Másodsorban a meg nem felelések számát tekintve fontos szem előtt tartani, hogy ezek az uniós jogszabályok megsértésének minden típusára kiterjednek, ideértve a kis jelentőségűeket is. A 3. táblázatban az A. és a B. kategória a meg nem felelés olyan igazgatási jellegű eseteit tartalmazza, amelyek nyomán a tagállamokat felkérik, hogy a problémát három hónapon belül kezeljék (illetve egyes esetekben hosszabb határidő is rendelkezésre áll). A C kategória a súlyosabb szabálysértéseket tartalmazza, amelyek esetében azonnali igazgatási vagy büntető szankciókat maga után vonó intézkedés szükséges. Szemléltetésképpen: 2014-ben a házi tyúkokat tartó gazdaságok kapcsán regisztrált kihágások mindössze 8,1 %-a volt olyan súlyos, hogy azonnali intézkedést vont maga után.

Először is annak érdekében, hogy a megállapítások reprezentatívak legyenek a termelőrendszer szempontjából, a vizsgált gazdaságok arányának a gazdaságok teljes számával összehasonlítva megfelelően nagynak kell lennie (lásd az I. melléklet 1. ábráját). A Bizottság szakértői csak egy esetben mutattak rá arra, hogy a megvizsgált létesítmények száma a termelés volumenéhez képest meglehetősen alacsony volt. A Bizottság nem számolt be arról, hogy a gazdaságok kockázatalapú kiválasztása során szabálytalanságokat tártak volna fel.

A megállapított meg nem felelések további fő típusai a tenyészett állatfajtól függően változnak. A szarvasmarhaborjak esetében ez a „mozgásszabadság” volt; ide tartozik, hogy az állat tud-e szabadon mozogni, valamint az állat megkötésére vonatkozó szabályok, míg a házi tyúkok esetében az „automatikus vagy mechanikus berendezések” működésének rendszeres ellenőrzéséhez kapcsolódik. A „takarmánnyal, vízzel és egyéb anyagokkal” kapcsolatos problémák viszonylag gyakoriak voltak a szabadtartásban nevelt tojótyúkok, a szarvasmarhák, a juhok és a kecskék esetében. Ez az utolsó kérdéskör vonatkozik a táplálékra, a takarmányhoz és vízhez való hozzáférésre, valamint az automata etető- és itatóberendezésekre.

A tagállami jelentések arról tanúskodnak, hogy 2013-ban 8,4% volt a meg nem felelések aránya a sertések számára biztosítandó manipulálható eszközök tekintetében. A csonkítások (vagyis a farokkurtítás, az ivartalanítás és a foglecsípés) tekintetében a tagállamok által nyilvántartásba vett meg nem felelések aránya 2,2 % volt.

Panaszok

A Bizottság 2013-ban és 2014-ben 8 panaszt vett nyilvántartásba azzal kapcsolatban, hogy valamely tagállam elmulasztotta biztosítani a sertések számára a manipulálható eszközöket, illetve a rutinszerű farokkurtítás kapcsán. E panaszok közül – melyek a bizottsági ellenőrzések megállapításait is tükrözik – mára ötöt zártak le. A Bizottság időközben iránymutatást bocsátott ki a témában.

Habár más állatjóléti kérdéseket illetően – például a foie gras (hízott máj) előállítása, a szállítás, az állatok levágás közbeni kímélete – is merültek fel panaszok, ezek száma minden egyes témában alacsony maradt. E panaszok mindegyikét alaposan megvizsgálták, és azt a következtetést vonták le, hogy nem kellően megalapozottak eljárás indításához, így többségüket már lezárták.

4. Következtetés

A tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló 98/58/EK irányelvben foglalt általános elvek és rendelkezések hozzájárultak az EU-ban a tenyésztés céljából tartott állatok védelmére vonatkozó közös keretszabályozás létrehozásához. Az irányelv emellett a tagállamokat a szabályok megfelelő érvényesítésének és végrehajtásának biztosítása terén is támogatta. Fontos, hogy a tagállamok kötelesek éves jelentést benyújtani az állatjóléti szabályok alkalmazására vonatkozó ellenőrzéseik eredményéről, emellett pedig meg kell határozniuk a jogérvényesítést előmozdító új célokat; mindez hozzájárult az állatjóléti kérdések prioritásának biztosításához. A jelentések azt jelzik, hogy a tagállamok láthatóan szisztematikusan törekednek a feltárt szabálytalanságok kezelésére és az uniós állatjóléti szabályok érvényesítésére. Ezt az előző, 2006-os bizottsági jelentésből származó, valamint a tagállamok által 2013-ban és 2014-ben jelentett számadatok is alátámasztják. A szabályokat betartó gazdaságok száma észlelhetően nőtt.

A legutóbb bevezetett két intézkedést tekintve– a hagyományos ketrecek betiltása tojótyúkok esetében (2012.), valamint a kocák külön ólakban tartásának megszüntetése (2013.) – hatásosnak bizonyultak a Bizottság által annak érdekében tett fellépések, hogy ösztönözze e tilalmak megfelelő érvényesítését. Jelenleg – a Bizottság számára rendelkezésre álló információk szerint – valamennyi tagállam betartja a vonatkozó szabályokat, és a tojótyúkok esetében vagy feljavított ketrecet, vagy alternatív tartási rendszert használ. A kocák csoportos tartását illetően 25 tagállam betartja a szabályokat, három pedig a szabályok maradéktalan betartásáról számolt be. A Bizottság jelenleg ellenőrzi az ezen állítások alátámasztására benyújtott dokumentációt.

A legtöbb esetben az adatok arról tanúskodnak, hogy 2013-ról 2014-re kismértékű javulás következett be. Például a házi tyúk esetében a szabályok betartásának nyilvántartott aránya és az „automatikus vagy mechanikus berendezésekre” vonatkozó követelmény betartása 82,1 %-ról 86,4 %-ra nőtt. Emellett 2013-ról 2014-re a „nyilvántartás” és az „épületek és elhelyezés” tekintetében is általános javulás következett be a fajok és termelőrendszerek többsége esetében. A legtöbb olyan tagállam, amely megállapításairól elemzést is benyújtott, azt is megemlítette, hogy általánosan jellemző a javulás. Egyes tagállamok kiemelték, hogy a szabályok be nem tartását gyakran a hiányos ismeretek okozzák, ezért a következő évre szóló cselekvési tervükben képzésekre irányuló intézkedéseket hoztak.

A többek között a tagállamok részéről tapasztalható általános javulás tényét a Bizottság által ugyanezen időszakon belül végzett ellenőrzések is alátámasztják. Ezek keretében a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a tagállamok megvalósították az ajánlásokat, és a helyzet a korábbi vizsgálatokhoz viszonyítva javult.

Ugyanakkor szükséges folytatni a munkát a tagállamokkal annak érdekében, hogy az állatjóléti szabályok betartásáról szóló jelentéstétel módja tovább javuljon. Például a 2006/778/EK irányelv közzététele óta az állatjólét területén egyéb jogi követelmények is elfogadásra kerültek. E később bevezetett jogszabályi változások a jelenlegi jelentéstételi kötelezettségekben nem tükröződnek. Meg kell vizsgálni, hogyan biztosítható legjobban e további adatok zökkenőmentes továbbítása úgy, hogy az adminisztratív teher a lehető legkisebb legyen.

Végezetül az összegyűjtött információk alapján egyértelműen szükség van arra, hogy nagyobb egységesség alakuljon ki a meglévő állatjóléti szabályok, valamint azok alkalmazása és érvényesítése módjának értelmezése terén. Ez különösen a sertések jólétét illető egyes jogi követelmények esetében igaz. A tagállamokból származó adatok azt mutatják, hogy 2013 és 2014 között csak kismértékben emelkedett a nyilvántartásba vett szabálysértések száma a manipulálható anyagok biztosítása tekintetében, a sertések farokkurtításával összefüggő szabálysértések száma pedig csökkent. Ez ellentétes a Bizottság ellenőrzési jelentéseivel, amelyek az ellenőrzött tagállamok többségében jóval magasabb számú szabálysértést mutattak e két követelmény tekintetében. Ráadásul a panaszok száma e két területen azt mutatja, hogy az uniós polgárok egyre tájékozottabbak e téren, és érdeklődésről árulkodik a sertések jóléte vonatkozásában is. A tagállamok jelentéseiben szereplő alacsonyabb számok a meg nem felelések felismerésének hiányosságából fakadhatnak. A bizottsági ellenőrzések arról tanúskodnak, hogy a farokkurtítás vonatkozásában a legtöbb tagállam úgy vélte, hogy betartja az uniós jogot. Ugyanakkor évek óta folyik az ezzel kapcsolatos, a tájékozottság növelésére és a szemléletváltásra irányuló munka. A 2016. március 8-i (EU) 2016/336/EK bizottsági ajánlás számos olyan paramétert vezetett be, amelyek a farokrágás visszaszorítására vonatkoznak, és felsorolja az optimális ingergazdagító anyag jellemzőit. Az ajánlást kísérő szolgálati munkadokumentum további információkat nyújt a tagállamoknak a témában, és a gazdaság állapotának felmérésére szolgáló eszközöket és mutatókat bocsát rendelkezésükre.

A Bizottság minimumintézkedésként továbbra is figyelemmel kíséri a 98/58/EK tanácsi rendelet megfelelő végrehajtását. A cselekvési tervek és a kapott észrevételek alapján ugyanakkor egyértelmű, hogy a tagállamok különböző eszközöket alkalmaznak a megfelelőbb jogérvényesítéshez e területen. Ezzel párhuzamosan a Bizottság úgy véli, hogy alapvetően fontos további, az érdekeltekkel folytatott párbeszéd kialakítása a gazdasági és állatjóléti szempontból egyaránt potenciálisan előnyös konkrét kezdeményezések és projektek előmozdítása érdekében. A Bizottság ebben az összefüggésben e párbeszéd érdekében jelenleg szisztematikusabb és látványosabb formátum kialakításán dolgozik, hogy valamennyi érdekelt fél (állatjóléti szervezetek, a tudományos élet képviselői, állatorvosok, gazdálkodók, élelmiszer-feldolgozók, kiskereskedők stb.) kifejezhessék aggályaikat, továbbá közös tevékenységek kialakítása céljából megoszthassák ismereteiket és forrásaikat.

Ezen túlmenően a hatósági ellenőrzésekre vonatkozó bizottsági javaslat elfogadása megnyitja az utat olyan európai állatjóléti referenciaközpontok létrehozása felé, amelyek – jobb műszaki és tudományos ismeretek előállítása és cseréje révén – további javulást hozhatnak.