzattal kapcsolatb an az uniós támogatások végreh ajtásának általános keretét. 
A 9. cikk (Cselekvési programok, egyedi inté zkedések és különleges intézkedések 
elfogadása)  a lehető legnagyobb mértékben követi a CIR-rendeletre vonatkozó bizottsági 
javaslat 2. cikkét. Rende lkezik arról az elvr ől, hogy a Bizottság által hozott finanszírozási 
határozatoknak formájukat tekintve cselekvé si programoknak kell lenniük, amelyek alapját a 
többéves programozási dokumentumok képezik. A többéves programozási dokumentumokkal összhangban azonban egyedi intézkedések is elfogadhatók a cselekvé si program keretén 
kívül. A Cotonoui Megállapodásban szerepl ő különleges helyzetek (rendkívüli körülmények 
és előre nem látható szükségletek) esetén a Bizottság a többéves programozási 
dokumentumokban nem szerepl ő különleges intézkedéseket is elfogadhat. A cikk rögzíti az 
említett finanszírozási határozatok elfogadásának eljárását is. Külön környezeti felülvizsgálatot is el őír, amely kiterjed az éghajlatváltozá sra és a biodiverz itásra gyakorolt 
hatásra is. 
A 10. cikk (Önkéntes tagál lami hozzájárulások)  írja le azon önkéntes hozzájárulások 
igazgatásának feltételeit, amelyeket a ta gállamok a Bizottságna k vagy az EBB-nek 
nyújthatnak a 11. EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodásnak megfelel ően. 
A 11. cikk (Adók, illetékek és díjak)  lehetséges intézkedéseket ír le az adók, illetékek és 
díjak tekintetében, a CIR-rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat 5. cikkével összhangban, 
miközben tiszteletben tartja a Cotonoui Megállapodás IV. me lléklete 31. cikkének 
rendelkezéseit. 
A 12. cikk (Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme)  a CIR-rendeletre vonatkozó bizottsági 
javaslat 7. cikkéhez igazodik. Intézkedések et tartalmaz az Unió pénzügyi érdekeinek 
védelmére, és különösen lehet ővé teszi (a Bizottság, a Számvev őszék és az OLAF számára), 
hogy minden szükséges ellen őrzést elvégezzenek a végrehajtott intézkedésekkel kapcsolatban. 
A 13. cikk (Állampolgárságra és származásra vonatkozó szabályok a közbeszerzések, 
támogatások és más odaítélé si eljárások tekintetében)  nem igazodik a CIR-rendeletre 
vonatkozó bizottsági javaslat 8. és 9. cikkéhez,  mivel azokra az állampolgársági és származási 
                                                
 
11 Az Európai Parlament és a Tanács 2011. február 16-i 182/2011/EU rendelete a Bizottság végrehajtási 
hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellen őrzési mechanizmusok szabályainak és általános 
elveinek megállapításáról. 
HU 8   HU szabályokra vonatkozó rendelkezésekre hivatkoz ik, amelyeket a Cotonoui Megállapodás IV. 
mellékletének 20. cikke határoz meg. 
IV. cím: Döntéshozatali eljárások – 14–16. cikk  
A 14. cikk (Az EFA-bizottság feladatai) felsorolja az EFA-bizott ság feladatait és a jelen 
rendelet végrehajtásában játszott szerepét. Összehangolja az EFA eljárásait a CIR-rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat 15. cikkével, amely a bizottsági eljárásokról szóló rendeletre 
hivatkozik. Az eljárások mutatis mutandis  azonosak a bizottsági eljárásokról szóló 
182/2011/EU rendelet 3. (közös rendelkezések), 5. (vizsgálóbizottsági  eljárás) és 8. 
(sürgősségi eljárás) cikkével. 
A 15. cikk (Afrikai Békekeret)  ad hoc eljárásokat határoz meg az Afrikai Békekeret 
igazgatására. 
A 16. cikk (A Beruházási Keret Bizottság)  meghatározza e rendelet végrehajtásához a bels ő 
megállapodás alapján az EBB égisze alatt létrehoz ott Beruházási Keret Bizottság szerkezetét 
és működését. Egyúttal rendelkezik az EBB m űveleteinek operatív szabályairól és feltételeir ől 
is. 
V. cím – Záró rendelkezések – 17–22. cikk 
A 17. cikk (Harmadik ország vagy régió részvétele)  a 10. EFA végrehajtási rendeletén 
alapul, figyelembe véve a DCI-rendeletre vona tkozó bizottsági javaslat 15. cikkét. A cikk 
lehetőséget teremt arra, hogy az EFA AKCS-orszá gok számára elkülönít ett pénzügyi keretb ől 
nem AKCS fejl ődő országok és olyan regionális inte grációs szervek is finanszírozást 
kaphassanak, amelyek AKCS-ország részvételével m űködnek. Az AKCS-országok, a TOT-ok 
és az Unió legküls ő régiói közötti regionális együttm űködési programok er ősítését is ösztönzi. 
A 18. cikk (Monitoring, jele ntéstétel és az EFA-tá mogatások értékelése) a CIR-rendeletre 
vonatkozó bizottsági javaslat  12. és 13. cikkét követi. A végrehajtott szakpolitikák, 
programok és projektek eredményeinek rendszeres értékelésére kötelezi a Bizottságot és az EBB-t, a Bizottságot pedig arra, hogy vi zsgálja meg magának a programozásnak a 
hatékonyságát, és készítsen kétévente bizottsági jelentést a program haladásáról és e rendelet 
végrehajtásáról. A kötelezettsé gvállalások és kifizetések végr ehajtásának, valamint a nyújtott 
segélyek eredményeinek és hatásainak számbavétele érdekében teljesítményértékelésr ől is 
rendelkezik, valamint a Cotonoui Megállapodás II. mellékletében el őírtak szerint az AKCS 
beruházási keret félid ős és záró értékelésér ől. 
A 19. cikk (Éghajlat-politikai és  biodiverzitási kiadások) a CIR-rendeletre vonatkozó 
bizottsági javaslat 14. cikkét követi. Az OECD módszertanán (a riói mutatókon) alapuló 
egyedi nyomonkövetési rendszerr ől rendelkezik. 
A 20. cikk (Európai Külügyi Szolgálat)  egy olyan horizontális cikk, amelynek valamennyi 
külső tevékenységr ől szóló rendeletre vonatkoz ó bizottsági javaslatban szerepelnie kell, így 
például a DCI-rendeletre vonatkozó bizottsági javaslat 21. cikkében is. Kiemeli, hogy e 
HU 9   HU rendelet az Európai Külügyi Sz olgálat szervezetének és m űködésének a megállapításáról 
szóló tanácsi határozattal12 és különösen annak 9. cikkével összhangban alkalmazandó. 
A 21. cikk (Átmeneti intézkedések)  áthidaló keretr ől rendelkezik a források rendelkezésre 
állásának biztosítása érdekében abban az esetbe n, ha a 11. EFA késedelmesen lépne hatályba, 
különös tekintettel a 11. EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás meger ősítésének esetleges 
késedelmeire. A 11. EFA hatálybalépéséig a csel ekvési programokat, egyedi intézkedéseket, 
különleges intézkedéseket és  a kiadási támogatásokra vonatkozó konkrét cselekvési 
programokat ennek értelmében a korábbi EFA-k egyenlegeinek mértékéig, valamint a korábbi 
EFA-k projektjeib ől visszavont forrásokból kell finans zírozni. Az áthidaló keretb ől 
elkülönített13 forrásokat a 11. EFA-hoz kell elszámolni . E rendelet egyhangú elfogadásával a 
Tanács határoz a korábbi EFA-k egyenlegeine k felhasználásáról, a 10. EFA-ra vonatkozó 
belső megállapodás 1. cikkének (5) bekezdés ében és a Cotonoui Megállapodás Ib. 
mellékletének 5. pontjában leírtak szerint. Ez  a cikk rendelkezik to vábbá a 10. EFA-ra 
alkalmazandó pénzügyi szabályzat alkalmazásának folytatásáról a 11. EFA-ra alkalmazandó pénzügyi szabályzat hatálybalépéséig. 
A 22. cikk (Hatálybalépés)  rendelkezik arról, hogy ez a rendelet 2014. január 1-jét ől a 11. 
EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás alkalmazásának utolsó napjáig alkalmazandó. 
                                                
 
12 A Tanács 2010/427/EU határozata. 
13 Az EBB terminológiája szerint „jóváhagyott”. 
HU 10   HU 2013/0211 (NLE) 
Javaslat 
A TANÁCS RENDELETE 
a 11. Európai Fejlesztési Alap végrehajtásáról 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Unióról szóló szerz ődésre és az Európai Unió m űködéséről szóló 
szerződésre, 
tekintettel a Cotonouban, 2000. júni us 23-án aláírt, egyrészr ől az afrikai, karibi és csendes-
óceáni államok, másrészr ől az Európai Közösség és tagállamai között létrejött partnerségi 
megállapodásra14 (a továbbiakban: a Cotonoui Megállapodás), 
tekintettel az Európai Unió tagállamai  kormányainak a Tanács keretében ülésez ő képviselői 
között a Cotonoui Megállapodással összhangban a 2014–2020 közötti id őszakra szóló 
többéves pénzügyi keret értelmében nyújtandó eu rópai uniós támogatás finanszírozásáról, 
valamint az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés negyedik részének hatálya alá tartozó 
tengerentúli országok és területek számára nyú jtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló 
belső megállapodásra15 (a továbbiakban: bels ő megállapodás) és különösen annak 10. cikke 
(1) bekezdésére, 
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Beruházási Bank (EBB) véleményére, mivel: (1) Az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa (…) határozata
16 a Cotonoui Megállapodás új Ic. 
mellékletének elfogadásával létr ehozza az AKCS-országokkal a 2014–2020-as 
időszakban folytatandó együttm űködés többéves pénzügyi keretét. 
(2) A bels ő megállapodás meghatározza a 11. Európai Fejlesztési Alap (a továbbiakban: 
11. EFA) különböz ő pénzügyi keretösszegeit, a 11. EF A-hoz való hozzájárulásokat és 
a hozzájárulási kulcsokat, létrehozza az EFA-bizottságot, a Beruházási Keret 
Bizottságot (a továbbiakban: a BK-biz ottság), és meghatározza azokon belül a 
szavazatok súlyozását és a min ősített többség szabályait. 
(3) A bels ő megállapodás az afrikai, karibi és csendes-óceáni állam ok csoportjának (a 
továbbiakban: az AKCS-államok) (a Dél-a frikai Köztársaság kivételével) és a 
                                                 
14 HL L 317., 2000.12.15., 3. o. A Luxembourgban 2005. június 25-én (HL L 287., 2005.10.28., 4. o.) és 
az Ouagadougouban 2010. június 22-én (HL L 287., 2010.11.4, 3. o.) aláírt megállapodások által módosított megállapodás. 
15 Beilleszteni a 11. EFA-ra vonatkozó bels ő megállapodás hivatkozását. HL L … 
16 Beilleszteni az AKCS–EU Miniszterek Tanácsa határozatának hivatkozását: HL L … 
HU 11   HU tengerentúli országoknak és területe knek (a továbbiakban: TOT) a 2014-t ől 2020-ig 
terjedő hétéves id őszakban a tagállamok hozzájárulásaiból nyújtandó uniós támogatás 
teljes összegét 30 506 millió EUR-ban határozza meg. Ebb ől az összegb ől a Cotonoui 
Megállapodás Ic. mellékletében szerepl ő, 2014–2020-ra vonatkozó t öbbéves pénzügyi 
keretnek megfelel ően (…) millió EUR-t az AKCS-ország ok részére, (…) millió EUR-t 
a TOT-ok részére, (…) millió EUR-t pedig a az EFA Bizottság általi programozásához 
és végrehajtásához kapcsol ódó kiadási támogatásokra a Bi zottság részére különítenek 
el. 
(4) A 11. EFA-ból a TOT-ok részére elkülönített  összegekkel kapcso latos szabályokat az 
Európai Unió és a tengerentúli országok és  területek társulásáról szóló, (…)-i (…) 
tanácsi határozat17 és annak végrehajtási szabályai, valamint ezek kés őbbi frissítései 
tartalmazzák. 
(5) A humanitárius segítségnyújtásról szóló, 1996. június 20-i 1257/96/EK tanácsi 
rendelet18 hatálya alá tartozó és annak értelméb en támogatásra jogosult intézkedések 
csak kivételes körülmények között finans zírozhatók a 11. EFA-ból, amennyiben ez a 
támogatás a válsághelyzetb ől a fejl ődéshez nélkülözhetetlen stabil feltételek 
megteremtéséhez vezet ő szakaszban folytatott együttm űködés folyamatosságának 
biztosítása érdekében szükséges és az Európai Unió általános költségvetéséb ől nem 
finanszírozható. 
(6) A Tanács 2006. április 11-én elfogadt a az Afrikai Békekeret EFA-ból történ ő 
finanszírozásának elvét. 
(7) Az AKCS-országok a következ ő rendeletek által létrehoz ott tematikus programokból 
is jogosultak lesznek uniós támogatásra: az Európai Parlament és a Tanács (…)-i (…) rendelete a Fejlesztési Együttm űködési Finanszírozási Es zköz létrehozásáról, az 
Európai Parlament és a Tanács (…)-i (…) rendelete a harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz lé trehozásáról, az Európai Parlament és 
a Tanács (…)-i (…) rendelete a Stabilitási  Eszköz létrehozásáról és az Európai 
Parlament és a Tanács (… )-i (…) rendelete a demokr ácia és az emberi jogok 
világszint ű előmozdítása finanszírozási eszközének létrehozásáról. Ezeknek a 
programoknak a 11. az EFA keretében finans zírozott programokhoz képest hozzáadott 
értéket kell nyújtaniuk, ugyanakkor összhangban  kell állniuk azokkal és ki kell 
egészíteniük azokat. 
(8) Az Unió oktatási, képzési, ifjúsági és sportprogramja, az „Erasmus mindenkinek” 
létrehozásáról szóló […/…/EU] eur ópai parlamenti és tanácsi rendelet
19 13. cikkének 
(2) bekezdése szerint a fels őoktatás nemzetközi dimenziójának ösztönzése érdekében a 
különböző külső finanszírozási eszközökb ől (Fejlesztési Együttm űködési Eszköz, 
Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, El őcsatlakozási Támogatási Eszköz, 
Partnerségi Eszköz és az Európai Fe jlesztési Alap) együ ttesen 1 812 100 000 EUR 
indikatív összeget különítenek el az EU-n  kívüli országokba irányuló/ országokból 
érkező tanulási mobilitással kapcsolatos fellépésekre, valamint ezen országok 
hivatalaival/intézményeivel/szervezeteivel való együttm űködésre és szakpolitikai 
párbeszédre. E források felhasználása kor a [.../.../EU] „Erasmus mindenkinek” 
rendelet rendelkezései alkalmazandók. A finans zírozásra 2 többéves allokációt kell 
                                                 
17 Beilleszteni a felülvizsgált tengerentúli társulási határozat hivatkozását: HL … 
18 HL L 163., 1996.7.2., 1. o. 
19 HL L […]. 
HU 12   HU rendelkezésre bocsátani, melyek csak az els ő 4 évet illetve a fe nnmaradó 3 évet fedik 
le. A jelen rendelet szerinti többéves i ndikatív programozásnak tükröznie kell a 
finanszírozás ezen ütemezését az érintett or szágok megállapított szükségleteivel és 
prioritásaival összhangban. A keretösszegeket jelent ős előre nem látott körülmények 
vagy fontos politikai változások esetén az EU küls ő prioritásaival összhangban felül 
kell vizsgálni. 
(9) Tovább kell bátorítani az AKCS- államok, a TOT-ok és  az Unió legküls ő régiói közötti 
regionális együttm űködést. 
(10) A 11. EFA végrehajtása érdekében meg kell határozni a támogatás programozására, 
vizsgálatára és jóváhagyásár a vonatkozó eljárást, és meg kell állapítani a támogatás 
felhasználásának felülvizsgálatára vonat kozó részletes szabályokat. A tagállamok 
kormányainak a Tanács keretében ülésez ő képviselői – a végrehajtási rendelet és a 
pénzügyi szabályzat elfogadása, valamint többek között az EFA-bizottság és a BK-
bizottság létrehozása céljából – (…)-án/-én elfogadták a bels ő megállapodás ideiglenes 
alkalmazásáról szóló (…) határozatot20. 
(11) A 11. EFA programozásához és végrehajtásához a 2005. december 22-i európai 
konszenzus a fejlesztési politikáról21, valamint a „Változtatási program: az EU 
fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétel e” és „A harmadik országoknak nyújtott 
uniós költségvetés-támogatás jöv őbeni megközelítése” cím ű bizottsági 
közleményekr ől szóló tanácsi következtetések2223 nyújtják az általá nos szakpolitikai 
keretet, továbbá a segélyhatékonyság nemzetközi szint ű megállapodás tárgyát képez ő 
elvei, mint például a következ ő dokumentumokban foglalt elve k: Párizsi Nyilatkozat a 
Segélyhatékonyságról (2005.), Az Európai Unió magatartási kódexe a fejlesztési 
politika terén való komplementaritásról  és munkamegosztásról (2007.), az accrai 
cselekvési programra irányuló uniós irá nymutatások (2008.), a puszani partnerségi 
nyilatkozat (2011.) és az ENSZ fogyatékossággal él ő személyek jogairól szóló 
egyezménye, amelyeknek az Unió is részes fele. 
(12) Az Unió fejlesztési együttm űködési politikájának alakítása, valamint az intézkedések 
stratégiai tervezése, programozása és végreh ajtása során az Unió arra törekszik, hogy 
koherenciát biztosítson küls ő tevékenységeinek többi területével. 
(13) Az éghajlatváltozás elleni küzdele m és a környezetvédelem az Unió legnagyobb 
kihívásai közé tartozik, és sürg ős nemzetközi fellépést igé nyel. A 2011. június 29-i 
„Az Európa 2020 stratégia költségvetése” cím ű közleményben kinyilvánított szándék 
szerint e rendeletnek a lehet ő legjobban hozzá kell já rulnia ahhoz a célkit űzéshez, 
hogy a teljes uniós finanszírozás legalá bb 20 %-át éghajlat-p olitikai célkit űzésekre 
fordítsák, miközben tiszteletben tartja  a Cotonoui Megállapodásban szerepl ő 
partnerség elvét az AKCS-országokkal. A karbonszegény és az éghajlatváltozás 
hatásaival szemben ellenállóképes társadal ommal kapcsolatos fellépéseknek hatásaik 
erősítése érdekében lehet őség szerint kölcsönösen támogatniuk kell egymást. 
(14) Az Unió és a tagállamok javítják a fejlesztési együttm űködésre vonatkozó politikáik 
következetességét és azok egymást kiegészít ő jellegét, különösen azáltal, hogy 
                                                 
20 Beilleszteni az ideiglenes al kalmazásról szóló határozatot.  
21 HL C 46., 2006.2.24., 1. o. 
22 2012. május 14-i 9369/12. sz. tanácsi dokumentum. 
23 2012. május 14-i 9371/12. sz. tanácsi dokumentum. 
HU 13   HU országos és regionális szinten adnak választ a partnerors zágok és -régiók igényeire. Az 
Unió és a tagállamok fejlesztési együttm űködési politikája egymást er ősítő és 
kiegészítő jellegének biztosításához közös pr ogramozási eljárásokra van szükség, 
amelyeket minden lehetséges és releváns esetben alkalmazni kell. 
(15) A 2007. decemberi EU–Afrika csúcstalál kozón fogadták el az EU–Afrika közös 
stratégiát24, melyet meger ősített a 2010. novemberi EU–A frika csúcstalálkozó. A 
Tanács az EU–karibi közös partnerségi stra tégiáról is fogadott el következtetéseket 
2012. november 19-én25, melyek az EU–karibi partnerségr ől szóló 2006. április 11-i 
tanácsi következtetések helyébe léptek. A Csendes-óceán térségével kapcsolatban a Tanács következtetéseket fogadott el a megújított fejlesztési partnerségr ől 2012. május 
14-én
26, amelyek naprakésszé teszik és kiegés zítik a 2006-ban elfoga dott stratégiát (a 
Tanács 2006. július 17 -i következtetései). 
(16) Az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelmét arányos intézkedések útján kell 
biztosítani a teljes finans zírozási ciklus során, ide értve a szabálytalanságok 
megelőzését, felderítését és kivizsgálását, az elt űnt, jogtalanul kifizetett vagy 
szabálytalanul felhasznált pénzeszközök beha jtását, és adott esetben a szankciókat is. 
Ezeket az intézkedéseket a nemzetközi sz ervezetekkel és harmadik országokkal kötött 
hatályos megállapodásokkal összhangban kell végrehajtani. 
(17) A 10. EFA-ra alkalmazandó bels ő megállapodás 1. cikkének  (5) bekezdése és a 
Cotonoui Megállapodás Ib. mellékletének 5. cikke szerint a 10. EFA forrásait (a 
beruházási keret számára elkülöníte tt összegeken kívül, a vonatkozó 
kamattámogatásokat kivéve) 2013. december 31-ét követ ően már nem lehet lekötni, 
hacsak a Bizottság javaslata alapján a Tanács nem határoz err ől. Helyénvaló 
rendelkezni arról, hogy a 11. EFA késedelm es hatályba lépése esetén ezeket a 
forrásokat a folytonosság bizt osítása érdekében tovább lehessen használni. A 11. EFA-
ra alkalmazandó bels ő megállapodás 10. cikkének ki egészítéseként, amely arról 
rendelkezik, hogy a 10. EFA végrehajtási rendelete hatályban marad a 11. EFA 
végrehajtási rendeletének elfogadásái g, a 11. EFA pénzügyi szabályzatának 
elfogadásáig rendelkezni kell a 10. EF A pénzügyi szabályzata alkalmazásának 
folytatásáról is. 
(18) Az Európai Külügyi Sz olgálat szervezetét és m űködését a 2010/427/EU tanácsi 
határozat állapítja meg, 
                                                 
24 16344/07 sz. tanácsi dokumentum. 
25 16455/12 sz. tanácsi dokumentum. 
26 9877/12 sz. tanácsi dokumentum. 
HU 14   HU ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 
I. CÍM 
CÉLKIT ŰZÉSEK  ÉS ÁLTALÁNOS  ELVEK 
1. cikk 
Célkitűzések és támogathatósági kritériumok 
(1) Az AKCS-országokkal és -régiókkal a 11. EFA keretében folytatott földrajzi 
együttműködés a Cotonoui Megállapodás általános rendelkezései között szerepl ő 
célkitűzéseken, alapelveken és értékeken alapul. 
(2) Az Unió küls ő tevékenységének elvei és célkit űzései, a fejlesztési politikáról szóló 
európai konszenzus és annak kés őbbi módosításai és kiegés zítései keretein belül 
különösen a következ ők érvényesek: 
a) az e rendelet szerint folytatott együttm űködés els ődleges célja a szegénység 
visszaszorítása, hosszú távon pedig annak felszámolása; 
b) az e rendelet szerint folytatott együttm űködés hozzájárul továbbá: 
i. a fenntartható gazdasági, szociális és környezeti fejl ődés elősegítéséhez, 
valamint 
ii. a demokrácia, a jogállamiság, a jó kormányzás, az emberi jogok és a 
nemzetközi jog vonatkozó elveinek meger ősítéséhez és támogatásához. 
E célok megvalósítását megfelel ő mutatók segítségével, köztük humán fejlesztési 
mutatókkal, így az a) pont tekintetében különösen az 1. millenniumi fejlesztési céllal, 
a b) pontra vonatkozóan az 1–8. millenniumi fejlesztési céllal, valamint 2015-öt 
követően az Unió és tagállamai által nemzetközi szinten megállapított további 
mutatókkal mérik. 
(3) A programozást úgy kell megtervezni, hogy az a lehet ő legnagyobb mértékben 
megfeleljen az OECD/DAC által kidolgozott, a hivatalos fejlesztési segélyekre (a 
továbbiakban: ODA) vonatkozó kritériumoknak. 
(4) A humanitárius segítségnyújtásról sz óló, 1996. június 20-i 1257/96/EK tanácsi 
rendelet27 hatálya alá tartozó, és annak értelméb en támogatásra jogosult intézkedések 
főszabály szerint nem finanszírozhatók e rendelet alapján, kivéve az együttm űködés 
folyamatosságának biztosítása érdekében a válságból kivezet ő, fejlesztést segít ő 
kiegyensúlyozott feltételek megteremtésének biztosítását célzó intézkedéseket. Az 
ilyen esetekben különös figyelmet kell  fordítani annak biztosítására, hogy a 
kárenyhítést, a helyreállítást és a fejlesz tési támogatást hatékonyan összekapcsolják 
egymással. 
                                                 
27 HL L 163., 1996.7.2., 1. o. 
HU 15   HU 2. cikk 
Általános elvek 
(1) E rendelet végrehajtása  során az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 208. 
cikke szerint biztosítják az összhangot az Unió küls ő tevékenységének más 
területeivel és a többi vonatkozó uniós szakpolitikával, valamint biztosítják a 
politikák fejlesztési célú koherenciáját. E célkit űzésnek megfelel ően a jelen rendelet 
szerint finanszírozott intézkedések – beleértve az Európai Beruházási Bank (a 
továbbiakban: EBB) által kezelteket is – az Unió és az érintett harmadik országok és 
régiók közötti megállapodásokhoz, nyilatkozat okhoz és cselekvési  tervekhez hasonló 
dokumentumokban rögzített együttm űködési politikákon, valamint az Unió 
határozatain, különös érdekei n, szakpolitikai prioritásain  és stratégiáin alapulnak. 
(2) Az Unió és a tagállamok – a többi donor bevonásával – rendszeres és gyakori 
információcserére törekednek, ösztönzik a jobb donorkoordinációt és komplementaritást a közös többéves progr amozásra való törekvés révén. A közös 
többéves programozás a partnerországok szegénységcsökkentési vagy ennek megfelelő fejlesztési stratégiáit veszi alapul . Végezhetnek közös tevékenységeket, 
ide értve a közös elemzéseket és az ilyen  stratégiákra adot t közös válaszokat, 
amelyek meghatározzák a prioritást élvez ő ágazatokat és az országon belüli 
munkamegosztást. Ezekre a közös tevéke nységekre sor kerülhet közös, minden 
érintett donor részvételével zajló missz iók keretében, vagy társfinanszírozás és 
felhatalmazásos együttm űködési megállapodások alkalmazása révén. 
(3) Az Unió el őmozdítja a globális kihívások multilaterális megközelítését, és e 
tekintetben együttm űködik a tagállamokkal és a part nerországokkal. Adott esetben 
ösztönzi a nemzetközi szervezetekkel és sz ervekkel, valamint a többi bilaterális 
donorral való együttm űködést. 
(4) Az EU és tagállamai, valamint a part nerországok közötti kapc solatok az emberi 
jogok, a demokrácia és a jogállamiság közös értékein, valamint a felel ősségvállalás 
és a kölcsönös elszámoltathatóság elvein alapulnak és el őmozdítják ezeket.  
A partnerországokhoz f űződő kapcsolatok figyelembe veszik továbbá a 
partnerországoknak a nemzetközi megá llapodások és az Un ióval létesített 
szerződéses kapcsolatok végrehajtása vonatkoz ásában tett köteleze ttségvállalásait és 
elért eredményeit. 
(1) Az Unió a nemzetközi bevált gyakorlatnak megfelel ően előmozdítja a 
partnerországokkal és -régiókk al folytatott hatékony együttm űködést. Az Unió 
támogatását minden lehetséges esetben hozzáigazítja a partnerek nemzeti vagy 
regionális fejlesztési stratégiáihoz, reformpolitikájához és eljárásaihoz, valamint támogatja a demokratikus felel ősségvállalást és a hazai elszámoltathatóságot. E 
céloknak megfelel ően az Unió a el őmozdítja a következ őket: 
a) átlátható, a partnerország vagy -régió vezetésével és felel ősségvállalásával 
zajló fejlesztési folyamat, mely magában foglalja a helyi szakért ők 
bevonásának ösztönzését; 
b) a partnerországok lakoss ága szerepvállalásának növelé se, a fejlesztés inkluzív 
és részvételközpontú megközelítése, és a társadalom valamennyi szegmensének széles kör ű bevonása a fejlesztési folyamatba és a nemzeti és 
HU 16   HU regionális párbeszédbe, beleértve a politik ai párbeszédet is. Különös figyelmet 
fordítanak a parlamentek, helyi hatóságok és a civil társad alom szerepére, 
többek közt a részvétel, a felügyelet és  az elszámoltathatós ág tekintetében; 
c) az OECD/DAC bevált gyakorlatainak megfelel ően hatékony együttm űködési 
módszerek és eszközök, ide értve az olyan innovatív eszközök alkalmazását, mint például a támogatások és kölcsönök ötvözése, továbbá egyéb kockázatmegosztási mechanizmusok bizonyos ágazatokban és országokban, valamint a magánszektor bevonása, megfelel ő figyelmet fordítva az 
adósságfenntarthatóság kérdéseire és az ilyen mechanizmusok számára. 
Minden programot, beavatkozást és együttm űködési módszert és eszközt 
hozzáigazítanak az egyes partnero rszágok vagy -régiók sajátos 
körülményeihez, melynek során a következ őkre helyez ődik a hangsúly: 
programalapú megközelítések, a támogatásfinanszírozás kiszámíthatóságának biztosítása, a magánforrások, köztük a helyi magánszektor forrásainak 
mozgósítása, az alapvet ő szolgáltatásokhoz való általános és 
megkülönböztetésmentes hozzáférés, va lamint az egyes országok saját 
rendszereinek fejlesztése és használata; 
d) a hazai bevételek mozgósítása és a partnerországok fiskális politikájának 
megerősítése a szegénység és a segélyekt ől való függ őség csökkentése 
céljából; 
e) a szakpolitikák és a programozás  hatásának javítása a donorok közötti 
koordináció, következetesség és ö sszehangolás útján a szinergiák 
megteremtése, valamint az átfedések és  a tevékenységek pá rhuzamosságainak 
elkerülése céljából, a komplementaritás  javítása és a több donorra kiterjed ő 
kezdeményezések támogatása érdekében; 
f) koordináció a koordinációval és segél yhatékonysággal kapcsolatban elfogadott 
iránymutatásokat és a bevált gyakorlatra vonatkozó elveket alkalmazó 
partnerországokban és régiókban; 
g) a fejlesztés eredményalapú megközelítései  többek közt átláthat ó és az országok 
irányításával megvalósuló keretek közö tt, amelyek adott esetben nemzetközi 
szinten megállapított célkit űzéseken és mutatókon alapulnak, mint például a 
millenniumi fejlesztési célok, és amel yek célja az eredmények mérése és 
kommunikálása, ide értve a fejlesztési segélyek eredményeit, hozadékait és 
hatását is. 
(6) Az Unió szükség szerint támogatja a bilaterális, regionális és multilaterális 
együttműködést és párbeszédet, a partnerségi me gállapodások fejlesztési dimenzióját 
és a háromoldalú együttm űködést. Az Unió ösztönzi a Dél-Dél együttm űködést. 
(7) Fejlesztési együttm űködési tevékenységei során az Unió adott esetben támaszkodik a 
tagállamok reformokkal és átmenettel kapcsolatos tapasztalataira és a levont tanulságokra, és megosztja ezeket. 
(8) Az Unió rendszeres információcseré re törekszik a civil társadalommal. 
HU 17   HU II. CÍM   
PROGRAMOZÁS  ÉS FORRÁSALLOKÁCIÓ 
3. cikk 
A forrásallokáció általános kerete 
(1) A Bizottság meghatározza a források t öbbéves indikatív felosztását minden egyes 
AKCS-ország és –régió, vala mint az AKCS-n belüli együttm űködés vonatkozásában 
a Cotonoui Megállapodás IV. melléklet ének 3., 9. és 12c. cikkében szerepl ő 
kritériumok alapján és a bels ő megállapodás 2. cikkében rögzített pénzügyi 
korlátokon belül. 
(2) Az indikatív nemzeti allokációk megha tározása során differenciált megközelítést 
követnek annak biztosítása érdekében, hogy a partnerországok számára egyedi, testre 
szabott együttm űködést biztosítsanak a következ ők alapján: 
a) szükségleteik; b) az általuk megteremthet ő vagy számukra hozzáférhet ő pénzügyi források és 
abszorpciós kapacitásuk; 
c) kötelezettségválla lásaik és teljesítményük; valamint 
d) az uniós támogatás potenciális hatása. 
A leginkább rászoruló, így különösen a legkevésbé fejlett,  alacsony jövedelm ű, 
valamint a válság sújtotta, válságot követ ő, vagy instabil és kiszolgáltatott helyzetben 
lévő országok számára els őbbséget kell biztosítani a forráselosztási folyamat során. 
4. cikk 
A programozás általános kerete 
(1) A Cotonoui Megállapodás értelmében az AKCS-államoknak és -régióknak nyújtandó 
támogatásra vonatkozó programozási folyamatot az említett megállapodás IV. mellékletének 1–14. cikkében, valamint az e rendelet 1. és 2. cikkében említett általános elvekkel összhangban kell végezni. 
(2) A (3) bekezdésben meghatározott esetek  kivételével a programozást az érintett 
partnerországgal vagy -régióval köz ösen kell végezni, és növekv ő mértékben össze 
kell hangolni a partnerország  vagy -régió szegénységcs ökkentési vagy egyéb, ennek 
megfelelő stratégiáival. 
Az Európai Unió és a tagállamok a programozási folyamat korai szakaszában 
konzultációt folytatnak abból a célból, hogy el őmozdítsák az együttm űködési 
tevékenységeik összeegyeztethet őségét és egymást kiegészít ő jellegét. 
Az Unió konzultál az EBB-vel a szakértelméhez és m űveleteihez kapcsolódó 
kérdésekr ől, valamint a többi donorra l és fejlesztési szerepl ővel, köztük a civil 
társadalom képvisel őivel és a regionális és helyi hatóságokkal. 
HU 18   HU A Bizottság és a helyszínen képviselettel rendelkez ő tagállamok a lehetséges és 
helyénvaló esetekben közös programozásra törekednek. Az összes többi tagállam is hozzájárulhat ehhez az Unió együttes küls ő tevékenységének er ősítése céljából. A 
közös programozásnak figyelembe kell ve nnie az egyes uniós donorok komparatív 
előnyeit. 
(3) A Cotonoui Megállapodás IV. melléklet e 3. cikkének (3) bekezdésében és 4. 
cikkének (5) bekezdésében említett körül mények esetén a Bizottság egyoldalúan 
különös rendelkezéseket határozhat meg a fejlesztési segélyek programozását és 
végrehajtását illet ően, a vonatkozó uniós szakpolitikáknak megfelel ően. 
(4) Az Unió elvben legfeljebb három ágazatra  koncentrálja a bilate rális támogatásait. 
5. cikk 
Programozási dokumentumok 
(1) A stratégiai dokumentumokat az Unió és az érintett partnerország vagy –régió készíti 
el annak érdekében, hogy koherens szakpol itikai kerete legyen a fejlesztési 
együttműködésnek, amely összhangban áll a Cotonoui Megállapodás általános 
céljával, hatályával, célkit űzéseivel és általános elve ivel, valamint a megállapodás 
IV. mellékletének 2., 8., és 12a. ci kkében megállapított elvekkel. 
A stratégiai dokumentumok el őkészítése és végrehajtása során tiszteletben kell 
tartani a segélyhatékonyság következ ő elveit: nemzeti felel ősségvállalás, partnerség, 
koordináció, harmonizáció, a kedvezményezett ország vagy régió rendszereihez való 
igazodás, átláthatóság, kölcsönös elszámo ltathatóság és eredményorientáltság, e 
rendelet 2. cikkének megfelel ően. A programozási id őszakot elvben hozzá kell 
igazítani a partnerország st ratégiájának ciklusaihoz. 
(2) Az érintett partnerország vagy –régió egyetértésével nem szükséges stratégiai 
dokumentumot készíteni: 
a) az olyan országoknak vagy régióknak, am elyek fejlesztési tervvel vagy ahhoz 
hasonló, a Bizottság által a többéves i ndikatív program elfogadásakor alapul 
vett fejlesztési dokumentum formáját ölt ő fejlesztési stratégiával rendelkeznek; 
b) azon országoknak vagy régióknak, amel yek vonatkozásában az Unió és a 
tagállamok közös többéves programozási dokumentumot fogadtak el; 
c) azon országoknak vagy régióknak, amelyek már rendelkeznek olyan közös 
keretdokumentummal, amely átfogó uniós  megközelítést tartalmaz az adott 
partnerországhoz va gy –régióhoz f űződő kapcsolatok, köztük az uniós 
fejlesztési politika vonatkozásában; 
d) az Unióval közösen megállapított stratégiával rendelkez ő régióknak; 
e) azon országoknak, amelyek esetében 2017. január 1-je el őtt új nemzeti 
fejlesztési ciklus kezd ődik, és az Unió ehhez a cikl ushoz szándékozik igazítani 
a stratégiáját; az ilyen esetekben a 2014. és  az új nemzeti ciklus kezdete közötti 
átmeneti id ő
szakra vonatkozó többéves indikatív program tartalmazza majd az 
Unió intézkedéseit az adott ország vonatkozásában. 
HU 19   HU (3) Nem szükséges stratégiai dokumentum azon országok vagy –régiók esetében, 
amelyek részére a jelen rendelet alapján a 2014–2020-as id őszak folyamán nyújtandó 
uniós források kezdeti keretösszege nem haladja meg az 50 millió EUR-t. Az ilyen esetekben a többéves indikatív program ok nem tartalmazzák majd az Unió 
intézkedéseit ezen országok vagy régiók vonatkozásában. 
Amennyiben a (2) és (3) bekezdésben szerepl ő lehetőségek nem elfogadhatók a 
partnerország vagy –régió számára, st ratégiai dokumentumot kell készíteni. 
(4) A 4. cikk (3) bekezdésében említett körül mények fennállása kivételével a többéves 
indikatív programok a partnerországgal vagy -régióval folytatott párbeszéden 
alapulnak, amelyeket az e cikkben említett stratégiai dokumentumok vagy hasonló dokumentumok alapján készítenek el, és amel yek az érintett országgal vagy régióval 
kötött megállapodás tárgyát képezik. 
E rendelet alkalmazásában a (2) bekezdés b) pontjában szerepl ő és az ott rögzített 
elveknek és feltételeknek megfelel ő közös többéves programozási dokumentum, 
amely indikatív forrásallokációt is  tartalmaz, a 14. cikkben szerepl ő eljárásnak 
megfelelően a partnerország vagy -régió e gyetértésével többéves indikatív 
programnak tekinthet ő. 
A többéves indikatív programok meghatározzák  az uniós finanszírozásra kiválasztott 
prioritási területe ket, a konkrét célkit űzéseket, a várt eredményeket, a 
teljesítménymutatókat, valamint az indikatí v keretösszegeket is, átfogóan és az egyes 
prioritási területekre vonatkozóan egyaránt. 
(5) Az országok és régiók számára ké szített programozási  dokumentumokon kívül a 
Bizottság és az AKCS-országok az AKCS-titk árságon keresztül közösen elkészítik 
az AKCS-n belüli együttm űködés stratégiai dokumentumát és a kapcsolódó többéves 
indikatív programot, a Cotonoui Megáll apodás IV. mellékletének 12–14. cikkében 
rögzített elveknek megfelel ően. 
(6) A jelen rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében szerepl ő különös rendelkezések 
különleges támogatási programok formáját  ölthetik, e rendelet 6. cikkének (1) 
bekezdésében szerepl ő különös szempontok figyelembe vételével. 
6. cikk 
A válság sújtotta, válságot követ ő, illetve instabil helyzetben lév ő országokra és régiókra 
vonatkozó programozás 
(1) A válság sújtotta, válságot követ ő, vagy instabil helyzetben lév ő országokra és 
régiókra vonatkozó programozási dokumentumok kidolgozásakor megfelel ően 
figyelembe kell venni az érin tett országok és régiók kisz olgáltatottságát, sajátos 
szükségleteit és körülményeit. 
Megfelelő figyelmet kell fordítani a konfliktusmegel őzésre, az állam- és 
békeépítésre, a konfliktus utáni megbékélési és  újjáépítési intézked ésekre, valamint a 
nők szerepére ezekben a folyamatokban. 
Amennyiben a partnerországok vagy -régi ók válság sújtotta, válságot követ
ő, vagy 
instabil helyzetbe kerülnek, vagy azok közvetlenül érintik őket, külön hangsúlyt kell 
HU 20   HU helyezni a kárenyhítés, a helyreállítás és  a fejlesztés közötti koordináció fokozására 
valamennyi érintett szerepl ő között annak érdekében, hogy segítséget kapjanak a 
szükséghelyzett ől a fejlesztési szakaszba való átmenet végrehajtásához és ellenálló-
képességük fokozásához. Az instabil helyzet ű vagy természeti katasztrófák által 
rendszeresen sújtott országokra és régiókr a vonatkozó programozás rendelkezik a 
katasztrófákra való felkészülésr ől és azok megel őzéséről, valamint az effajta 
katasztrófák következményeinek kezelésér ől. 
(2) A válság sújtotta, válságot követ ő, illetve instabil helyzetben lév ő országok és régiók 
esetében az ország vagy régió együttm űködési stratégiája ad hoc felülvizsgálatnak 
vethető alá. E felülvizsgálatok a hosszú távú fejlesztés és együttm űködés felé való 
átmenet biztosítása érdekében konkrét és testre szabott straté giát javasolhatnak, 
előmozdítva ezzel a humanitárius és fejle sztéspolitikai eszközök közötti jobb 
együttműködést és átmenetet. 
7. cikk 
A programozási dokumentumok jóváhagyása és módosítása 
(1) A programozási dokumentumokat és a be nnük foglalt indikatív allokációkat a 
Bizottság hagyja jóvá  a 14. cikkben szerepl ő eljárás szerint. 
A programozási dokumentumoknak a 14. cikkben szerepl ő EFA-bizottság részére 
való megküldésével egy id őben a Bizottság tájékoztatásul a Közös Parlamenti 
Közgyűlésnek is megküldi a dokumentumokat. 
Ezt követ ően az érintett AKCS-állam vagy -régió hagyja jóvá a programozási 
dokumentumot. Azok az országok vagy régiók, amelyek még nem írtak alá 
programozási dokumentumot, e rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében szerepl ő 
feltételek mellett továbbra is támogathatók. 
(2) A stratégiai dokumentumok és többé ves indikatív programok – és bennük az 
indikatív allokációk – kiigazíthatók, fi gyelembe véve a Cotonoui Megállapodás IV. 
mellékletének 5., 11. és 14. cikkében szerepl ő felülvizsgálatokat. 
(3) A 14. cikkben szerepl ő eljárás alkalmazandó az olyan lé nyegi módosítások esetén is, 
amelyek a stratégia, annak programozás i dokumentumai és/vagy programozható 
forrásfelosztásai jelent ős módosítását eredményezik. Adott esetben a programozási 
dokumentum megfelel ő kiegészítéseit ezt követ ően az érintett AKCS-államnak vagy 
-régiónak is jóvá kell hagynia. 
(4) Az (1) bekezdésben szerepl ő eljárás nem alkalmazandó a programozási 
dokumentumok nem lényegi módosításakor, vagyis a technikai kiigazítások, a 
támogatásoknak a prioritási területenként  meghatározott indikatív keretösszegen 
belüli újrafelosztása, illetve az eredeti indikatív keretösszeg 20 %-ot nem meghaladó 
növelése vagy csökkentése esetén, feltéve, hogy az említett módosítások nem befolyásolják az említett dokumentumokban r ögzített prioritási  területeket és 
célkitűzéseket. Az ilyen esetekben a Bizott ság egy hónapon belül tájékoztatja az 
EFA-bizottságot ezekr ől a módosításokról. 
(5) Kell ően indokolt sürg ős esetekben – mint a válságok vagy a demokráciát, 
jogállamiságot, emberi jogokat vagy alapvet ő szabadságokat ér ő közvetlen 
HU 21   HU fenyegetések, köztük a 6. cikk (2) bekezdéséb en említett esetek – a 14. cikk (10) 
bekezdésében szerepl ő eljárás alkalmazható az 5. cikkben említett programozási 
dokumentumok módosítására. 
III. CÍM   
VÉGREHAJTÁS 
8. cikk 
A végrehajtás általános kerete 
A Cotonoui Megállapodás értelmében az AKCS- országok és -régiók számára nyújtott, a 
Bizottság és az EBB által igazgatott támogatások végrehajtása a bels ő megállapodás 10. 
cikkének (2) bekezdésében szerepl ő pénzügyi szabályzatnak (a továbbiakban: az EFA-ra 
alkalmazandó pénzügyi szabályzat) megfelel ően történik. 
9. cikk 
Cselekvési programok, egyedi intézkedések és különleges intézkedések elfogadása 
(1) A Bizottság éves cselekvési program okat fogad el, szükség esetén az 5. cikkben 
említett indikatív programozási dokumentumok alapján. 
Rendszeres fellépések esetében legfeljebb három évre szóló többéves cselekvési 
programokat is elfogadhat. 
Szükség szerint egy adott fell épés egyedi intézkedésként is elfogadható az éves vagy 
többéves cselekvési programok elfogadása el őtt vagy után. 
(2) A cselekvési programokat és egyedi intézkedéseket a Bizottság a partnerországgal 
vagy -régióval együtt, a helyi képviselettel rendelkez ő tagállamok bevonásával, és 
adott esetben – különösen közös programo zás esetén – más donorokkal és az EBB-
vel egyeztetve készíti el. 
A cselekvési programok minden fellépés vonatkozásában rögzítik a követend ő 
célkitűzéseket, a várt eredményeket és a f ő tevékenységeket, a végrehajtás 
módszereit, a költségvetést és  az indikatív ütemezést, minden kapcsolódó támogatási 
intézkedést és teljesítmény- nyomonkövetési intézkedést. 
A programokban ki kell térni arra, hogy hogyan veszik figyelembe az EBB 
folyamatban lév ő vagy tervezett tevékenységeit. 
(3) A 4. cikk (3) bekezdésében szerepl ő esetekben és el őre nem látott szükségletek 
felmerülése esetén a Bizottság külö nleges intézkedéseket fogadhat el. 
(4) Az (1) bekezdésben említett azon cselekvési programokat és egyedi intézkedéseket, 
amelyekre vonatkozóan az Unió pénzügyi tám ogatása meghaladja a 10 millió EUR-t, 
valamint azokat a különleges intézkedés eket, amelyekre vonatkozóan az Unió 
pénzügyi támogatása meghaladja a 30 m illió EUR-t, a Bizottság e rendelet 14. 
cikkében említett vizsgálóbizo ttsági eljárásnak megfelel ően fogadja el. 
HU 22   HU Nem kötelez ő ez az eljárás a küszöbértéket el nem ér ő cselekvési programok és 
intézkedések, valamint azok nem lénye gi módosításai esetén. A nem lényegi 
módosítások lehetnek techni kai kiigazítások, mint pé ldául a végrehajtási id őszak 
meghosszabbítása, a pénzeszközöknek az el őirányzott költségvetésen belüli 
átcsoportosítása vagy a költségveté s növelése vagy csökke ntése az eredeti 
költségvetés 20 %-át el nem ér ő mértékben, feltéve hogy ezek a módosítások nem 
érintik jelent ősen az eredeti cselekvési program vagy intézkedés célkit űzéseit. Az 
ilyen esetekben a Bizottság fogadja el a cs elekvési programokat és intézkedéseket, 
valamint ezek nem lényegi módosításait, melyekr ől a Bizottság egy hónapon belül 
értesíti az EFA-bizottságot. 
Kellően indokolt sürg ős esetekben, mint a válsá gok vagy a demokráciát, 
jogállamiságot, emberi jogokat vagy alapvet ő szabadságokat ér ő közvetlen 
fenyegetések, a Bizottság a 14. cikk (10) bekezdésében szerepl ő eljárás szerint 
egyedi vagy különleges intézkedéseket  fogadhat el, vagy módosíthatja a meglév ő 
cselekvési programokat és intézkedéseket. 
(5) A Bizottság a bels ő megállapodás 6. cikkének (2) bekezdésében szerepl ő kiadási 
támogatások vonatkozásában különleges cselekvési programokat fogad el a 14. 
cikkben szerepl ő eljárás szerint. A kiadási támogatásokra vonatkozó cselekvési 
programokban bekövetkez ő bármilyen változást ugyanezen  eljárás szerint fogadják 
el. 
(6) A projektek szintjén megfelel ő előzetes környezeti vizsgálatot kell végezni, többek 
között az éghajlat-változási és biodiverzitási hatások tekintetében, beleértve adott esetben a környezetvédelmi szempontból  érzékeny projektek,  különösen a nagyobb, 
új infrastruktúrák környezeti hatásvizsg álatát (KHV). Amennyi ben szükséges, az 
ágazati programok végrehajtásakor stratégi ai környezeti vizsgálatot (SKV) végeznek. 
Biztosítani kell az érdekelt felek környezeti vizsgálatokba való bevonását és az 
eredményekhez való nyilvános hozzáférést. 
10. cikk 
Önkéntes tagállami hozzájárulások 
(1) A tagállamok saját kezdeményezésükre a bels ő megállapodás 1. cikkének 
(9) bekezdésével összhangban a közös tá rsfinanszírozási int ézkedéseken kívül 
önkéntes hozzájárulásokat nyújthatnak a Bizottságnak vagy az EBB-nek a Cotonoui 
Megállapodás célkit űzései elérésének el ősegítése érdekében. Ezek a hozzájárulások 
nem érintik a 11. EFA általános forrásallok ációját. Ezeket a ho zzájárulásokat a bels ő
 
megállapodás 1. cikkének (2) bekezdésében említett rendes tagállami hozzájárulásokkal azonos módon kezelik, kivéve a bels ő megállapodás 6. és 7. 
cikkében foglalt rendelkezéseket, amelye k tekintetében kétoldalú hozzájárulási 
megállapodásban külön szabályok állapíthatók meg. 
(2) A források csak kell ően indokolt körülmények között vonatkozhatnak meghatározott 
célokra, például a 4. cikk (3) bekezdésében szerepl ő kivételes körülményekre adandó 
válasz esetén. Ebben az esetben a Bizottságnak vagy az EBB-nek tett önkéntes hozzájárulások címzett bevételként kezelend ők az EFA-ra vonatkozó pénzügyi 
szabályzatnak megfelel ően. 
HU 23   HU (3) Az önkéntes hozzájárulásokat integrá lják a programozási és felülvizsgálati 
folyamatba és az e rendeletben említett éves cselekvési programokba, egyedi intézkedésekbe és különleges intézkedésekbe , és azok tükrözik a partnerország vagy 
-régió felel ősségvállalását. 
(4) A cselekvési programok, egyedi intézk edések és különleges intézkedések ebb ől 
következő bármilyen változását a Bizottság fogadja el a 9. cikk rendelkezései szerint. 
(5) Azok a tagállamok, amelyek a Cotonoui Megállapodás célkit űzései elérésének 
elősegítése céljából önkéntes kiegészít ő hozzájárulásokat bízn ak a Bizottságra vagy 
az EBB-re, ezekr ől a hozzájárulásokról el őzetesen tájékoztatják a Tanácsot és az 
EFA/BK-bizottságot. 
11. cikk 
Adók, illetékek és díjak 
Az uniós támogatás nem keletkezt et speciális adókat, illetékeke t és díjakat, és nem ilyenek 
beszedését sem vonja maga után. 
A Cotonoui Megállapodás IV. mellé klete 31. cikkének sérelme nél kül ezek az adók, illetékek 
és díjak támogathatók a bels ő megállapodás 10. cikkének (2) bekezdésében említett EFA-ra 
alkalmazandó pénzügyi szabályzatban szerepl ő feltételek mellett. 
12. cikk 
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme 
(1) A Bizottság megfelel ő intézkedéseket hoz, amelyek biztosítják, hogy az e rendelet 
alapján finanszírozott intézkedések végr ehajtásakor az Unió pénzügyi érdekei a 
csalással, korrupcióval és egyéb illegá lis tevékenységekkel szemben alkalmazott 
megelőző intézkedések, hatékony ellen őrzések, illetve szabálytalanságok észlelése 
esetén a jogtalanul kifizetett összegek  visszafizettetése, vagy adott esetben 
visszaszolgáltatása, adott esetben pedig hatékony, ará nyos és visszatartó erej ű 
közigazgatási és pénzügyi szankció k révén védelemben részesüljenek. 
(2) A Bizottság vagy képvisel ői, valamint a Számvev őszék jogosultak 
dokumentumalapú és helyszíni ellen őrzést és vizsgálatot végezni az e rendelet 
alapján uniós forrásból finanszírozott tá mogatások kedvezményezettjeinél, valamint 
az e rendelet alapján uni ós forrásokban részesül ő vállalkozóknál és alvállalkozóknál. 
(3) Az 1073/1999/EK európai parl amenti és tan ácsi rendeletben
28 és a 2185/96/Euratom, 
EK tanácsi rendeletben29 megállapított rendelkezé seknek és eljárásoknak 
megfelelően az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) vizsgálatokat, köztük 
helyszíni ellen őrzéseket és vizsgálatokat végezhet annak megállapítása érdekében, 
hogy az e rendelet alapján finanszírozott támogatási megállapodásokkal, támogatási határozatokkal vagy szerz ődésekkel kapcsolatban csal ás, korrupció vagy bármely 
egyéb jogellenes tevékenység révén sé rültek-e az Unió pénzügyi érdekei. 
                                                
 
28 HL L 136., 1999.5.31., 1. o. 
29 HL L 292., 1996.11.15., 2. o. 
HU 24   HU (4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében 
harmadik országokkal és nemzetköz i szervezetekkel kötött együttm űködési 
megállapodásokban, az e rendelet végreh ajtása keretében létrejött szerz ődések, 
támogatási megállapodások és támogatási határozatok rendelkezéseket tartalmaznak 
a Bizottság, a Számvev őszék és az OLAF arra történ ő kifejezett felhatalmazásáról, 
hogy elvégezhetik az említett helyszíni és egyéb ellen őrzéseket és vizsgálatokat. 
13. cikk 
Állampolgárságra és származásra  vonatkozó szabályok a közbesze rzések, támogatások és más 
odaítélési eljárások tekintetében  
A közbeszerzések, támogatások és más odaíté lési eljárások eset ében alkalmazandó, 
állampolgárságra és származásra vonatkoz ó szabályokat a Cotonoui Megállapodás IV. 
mellékletének 20. cikke határozza meg. 
IV. CÍM   
DÖNTÉSHOZATALI  ELJÁRÁSOK 
14. cikk 
Az EFA-bizottság feladatai 
(1) A bels ő megállapodás 8. cikke által létrehozot t Európai Fejlesztési Alap Bizottsága 
(a továbbiakban: EFA-bizottság) a (3)– (10) bekezdésben meghatározott eljárás 
szerint fejti ki véleményét.  
Az EBB-t ől egy személy megfigyel őként részt vesz az EFA-bizottságnak a Bankot 
érintő kérdésekkel kapcsolatos döntéshozatali folyamataiban. 
(2) Az EFA-bizottság feladatai az e rendelet II. és III. címében foglalt feladatkörökre 
terjednek ki: 
a) A 11. EFA keretében nyújtott uniós tá mogatás programozása és a programozás 
felülvizsgálata, különös te kintettel az országstratégiák ra, a regionális és AKCS-
n belüli stratégiákra; valamint 
b) az uniós és tagállami támogatás végrehajtásának nyomon követése, amely 
kiterjed többek között a támogatásnak a szegénység csökken tésére gyakorolt 
hatására, az ágazati szempontokra, az egymással összefonódó kérdésekre, a 
tagállamokkal és más donorokkal a he lyszínen folytatott koordináció 
működésére és a 2. cikkben említett segélyhatékonysági elvek alkalmazásában 
elért haladásra. 
(3) Amikor az EFA-bizottságot vélemény nyilvánítására kérik fel, a Bizottság 
képviselője az EFA-bizottság eljárási szabályzatában szerepl ő határidőn belül 
benyújtja az EFA-bizottságnak a meghoza ndó intézkedés tervezetét. Az EFA-
bizottság, az elnöke által az ügy sürg ősségére tekintettel megá llapított, de 30 napot 
nem meghaladó határid őn belül véleményt nyilvánít. 
HU 25   HU Amíg az EFA-bizottság nem nyilvánított véleményt, az EFA-bizottság bármelyik 
tagja javasolhat módosításokat, az elnök pedi g módosított változat okat terjeszthet el ő 
az intézkedés tervezetéhez. 
Az elnök törekszik arra, hogy megtalálja  az EFA-bizottságon belül a lehet ő 
legnagyobb támogatottságot élvez ő megoldásokat. Az elnök tájékoztatja az EFA-
bizottságot arról, hogy a vitákat és a módosító javaslatokat milyen módon vették 
figyelembe, különös tekintettel az  EFA-bizottságon belül széles kör ű támogatást 
élvező javaslatokra. 
(4) Véleményét az EFA-bizottság a bels ő megállapodás 8. cikkének (3) bekezdésében 
előírt minősített többséggel hozza meg a tagállamok szavazatai alapján, amelyek 
súlyozását a bels ő megállapodás 8. cikkének (2) bekezdése határozza meg. 
(5) Amennyiben az EFA-bizottság kedvez ő véleményt nyilvánít, a Bizottság elfogadja 
az intézkedéseket, amelyek azonnal alkalmazandók. 
(6) Ha az EFA-bizottság véleménye kedvez őtlen, a Bizottság nem fogadja el az 
intézkedéseket. Amennyiben az intézkedés eket szükségesnek ítélik, az elnök további 
megvitatás céljából a kedvez őtlen vélemény kinyilvánításától számított két hónapon 
belül az intézkedések terv ezetének módosított  változatát az EFA-bizottság elé 
terjesztheti, vagy az intézkedések tervezet ét a véleménynyilvánítástól számított egy 
hónapon belül a (9) bekezdésben szerepl ő fellebbviteli bizottsá g elé terjesztheti. 
(7) Ha a bizottság nem nyilvánított vélemé nyt, a Bizottság elfogadhatja a tervezett 
intézkedéseket, a lenti második albekezd ésben meghatározott eset kivételével. 
Amennyiben a Bizottság nem fogadja el  az intézkedéseket, az elnök az EFA-
bizottság elé terjesztheti a nnak módosított változatát. 
A Bizottság nem fogadja el az intézked éseket, ha az EFA-bizottság tagjainak 
egyszerű többsége ellenzi azt. Ebben az esetben, ha az intézkedéseket szükségesnek 
ítélik, az elnök további megvitatás céljából a szavazástól számított két hónapon belül 
a tervezett intézkedések módos ított változatát az EFA-bizott ság elé terjesztheti, vagy 
az tervezett intézkedéseket  a véleménynyilvánítástól számított egy hónapon belül a 
(9) bekezdésben szerepl ő fellebbviteli bizottság elé terjesztheti.  
(8) Amikor az EFA-bizottság szakvéleményét írásbeli eljárás keretében kell megkérni, 
az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a szakvélemény benyújtásához rendelkezésre álló határid őn belül az EFA-bizottság elnöke így dönt, 
vagy az EFA-bizottsági tagok egyszer ű többsége ezt kéri. 
(9) A fellebbviteli bizottság a Bizottsá g javaslata alapján, a tagok egyszer ű többségével 
elfogadja eljárási szabályzatát. Amennyi ben a fellebbviteli bizottsághoz beadványt 
nyújtanak be, a bizottság – a kell ően indokolt esetek kivételével – leghamarabb 14 
nappal és legkés őbb hat héttel a beterjesztést követ ően összeül. A (3) bekezdés els ő
 
albekezdésének sérelme nélkül a felle bbviteli bizottság a beterjesztést követ ő 2 
hónapon belül a bels ő megállapodás 8. cikkének (3) bekezdésében el őírt minősített 
többséggel véleményt alkot a tagállamok s zavazatai alapján, amelyek súlyozását a 
belső megállapodás 8. cikkének (2) bekezd ése határozza meg. A fellebbviteli 
bizottság elnöke a Bizottság egy képvisel ője. 
HU 26   HU Az elnök a bizottság ta gjaival szoros együttm űködésben határozza meg a 
fellebbviteli bizottság ülésének dátumát, hogy a tagállamok, a Bizottság és a Bankot 
érintő kérdések tekintetében az EBB biztosíthassa a megfelel ő szintű képviseletet. 
Ha a fellebbviteli bizottság véleménye kedvez ő, a Bizottság elfogadja az 
intézkedéseket. Ha a fellebbviteli bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság elfogadhatja az intézkedéseket. Ha a fellebbviteli bizottság véleménye kedvez őtlen, a 
Bizottság nem fogadja el az intézkedéseket. 
(10) Azon esetekben, amikor erre a bek ezdésre hivatkoznak, a Bizottság az EFA-
bizottságnak történ ő előzetes benyújtás nélkül elfogadja az intézkedéseket, amelyek 
azonnali hatállyal alkalmazandók, és amelyek az elfogadott vagy módosított dokumentum, cselekvési program vagy intézkedés id őtartama alatt hatályban 
maradnak. 
Elfogadásukat követ ően legkés őbb 14 nappal az elnök benyú jtja az intézkedéseket 
véleménynyilvánítás céljából az EFA-bizottságnak. 
Amennyiben az EFA-bizottság kedvez őtlen véleményt nyilvánít e cikk (3) és (4) 
bekezdésével összhangban, a Bizottság az els ő albekezdésnek megfelel ően azonnal 
hatályon kívül helyezi az elfogadott intézkedéseket. 
15. cikk 
Az Afrikai Békekeret 
Az AKCS-n belüli indikatív programokban forrá sokat különítenek el az  Afrikai Békekeret 
számára. Ezeket a forrásokat kiegészíthetik  a regionális indikatí v programok. A következ ő 
pontokban meghatározott külön eljárás a következ ők szerint alkalmazandó: 
a) az Afrikai Unió kérésére, az AKCS-EU Nagykövetek Bizottságának jóváhagyásával 
a Bizottság többéves cselekvési program okat készít, melyekben részletezi a 
követendő célokat, a lehetséges fellépések te rjedelmét és jellegét, valamint a 
végrehajtást. Az egyes cselekvési pr ogramok melléklete meghatározza az összes 
lehetséges fellépéstípusra vonatkoz ó – az egyes fellépések jellegének, 
nagyságrendjének és sürg ősségének megfelel ő – döntéshozatali eljárásokat; 
b) a cselekvési programokat – beleértve az a) pontban említett mellékletet is – és azok 
bármely módosítását az el őkészítő tanácsi munkacsoportok és a Politikai és 
Biztonsági Bizottság vitatja meg, és a bels ő megállapodás 8. cikkének (3) 
bekezdésében meghatározott min ősített többséggel a CORE PER hagyja jóvá, majd a 
Bizottság fogadja el; 
c) a cselekvési programok szolgálnak – az a) pontban említett melléklet kivételével – a 
Bizottság és az Afrikai Unió között megkötend ő finanszírozási megállapodás 
alapjául; 
d) a Politikai és Biztonsági Bizottságnak a finanszírozási megállapodás értelmében 
végrehajtandó valamennyi fellépést el őzetesen jóvá kell hagynia; az érintett 
előkészítő tanácsi munkacsoportokat a fellépés eknek a Politikai és Biztonsági 
Bizottsághoz történ ő benyújtását megel őzően kellő időben – a b) pontban említett 
egyedi döntéshozatali el járásoknak megfelel ően – tájékoztatni ke ll vagy konzultálni 
HU 27   HU kell velük annak biztosítása érdekébe n, hogy a katonai és biztonsági szempontok 
mellett az el őirányzott intézkedések fejlesztéssel kapcsolatos szempontjait is 
figyelembe vegyék; 
e) a Bizottság a Tanács vagy az EFA-bizottság kérésére évente tevékenységi jelentést 
készít az alapok felhasználásáról a Tan ács és az EFA-bizottság tájékoztatására, 
amely különbséget tesz az ODA-hoz kapcsolódó és az ahhoz nem kapcsolódó kötelezettségvállalások és  kifizetések között. 
Az Unió tovább vizsgálja az alternatív jöv őbeni finanszírozá si források lehet őségét, ide értve 
a közös kül- és biztonságpolitika finanszírozását is. 
16. cikk 
A Beruházási Keret Bizottság 
(1) A bels ő megállapodás 9. cikke által az EBB ég isze alatt létrehozott Beruházási Keret 
Bizottság a tagállamok képvisel őiből és a Bizottság képvisel őjéből áll. A Bizottság 
üléseire megfigyel őként meghívást kap a Tanács F őtitkársága és az EKSZ egy-egy 
képviselője. Minden tagállam és a Bizottság egy-egy képvisel őt jelöl, valamint egy 
kijelölt helyettest. A folytonosság biztos ítása érdekében a BK -bizottság elnökét 
kétéves id őtartamra a BK-bizottság maga vála sztja a saját tagjai közül. Az EBB 
biztosítja a bizottság titkárságát és a tám ogató szolgáltatásokat. Csak a tagállamok 
által kijelölt BK-bizo ttsági tagok vagy azok helyettesei szavaznak. 
A BK-bizottság eljárási szabályzatát – az EBB által a Bizottsággal folytatott 
konzultációt követ ően készített javaslat alapján – a Tanács fogadja el egyhangúlag. 
A BK-bizottság min ősített többséggel jár el. A szavazatokat a bels ő megállapodás 8. 
cikkében megállapítottak szerint súlyozzák. 
A BK-bizottság évente legalább négyszer  ülésezik. Az EBB vagy a bizottság 
tagjainak kérésére további ülések is összehívhatók az eljárási szabályzatban 
meghatározottak szerint. Emellett a BK-b izottság az eljárási szabályzatában 
megállapított feltételeknek megfelel ően írásbeli eljárás útján véleményt nyilváníthat. 
(2) A BK-bizottság jóváhagyja a következ őket: 
a) a beruházási keret végrehajtására  vonatkozó operatív iránymutatások; 
b) a Cotonoui Megállapodás célkit űzései és az Unió fejlesztéspolitikájának 
általános elvei alapján a beruházási keret beruházási stratégiái és üzleti tervei; 
c) a beruházási keret éves jelentései; d) a beruházási kerettel kapcsolatos bárm ely általános szakpolitikai dokumentum, 
beleértve az értékel ő jelentéseket is. 
(3) Emellett a BK-bizottság véle ményt nyilvánít az alábbiakról: 
a) a Cotonoui Megállapodás II. melléklet e 2. cikkének (7) be kezdése és 4. cikke 
(2) bekezdésének b) pontja szerin ti kamattámogatás nyújtásáról szóló 
HU 28   HU javaslatok. Ilyen esetekben a BK-b izottság az említett kamattámogatás 
felhasználását is véleményezi; 
b) a beruházási keretb ől nyújtott finanszírozásra vonatkozó javaslatok olyan 
projektek esetében, amelyekr ől a Bizottság negatív véleményt nyilvánított; 
c) a beruházási kerettel kapcsolato s, a BK operatív iránymutatásaiban 
meghatározott általános elveke n alapuló egyéb javaslatok. 
A kis érték ű műveletek jóváhagyási folyamatának ésszer űsítése érdekében a BK-
bizottság kedvez ő véleményt nyilváníthat az EBB-nek a kamattámogatások globális 
felosztásával (kamattámogatás, tec hnikai segítségnyújtás) vagy globális 
engedélyezéssel (hitelnyújtás, t őkefinanszírozás) kapcsolatos javaslatairól, amelyeket 
ezt követően – a BK-bizottság és/vagy a Bizottság további véleményezése nélkül – a 
globális felosztásban/engedélyezésben me ghatározott, többek között a legmagasabb 
projektenkénti összegre vonat kozó kritériumoknak megfelel ően az EBB oszt fel az 
egyes projektek között. 
Emellett az EBB irányító testületei id őről időre kérhetik, hogy a BK-bizottság 
minden finanszírozási javaslatot vagy a finanszírozási ja vaslatok bizonyos 
kategóriáit véleményezze. 
(4) Az EBB feladata, hogy a BK-bizottságnak id őben benyújtson minden olyan kérdést, 
amelyet a (2) és (3) bekezdésben fogla ltak szerint a BK-bizottságnak jóvá kell 
hagynia vagy véleményeznie kell. A bizottságnak véleményezésre benyújtott bármely javaslat esetében a BK-ra  vonatkozó operatív iránymutatásokban 
meghatározott vonatkozó kritériumok és  elvek szerint kell eljárni. 
(5) Az EBB szorosan együttm űködik a Bizottsággal, és a dott esetben más donorokkal is 
összehangolja a m űveleteit. Ez különösen a következ őket jelenti: 
a) az EBB a Bizottsággal közösen el őkészíti vagy felülvizsgálja a BK (2) 
bekezdés a) pontjában említett operatív iránymutatásait. Az EBB felel ősséggel 
tartozik az iránymutatásoknak való me gfelelésért, és gondoskodik arról, hogy 
az általa támogatott projektek tiszteletben tartsák a nemzetközi szociális és környezetvédelmi el őírásokat, és megfeleljene k a Cotonoui Megállapodás 
célkitűzéseinek, az uniós fejlesztéspolitika álta lános elveinek, valamint az adott 
országra vagy régióra vonatkozó együttm űködési stratégiának; 
b) az EBB a beruházási stratégiák, üzleti tervek és általános szakpolitikai 
dokumentumok elkészítése során kikéri a Bizottság véleményét;  
c) az EBB tájékoztatja a Bizottságot a 18. cikk (1) bekezdés e szerint általa 
igazgatott projektekr ől. A projektelbírálás szakaszában kikéri a Bizottság 
véleményét arról, hogy a projekt ko herens-e az adott ország együttm űködési 
stratégiájával vagy a regionális együttm
űködési stratégiával, vagy az esett ől 
függően a BK általános célkit űzéseivel; 
d) a (3) bekezdés a) pontjában említe tt globális felosztás keretébe tartozó 
kamattámogatások kivételével az EBB a projektelbírálás szakaszában szintén kéri a Bizottság egyetértését a BK-bizottsághoz benyújtott minden kamattámogatási javaslat tekintetéb en arra vonatkozóan, hogy az összhangban 
HU 29   HU van-e a Cotonoui Megállapodás II. melléklet e 2. cikkének (7) bekezdésével és 
4. cikkének (2) bekezdésével, vala mint a beruházási keret operatív 
iránymutatásaiban meghatározott kritériumokkal. 
Ha a Bizottság a javaslat benyújtásátó l számított három héten belül nem küld 
értesítést kedvez őtlen véleményér ől, úgy tekintend ő, hogy a javaslatról kedvez ő 
véleményt alkotott, illetve azzal egyetért . A pénzügyi projektek vagy a közszféra 
projektjeire vonatkozó vélemények, valamint a kamattámogatásokkal való egyetértés 
tekintetében a Bizottság ké rheti, hogy a végleges projek tjavaslatot – két héttel 
azelőtt, hogy azt a BK-bizottságnak elküldenék – véleményezésre vagy jóváhagyásra 
nyújtsák be számára. 
(6) Az EBB csak akkor folytathatja a (3) bekezdésben említett tevékenységekkel 
kapcsolatos eljárást, ha a BK-bizottság azokról kedvez ő véleményt adott. 
A BK-bizottság kedvez ő véleményét követ ően az EBB saját eljárásainak 
megfelelően határoz a javaslatról. Többek közö tt úgy is határozhat, hogy nem jár el a 
javaslattal kapcsolatban. Az EBB rendszeres id őközönként tájékoztatja a BK-
bizottságot és a Bizottságot az olyan esetekr ől, amelyekben úgy határozott, hogy nem 
jár el. 
Az EBB a saját eljárásainak megfelel ően határoz a saját forrásaiból nyújtott 
hitelekről és a beruházási keretb ől nyújtott olyan finanszírozásokról, amelyekhez 
nem szükséges a BK-bizottság véleménye, a beruházási keret esetében pedig a BK-
bizottság által jóváhagyott BK-opera tív iránymutatásoknak és beruházási 
stratégiáknak megfelel ően határoz. 
Az EBB a BK-bizottságnak a kamattámogatás nyújtására vonatkoz ó javaslatról adott 
kedvezőtlen véleménye ellenére is folytathatja az adott hitellel kapcsolatos eljárást, 
de a kamattámogatás el őnyei nélkül. Az EBB rendszeres id őközönként tájékoztatja a 
BK-bizottságot és a Bizottságot az olyan esetekr ől, amelyekben úgy határozott, hogy 
a fentiek szerint jár el. 
A BK operatív iránymutatásaiban megállapított feltételekre, valamint arra a feltételre 
is figyelemmel, hogy a kérdéses hitel vagy a beruházási keretb ől nyújtott 
finanszírozás alapvet ő célkitűzése nem változik, az EBB úgy is határozhat, hogy 
módosítja a feltételeket egy olyan, a beruházási keretb ől nyújtott hitel vagy 
finanszírozás tekintetében, amelyr ől a (3) bekezdés értelm ében a BK-bizottság 
kedvező véleményt adott, vagy bármel y hitel esetében, amelynek 
kamattámogatásáról a BK-bizottság kedvez ő véleményt adott. Az EBB többek között 
úgy is határozhat, hogy legfeljebb 20 %-kal  megemeli a hitel, vagy a beruházási 
keretből nyújtott finanszírozás összegét. 
A Cotonoui Megállapodás II. melléklete 2. cikkének (7) bekezdésében említett 
kamattámogatásos projektek esetében az ily en emelés a kamattámogatás értékének 
arányos emelését is eredményezheti. Az EBB rendszeres id őközönként tájékoztatja a 
BK-bizottságot és a Bizottságot az olyan esetekr ől, amelyekben úgy határozott, hogy 
a fentiek szerint jár el. Amennyiben a Cotonoui Megállapodás II. melléklete 2. 
cikkének (7) bekezdésében meghatározott projektek esetében a támogatás értékének növelését igénylik, azt a BK-bizot tságnak véleményeznie kell, miel őtt az EBB az 
ügyben eljár. 
HU 30   HU (7) Az EBB a beruházási keret finanszírozási m űveleteit és a beruházási keret számláján 
tartott minden pénzeszközt a Cotonoui Megállapodás célkit űzéseivel összhangban 
kezel. Többek között részt vehet olyan jogi személyek vezet ő és felügyeleti 
szerveiben, amelyekbe a beruházási keretb ől tőkekihelyezés történt, és a beruházási 
keret révén élvezett jogokat az ope ratív iránymutatásokkal összhangban 
korlátozhatja, felmondhatja és módosíthatja. 
V. CÍM 
ZÁRÓ  RENDELKEZÉSEK 
17. cikk 
Harmadik ország vagy régió részvétele 
Az uniós támogatások koherenciá jának és hatékonyságának bizt osítása érdekébe n a Bizottság 
úgy határozhat, hogy a bels ő megállapodás 1. cikke (2) bekezdés e a) pontjának i. alpontjában 
szereplő forrásokból támogathatók  legyenek nem AKCS fejl ődő országok és olyan AKCS 
taggal rendelkez ő regionális integrációs sz ervek, amelyek az unió küls ő tevékenységeinek 
más finanszírozási eszközeib ől támogatható regionális együttm űködést és integrációt 
mozdítják el ő, ha az érintett projekt vagy program  regionális vagy határokon átnyúló jelleg ű, 
és összhangban áll a Cotonoui Megállapodás IV . mellékletének 6. cikkével. A […] határozat 
alapján támogatható tengerentúli orszá gok és területek (TOT ) és az Unió legküls ő régiói is 
részt vehetnek a regionális együttm űködési projektekben vagy pr ogramokban; az e területek 
és legküls ő régiók részvételét lehet ővé tevő finanszírozás a bels ő megállapodás 1. cikke (2) 
bekezdése a) pontjának i. alpontjában szerepl ő forrásokon felül értend ő. Figyelembe kell 
venni a tagállamok, legküls ő régióik, a TOT-ok és az AKCS-országok közötti meger ősített 
együttműködést, és megfelel ő esetben koordinációs mechanizmu sokat kell kialakítani. Erre a 
finanszírozásra és a 11. pé nzügyi szabályzatban szerepl ő finanszírozási tí pusokra vonatkozó 
rendelkezések szerepelhetnek a stratégi ai dokumentumokban és többéves indikatív 
programokban, valamint e rendelet 9. cikkében szerepl ő cselekvési programokban és 
intézkedésekben. 
18. cikk 
Monitoring, jelentéstétel és az  EFA-támogatások értékelése 
(1) A Bizottság és az EBB rendszeresen nyomon követi tevékenységeit és  áttekinti a várt 
eredmények elérése felé tett haladást . A Bizottság ágazati politikáinak és 
tevékenységeinek hatásáró l és hatékonyságáról, valamint a programozás 
hatékonyságáról is értékelést fog vé gezni, adott esetben független küls ő értékelések 
útján. Az értékeléseknek az OECD/DAC bevált gyakorlatra vonatkozó elvein kell alapulniuk, és annak meger ősítésére kell törekedniük, hogy teljesültek-e a konkrét 
célkitűzések – adott esetben a nemek közti egyenl őség kérdéseit is figyelembe véve –
, és ajánlásokat kell megfogalmazniuk a kés őbbi műveletek javítása érdekében. 
Az EBB rendszeresen tájékoztatja a Bizottsá got a 11. EFA forrásai ból finanszírozott, 
az EBB által kezelt projektek megvalósítá sáról; ennek során követi a beruházási 
keret operatív iránymutatásai ban meghatározott eljárásokat. 
HU 31   HU (2) A Bizottság tájékoztatás céljából megküldi az értékel ő jelentéseit az EFA-
bizottságon keresztül a tagállam oknak, és az EBB-nek. Az eredmények 
felhasználásra kerülnek a programtervezés és a forrásfelosztás során. 
(3) A Bizottság megfelel ő mértékben bevon minden érintett et a jelen rendelet alapján 
nyújtott uniós támogatások értékelési szak aszába, és adott esetben törekedhet közös 
értékelések végrehajtására az EU tagáll amaival, más donorokkal és fejlesztési 
partnerekkel. 
(4) A Bizottság megvizsgálja a 11. EFA végreha jtása tekintetében el ért eredményeket, és 
2016-tal kezd ődően minden második évben jelent ést nyújt be a Tanácsnak a 
végrehajtásról és az eredményekr ől, valamint – amennyire lehetséges – az uniós 
pénzügyi támogatás legf őbb eredményeir ől és hatásairól. A jelentést megküldik az 
Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók 
Bizottságának. 
(5) A kétéves jelentés az el őző év vonatkozásában tájékozta tást nyújt a finanszírozott 
intézkedésekr ől, a monitoring és értékel ő tevékenységek eredményeir ől, az érintett 
fejlesztési partnerek közrem űködéséről, valamint a kötelezettsé gvállalási és kifizetési 
előirányzatok végrehajtásáról, országokra, régiókra és együttm űködési ágazatokra 
lebontva. 
(6) A jelentés értékeli a támogatás eredménye it, és – amennyire csak lehetséges – a 
Cotonoui Megállapodás célkit űzéseinek elérésében betöltött szerepét jelz ő konkrét és 
mérhető mutatókat használ fel erre. Tükrözi a legfontosabb levont tanulságokat és az 
előző évi értékelés ajánlása inak nyomon követését. 
(7) Az Unió és tagállamai teljesítményértékelést végeznek, amelynek során 
megvizsgálják a kötelezettségvállalások és kifizetések teljesítésének mértékét, 
valamint a biztosított támogatás eredményeit és hatását. Az értékelést a Bizottság 
javaslata alapján végzik el. 
(8) Az EBB tájékoztatja a BK-bizo ttságot a beruházási keret célkit űzéseinek elérése 
tekintetében elért eredményekr ől. A Cotonoui Megállapodás II. melléklete 6B. 
cikkének megfelel ően a beruházási keret általános eredményei tekintetében a 11. 
EFA végrehajtásának félidejénél és végén közös felülvizsgálatot végeznek. A félid ős 
felülvizsgálatot az EBB-vel együttm űködésben független küls ő szakértők végzik, és 
az eredményeket a BK-bizottság rendelkezésére bocsátják. 
19. cikk 
Éghajlat-politikai és biodiverzitási kiadások 
Az éghajlat-politikához és a biodiverzitáshoz kapcsolódó összes kiadás éves becslését az 
elfogadott indikatív programozási dokumentum ok alapján végzik el. Az EFA keretében 
felosztott finanszírozást az OECD módszertaná n (a riói mutatókon) alapuló nyomonkövetési 
rendszerrel vizsgálják, az ennél pontosabb módszerek használa tának kizárása nélkül – 
amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak –,  melyet integrálnak az uniós programok 
teljesítménymenedzsmentjének meglév ő módszereibe, hogy számszer űsíteni lehessen az 
éghajlat-politikával és biodiverzitással kapcsolatos kiadásokat a 9. cikkben említett cselekvési programok, egyedi és különleges intézkedések  szintjén, és rögzíte ni lehessen ezeket az 
értékelésekben és a kétéves jelentésekben. 
HU 32   HU 20. cikk 
Európai Külügyi Szolgálat 
E rendelet az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és m űködésének a megállapításáról 
szóló 2010/427/EU tanácsi határoza ttal összhangban alkalmazandó. 
21. cikk 
Átmeneti intézkedések 
A 11. EFA hatályba lépéséig a 9. cikkben szerepl ő cselekvési programok, egyedi 
intézkedések, különleges intézk edések és kiadási támogatásokra vonatkozó konkrét cselekvési 
programok formáját ölt ő átmeneti intézkedéseket a 11. EFA áthidaló keretéb ől finanszírozzák, 
amely a korábbi EFA-k egyenlegéb ől és e korábbi EFA-k projektjeib ől visszavont 
előirányzatokból áll. Ebb ől az áthidaló keretb ől a belső megállapodás 2. cikkének d) 
pontjában szerepl ő kamattámogatások és projektekkel ka pcsolatos technikai segítségnyújtás 
finanszírozására is nyújtható támogatás. Az  átmeneti intézkedések célja a programozási 
dokumentumok végrehajtásának megkönnyítése. 
Az áthidaló keretb ől lekötött forrásokat a 11. EFA-hoz kell elszámolni. A bels ő megállapodás 
1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában szerepl ő, 9. és 10. EFA-ra vonatkozó tagállami 
hozzájárulásokat ennek megfelel ően csökkentik. 
Az átmeneti intézkedések végrehajtása  céljából a 10. EFA-ra alkalmazandó pénzügyi 
szabályzat továbbra is alkalmazandó mindaddi g, amíg a 11. EFA-ra alkalmazandó pénzügyi 
szabályzat hatályba lép. 
22. cikk 
Hatálybalépés 
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követ ő harmadik napon 
lép hatályba. 
A rendelet 2014. január 1-jét ől a belső megállapodás alkalmazásának utolsó napjáig 
alkalmazandó. 
Ez a rendelet teljes egészében kötelez ő és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. 
Kelt Brüsszelben,  
 a Tanács részér ől 
 az elnök