INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A hozzáadottérték-adó (héa) olyan általános fogyasztási adó, amelyet végső soron a végső fogyasztó visel, de amelynek beszedése az árukat értékesítő vagy szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokon keresztül történik. A héának a héairányelv 2. cikkében meghatározott alkalmazási köre igen széles: az adóalany által valamely tagállamban ellenszolgáltatás fejében teljesített összes termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra, továbbá az Európai Unióba (EU) irányuló összes termékimportra kiterjed. A héairányelvben kitűzött célok egyike egy közös héamentességi jegyzék összeállítása volt, amelynek segítségévek az uniós saját források valamennyi tagállamban egységes módon lennének beszedhetők. Ezért az ügyletek héa alóli mentesítéséről külön rendelkezni kell a héairányelvben.

A héairányelv nem ír elő általános mentességet a biztonsági és védelmi célú termékértékesítés, illetve szolgáltatásnyújtás tekintetében. Következésképpen a fegyveres erők számára értékesített termékek vagy nyújtott szolgáltatások, illetve a fegyveres erők által importált termékek elvben héakötelesek. A héa költsége tükröződik az államkincstár ezen adóból származó bevételeinek növekedésében (a katonai erők mint állami szervek nem igényelhetik vissza az ilyen héát), e bevételek pedig a költségvetés azon előirányzatait gyarapítják, amelyek többek között a honvédelemmel kapcsolatos tevékenységek finanszírozására szolgálnak.

Ugyanakkor az irányelv mentességet biztosít az Észak-atlanti Szerződésben részes államok azon fegyveres erői részére teljesített termékértékesítések, illetve szolgáltatásnyújtások tekintetében, amelyek saját államukon kívül vesznek részt közös védelmi feladat ellátásában. Ez a mentesség azon helyzetek kezelésére szolgál, amikor a bevételek és a kiadások körforgása megszakad, mivel az ilyen termékértékesítésekre, illetve szolgáltatásnyújtásokra kivetett héa szokásos esetben annál az államnál jelentkezne bevételként, amelyben a fegyveres erők találhatók, nem pedig ezek saját államában.

A jövedékiadó-irányelv hasonló mentességet biztosít a jövedéki adó alól az Észak-atlanti Szerződés Szervezete (NATO) tagjainak fegyveres erői számára szállított jövedéki termékek tekintetében.

Míg a NATO védelmi feladatai 1977 óta a héairányelv és 1993 óta a jövedékiadó-irányelv hatálya alá tartoznak, a mentességek egyike sem vonatkozik az uniós keretben végzett közös védelmi feladat ellátásához kapcsolódó termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra, mivel jelenleg még nem létezik közös uniós védelempolitika. Mindazonáltal a közös biztonság- és védelempolitika (KBVP), amely 2000-ben európai biztonsági és védelmi politika (EBVP) néven jött létre, a külső fellépés kulcsfontosságú eszköze, és magában foglalja a közös uniós védelempolitika fokozatos kialakítását.

A Lisszaboni Szerződés, amely 2009 decemberében lépett hatályba, mérföldkövet jelentett a KBVP kialakításában. Az Európai Unióról szóló szerződésnek (EUSZ) a Lisszaboni Szerződéssel módosított változata kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezést tartalmaz, és lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az „állandó strukturált együttműködés” (PESCO) révén szorosabb együttműködést alakítsanak ki katonai ügyekben. Ezenkívül a Lisszaboni Szerződés létrehozta az Európai Külügyi Szolgálatot (EKSZ) is, amely az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjét segíti feladatai ellátásában, ideértve a KBVP-hez kapcsolódó feladatokat is. Az a tény, hogy a főképviselő egyben a Bizottság egyik alelnöke is, megkönnyíti az összes szükséges uniós eszköz összevonását, és az uniós válságkezelés vonatkozásában átfogó megközelítés alkalmazását teszi lehetővé.

Az Európai Unió Katonai Bizottsága (EUKB), amely 2001-ben jött létre, a Tanács legmagasabb szintű katonai szerve. Az EUKB irányítja az uniós kereten belüli valamennyi katonai tevékenységet, és tanácsot ad a KBVP keretében megvalósuló katonai missziók és műveletek tervezésével és végrehajtásával, valamint a katonai képességek fejlesztésével kapcsolatban.

Az Európai Unió Katonai Törzse, amely szintén 2001-ben jött létre, és az EUKB katonai irányítása alatt működik, a katonai szakértelem forrásaként szolgál az EU számára. Korai előrejelzést, helyzetértékelést és stratégiai tervezést biztosít az EUSZ 42. cikkének (1) bekezdésében és 43. cikkének (1) bekezdésében említett missziók és feladatok tekintetében. Hozzájárul továbbá a képességekkel kapcsolatos célok kidolgozásához, értékeléséhez és felülvizsgálatához is.

2016 júniusában az Európai Unió kül- és biztonságpolitikára vonatkozó globális stratégiája megteremtette az alapokat a KBVP-nek a következő három fő prioritás mentén történő továbbfejlesztéséhez: reagálás a külső konfliktusokra és válságokra, a partnerek képességeinek építése, valamint az Uniónak és polgárainak védelme. Az Európai Tanács 2017 decemberében felkérte a főképviselőt, a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a PESCO és az EUNATO együttműködés keretében egyaránt tegyenek előrelépéseket a katonai mobilitás megvalósítása terén.

2018 márciusában a Bizottság és a főképviselő – a katonai mobilitás EU-n belüli javításáról szóló, 2017. novemberi közös közlemény folytatásaként – a katonai mobilitásra vonatkozó cselekvési tervről szóló közös közleményt tett közzé. A cselekvési terv elismeri, hogy az adminisztratív terhek csökkentése és ezáltal a katonai mobilitás terén jelentkező késedelmek és költségek mérséklése érdekében egyenlő bánásmódot kell alkalmazni a védelmi feladatok vonatkozásában, és együttműködésre kell ösztönözni a tagállamokat. A cselekvési terv előírja a Bizottság számára annak megvizsgálását, hogy megvalósítható-e az uniós keretben, illetve a NATO égisze alatt végzett védelmi feladatok héa szempontjából történő megítélésének összehangolása.

2018. november 19-én a Tanács közzétette az EU kül- és biztonságpolitikára vonatkozó globális stratégiája keretében a biztonságra és a védelemre vonatkozóan elfogadott következtetéseit. A Tanács üdvözölte a biztonság és a védelem területén az előző két évben elért jelentős előrehaladást, és hangsúlyozta, hogy a tagállamok és az uniós intézmények folyamatos szerepvállalásával meg kell őrizni a munka lendületét. A Tanács külön is üdvözölte a PESCO végrehajtása terén elért eredményeket, valamint azokat a folyamatban lévő erőfeszítéseket, amelyek arra irányulnak, hogy javítsák a katonai személyzet, anyagok és felszerelések mobilitását a szokásos tevékenységek céljából, illetve válság- és konfliktushelyzetekben, az Unión belül és kívül egyaránt.

A cselekvési tervvel és a Tanács következtetéseivel összhangban e javaslat célja az, hogy a lehető legnagyobb mértékben összehangolja az EU és a NATO keretében végzett védelmi feladatoknak a héa szempontjából történő megítélését. A javaslatban tekintetbe kell venni, hogy míg az Észak-atlanti Szerződés keretében már léteznek kollektív védelmi erőfeszítések, közös uniós védelempolitika egyelőre nincs.

A jövedéki adó alóli mentességre vonatkozó, a jövedékiadó-irányelvben előírt rendelkezéseket hasonlóképpen össze kell hangolni.

•Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

A javaslat kiegészíti a héára vonatkozó 2016. évi cselekvési tervet, amely felvázolja a héarendszer korszerűsítésének és ezáltal egyszerűbbé, a csalással szemben ellenállóbbá és a vállalkozások számára előnyösebbé tételének lehetőségeit.

A héairányelv IX. címének 8. fejezetével („Egyes, exportnak minősülő ügyletekre vonatkozó adómentesség”) és különösen a héairányelv 151. cikke (1) bekezdésének c) (és d)) pontjával, valamint az Európai Unió Bíróságának (EUB) vonatkozó értelmezésével, továbbá a jövedékiadó-irányelv 12. cikke (1) bekezdésének c) pontjával való összhangot az biztosítja, hogy a mentességből kizárásra kerülnek a termékértékesítés vagy a szolgáltatásnyújtás helye szerinti tagállam fegyveres erői részére teljesített termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások.