HU    HU  
 EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2012.6.6.  
SWD(2012) 167 final 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat az Európai Parlament és a Tanács irányelvéhez 
a hitelintézetek és befektetési vállalkozás ok helyreállítását és szanálását célzó 
keretrendszer létrehozásáról és a 77/91/ EGK és 82/891/EK tanácsi irányelv, a 
2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK és 2011/35/EU irányelv, 
valamint az 1093/2010/EU rendelet módosításáról 
{COM(2012) 280 final} 
{SWD(2012) 166 final}  
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat az Európai Parlament és a Tanács irányelvéhez 
a hitelintézetek és befektet ési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó 
keretrendszer létrehozásáról és a 77/ 91/EGK és 82/891/EK tanácsi irányelv, a 
2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56 /EK, 2007/36/EK és 2011/35/EU 
irányelv, valamint az 1093/2010/EU rendelet módosításáról 
1. P ROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
A pénzügyi válság kemény próbának vetette alá a hatóságok válságkezelési képességét 
belföldi és határokon átnyúló helyzetekben eg yaránt. Hamar nyilvánvalóvá vált, hogy a 
hatóságok és a bankok sem voltak kell ően felkészültek. A pénz ügyi nehézségek esetén 
alkalmazandó készenléti tervezés elégtele nnek mutatkozott. Nem minden tagállam 
rendelkezett a közbelépéshez, egy gyengén teljesít ő bank kell ő idejű stabilizációjához és 
újjászervezéséhez szükséges hatáskörrel. Sok tagállamban a hatóságok nem rendelkeztek 
a megfelel ő eszközökkel és a kell ő hatáskörökkel a banki fize tésképtelenség kezelésére. 
Mivel a nagy, egymástól függ ő bankok jelent ős rendszerszint ű kárt okozhattak volna, a 
hatóságoknak nem maradt más választásuk, mint az adófizet ők pénzét a bankok 
megmentésére fordítani. 
Továbbá a határokon átnyúló bankok annyira  integráltak lettek, hogy az üzleti 
tevékenységek és a bels ő szolgálatok mára már na gymértékben összefonódottak a 
különböző tagállamok földrajzi területén, ugy anakkor a hatóságok beavatkozáshoz 
szükséges ereje tagállami szinten rekedt. Ennek folyományaként egy határokon átnyúló 
bank csődje esetén a felügyeletek és más (szanál ási) hatóságok csak a saját területüket 
illető műveletekre koncentrálnak. Ez bonyolít hatja a határok on átnyúló együttm űködést, 
valamint nem kielégít ő és esetleg egymással verseng ő szanálási megközelítésekhez, 
illetve uniós szinten az optimálistól elmaradó eredményekhez vezethet. 
A pénzügyi válság ideje alatt a magánszféra el őzetesen (ex ante) nem, vagy csak 
korlátozott mértékben hozott létre a szanál ási intézkedések finanszírozását lehet ővé tevő 
alapokat. 
Az állami beavatkozás az adófizet őket jelent ős összegekkel terheli,  ráadásul néhány 
tagállam államháztartását veszélybe is s odorja. 2008 októbe re és 2011 októbere között a 
Bizottság 4,5 billió EUR (az uniós GDP 37 %-ának megfelel ő) összegű, pénzügyi 
intézményeknek nyújtott állami támogatási intézkedést hagyott jóvá, amelyb ől 2008 és 
2010 között 1,6 billió (az uniós GDP 13 %-ának megfelel ő) EUR-t felhasználtak. A 
garanciák és a likviditási intézkedések  1,2 billió EUR-t tesznek ki, amely 
hozzávetőlegesen az uniós GDP 9,8 %-a. A 409 milliárd EUR-t (az uniós GDP 3,3 %-át) 
kitevő maradékot felt őkésítésre és az értékvesztett eszközökkel összefügg ő 
 
HU 3   HU intézkedésekre fordították1. Az ilyen mérték ű költségvetési kötelezettségek és kiadások 
költségvetési szempontból nem fenntarthatók, valamint nagy terhet rónak a jelen és jöv ő 
generációira. Továbbá a pénzügyi szektorban kezd ődött válság az Európai Unió 
gazdaságát súlyos recesszióba taszította, aminek következtében 2009-ben az uniós GDP 
4,2 %-kal, avagy 0,7 billió EUR-val csökkent. 
2. A  SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE  
A bankszektor az Unión belül ugyan jelent ősen integrálódott, de a banki válságokat 
kezelni hivatott rendszerek továbbra is tagállami szinten m űködnek, és erejük elégtelen a 
nehéz helyzetben lév ő, határokon átnyúló intézmén yek megsegítésére. Ilyen 
körülmények között a koordináció valószín űleg bonyolult, és az e gyes hatóságok által 
követett célok eltér őek lehetnek. Amennyiben a hatóságok csak korlátozott 
lehetőségekkel rendelkeznek a bankok szanál ására, az erkölcsi kockázat veszélye 
fokozódik, és azt sugallja, hogy a nagyméret ű, komplex és egymással összefonódó 
bankok esetleges problémáinak megoldására újból állami beavatkozásra lesz szükség. 
Ezért csak uniós intézkedés biztosíthatja, hogy válság idején a hitelintézetekre olyan 
egységes beavatkozás vonatkozzon, amely egyenl ő feltételeket biztosít és a bels ő piacon 
előrelendíti a további integrációt. 
A szanálási hatóságok kinevezéséhez és  a bankszanálásra vonatkozó eljárások 
meghatározásához nincs szüks ég uniós fellépésre, ezekr ől a tagállamok maguk 
dönthetnek. 
3. A Z UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLJAI  
A fő cél a pénzügyi stabilitás és a bankok iránt táplált bizalom fenntartása, valamint a 
pénzügyi kockázatok továbbterjedésének elkerülése . A javaslat a társadalom egészét – de 
különösen az adófizet őket – érint ő veszteségek minimalizálását és az erkölcsi kockázat 
csökkentését célozza. A javasolt keretrendszer t ovábbá célul t űzi ki a banki 
szolgáltatások bels ő piacának er ősítését, miközben fenntartja az egyenl ő feltételeket. 
4. E LŐNYBEN RÉSZESÍTETT SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK ÉS VÁRHATÓ 
HATÁSAIK  
Felkészülés és megel őzés 
A bank-helyreállítási és s zanálási keretrendszer els ődlegesen a banki cs ődök lehet ő 
legmesszemen őbb mérték ű elkerülésének biztosítására irányul, valamint arra, hogy a 
hatóságok és a bankok felkészültek legyenek a kedvez őtlen fejleményekre. Evégb ől a 
következő lehetőségek kerültek vizsgálat alá és kiválasztásra. 
A csoporton belüli önkéntes pénzügyi támogatási megállapodások lehet ővé fogják tenni a 
pénzügyi csoportok számára az egységek közötti eszközátadást, ha a csoport egyik tagja 
pénzügyi nehézségekkel küzd. Ez segíthetne  megakadályozni, hogy a csoport tagjainak 
pénzügyi problémája túl komollyá váljon, és ilyen módon ez a teljes csoport hasznára 
                                                 
1 Forrás: Európai Bizottság, Állami támogatási értesít ő, 2011. évi őszi kiadás [COM(2011) 848]. 
 
HU 4   HU válna. Ugyanakkor, ha egy stabil állapotú egységb ől ruháznak át eszközöket, az átadó 
egység likviditása romolhat, t őkéje csökkenhet, és ezáltal gyengülhet a hitelez ők és a 
betétesek pozíciója. Ezért az átruházásokat csak akkor indokolt végrehajtani, ha nem 
veszélyeztetik a támogatást  nyújtó likviditását vagy fizet őképességét. A felügyeletek 
beleegyezésükkel támogathatnák a keretrendsze rt, amely így minden érdekelt fél számára 
biztosítékot nyújtana. A fel ügyelek bizonyos helyzetekben  még fel is kérhetnék a 
csoporton belüli önkéntes pénzüg yi támogatásban részt vev ő bankokat ugyanazon 
csoport másik egységének megsegítésér e. Ez a szükséghelyzetekben történ ő 
vagyonkihelyezés optimalizálását célzó intézkedés is er ősítené a bels ő piacot. 
A bankoknak és a hatóságoknak a jöv őben válsághelyzetekre szóló készenléti tervet kell 
készíteniük. A bankok által kész ített helyreállítási tervek segítenék a felügyeleteket a 
bankok egészséges állapotának korai visszaállításához szükséges megfelel ő lépések 
megtalálásában. A helyreállítási tervek  elkészítése továbbá magukat a bankokat is 
segítené, hogy áttekinthessék saját m űködésüket, kockázataikat és a nehéz helyzetek 
esetén szükséges lépéseiket. A hatóságok által készített helyreállítási tervek felgyorsítanák, valamint hatékonyabbá és eredményesebbé tennék az intézkedések 
meghozatalának folyamatát, ami jelent ősen csökkentené a bankcs őd (társadalmi) 
költségeit. Amennyiben a szanálási hatósá gok teljesen tisztában vannak azzal, hogy 
miként képesek egy cs ődhelyzetben lév ő bankot vagy csoportot rendezett módon 
szanálni vagy likvidálni, az eredményesség valószín űsége lényegesen nagyobb. 
A szanálási hatóságok kiegészít ő hatásköröket kapnak, amelyek arra jogosítják fel őket, 
hogy kérhessék a bankok m űködési és üzleti szerkezeténe k megváltoztatását, valamint 
korlátozhassák a bankok kitettség ét és tevékenységeit. Az intézkedések azt hivatottak 
biztosítani, hogy cs őd esetén a bankok szanálhatók;  az intézkedések továbbá 
hozzájárulnának az implicit állami támogatás (valószín ű bankmentési forma) 
eltávolításához azoknál a bankoknál, amelyek túl komplexek, nagyok vagy jelent ősek a 
csődhöz. Ez csökkentené az erkölcsi kockázatot és megfontoltabb m űködésre 
kényszerítené a bankokat. Amennyiben a bankok szanálhatók, a megsegítésükre 
fordítandó adófizet ői pénzösszegek átfogó használa ta többé már nem az egyetlen 
megoldás, mivel az „irányított cs őd” elérhet
ő lehetőséggé válik. Az implicit állami 
garancia eltávolítása  ugyanakkor valószín űleg növelné a bankok finanszírozási 
költségeit. Ezenkívül a szanálási hatóságok kib ővített hatáskörei segítenék a közérdek 
védelmét, ugyanakkor gátolhatják a részvényesek és a vezet őség alapvet ő jogait, hogy a 
céljaikhoz és az üzleti stra tégiájukhoz legjobban ill ő működési módot válasszák meg. 
Ezért bármely, a szanálást gátló akadály elmozdítására irányuló intézkedésnek a 
hitelintézet rendszerszint ű fontosságával és a hitelintézet cs ődje esetén annak pénzügyi 
stabilitásra gyakorolt valószín űsített hatásával kellene arányban állnia. Az 
intézkedéseknek diszkriminációtól mentes nek kell lenniük, és a közérdeket kell 
szolgálniuk. 
Korai beavatkozás 
A felügyeletek által kezelt korai b eavatkozási keretrendszer továbbfejl ődik. A 
felügyeleteknek lehet őségük nyílik a korai b eavatkozásra (a t őkekövetelményekr ől szóló 
irányelv2 valószínűsíthető megsértése esetén a jelenlegi tényleges megsértéssel szemben), 
                                                 
2 A hitelintézetek tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról szóló 2006/48/EK irányelv és a 
befektetési vállalkozások és hitelintézetek t őkemegfelelésér ől szóló 2006/49/EK irányelv 
 
HU 5   HU valamint kiterjesztett eszközökkel és hatáskörökkel ruházzák fel őket. A felügyeletek ily 
módon elkerülhetik bármely bank prob lémájának további elmélyülését. 
A korai beavatkozás megnövelt, összehangolt eszköztára lehet ővé tenné a problémák 
felügyeleti szint ű megelőzését vagy kijavítását és e záltal nagyban fokozná az uniós 
válságkezelés összhatékonyságát. Olyan intézkedések, mint például bizonyos 
tevékenységek leállítá sának követelése jelent ősen csökkenthetné az intézmények által 
felhalmozott túlzott kockázatot, így megel őzve csődjüket. A rendkívüli ügyvezet ő 
kinevezése lehet ővé tenné a hatóságok számára a bankok helytelen igazgatásának 
azonnali megszüntetését és a romlás kedvez őtlen hatásának elkerülése érdekében a 
kiigazító intézkedés ek végrehajtását. 
Az összes felügyelet által elérhet ő, átfogóbb és egységesebb eszköztár növelni fogja a 
felügyeletek közötti együttm űködést és olyan intézkedéseket tesz lehet ővé, amelyek 
jelenleg nem minden tagállamban elérhet ők, ahol határokon át nyúló bankcsoportok 
működnek. 
Néhány eszköz azonban korlátozhatja a vezet őség és a részvényesek szabadságát (pl. az 
üzleti tevékenység korlátozása, a vezet ők rendkívüli ügyvezet őre váltása, ill. az esedékes 
kamat- vagy osztalékfizetések felfüggesztése).  Ezért az ilyen intézkedések csak olyan 
biztosítékokkal együtt léptethet ők életbe, amelyek biztosít ják, hogy az intézkedésekkel 
nem élnek vissza, azok arányosak  és a közérdeket szolgálják. 
Annak érdekében, hogy szükséghely zetek esetén a bankoknak lehet őségük legyen a 
tőkeemelésre, módosítani fogják az arra  vonatkozó jogszabá lyokat, hogy a közgy űlés 
bármely válság el őtt döntési jogot kapjon a következ ő közgyűlés szorosabb értesítési 
határidővel történ ő összehívására, amennyiben sürg ősségi tőkeemelés válik szükségessé. 
Szanálás 
A speciális bankszanálási eszközök alapvet ő együttesének (pl. üzletértékesítés, 
eszközelkülönítés, hídbank) valamennyi tagállamban történ ő bevezetése jelent ősen 
növeli majd a hatóságok esélyeit, hogy ered ményes és hatékony szanálást (a bankok 
irányított és id őzített csődje) hajthassanak végre, és ezáltal elérhet ővé váljon a 
legfontosabb pénzügyi szolgálta tások folytonosságának és az egész pénzügyi rendszer 
stabilitásának fenntartása. A rendes fizetésképtelenségi eljárással ellentétben a bankok 
különleges szanálási eljárása lehet ővé tenné a hatóságok szám ára a banki tevékenység 
szükségleteihez jobban igazodó technikák alkalmazását és az érdekelt felek 
figyelembevételével a fontos ügyek közötti megfelel őbb egyensúly megteremtését (a 
szanálás kedvez a betéteseknek, a szolgáltat ások folytonosságának és végül a pénzügyi 
stabilitásnak). 
Egy kiegészít ő mechanizmus lehet ővé tenné a banki adósságok leírását vagy saját t őkévé 
alakítását (adósságleírás). Ez olyan esetekben lehet el őnyös, ahol más eszközök 
elégtelennek bizonyulhatnak e gy nagy, komplex és a többiekt ől függő pénzügyi 
intézmény olyan módú szanálására, hogy megóvják a pénzügyi stabilitást és az 
adófizetők pénzét. 
A bankszanálási keretrendszer még a legna gyobb és legfontosabb bankok adósságaira 
vállalt implicit állami garanciát is cs ökkenti vagy eltávolítja. Ennek természetes 
folyományaként várható a bankok fina nszírozási költségeinek bizonyos mérték ű 
 
HU 6   HU emelkedése. Másként fogalmazva, a korábban az adófizet ők által viselt költségeket 
mostantól a bank m űködésében els ődlegesen érdekeltek (a hitelez ők és a tulajdonosok) 
viselik. A bankok megnövekedett finanszírozási költségei en yhén csökkenthetik a GDP-t. 
A szanálási eszközök és hatáskörök használatá nak feltételei biztosít ják, hogy a hatóságok 
még a bank gazdasági fizetésképtelensége el őtt képesek cselekedni  annak érdekében, 
hogy az eredményes és hatékony szanálás valós esélyei n őjenek. Az irányított cs őd – 
ahol első körben a vezet őség és a részvényesek szenvedik el a veszteségeket – csökkenti 
az erkölcsi kockázatot is. A szanálási inté zkedések ugyanakkor korlátozhatják a 
részvényesek és hitelez ők alapvető jogait. Ezért csak kivételes esetekben és az általános 
közérdek szolgálatában lennének alkalmazandók. 
Határokon átnyúló együttm űködés 
A szanálási hatóságok közötti együttm űködés intézményesítetté és formalizálttá válik. 
Különböz ő lehetőségeket, például az uniós hatósá gok szanálási hatáskörökkel való 
felruházását vagy egy uniós szanálási ható ság létrehozását is megvitatták. Az el őnyben 
részesített lehet őség a szanálási kollégiumokon keresztüli együttm űködési 
mechanizmusok létrehozása. A szanálási kollégiumok biztosítanák, hogy a nemzeti 
hatóságok értesítik egymást a szükséghelyzetekr ől, ezeket megvitatjá k, és a határokon 
átnyúló bankok cs ődje esetén döntenek a közös va gy összehangolt intézkedésekr ől. A 
szanálási kollégiumok munkájában részt vev ő Európai Bankhatóság (EBH) továbbá 
biztosítaná, hogy valamennyi érdekelt fél és tagállam érdekeit számításba veszik, 
valamint elkerülik a bels ő piac feldarabolódását is. 
Finanszírozás 
Az ágazat által finanszírozo tt, közösen beállított el őzetes szanálási alapok és 
betétbiztosítási rendszerek növelni fogják a szan álási intézkedések eredményességét, 
valamint további biztosítékokat jelentenek majd az adófizet ők számára. A betétbiztosítási 
rendszerek és a szanálási alapok á ltal lefedett területek ugyan különböz őek, együttes 
kialakításuk mégis számos együttm űködést eredményez majd. Mé retgazdaságosság jönne 
létre, mivel a szanálás csökkenti a pénzügyi  kockázatok továbbterjedésének kockázatát, a 
szanálási alapok optimális beállítása pedi g mérsékli a betétbiztosítási rendszerek 
finanszírozási követelményeit. 
Modellszámítások alapján a betétb iztosítási rendszerek és a szanálási alapok optimális 
célmérete az uniós bankok által birtokolt fedezett betétek legalább 1%-a lenne. Az 
előzetes alapok valószín űleg a betétbiztosítási re ndszerekben lennének összegy űjthetők, 
de ebben az esetben indokolt, hogy a betétbiz tosítási rendszerek képesek legyenek a 
szanálás finanszírozására. Amennyiben egy ta gállam nem engedélyezi a betétbiztosítási 
rendszerek számára a szanálás finanszíro zását, akkor egy elkül önített alapra lenne 
szükség. 
A szakpolitika keretében más lehet őségeket, például a betétbiztosítási rendszerekt ől 
szigorúan elkülönített nemzeti szanálási alapok létrehozását vagy az uniós szint ű 
szanálási alap felhalmozását is fontolóra vették, de elvetették őket. 
Összhatás 
 
HU 7   HU A javasolt uniós szint ű válságkezelési keretrendszer szándéka a pénzügyi stabilitás 
fokozása, az erkölcsi kockázat csökkentése, a betétesek és a kritikus banki szolgáltatások 
védelme, valamint az adófizet ők pénzének megtakarítása. Ezeken túlmen ően a pénzügyi 
szolgáltatások bels ő piacát kívánja védelmezni és továbbfejleszteni. 
A keretrendszer társadalmi hatá sa várhatóan pozitív lesz, el őször is mivel csökkenti a 
bankok rendszerszint ű válságának és az azzal járó csökken ő GDP valószín űségét, 
másodsorban pedig megakadályozza, hogy az adófizet ők pénzét egy jöv őbeli válság 
esetén a bankok megsegítésére fordítsák. Az esetleges válságok esetén azok költségeit 
elsősorban a bankok részvényeseinek és hitelez őinek indokolt viselni. 
A keretrendszer költségei a bankok finanszírozá si költségeinek lehets éges – az implicit 
állami támogatás eltávolítása miatti – emelkedéséb ől és a szanálási alapok létrehozásának 
költségeib ől származnak. A bankok a megnövekedett költségeiket esetleg az ügyfeleikre 
vagy a részvényeseikre hárítják a betéte k kamatainak csökkentésével, a hitelek 
kamatának és a banki szolgáltatások díjain ak növelésével, vagy a részvények után 
fizetendő osztalékok csökkentésével. A verse ny ugyanakkor korlátozhatja a bankok 
képességét, hogy teljes egészében  áthárítsák a költségeket. 
A megnövekedett finanszírozási költségek csökkenthetik a GDP-t, de ezzel egyidej űleg 
kedvező hatást gyakorolna a GDP-re a pénzügyi s zektor stabilitása és annak csökkentett 
kockázata, hogy az adófizet ők pénzét a cs ődhelyzetben lév ő bankok felt őkésítésére kell 
fordítani. A Bázel III megállapodásban meghatározott új t őkekövetelmények (amelyek a 
bankcsődök valószín űségét csökkentik) várhatóan az uniós GDP 0,14 %-ának megfelel ő 
éves nettó haszonnal járnak majd. A közösen beállított betétbizto sítási rendszerek és 
szanálási alapok várhatóan az uniós GDP 0,2–0,3 %-ának megfelel ő éves nettó hasznot 
hajtanak majd. Az adósságleíró eszköz (adósságleírás) az uniós GDP 0,3–0,6 %-ának 
megfelelő éves nettó gazdasági hasznot képes felmutatni. Összegezve, az intézkedések 
várhatóan az uniós GDP 0,7–1 %-ának megfelel ő, halmozott éves nettó hasznot hoznak. 
Az előnyben részesített lehet őségek nem járnak jelent ős adminisztratív teherrel. A 
javaslat néhány elemét úgy lehetne tekinteni,  hogy adminisztratív terhet von maga után, 
de a nyilvános konzultáció alapjá n a teher mértéke elhanyagolható. 
A javaslatot alaposan me gvizsgálták annak ellen őrzése érdekében, ho gy rendelkezései 
teljesen összeegyeztethet ők-e az Európai Unió Alapjo gi Chartájával, mindenekel őtt a 
tulajdonhoz való joggal (17. cikk), valamint a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes 
eljáráshoz való joggal (47. cikk). E zen jogok és szabadságok korlátozásai 
engedélyezettek, amennyiben szükségesek és valóban az Unió által elismert közérdek ű 
célokat vagy a mások jogainak és sz abadságainak megvédését szolgálják. 
Az Európai Unió költsé gvetésére gyakorolt hatás 
A fenti szakpolitikai lehet őségeknek uniós költségve tési vonzatai lesznek. 
A jelenlegi javaslat azt követelné az EBH- tól, hogy az i. hozzon létre körülbelül 23 
technikai standardot és 5 iránymutatást, ii. vegyen részt a szanálási kollégiumokban, 
nézeteltérés esetén közvetítsen és hozzon dö ntéseket, és iii. biztosítsa a harmadik 
országbeli szanálási eljárások elisme rését, valamint kössön nem kötelez ő erejű 
együttműködési keretmegállapodásokat harmadik or szágokkal. A technikai standardok 
elkészítésének határideje az irányelv 2013 júniusa és decembere között tervezett 
 
HU 8   HU hatálybalépése miatt 12 hónap múlva lejár. Mivel az EBH-na k egy teljesen új területen 
kell szakért őként megjelennie, 2014-ben és 2015-ben becslések szerint 5 ideiglenes és 11 
nemzeti támogató szakért őre lesz szüksége a technikai st andardok és iránymutatások 
elkészítéséhez, valamint a fenti ii. és iii. pontban említett egyéb feladatok ellátásához. 
A javaslat nincs hatással a környezetre. 
5. N YOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Mivel a bankok fizetésképtelensége megjósolha tatlan, és a cél az elkerülésük, a tényleges 
bankcsődök kezelésének alapján nem tervezhet ő a bankok szanálásának nyomon 
követése. Ugyanakkor nyomon követhet ők a felkészülési és megel őzési fázisok, 
különösen a helyreállítási és szanálási terv ek, valamint a hatóságok e tervek alapján 
végrehajtott intézkedései is. Ez az Európai Bankhatóság feladata lehetne. Bármely új 
uniós jogszabály átültetése az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés alapján kerül 
nyomon követésre.