HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja CE 261/17

2012. május 10., csütörtök

A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog („Róma II.”)

P7_TA(2012)0200

Az Európai Parlament 2012. május 10-i állásfoglalása a Bizottságnak szóló ajánlásokkal a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló 864/2007/EK rendelet (Róma II.) módosításáról (2009/2170(INI))

2013/C 261 E/03

Az Európai Parlament,

— tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 225. cikkére,

— tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikkére, különösen (2) bekezdésének c) pontjára,

— tekintettel az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény (EJEE) 8. és 10. cikkére és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 11. cikkére,

— tekintettel az Unió közelgő csatlakozására az említett egyezményhez az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdése alapján,

— tekintettel a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendeletre (1), különösen annak 2. cikkére és 5. cikkének (3) bekezdésére, valamint a rendelet átdolgozására irányuló javaslatra (COM(2010)0748),

— tekintettel az Európai Bíróság C-68/93. sz. Shevill-ügyben hozott 1995. március 7-i ítéletére [EBHT 1995., I-415.],

— tekintettel az Európai Bíróság C-509/09. és C-161/10. számú egyesített eDate Advertising GmbH-ügybekben hozott 2011. október 25-i ítéletére (2)

— tekintettel Mancini főtanácsnok indítványára a 352/85. sz. Bond van Adverteerders és mások kontra Hollandia ügyben [EBHT 1988., 2085. o.], a C 260/89. sz. Elliniki Radiofonia Tileorasi (ERT-AE) ügyben hozott ítéletre [EBHT 1991., I-2925. o.], Van Gerven főtanácsnok indítványára és az ítéletre a C-159/90. sz. Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd. ügyben [EBHT 1991., I-4685. o.], valamint Jacobs főtanácsnok indítványára a C-168/91. sz. Christos Konstantinidis-ügyben [EBHT 1993, I-1191. o.],

— tekintettel a Bizottságnak a szerződésen kívüli kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló eredeti javaslatára (COM(2003)0427),

— tekintettel a szerződésen kívüli kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre (Róma II-rendeletre) irányuló javaslatról szóló 2005. július 6-i álláspontjára (3),

— tekintettel a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (Róma II-rendelet) (4), különösen 30. cikkének (2) bekezdésére (5),

— tekintettel a Bizottság által megrendelt, a magánélet és a személyiségi jogok megsértéséből eredő, szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog terén a 27 tagállamban fennálló helyzetről szóló összehasonlító tanulmányra (6),

— tekintettel a „rágalmazási turizmus” állítólagos jelenségére (7),

— tekintettel az Egyesült Királyság rágalmazásról szóló törvényére (8),

— tekintettel a 2010. január 28-án tartott közmeghallgatásra (9),

— tekintettel a Jogi Bizottság előadója által készített munkadokumentumokra és a témáról szóló számos tudományos írásra (10),

— tekintettel eljárási szabályzata 42. és 48. cikkére,

— tekintettel a Jogi Bizottság jelentésére (A7-0152/2012);

A. mivel a Shevill-ügyben hozott ítéletét követően az Európai Bíróság az eDate Advertising-ügyben úgy vélte, hogy a 44/2001/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a személyiségi jogok valamely internetes honlap tartalma általi állítólagos megsértése esetén a személynek, aki úgy véli, hogy jogait megsértették, lehetősége van arra, hogy az okozott teljes kár megtérítése címén felelősség megállapítása iránti keresetet nyújtson be: vagy e tartalom kibocsátójának letelepedési helye szerinti tagállam bíróságához, vagy pedig azon tagállam bíróságához, ahol a sértett személy érdekeinek központja található. E személy az okozott teljes kár megtérítése címén benyújtott, felelősség megállapítása iránti kereset helyett benyújthatja keresetét bármely olyan tagállam bíróságához is, amelynek a területén az interneten közzétett tartalom hozzáférhető, vagy hozzáférhető volt. E bíróságok kizárólag a tagállamuk területén okozott kár elbírálására rendelkeznek hatáskörrel;

B. mivel a Róma II-rendelet nem rendelkezik a magánélet és a személyiségi jogok megsértése esetén alkalmazandó jogról;

C. mivel a megfelelő szabályozásra vonatkozó megfontolásokat befolyásolja a „rágalmazási turizmusról” folyó vita: ez a jelenség egyfajta „forum shopping”, amikor a felperes azt a joghatóságot választja ki rágalmazási perének elindításához, amely a legnagyobb valószínűséggel hoz majd számára kedvező ítéletet – ez általában felperesek számára legkedvezőbbnek tekintett Anglia vagy Wales joghatósága; mivel azonban ez a kérdés túlmutat az Egyesült Királyságon, és más joghatóságokra nézve is aggasztó;

D. mivel az említett joghatóság alatt folyó pereskedés magas költségei és a lehetségesen kiszabható nagy összegű kártérítések állítólag káros hatással vannak a véleménynyilvánítás szabadságára; mivel a magas jogi költségek miatt a kiadók arra kényszerülhetnek, hogy oda települjenek, ahol megfelelő védelemre számítanak;

E. mivel a jelenleg az Egyesült Királyság parlamentje előtt fekvő rágalmazási törvény nagy előrelépésnek ígérkezik a kiadókra gyakorolt, feltételezett elrettentő hatás megszüntetése felé, azonban a magas jogi költségek összetett problémáját valószínűleg nem fogja megoldani;

F. mivel az internet fokozta a bonyodalmakat a tényleges általános hozzáférhetőség megteremtésével, amihez még a tájékoztatás állandósága, a blogok és névtelen posztok megjelenése is társult;

G. mivel a demokratikus társadalmat a nyomtatott és elektronikus sajtó szabadsága fémjelzi;

H. mivel rendelkezésre kell állnia a jogorvoslatnak arra az esetre, ha ezzel a szabadsággal visszaélnek, különösen, ha ez az emberek magánéletének és jó hírnevének kárára történik (11); mivel minden tagállamnak biztosítania kell az ilyen jogorvoslatok meglétét és azt, hogy a szóban forgó jogok megsértése esetén valóban igénybe vehetők legyenek; mivel a tagállamoknak törekedniük kell annak biztosítására, hogy ne fordulhasson elő, hogy a túlságosan magas perköltség miatt a gyakorlatban egy felperes nem férhet hozzá az igazságszolgáltatáshoz; mivel a bírósági eljárások költségei miatt egy-egy médium akár tönkre is mehet;

I. mivel az egyes államok saját belátásuk szerint határozzák meg, hogy mi a megfelelő egyensúly a magánélet védelméhez az EJEE 8. cikkében biztosított és a véleménynyilvánítás szabadságához az EJEE 10. cikkében biztosított jog között;

J. mivel mindennek ellenére, az Unió EJEE-hez való csatlakozásának következtében idővel előfordulhat, hogy az Uniónak közös mércét kell megállapítania az áruk szállításával vagy szolgáltatások nyújtásával kapcsolatos határokon átnyúló ügyekre vonatkozóan, a Mancini főtanácsnok által Bond van Adverteerders-ügyben várt „dialektikus fejlődés” eredményeképpen, tekintettel az Elliniki Radiofonia Tileorasi és a Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd ügyekben hozott ítéletre és Jacob főtanácsnok Christos Konstantinidis-ügyben tett indítványára is; sőt, Van Gerven főtanácsnoknak a Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd ügyben (12) tett indítványa szerint „egy nemzeti jogszabály, amelynek annak érdekében, hogy bizonyítsa, összeegyeztethető az [uniós] jogszabályokkal, olyan jogi fogalmakra kell támaszkodnia, mint a közérdeken alapuló kényszerítő követelmények, … az [uniós] jog hatálya alá tartozik azon az alapon, hogy noha a tagállamok rendelkeznek némi mérlegelési jogkörrel a közérdek fogalmának meghatározásában, az említett fogalom alkalmazási köre az uniós jog hatálya alá tartozó intézkedések esetében mindazonáltal uniós ellenőrzés alá esik, és a fogalmat egységes módon kell indokolni és elhatárolni az egész [Unióban] az uniós jog értelmében, így figyelembe véve az általános elveket az alapvető jogok és szabadságok tekintetében”;

K. mivel mindennek ellenére nem lenne helyénvaló az alkalmazandó jog meghatározására olyan nemzetközi magánjogi jogszabályokat elfogadni, amelyek egyik vagy másik irányba torzulnak, hogy az egyik jogot a másik rovására védjék, vagy céljuk egy bizonyos tagállam jogszabályai hatályának szűkítése, különösen mivel a Róma II-rendelet 26. cikkében szerepel a közrendre vonatkozó záradék; mivel ezért különösen fontos a közrend ellenőrzésének fenntartása a Brüsszel I-rendeletben;

L. mivel a válaszadás jogára alkalmazni kell a legszorosabb kapcsolat kritériumát, mivel az ilyen jóvátételt gyorsan kell megítélni, és természetéből adódóan átmeneti jellegű; mivel a mellékletben rögzített típusú rendelkezésnek biztosítania kell a felek önállóságát, valamint a lehetőséget a lex fori alkalmazásának választására, amikor a felperes úgy dönt, hogy a médium bíróságánál indít keresetet kártérítésért egynél több tagállam területén elszenvedett kár miatt;

M. mivel úgy véljük továbbá, hogy az olyan közjavak előmozdítása érdekében, mint a pereskedés csökkentése, az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés elősegítése, a belső piac megfelelő működésének biztosítása, valamint a véleménynyilvánítás szabadsága és a magánélethez való jog közötti megfelelő egyensúly biztosítása, a Bizottságnak széles körű konzultációt kellene folytatnia az érdekelt felekkel, többek között újságírókkal, a médiával és szakosodott jogászokkal és bírákkal abból a célból, hogy javaslatot tegyen a határokon átnyúló, a magánélet és a személyiségi jogok megsértéséből, többek között rágalmazásból származó viták alternatív vitarendezés útján való, önkéntes rendezését szolgáló központ létrehozására; mivel ez sokkal progresszívebb és 21. századi szemlélete lenne az ilyen jellegű viták rendezésének, és segítené az előrelépést a modernebb, a közvetítést előnyben részesítő igazságszolgáltatási kultúra felé;

N. mivel a tagállamok ösztönözhetnék és előmozdíthatnák a jövőbeli alternatív vitarendezési központ használatát azáltal is, hogy engedélyezik a központ igénybe nem vételének figyelembevételét a költségviselés megállapításakor;

O. mivel a központ végső soron lehetne önfinanszírozó;

1. felkéri a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján nyújtson be javaslatot a Róma II-rendelet kiegészítésére olyan rendelkezéssel, amely irányadó a magánélet és a személyiségi jogok – többek között a jó hírnév – megsértéséből eredő szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogra, a mellékletben található részletes ajánlások alapján;

2. felkéri továbbá a Bizottságot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 81. cikke (2) bekezdésének d) pontja alapján nyújtson be a határokon átnyúló, a magánélet és a személyiségi jogok megsértéséből, többek között rágalmazásból származó viták alternatív vitarendezés útján való, önkéntes rendezését szolgáló központ létrehozására vonatkozó javaslatot;

3. megerősíti, hogy az ajánlások tiszteletben tartják az alapvető jogokat és a szubszidiaritás elvét;

4. véleménye szerint a kért javaslat nem jár pénzügyi következményekkel;

5. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást és a mellékletben található részletes ajánlásokat a Bizottságnak és a Tanácsnak.

(1) HL L 12., 2001.1.16., 1. o.

(2) Az EBHT-ben még nem tették közzé.

(3) HL C 157 E., 2006.7.6., 370. o.

(4) HL L 199., 2007.7.31., 40. o.

(5) A Bizottság legkésőbb 2008. december 31-ig tanulmányt nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak a magánélet és a személyiségi jogok megsértéséből eredő szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog terén fennálló helyzetről, figyelembe véve a sajtószabadságra és a médiában érvényesülő véleménynyilvánítási szabadságra vonatkozó szabályokat, valamint a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 1995. október 24-i európai parlamenti és tanácsi 95/46/EK irányelvhez kapcsolódó kollíziós kérdéseket.

(6) JLS/2007/C4/028, végleges jelentés

(7) Lásd a 2010. február 2-án Lord Hoffmann által tartott ötödik nyilvános Dame Ann Ebsworth-emlékelőadást és Trevor C. Hartley írását: „Libel Tourism” and Conflict of Laws, ICLQ, 59., 2010. január, 25. o.

(8) Konzultációs dokumentumként közzétételre került itt: http://www.justice.gov.uk/consultations/docs/draft-defamation-bill-consultation.pdf. Lásd az Egyesült Királyság parlamentje vegyes bizottságának első jelentését is: http://www.publications.parliament.uk/pa/jt201012/jtselect/jtdefam/203/20302.htm

(9) Meghallgatás a személyiségi jogokról – különös tekintettel a rágalmazásra – a nemzetközi magánjog és különösen a Róma II-rendelet összefüggésében. A felszólalók előadásait lásd: http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/eventsCom.do?page=2&product=CHE&language=EN&body=JURI

(10) DT\820547EN.doc és DT\836983EN.doc; külön kiemelném a 2010 júliusában a Róma II. és rágalmazás témakörben tartott online szimpózium (http://conflictoflaws.net/2010/rome-ii-and-defamation-online-symposium) keretében megjelent publikációkat az alábbi szerzőktől: Jan von Hein, a trieri egyetem (Németország) tanára, szakterülete a polgári jog, nemzetközi magánjog és az összehasonlító jogtudomány (tőle az előadó nagyon sok segítséget kapott a jelen dokumentumban ismertetett javaslathoz), Trevor Hartley, a London School of Economics professor emeritusa, Andrew Dickinson, a British Institute of International and Comparative Law nemzetközi magánjogot oktató vendégmunkatársa és a sidney egyetem vendégtanára, Olivera Boskovic, az orléans-i egyetem tanára, Bettina Heiderhoff, a hamburgi egyetem tanára, Nerea Magallón, a baszkföldi egyetem volt tanára, jelenleg nemzetközi magánjogot oktat Santiago de Compostelában, Louis Perreau-Saussine, a nancy egyetem tanára és Angela Mills Wade, a European Publishers Council ügyvezető igazgatója. Lásd még Jan-Jaap Kuipers, „Towards a European Approach in the Cross-Border Infringement of Personality Rights”, German Law Journal, 12., 2011, 1681–1706. o., elérhető az alábbi webhelyen: http://www.germanlawjournal.com/index.php?pageID=11&artID=1379. Az EU-ról és az alapvetőjogokról lásd Darcy S. Binder, „The European Court of Justice and the Protection of Fundamental Rights in the European Community: New Developments and Future Possibilities in Expanding Fundamental Rights Review to Member State Action”, Jean Monnet Working Paper, 4/95., elérhető az alábbi webhelyen: http://centers.law.nyu.edu/jeanmonnet/papers/95/9504ind.html

(11) Manapság úgy tekintik, hogy a magánélet részeként a jó hírnév védelméről az EJEE rendelkezik (lásd az 11366/85. számú N. kontra Svédország ügyet).

(12) 31. pont