HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 3.10.2008 
SEC(2008) 2595 
  
BIZOTTSÁGI MUNKADOKUMENTUM 
Kísérő dokumentum a következ őhöz: 
Javaslattervezet: 
Az Európai Parlament és a Tanács iránye lve a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató 
munkavállalók munkahelyi bizt onságának és egészségvéde lmének javítását ösztönz ő 
intézkedések bevezetésér ől szóló 92/85/EGK tanácsi irányelv  (tizedik egyedi irányelv a 
89/391/EGK irányelv 16. cikk e (1) bekezdésének érte lmében) módosításáról 
A hatásvizsgálat összefoglalása  
 
 
{COM(2008) 637} 
{SEC(2008) 2596} 
 
HU 2   HU  
1. BEVEZETÉS 
A nemek közötti egyenl őség az Európai Unió egyik legfontosabb célkit űzése, amelyet a 
Közösség szakpolitikái1 révén kívánnak megvalósítani. A n ők és a férfiak közötti 
egyenlőségére vonatkozó ütemtervében (2006-2010)2 a Bizottság is hangsúlyozta annak 
szükségességét, hogy a n ők és férfiak egyenl ő arányban legyenek jelen a munkaer őpiacon. A 
nemek közötti egyenl őség az európai foglalkoztatási stratégia egyik célkit űzése is, a 
stratégia 1997 novemberében történ ő bevezetése óta. A munka, a magán- és a családi élet 
jobb összeegyeztethet őségét célzó szakpoli tikák, melyek jelent őségét ma már széles körben 
elismerik, gazdasági szempontból  elengedhetetlenné váltak, mi vel a demográfiai problémák 
és a versenyképesség okozta nyomás egyre sürget őbbé teszik a munkaer ő-piaci részvétel 
optimalizálását. A munkaer ő-piaci részvétel és a szület ési arány között továbbá pozitív 
összefüggés tapasztalható: az okban a tagállamokban, amelyekben magasabb a születési arány, 
több nő áll munkaviszonyban. 
A nők és férfiak közötti egyenl őségre vonatkozó ütemterv (2006–2010) hat cselekvési 
prioritást határoz meg, melyek közül az els ő a nők és férfiak gazdasági függetlenségének 
egyenlő arányú biztosítása. Egy másik prioritás – a munka, a magán- és a családi élet 
összeegyeztetése – közvetlenül hozzájárul az els őhöz.  
Az Európai Parlament  folyamatosan sürgette a várandós munkavállalók védelmével és a 
számukra nyújtott szül ői szabadsággal kapcsolatos hatá lyos jogszabályok javítását3: a 
foglalkoztatási iránymutatások mó dosítására tett javaslatában4 felhívta a figyelmet a szülői és 
egyéb szabadságtípusokra  vonatkozó rendelkezések szükségességére.  
Az európai szociális partnerek  szintén jelent ős szerepet játszanak az összeegyeztethet őség 
javítása terén.  2005 májusában elfogadták „A nemek közötti egyenl őség cselekvési keretét”, 
amelyben a munka és a magánélet összehangolásának el őmozdítása szintén prioritásként 
szerepel.   
A Bizottság e hatásvizsgálatot az összeegyeztethet őség javítását célzó azon jogalkotási 
lehetőségek5 alapján készítette el, amelyeket 2007- ben, a konzultációs folyamat második 
szakaszában ismertetett a szociális partne rekkel. 2008 júliusában a szociális partnerek 
megerősítették azon szándékukat, hogy az EK-Szerz ődés 139. cikke alapján tárgyalási 
folyamatot indítanak a szül ői szabadságra vonatkozó irányelv felülvizsgálatáról. A Bizottság 
javaslatának alkalmazási körét ezért a szülési szabadságra korlátozta, mivel a szociális 
partnerek meger ősítették azon szándékukat, hogy tárgyalá saik során ezzel a kérdéskörrel nem 
foglalkoznak. A hatásvizsgálat ugyanakkor nem kizárólag a szül ési szabadság feltételeinek 
módosításával kapcsolatos, hanem minden más lehet őségre is kiterjed. 
2. B IZONYÍTÉKOK ÉS KONZULTÁCIÓ  
                                                 
1 Az EK-Szerz ődés 2. cikke és 3. cikkének (2) bekezdése. 
2 COM(2006) 92. 
3 Lásd pl. a 2003/2129 (INI) állásfoglalást, P5_TA(2004)0152), 26. pont. 
4 http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc .do?pubRef=-//EP// TEXT+TA+P6-TA-2008-
0207+0+DOC+XML+V 0//EN&language=EN . 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/docs/2008/opinion_newforms_en.pdf . 
 
HU 3   HU A Bizottság 2006 és 2007 folyamán, két szakas zban konzultációt folytatott az európai 
szociális partnerekkel.  A konzultáció második szakaszának  eredményeképpen négy szociális 
partner6 úgy határozott, hogy az európai szociális párbeszéd keretében közös munkacsoportot 
hoz létre annak érdekében, hogy felülvizsgáljá k a 96/34/EK irányelvhez mellékelt, a szül ői 
szabadságról szóló keretmegállapodást. 2008 júliusában arról határoztak, hogy a Szerz ődés 
138. cikke alapján hivatalos tárgyalásokat indítanak a szül ői szabadságról. 
2007 decemberében a Bizottság konzultációt fo lytatott a tagállamokkal annak érdekében, 
hogy információkat szerezzen a családdal ka pcsolatos szabadságtípusokra vonatkozó 
jogszabályaikról, illetve ezek módosítá sával kapcsolatos álláspontjukról. 
A nők és férfiak esélyegyenl őségével foglalkozó tanácsadó bizottság7 2008. július 3-án, 
írásbeli eljárás útján véleményt8 fogadott el különböz ő új szabadságtípusok bevezetésére 
vonatkozóan (apasági szabadság, örökbefogadá si szabadság, „hozzá tartozó-ápolási” 
szabadság). A Bizottság kérd őíves formában több európai nemkormányzati szerv véleményét 
is kikérte az összeegyeztethet őséggel kapcsolatos különböz ő szabadságtípusokra vonatkozó 
hatályos jogszabályok módosításá t és kiegészítését illet ően. 
2007 decemberében a Bizottság azzal bízta me g az ECORYS Csoportot, hogy készítsen küls ő 
tanulmányt a munka, a magán- és a családi élet összeegyeztethet őségére vonatkozó 
rendelkezések9 javítását célzó lehet őségek költségeir ől és hasznáról. Az esélyegyenl őséggel 
foglalkozó nemzeti jogi szakért ők hálózata is benyújtott két jelentést10 , melyek közül az 
egyik a terhességgel, az anyasággal és az apasággal, valamint a szül ői jogokkal kapcsolatos, a 
másik pedig a rugalmas munkaid ő-beosztásra vonatkozó nemzeti intézkedésekr ől szólt.  
3. J ELENLEGI JOGI KERET  
A családdal kapcsolatos szabadsá gtípusokkal, illet ve az ahhoz f űződő jogokkal eddig két 
irányelv foglalkozik, nev ezetesen a 92/85/EGK irányelv11 (a továbbiakban: szülési szabadság 
irányelv), melyet 1992-ben, illetve a 96/34/EK irányelv12 (a továbbiakban: szül ői szabadság 
irányelv), melyet 1996-ban fogadtak el. Ez ek az irányelvek minimum 14 hetes szülési 
szabadságról rendelkeznek, mely id ő alatt legalább a betegszabadság idejére járó jövedelem 
biztosítandó, ezen felül három hónap fizetetlen szül ői szabadságról, am ely mindkét szül ő 
részéről igénybe vehet ő, és amely az egyik szül őről a másikra több tagállamban is 
átruházható. A jelenleg hatályos rendelkezése k az apasági szabadság és a hozzátartozó-ápolási 
szabadság (eltartottak gondozása céljából kivett szabadság) tekintetében sem azok idejének 
hosszáról, sem pedig a rájuk vonatkozó pontos feltételekr ől nem rendelkeznek. 
                                                 
6 ESZSZ, BUSINESSEUROPE, CEEP és UEAPME. 
7 A bizottságot a tagállamok, az esélyegyenl őséggel foglalkozó szervek, a szociális partnerek és a 
nemkormányzati szervezetek képvisel ői alkotják. 
8 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/docs/2008/opinion_newforms_en.pdf . 
9 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/new_legislation_en.html . 
10 Részletek az alábbi honlapon olvashatók: 
http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/bulletin_en.html . 
11 A Tanács 1992. október 19-i 92/85/EGK irányelve a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató 
munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönz ő intézkedések 
bevezetésér ől (HL L 348., 1992.11.28., 1. o.). 
12 A Tanács 1996. június 3-i 96/34/EK irányelve az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szül ői 
szabadságról kötött keretmegállapodásról (HL L 145., 1996.6.19., 4. o.). 
 
HU 4   HU Az összeegyeztethet őséget támogató politikák terén a tagállamok között jelent ős különbségek 
tapasztalhatók. A szülési szabadság hossza na gyjából 14 és 52 hét között mozog, mely id ő 
alatt az érintettek tagállamoktól függ ően fizetésük 55%-ától (megállapított fels ő határ) 100%-
áig (felső határ nélkül) terjed ő összeget kapnak juttatásként. A szül ői szabadság hossza három 
hónaptól egészen három évig terjedhet. Amennyiben fizete tt szabadságról van szó, a 
juttatások tagállamoktól függ ően 15 naptól két évig járhatnak. Örökbefogadási szabadság 
címén legkevesebb 10 nap, némely tagállamban pedig akár a szül ői szabadság hosszával 
megegyez ő idő is igénybe vehet ő. Egyes tagállamok fizetetlen szabadságot biztosítanak, míg 
mások a szül ői szabadság idejére járó juttatásról  rendelkeznek. Bizonyos tagállamok 
rendelkezései nem biztosítanak apasági szabad ságot. Azokban a tagállamokban, ahol létezik 
apasági szabadság, annak hossza 1 és 10 nap között mozog. A szül ői szabadság egy részét 
néhány tagállamban kimondottan az apák vehe tik igénybe. Bizonyos tagállamok ez id őre 
semmiféle juttatásról, míg mások akár a fizetés 100%-áig is terjed ő átalányösszeg ű juttatásról 
rendelkeznek. Egyes tagállam ok rendelkezései nem bizt osítanak hozzátartozó-ápolási 
szabadságot. E szabadság hossza kett őtől tíz napig terjed het fogyatékkal él ő vagy beteg 
gyermek esetében, illetve bizonyos körülmény ek között más hozzátartozók esetében is. 
Néhány tagállamban a munkavállalónak ez id ő alatt a betegszabadság esetén járó fizetés 
alapján kiszámított átalányösszeg ű juttatást biztosítanak. 
3. A  PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Közösségi szinten általánosan elismert , hogy szükség van az összeegyeztethet őséget támogató 
szakpolitikákra, amelyek révén biztosítható, hogy a n ők és férfiak ne kényszerüljenek 
kompromisszumos megoldásokra, amennyiben te ljes szakmai, magán- és családi életet 
szeretnének élni. Az ilyen intézkedések mind a n ők, mind pedig a férfiak számára valós 
választási lehet őségeket biztosítanak ezen a téren, különösen pedig hozzájárulhatnak a 
foglalkoztatási arány növekedéséhez és a n ők munkanélküliségi rátá jának csökkentéséhez. 
Mindamellett csökkenthetik a neme k közötti megkülönböztetést a munkaer őpiacon, és 
hozzájárulhatnak a díjazásbeli különbségek megszüntetéséhez. Ugyanakkor megjegyzend ő, 
hogy azokban a tagállamokban is, ahol az összeegyeztethet őség érdekében rugalmas 
munkaidő-beosztást tettek lehet ővé, az adott lehet őségekkel még mindig többnyire a n ők 
élnek, ami sokkal inkább gazdasági okokra, semmint a szabad döntésre vezethet ő vissza.  
A nők munkaer ő-piaci részvételében tapa sztalható javulás ellené re 2003 és 2007 között a 
nemek közötti bérszakadék13 még mindig 15% volt, és a 2000. évhez képest csak egy 
százalékponttal mérsékl ődött. Ez a bérszakadék bizonyos mértékben a n ők azon problémáira 
vezethetők vissza, hogy megfelel ően összeegyeztethessék a munkájukból, illetve a 
magánéletükb ől eredő feladataikat. A n ők munkaer ő-piaci részvételének szempontjából az 
egyik jelent ős tényez ő a gyermek gondozását ellátó létesítmények igénybevételének 
lehetősége. A tagállamokban nem állnak elegend ő számban rendelkezésre a gyermekek 
gondozását  ellátó létesítmények, illetve ezeket nem minden esetben igazítják a család 
igényeihez.14 Egyedül Dániában és Spanyolországban van lehet őség a három év alatti 
gyerekek 30%-ának hivatalos kerete k között, heti 30 órában történ ő gondozására. Továbbá 
elsősorban a n ők felelősek az idősek gondozásáért  is.  
                                                 
13 Az Eurostat által használt meghatározás. A nemek közötti bérszakadék a férfi és a n ői munkavállalók 
egy órára számított bruttó átlagkeresete közti különb ségnek a férfi munkavállalók egy órára számított 
bruttó átlagkeresete alapjá n számított százalékos értéke. 
14 Lásd a gyermekgondozási létesítményekr ől szóló, nemrégiben megjelen t jelentést: Platenga/Remery: 
The Provision of Childcare Services , 2008. 
 
HU 5   HU Az anyaság jelent ős hatással van a nők munkaer ő-piaci részvételére . A kisgyermekes n ők 
foglalkoztatási rátája 2007-ben csupán 65,5%, míg a férfiaké 91,7% volt (ez több mint 26 
százalékpont különbséget jelent). 2007-ben a 20 és 49 év közötti n ők foglalkoztatási aránya 
csaknem 12 százalékponttal csökkent  a gyermekszülés következtében, míg a férfiaknál hét 
százalékpontos növekedés  mutatkozott. A családi kötel ességek azt eredményezik, hogy a n ők 
inkább dolgoznak részmunkaid őben, mint a férfiak. Ez kedvez őtlen hatással lehet 
karrierlehet őségeikre és jövedelmükre is. Ezenfelül a munkaer őpiacon hátrányos 
megkülönböztetés  éri a kisgyermekes anyákat (és apákat), és az apák is kevesebbszer veszik 
igénybe a szül ői szabadságot . Egészen addig azonban, míg t öbbnyire az anyák, és nem az 
apák mondanak le a munkaer ő-paci részvételr ől, ha gyermekük születik, és ők veszik igénybe 
a szülői szabadságot, a munkáltató továbbra is úgy fogja a n őket kezelni, mint a férfiaknál 
szakmai szempontból kevésbé elkötelezett munk avállalókat, és következésképpen kevesebbet 
fog beruházni a n ők szakmai el őmenetelének biztosítása érdekében.  
4. Alapforgatókönyv 
Amennyiben nem kerül sor közösségi szint ű intézkedésre, továbbra is a jelenleg hatályos EU-
irányelveket alkalmaznák, fenntartva a jelenlegi programokat és célkit űzéseket. Néhány 
tagország (azonban nem az összes) az összeegyeztetést célzó intézkedésekre vonatkozóan 
részletesen kidolgozott nemzeti el őírásokkal rendelkezne. 2010-ben értékelni fogják a 
lisszaboni célokat, és az európai foglalkoztatási stratégia kereté n belül új iránymutatásokat és 
célokat fognak megállapítani. A n ők és férfiak közötti egyenl őségre vonatkozó ütemterv 
2010-ben befejez ődik ugyan, de ez európai szociális pa rtnerek munkája tovább folytatódik. 
A gyermekes n ők és a gyermekes férfiak munkaer ő-piaci részvétele tekintetében azonban 
továbbra is jelent ős különbségek maradnak. A tagállamoknak több n őre lesz szükségük a 
munkaerőpiacon, nemcsak az elöreged ő társadalom okozta problémák, de a globális szint ű 
versenyképesség megtartása miatt is. A n ők nagyobb arányú részvétele ezért alapvet ő 
fontosságú. A tagállamoknak t ovábbá stabil születés i arányokra van szükségük ahhoz, hogy 
meg tudjanak birkózni a demográfiai kihí vásokkal. Azokban a tagállamokban, amelyekben 
magas a n ők foglalkoztatási rátája (pl. Finnors zág, Dánia, Hollandia és az Egyesült 
Királyság), a születési arány is jóval meghaladja a többi tagállamét15. Az esetek nagy 
többségében ezek a tagállamok rendelkeznek továbbá az összeegyeztethet őséget előmozdító, 
leghatékonyabb stratégiákkal is. 
5. A Z EURÓPAI UNIÓ LEHETSÉGES POLITIKAI INTÉZKEDÉSEI  
A cél a gyermekes n ők foglalkoztatási arányának növelése és a nemek közötti 
egyenlőtlenségek, valamint a nemi alapon történ ő megkülönböztetés csökkentése a 
rendelkezésre álló lehet őségek bővítése, a családdal kapcsolatos szabadságtípusok 
igénybevételi feltételeinek javítá sa, illetve a családdal kapcsola tos szabadság idején nyújtott 
pénzügyi támogatás biztosítása révén.  
Több lehet őséget is megvizsgáltak, miel őtt arra a következtetésre jutottak, hogy a cselekvés 
elmaradása lehet őségként nem jöhet számításba, mivel a Bizottság „A n ők és a férfiak közötti 
egyenlőségre vonatkozó ütemterv” egyik prioritá saként a munka és a magánélet jobb 
összeegyeztethet őségét jelölte meg, és a legfontosabb érdekelt felek is sürgették, hogy tegyen 
még többet e téren. A nem jogszabályi intézkedés ek (így például a bevált gyakorlatok átadása 
vagy a szociális partnerek kezdeményezései) továbbra is mindenképp folytatódnak ugyanúgy, 
                                                 
15 Ibid. 18.o. 
 
HU 6   HU mint más intézkedések bevezetése, amelyek a n ők foglalkoztatási arányának növelését 
célozzák. Au Európai Uniónak további  intézkedéseket kell hoznia a n ők foglalkoztatásának 
előmozdítása érdekében, és lehet őséget kell biztosítania számukra, hogy maximálisan 
kiaknázhassák potenciáljukat és képességeik et. Mivel továbbra is óriási különbségek 
maradnak a jelenlegi és a kívánatos fogl alkoztatási minták terén, világosnak t űnik, hogy a n ők 
általánosságban véve többet szeretnének dolgozni. Ezért a n ők munkaer ő-piaci részvételének 
javítására még kiterjedt lehet őségek állnak rendelkezésre. 
Az alábbi lehet őségek jöhetnek tehát számításba: Uniós szint ű intézkedések elvetése, bevált 
gyakorlatok terjesztése, a szülési szab adságra vonatkozó jogszabályok módosítása 
(92/85/EGK irányelv), a szül ői szabadságra vonatkozó jogs zabályok módosítása (96/34/EK 
irányelv), külön rendelkezés az örökbefogadási szabadságra vonatkozóan és két új szabadsági 
forma bevezetése, nevezetesen az apasági és a hozzátartozó-ápolási szabadságé.  
6. A  LEHETŐSÉGEK VIZSGÁLATA  
Minden lehet őséget megvizsgáltak abból a szempontból, hogy azok milyen módon 
valósítanák meg a kit űzött célokat, és összevetették őket az alapforgatókönyvvel. Kiderült, 
hogy az „intézkedés elvetése ” nem oldaná meg a megállap ított problémákat. A „bevált 
gyakorlatok terjesztésének ” lehetősége segítené a munka és a magánélet jobb 
összehangolását. 
Ami a szülési szabadságot  illeti, a szabadság el őtti fizetés 100%-ával megegyez ő pénzügyi 
támogatás biztosítása és a szabadság négy héttel történ ő meghosszabbítása a jobb 
összeegyeztethet őség szempontjából ésszer ű és hasznos lenne. Ugyanez mondható el arról a 
rendelkezésr ől is, amely feljogosítja a n őket arra, hogy a szülési szabadság utáni 
visszatérésükkor rugalmas munkaid ő-beosztást kérjenek. A kit űzött célok ezáltal elérhet ők 
lennének, eltekintve a családdal kapcsola tos szabadság igénybevétele terén a n ők és férfiak 
közötti különbség mérséklését ől. 
Ami a szül ői szabadságot  illeti, a szab adság hosszának egy hónappal történ ő 
meghosszabbítását és az idejére járó, a szabadságot megel őzően kapott fizetés 66%-ának 
megfelelő juttatás biztosítását hasznosnak ítélték az összeegyeztethet őség támogatásához arra 
az esetre, ha mindkét szül ő legalább egy hónap szül ői szabadságot vesz ki. Mivel a szül ői 
szabadság fizetett szabadság lenne, arra ös ztönözné az apákat, hogy  abból legalább egy 
hónapot igénybe vegyenek, mivel kihasználatlanul  ez a joguk elveszne. Hasonló intézkedések 
a skandináv országokban eredményesnek bizonyultak. 
Ami az örökbefogadási szabadságot  illeti, a vonatkozó re ndelkezéseknek a szül ői 
szabadsághoz való lehet ő legjobb igazítását ugyanazon okokból ígéretesnek tartották, mint a 
szülői szabadság módosítását. 
A 10 napos apasági szabadságot  különösen alkalmasnak találták arra, hogy ösztönözze az 
apákat, hogy minél többen vegyék igénybe a szül ői szabadságot. Más tagállamok korábbi 
tapasztalatainak megfelel ően az apák általában csak akkor vesznek ki családdal kapcsolatos 
szabadságot, ha az apasági szabadság ideje alatt kapott juttatás nagyjából megközelíti fizetésük összegét. Ez a lehet őség ezért azt irányozza el ő, hogy az apák fi zetésük legalább 
66%-ának megfelel ő összegű juttatást kapjanak. 
A családtagok gondozása céljából nyújtott egy hónapos hozzátartozó-ápolási szabadságot
 
(beleértve a nyolc éven felüli gyermeke k gondozását is) hasznosnak ítélték abból a 
 
HU 7   HU szempontból, hogy segítse a n őket (vagy a férfiakat) abban, hogy ne kelljen munkájukat 
feladni egy családtag gondozása miatt. 
7. KÖVETKEZTETÉS  
A hatásvizsgálati jelentés következtetése szerint a kit űzött célok eléréséhez a legjobb eszköz a 
közösségi szint ű, jogilag kötelez ő intézkedések bevezetése lenne. A szülési és a szül ői 
szabadság értékelt rendelkezéseinek módosítá sa újabb/más szabadságtípusokkal együtt 
eredményesen hozzájárulna a jobb összeegyeztethet őséget célzó intézkedések 
végrehajtásához. Mivel azonban a szociális partnerek tárgyalá sokat fognak folytatni a szül ői 
szabadságról, a Bizottságnak el  kellene tekintenie a szül ői szabadságra vonatkozó 
javaslatoktól, és figyelembe ke llene vennie azt is, hogy a szociáli s partnerek tárgyalásai az új 
szabadságtípusokra is kiterje dhetnek. Az adott körülményeket  tekintve tehát az egyetlen 
végrehajtható intézkedés jelenl eg a szülési szabadság módosítására vonatkozó javaslattétel.