1.Bevezetés

A termékfelelősségről szóló irányelv (a továbbiakban: „az irányelv”) több mint három évtizedig biztosította, hogy a gyártók felelősséget vállalnak a fogyasztókkal szemben a hibás termékekért. 1985-ös elfogadásakor a irányelv bátor és korszerű eszköznek számított és a tagállami polgári törvénykönyvek jelentős mértékű kiigazítását tette szükségessé.

Az irányelv az egyik első olyan uniós jogszabály volt, amely kifejezetten a fogyasztók védelmére irányult. Bevezette a szigorú felelősség fogalmát, amelynek értelmében a gyártók felelősek a hibás termékekért, függetlenül attól, hogy a hiba nekik tudható-e be. Az irányelv célja továbbá, hogy hozzájáruljon a gazdaság növekedéséhez egy olyan, egyenlő versenyfeltételeket biztosító stabil jogi környezet megteremtésével, amely lehetővé teszi a vállalkozások számára, hogy innovatív termékeket hozzanak forgalomba a piacon.

Az irányelv kiegészíti az uniós termékbiztonsági jogszabályokat, illetve a termékbiztonság úgynevezett „új megközelítését”. Az irányelvvel egyidejűleg bevezetett „új megközelítés” célja a balesetek megelőzése olyan közös biztonsági szabályok meghatározásával, amely lehetővé teszi az egységes árupiac zavartalan működését és az adminisztratív terhek csökkentését. Az irányelv biztonsági hálóként szolgál azokra az esetekre, amikor a balesetek mégis bekövetkeznek.

2018 nem 1985. Az Unió és annak termékbiztonsági szabályai a gazdaság és a technológiák fejlődését követve változtak. A napjainkban elérhető termékek közül számos olyan jellemzőkkel rendelkezik, amelyek az 1980-as években tudományos fantasztikumnak számítottak. A jelenleg előttünk álló kihívások — amelyek a jövőben még égetőbbé fognak válni — a digitalizáláshoz, a dolgok internetéhez, a mesterséges intelligenciához és a kiberbiztonsághoz kapcsolódnak, hogy csak néhány példát említsünk.

A számítási teljesítmény exponenciális növekedése, az adatok rendelkezésre állása és az algoritmusok fejlődése különösen a mesterséges intelligenciát a XXI. század egyik legfontosabb technológiájává teszik. A Bizottság elfogadta a „Mesterséges intelligencia Európa számára” című közleményét, amelyben a jogi kihívásokra is megoldást nyújtó következetes szakpolitikai választ kíván adni. A termékbiztonság és a termékfelelősség – kár esetén – alapvető tényezőnek számít egy olyan szakpolitikai válasz kialakításában, ami lehetővé teszi az európai társadalmak, vállalkozások és fogyasztók számára, hogy kiaknázzák a mesterséges intelligenciában rejlő előnyöket.

Tekintettel arra, hogy hatályba lépése óta még soha nem került sor az irányelv értékelésére, valamint a közelmúltbeli technológiai fejlesztések fényében a Bizottság az irányelv teljesítményének felmérése érdekében elvégezte annak értékelését. Az értékelés figyelembe veszi többek között a közelmúltbeli technológiai fejlesztéseket is. Konkrétabban az értékelés elemzi, hogy az irányelv: i) továbbra is eredményes-e az eredeti célok elérésének szempontjából; ii) hatékony-e; iii) összhangban van-e a vonatkozó uniós szabályokkal; iv) továbbra is releváns-e azáltal, hogy kiterjed a közelmúltbeli technológiai változásokra; valamint (v) a termékfelelősséggel kapcsolatos uniós jog továbbra is biztosít-e hozzáadott értéket a vállalkozások és a károsultak számára.

Az értékelés megvizsgálta továbbá, hogy az irányelv jelenlegi formájában továbbra is megfelel-e a céljának. Megfelelően kezeli-e az egyre inkább önálló eszközök és a kiberbiztonság által támasztott kihívásokat? Mi a helyzet a fenntarthatósággal és a körforgásos gazdaság elérésével? Az irányelv nem ijeszti el feleslegesen a gyártókat attól, hogy innovatív termékeket hozzanak forgalomba a piacon? Ezzel szemben elrettenti-e a gyártókat attól, hogy hibás vagy nem biztonságos termékeket hozzanak forgalomba a piacon? A változó világban továbbra is megfelelő védelmet nyújt a károsultak számára?

Az értékelés rávilágított, hogy bár a termékek napjainkban sokkal összetettebbek mint 1985-ben, a termékfelelősségről szóló irányelv továbbra is megfelelő eszköznek számít.

Szükség van azonban bizonyos fogalmak (mint a termék, gyártó, hiba, kár és bizonyítási teher) jogi értelmezésének egyértelműsítésére, valamint az irányelv teljesítményének szempontjából kihívást jelentő bizonyos termékek, például a gyógyszerek közelebbi megvizsgálására.

Emellett egy előzetes elemzés, amely azt vizsgálta, hogy a kialakulóban lévő digitális technológiák milyen hatással vannak az irányelv működésére, több megválaszolatlan kérdést vetett fel. Ezeknek a megállapításoknak a fényében a Bizottság széles körű konzultációt fog folytatni, hogy közös álláspontra jusson az összes érdekelt féllel. A cél egy átfogó iránymutatás kidolgozása arra vonatkozóan, hogy az irányelv miképp alkalmazandó napjainkban. Emellett értékelni fogja, hogy a jelenlegi irányelv milyen mértékben alkalmas a kialakulóban lévő digitális technológiák megfelelő kezelésére. Ez az iránymutatás és az értékelés segíteni fog egy olyan termékfelelősségi keret kidolgozásában, amely megfelel a digitális ipari forradalom által támasztott igényeknek.

Célunk annak biztosítása, hogy: i) fenntartsuk az innovációt előmozdító termékfelelősségi rendszert az Unióban; ii) az uniós piacon forgalomba hozott termékek biztonságosak legyenek; valamint iii) a hibás termékek által megkárosított személyek balesetek bekövetkezte esetén kártérítést igényelhessenek. A vállalkozások és a károsultak iránt egyaránt felelősséggel tartozunk. Ez az iránytűnk. Óvatosan és ügyesen, az összes célkitűzés szem előtt tartásával kell navigálnunk a jövőbeli technológiai változások tengerén.

2.Az irányelv főbb jellemzői

Az irányelv minden ingó termékre kiterjed, akkor is ha egy másik ingó termékbe van beépítve, és kifejezetten kiterjed a villamos energiára. Bevezeti továbbá a gyártók szigorú felelősségének fogalmát. A uniós biztonsági jogszabályokkal összhangban a gyártók felelősek az általuk előállított termékekért. Ha egy hibás termék személyi sérülést vagy 500 EUR-t meghaladó anyagi kárt okoz egy elsősorban személyes használatra vagy fogyasztásra szolgáló dologban, akkor a gyártók viselik a felelősséget, függetlenül attól, hogy a hiba nekik tudható-e be vagy sem. Egy termék akkor minősül hibásnak, ha nem biztosítja a személyek által jogosan elvárt biztonsági szintet.

Példa – Gépkocsivezetés közben egy személynek ki kellett kerülnie egy váratlanul felbukkanó akadályt. Ennek érdekében elhagyta az úttestet, és a gépkocsija erősen rázkódni kezdett. A légzsák érzékelői ezt balesetnek tekintették, ezért a légzsákok kinyíltak. Az egyik oldallégzsák nyakon ütötte a gépkocsivezetőt, összenyomta az ütőeret, és agyvérzést okozott. A bíróságok megpróbálták kideríteni, hogy a gyártó megfelelően számította-e ki az érzékelők rendellenes működésének kockázatát. A keresetet két bíróság is elutasította, ezeket a határozatokat azonban magasabb szinten érvénytelenítették. Az ügyben végül peren kívüli megegyezés született.

A szigorú felelősség a károsultak védelmének hatékony eszköze. Létezik azonban néhány körülmény, amelyek között az irányelv engedélyezi a gyártók számára, hogy innovatív termékek forgalomba hozatalakor bizonyos kiszámított kockázatokat vállaljanak. A gyártó nem felelős, ha bizonyítani tudja, hogy: i) a hiba nem létezett a termék forgalomba hozatalának időpontjában; ii) a hiba az állami hatóságok által hozott rendelkezéseknek való megfelelésnek tudható be; vagy iii) a termék forgalomba hozatalának időpontjában a technika akkori állása nem tette lehetővé a hiba felismerését. A tagállamok számára eltérés biztosítható ettől az utolsó mentességtől.

Példa – Egy személy súlyos személyi sérülést szenvedett, amikor motorozás közben használt motorkerékpárjának első fékjei figyelmeztetés nélkül fogni kezdtek, ő pedig lerepült a jármű nyergéről. Az alacsony futásteljesítményű motorkerékpárt megfelelően karbantartották, és csupán két éves volt. A felperes keresetet nyújtott be, és első fokon megnyerte a pert. A gyártó által benyújtott fellebbezést elutasították, mivel a bíróság magyarázata szerint a hiba megállapításához a felperesnek nem kellett bizonyítania egy konkrét tervezési vagy gyártási hiba meglétét, és a hiba okát sem kellett feltárnia. A felperesnek csupán arra kellett rávilágítania, hogy a kérdéses időpontban hiba történt, és ez okozta a balesetet. A bíróság a szakértői vélemény alapján megállapította, hogy az adott motorkerékpár fékjei minden bizonnyal hibásak voltak. Az azonos típusú egyéb motorkerékpárokat nem jellemezte ez a hiba, ezért a bíróság azt a következtetést vonhatta le, hogy az adott fékek voltak hibásak, ezzel a felperes bizonyította az igazát.

Attól a pillanattól, hogy a hiba a tudomásukra jutott, a károsultaknak 3 év áll rendelkezésükre a kártérítési igény benyújtására. A termék forgalomba hozatalától számított 10 év elteltével nincs lehetőség kártérítési igény benyújtására. Kárigényük alátámasztása érdekében a károsultaknak bizonyítaniuk kell a kár és a hiba meglétét, illetve a hiba és a kár közötti okozati összefüggést.

3.Az irányelv végrehajtása