A BIZOTTSÁG JELENTÉSE IDŐKÖZI JELENTÉS AZ EURÓPA 2020 STRATÉGIÁHOZ KAPCSOLÓDÓ PROJEKTKÖTVÉNY-KEZDEMÉNYEZÉS KÍSÉRLETI SZAKASZÁRÓL /* COM/2013/0929 final */





IDŐKÖZI JELENTÉS AZ EURÓPA 2020 STRATÉGIÁHOZ KAPCSOLÓDÓ PROJEKTKÖTVÉNY-KEZDEMÉNYEZÉS KÍSÉRLETI SZAKASZÁRÓL 1. ELŐZMÉNYEK Az Európai Parlament és a Tanács számára készített ezen időközi jelentést (a továbbiakban: jelentés) a 670/2012/EU rendelet alapján az Európa 2020 stratégiához kapcsolódó projektkötvény-kezdeményezés (a továbbiakban: projektkötvény-kezdeményezés) kísérleti szakaszában elért eredmények értékelése céljából kell elvégezni. A projektkötvény-kezdeményezés egy, az Európai Bizottság és az Európai Beruházási Bank (EBB) által létrehozott kockázatmegosztási eszköz. Az eszköz célja a transzeurópai közlekedési (TEN-T), energiaügyi (TEN-E), továbbá távközlési és széles sávú hálózatok ágazataiban tevékenykedő projekttársaságok részére lehetővé tenni a kötvénypiaci befektetők számára vonzó projektkötvények kibocsátását. Tekintettel egy ilyen nagyságrendű innovatív eszköz bevezetéséhez, valamint az új infrastruktúra-projektek előkészítéséhez, az azokkal kapcsolatos beszerzésekhez és lezárásához szükséges átfutási idő jelentős hosszára, a projektkötvény-kezdeményezés kísérleti szakaszát 230 millió EUR[1] összegű uniós költségvetési támogatással hozták létre, ami lehetővé teszi az érdekelt felek részére, hogy a kísérleti szakaszban konkrét ügyleteken keresztül ismerkedjenek meg az új eszközzel. A 2012. november 7-én elindult kísérleti szakasz[2] keretében a projekteket az EBB 2014. december 31-ig hagyhatja jóvá, és a projekteket 2016. december 31-ig pénzügyileg le kell zárni. A kezdeményezés teljes körű megvalósítására a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi keret részét képező Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében kerül sor. Az Európai Beruházási Bankkal együttműködésben készített ezen jelentés a 2012 novemberétől 2013 novemberéig tartó 12 hónapos időszakot fedi le, és a projektek jóváhagyása és finanszírozása terén elért eredményeket mutatja be. A jelentés számba veszi a kísérleti szakaszban szerzett tapasztalatokat, és rávilágít a kínálkozó szinergiákra és az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében elérhető méretgazdaságossági előnyökre. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz legjobban a vissza nem térítendő támogatások és az olyan pénzügyi eszközök kombinációján keresztül hasznosítható, mint a projektkötvény-kezdeményezés, a TEN közlekedési projektekhez nyújtott hitelgarancia vagy a programtámogató intézkedések. A jelentést egy független külső értékelés előzetes eredményei támasztják alá. A 2014 első negyedévében elkészülő külső értékelés a projektkötvény-kezdeményezés által a kitűzött szakpolitikai célok és a tőkepiaci finanszírozás tekintetében elért, tágabban értelmezett eredmények vizsgálatára irányul. 2015-ben magáról a kísérleti szakaszról is készül majd külső értékelés, amely átfogóbb képet fog nyújtani az uniós források hasznosításának hatékonyságáról és eredményességéről. 2. SZAKPOLITIKAI KÖRNYEZET A jövőbeli növekedési potenciál és a munkahelyteremtés szempontjából továbbra is megkérdőjelezhetetlen az infrastruktúra-beruházások jelentősége. A mind gazdasági, mind pénzügyi értelemben életképes infrastruktúra-projektek számottevő anticiklikus hatást fejthetnek ki, javítják a termelékenységet és hozzájárulnak a munkahelyteremtéshez. Másrészről a piaci hozzáférés javítására irányuló infrastruktúra-fejlesztés megerősíti Európa versenyképességét. Az Európa 2020 stratégia végrehajtásával kapcsolatos kihívásoknak való megfelelés érdekében Európának jelentős volumenű infrastruktúra-beruházásra és sokféle finanszírozási modellre van szüksége. A tagállamok beruházási szükségleteinek felmérése alapján az Európai Bizottság úgy becsülte, hogy a transzeurópai közlekedés, energiaügy, valamint az információs és kommunikációs technológiák ágazataiban 1000 milliárd EUR értékű beruházásra lenne szükség 2011 és 2020 között. Az elmúlt években folytatódott az uniós tagállamok költségvetési konszolidációja, ami kihatott a közfinanszírozásban megvalósuló infrastruktúra-beruházásokra és az előkészületben lévő projektekre. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz révén az uniós költségvetés segítséget fog nyújtani az energia- és a közlekedési hálózatok hiányzó elemeinek finanszírozásához, és a nagy sebességű, széles sávú infrastruktúrának az Európai Unió egészét lefedő kiépítéséhez[3]. Mindazonáltal továbbra is elengedhetetlenül fontos, hogy a magánszektor szerepet vállaljon ezen projektek hosszú távú finanszírozásában. A projektkötvény-kezdeményezés csupán egyike a fenti kihívások kezelése érdekében az Európai Bizottság által hozott szakpolitikai intézkedéseknek. Szélesebb körű hatás várható az európai gazdaság hosszú távú finanszírozásáról szóló zöld könyv 2014 első negyedévére tervezett nyomon követésétől, a pénzügyi piacok szabályozási reformjától, valamint a makrogazdasági környezet általános javulásától és ágazati szabályozás kiszámíthatóságától. Ezen keretek között a projektkötvény-kezdeményezés sikeresen töltötte be ösztönző szerepét az infrastruktúra-beruházási piac felélénkítésében. 2013 folyamán egyes projektkötvény-finanszírozási megoldások újból – az uniós költségvetés támogatása nélkül – megjelentek a piacon. A kezdeményezés továbbá jól illeszkedik a nemzetközi szinten a G20-ak körében és az OECD-ben az infrastruktúrák külön eszközosztályba történő sorolásáról folytatott párbeszédhez, továbbá a Tanács által létrehozott azon magas szintű szakértői csoporthoz, amely 2013 novemberére készítette el jelentését a kkv-k és az infrastruktúra-beruházások finanszírozásáról. 3. PIACI FEJLEMÉNYEK 2011 ÓTA Az állami és magánszektor e területre irányuló beruházásának visszaesése miatt az európai infrastruktúra-beruházások 2007 óta csökkenőben vannak. A közszektor esetében a visszaesés hátterében a költségvetési megszorítások állnak, amelyek a jövőbeli kiadási prioritások és infrastruktúra-beruházási tervek felülvizsgálatát eredményezték. Jóllehet a magánszektortól a közszektor beruházásainak kiegészítését várták, a gazdasági és pénzügyi bizonytalanság miatt a projektgazdák projektjeik felfüggesztésére kényszerültek például az energiaügyi és az infokommunikációs/széles sávú infrastruktúrák terén, ahol a beruházási szükségletek jórészt a meglévő hálózatok fejlesztéséhez kapcsolódnak, és amely beruházások döntően a magánszektor finanszírozásában valósulnak meg. Miként az az 1. ábrán látható, az uniós magánszektor által megvalósított infrastruktúra-finanszírozás mértéke – amelyhez a PPP-projektek finanszírozását vettük alapul – még nem tért vissza a válságot megelőző 25–30 milliárd EUR-nak megfelelő szintre, jóllehet az sem elégítette ki az uniós infrastruktúra tekintetében mutatkozó szükségleteket. Ez részben a kötvénybiztosítók tevékenységének visszaesésével magyarázható. A 2010-ben és 2011-ben tapasztalt némi élénkülést követően a pénzügyi zárásig eljutó európai PPP-tranzakciók értéke 2012-ben 11,7 milliárd EUR-t tett ki, ami 35 %-os csökkenést jelent 2011-hez (17,9 milliárd EUR) képest, és ez 2003 óta a legalacsonyabb érték. A PPP-projektek és a projektfinanszírozási volumenek tekintetében tapasztalt visszaesés egyfelől a projektek tervezésére és előkészítésére irányuló munkák visszafogását, másfelől pedig – a pénzügyi válság által érintett egyes ágazatokban és országokban – a hosszú távú finanszírozási források hiányát jelzi. Forrás: EPEC Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz által lefedett ágazatok piacainak összességére tekintve az látható, hogy az infrastruktúra-finanszírozás 2012-re 18 milliárd EUR-ra esett vissza a 2011. évi 28 milliárd EUR után, és a tranzakciók száma is kevesebb volt. A közlekedési ágazatban 14,1 milliárd EUR, az energiahálózatok terén 3,3 milliárd EUR, a távközlési ágazatban pedig 0,5 milliárd EUR értékben valósultak meg projektek. 2. ábra: 2013 első felében a 28 tagállamban az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz által támogatott ágazatokban 33%-kal, a 2012 első félévi 9,2 milliárd EUR-ról 2013 első félévére 12,2 milliárd EUR-ra nőtt a beruházási volumen. Az ügyletek száma némileg (15-ről 12-re) csökkent, a tranzakciók átlagos mérete pedig 2013-ra 1,0 milliárd EUR-ra nőtt, ami 66%-os növekedésnek felel meg a 2012-re vonatkozóan feljegyzett 0,6 milliárd EUR-hoz képest. Ez főleg néhány 2013-ban lebonyolított jelentős összegű refinanszírozási műveletnek tudható be (Open Grid Europe, Brebemi útdíj). A bankoknál továbbra is zajlik az üzleti modellek felülvizsgálata. Némelyikük ismét hajlandó projekteket finanszírozni, jóllehet a válságot megelőző időszakhoz képest rövidebb futamidőkkel. Más bankoknál zajlik a projektfinanszírozási ügyletek keletkeztetéséhez és kihelyezéséhez szükséges kapacitások kiépítése, ami az intézményi befektetők növekvő szerepével kapcsolatos várakozásra adott válasz. Ezeket a fejleményeket egyesek a banki finanszírozás helyreállásának jeleként értelmezik. A Bizottság azonban arra számít, hogy a bankok nem fognak akkora hitelállományt létrehozni, mint amit az uniós infrastruktúra-fejlesztés igényelne. Fennáll a valós kockázata annak, hogy a pénzügyi válságot követő időszakban a jövőbeli növekedést és munkahelyteremtést megalapozó infrastruktúra-kiadások – alternatív finanszírozási források nélkül – korlátokba ütköznek. Ezzel összefüggésben megjelentek a piacon olyan biztosítók és infrastruktúra-finanszírozó kötvényalapok, amelyeknek lehetőségük van elsődleges vagy másodlagos befektetést eszközölniük elsőbbségi vagy alárendelt adósságba. Míg egyes biztosítók házon belül az infrastruktúra-finanszírozással foglalkozó külön részlegeket hoztak létre piaci jelenlétük megerősítése céljából, mások projektszámlákon keresztül tevékenykednek. Többen már lezárták az első ügyleteket, jóllehet ezek többsége viszonylag egyszerű, kis volumenű, egyesült királyságbeli szociális infrastruktúrával összefüggő projekt (pl. egyetemi szálláshelyek) volt, amelyek esetében a közszektorbeli kötvénykibocsátással szemben meghatározó volt a magánbefektetések túlnyomó többsége. Miközben számos helyi szinten megvalósított kisebb ügylet zöldmezős beruházás, a nemzeti szinten megvalósított nagyobb ügyletek gyakran refinanszírozási műveletek és barnamezős beruházások. Összességében elmondható, hogy míg a hagyományos banki finanszírozás továbbra is fontos marad, az infrastruktúra-projektek magánszektor általi, kötvénypiacokon keresztüli finanszírozásának előmozdítására lenne lehetősége ezen és további új piaci szereplőknek is. Ez a projektkötvény-kezdeményezés egyik legfontosabb célja. 4. A PROJEKTKÖTVÉNY-KEZDEMÉNYEZÉS CÉLJAI A projektkötvény-kezdeményezés konkrét eszközzel kíván hozzájárulni a válságot követő gazdasági fellendüléshez. A kezdeményezés kiemelt céljai kettősek: - egyrészt ösztönözni kívánja a transzeurópai közlekedési, energiaügyi és széles sávú ágazatokban megvalósuló európai érdekű, egyértelmű uniós hozzáadott értékkel rendelkező projektekbe irányuló befektetéseket, ezáltal segítve a beruházásoknak a válságot megelőző szintekre történő emelését; - másrészt elő kívánja segíteni az intézményi befektetők nagyobb fokú szerepvállalását az említett ágazatokban megvalósuló, gazdaságilag életképes projektekhez kapcsolódó hosszú távú hitelfinanszírozási műveletekben. A projektkötvény-kezdeményezés a projektfinanszírozás meglévő forrásainak kiegészítője kíván lenni, és egyéb (banki és kötvénypiaci) hitelfinanszírozási forrásokon keresztül kíván hiteles alternatívát nyújtani. Ez nem pusztán kiszélesíti az elérhető finanszírozási források körét, hanem egyúttal megoldást kínál az optimálistól elmaradó beruházási szint problémájára és a finanszírozási feltételek javítására is. A projektkötvény-kezdeményezés végső soron vonzóbbá kívánja tenni az infrastruktúra-beruházásokat a magánbefektetők számára. Az EBB által a projektkötvény-kezdeményezésen keresztül nyújtott projektkötvény-hiteljavítás célja, hogy áthidalja a magánfinanszírozásban megvalósuló infrastruktúra-projektek jellemzően alacsony hitelbesorolása és a befektetők által megcélzott besorolási szintek közötti különbséget. Ezáltal kibővíthető a finanszírozási források köre, és az eszköz várhatóan kedvezően hat majd a futamidőre és a finanszírozási költségekre. A projektkötvény-hiteljavítás az alábbi formákban nyújtható: - finanszírozott eszközként, alárendelt hitel ügyletrészeként (azaz a projektnek nyújtott közvetlen hitelként, amelyet csak az elsőbbségi kötvények törlesztése után fizetnének vissza), vagy - nem finanszírozott eszközként, feltételes hitelkeretként, amely lehívása esetén alárendelt hitellé alakul át. A projektkötvény-hiteljavítás eszköze az „A-” besorolású kötvényekre irányul, amelyek a legtöbb intézményi befektető számára megvásárolhatók. Jóllehet az intézményi befektetők némelyike mezzanine kötvény-ügyletrészek megvásárlásán keresztül képes nagyobb kockázatot is vállalni, a projektkötvény-kezdeményezésnek változatlanul érvényesek a kritikus tömegű befektetőnek a piacokra történő bevonzására, a szabványosítás fokozására és az érettebb piacok kialakítására irányuló céljai. A projektkötvény-hiteljavítás kifejezetten a projekteknek az építési és működtetési szakaszban jelentkező kockázataira kínál megoldást azáltal, hogy az előre nem látható eseményekre felkészülve pótlólagos likviditást biztosít a projekt pénzügyi profiljának javítása érdekében. Mivel a projektkötvény-hiteljavítás eszköze a részvénytőkéhez képest előbbre sorolt, a hitelezőkhöz képest viszont alárendelt, javítja a kötvény hitelbesorolását. A projektkötvény eszközéhez biztosított uniós támogatás részben az EBB-nek a szokásosnál kockázatosabb ügyletekben való szerepvállalásából fakadó többletkockázatát kezeli oly módon, hogy egy meghatározott korlátig fedezetet nyújt a projektportfólión elszenvedett első veszteségekre. Ennek köszönhetően az EBB több műveletet tud támogatni, mint egyébként. A projekteknek eleget kell tenniük a három ágazatra külön-külön megállapított támogathatósági feltételeknek, stabil és kellőképpen nagy cash-flow-t kell generálniuk, gazdaságilag megalapozottnak, valamint technológiailag megvalósíthatónak kell lenniük. 5. EREDMÉNYEK A projektkötvény-kezdeményezés 12 hónappal ezelőtt indult, és ennek keretében az EBB igazgatótanácsa 2014 végéig hagyhat jóvá projekteket, amelyeket 2016 végéig pénzügyileg le kell zárni. Az EBB igazgatótanácsa eddig 8, különböző uniós tagállamokban megvalósuló, projektkötvény-hiteljavítással támogatható energiaügyi és közlekedési projektet hagyott jóvá. Az EBB ezenfelül két jóváhagyott – és egy várhatóan jóváhagyásra kerülő – projekthez kapcsolódó kötvényhez nyújtott hiteljavításon keresztül demonstrálta a projektkötvények megvalósíthatóságát. (A jóváhagyott projektek közül költségvetési korlátok miatt csak egyik kapott uniós támogatást.) 5.1. Az Európai Beruházási Bank által jóváhagyott projektek A projektek között a több tagállamban is megvalósított autópálya-fejlesztések mellett Németországban és az Egyesült Királyságban a tengeri szélerőművek szárazföldi hálózattal való összeköttetését, Olaszországban és Spanyolországban gáztároló létesítményeket találunk. A EBB proaktívan dolgozik a széles sávú infrastruktúrával összefüggésben megvalósítható projektterveken. 1. táblázat: Szakpolitikai terület || Projekt || Ország || A hiteljavítási eszköz várható mértéke (millió EUR) TEN-T || Autópálya || Belgium || 150 TEN-T || Autópálya || Németország || 120 TEN-T || Autópálya || Egyesült Királyság || 200 TEN-E || Hálózati összeköttetés a tengeri területen lévő szélerőművekkel || Egyesült Királyság || 150 TEN-E || Gáztároló || Spanyolország || 200 TEN-E || Gáztároló (1) || Olaszország || 200 TEN-T || Autópálya || Szlovákia || 200 TEN-E || Hálózati összeköttetés a tengeri területen lévő szélerőművekkel || Németország || 170 Összes jóváhagyott || || || 1 390 (1) az uniós finanszírozás rendelkezésre állásának függvényében. A lista az EBB igazgatótanácsa által 2014 végéig jóváhagyott további projektekkel bővülhet. A kísérleti szakaszban a 230 millió EUR összegű uniós költségvetési hozzájárulás mintegy háromszorosa, azaz körülbelül 700 millió EUR erejéig nyújtható támogatás a hiteljavítási eszközön keresztül, amelynek révén végső soron az uniós költségvetési hozzájárulás 15–20-szorosának megfelelő volumenű elsőbbségi adósság támogatható. A nyolc jóváhagyott projekthez tartozó alárendelt eszközök meghaladják a 700 millió EUR-t, de a felhasználás mértéke ennél valószínűsíthetően alacsonyabb lesz, mivel a projektkötvény-hiteljavítás eszköze jellemzően csupán a számos finanszírozási lehetőség egyike, amelyek közül a projektet megvalósító társaság és/vagy a támogatást nyújtó hatóság választhat. Például az egyesült királyságbeli és a szlovákiai autópálya-fejlesztési projekteket projektkötvény-hiteljavítás nélkül fogják finanszírozni, mivel a projektre jellemző egyedi indokok miatt a projekt hitelbesorolása elég magas ahhoz, hogy a projektkötvény-hiteljavítás által biztosított magasabb hitelbesorolás nélkül is tudjon forrást bevonni a kötvénypiacokon. Mindazonáltal úgy tűnik, hogy a projektkötvény-hiteljavítás eszközének, mint másik finanszírozási lehetőségnek az elérhetősége a két projekt esetében segített fenntartani az árazási nyomást, ami végeredményben lehetővé tette az érintett ajánlatkérő számára kedvező ár-érték arány elérését. 5.2. Az EBB által támogatott projektkötvények Az EBB támogatta azt az 1,4 milliárd EUR összegű kötvénykibocsátást, amely a Castor gáztárolóhoz[4] kapcsolódott, és amely az uniós költségvetés támogatása nélkül valósul meg, mivel az Európai Bizottságtól kért hozzájárulás összege meghaladta a rendelkezésre álló költségvetési kereteket. A projektkötvény-kezdeményezés támogatta az egyesült királyságbeli Greater Gabbard OFTO projekthez kapcsolódó 305 millió GBP összegű kötvénykibocsátást is. A projekt egy 500 MW teljesítményű tengeri szélerőmű-parknak az Egyesült Királyság szárazföldi hálózatával való összeköttetését biztosító villamosenergia-átviteli eszközök fejlesztésére irányul. Ez az első tengeri villamosenergia-átviteli projekt, amelyet a tőkepiacokon keresztül finanszíroznak. A kötvényt egy mintegy 46 millió GBP-nak megfelelő összegű nem finanszírozott projektkötvény-hiteljavítással támogatták, aminek köszönhetően a Moody's „A3” minősítéssel látta el, és ennek megfelelően az árazása is rendkívül kedvezően, 125 bázisponttal az államkötvények hozama felett alakult. A projektkötvény-hiteljavítást az uniós költségvetés támogatásával biztosították, és ezzel teljes mértékben ki is használták a kísérleti szakaszban az energiaprojektekre az uniós költségvetésben rendelkezésre álló 10 millió EUR-s keretet. E két tranzakciót várhatóan a belgiumi A11-es autópálya fejlesztésével kapcsolatos projekt fogja követni 2013 végén vagy 2014 elején. Ezt az ügyletet az uniós költségvetés is fogja támogatni, és újabb referenciaként fog szolgálni a befektetői érdeklődés és az árazás tekintetében. Az A11 Brugge PPP projekt egy új autópálya, amely Zeebrugge kikötőjét köti össze az E40-es autópályán keresztül Genttel és az E34-es autópályán keresztül Antwerpennel, ami révén javul a kikötőnek Brugge városával és a belga tengerparttal, különösen Knokke és Blankenberge városokkal való összeköttetése. Jelenleg az A11-es finanszírozási struktúrájának véglegesítése zajlik, amely várhatóan 2013 végéig vagy 2014 elejéig megtörténik, a szerződés aláírása a tárgyalások lezárásától és az ajánlatkérő hatóságok általi jóváhagyásától függ. Az A11-es projekt az első TEN-T közlekedési projekt lesz a projektkötvény-kezdeményezés keretében, egyben az első „zöldmezős” beruházás is. Az 575 millió EUR összegű kötvénykibocsátáshoz várhatóan körülbelül 114 millió EUR összegű nem finanszírozott projektkötvény-hiteljavítás fog kapcsolódni, az EBB által kibocsátott alárendelt hitellevél formájában. 5.3. További infrastruktúra-finanszírozási kötvénykibocsátások A tőkepiacoknak az infrastruktúra-fejlesztési projektek finanszírozásába való bevonására irányuló fokozott figyelemnek és a növekvő támogatásnak köszönhetően a 2007–2012 közötti időszakhoz képest jelentős emelkedés volt tapasztalható más infrastruktúra-fejlesztési kötvénykibocsátások terén is. Ugyanakkor a 2007–2013 közötti kibocsátások esetében az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz által lefedett ágazatokban kibocsátott kötvények volumenének több mint 90 %-a refinanszírozási műveletekhez kapcsolódott, 6 %-a zöldmezős beruházásokat finanszírozott, 3%-a pedig felvásárlásokat. 3. ábra: Az 1,4 milliárd EUR összegben kibocsátott, az EBB hiteljavítási eszközével támogatott Castor kötvény kibocsátásán kívül 2013-ban lezajlott néhány fontos refinanszírozási művelet a kötvénypiacokon: · A High Speed 1 refinanszírozása, amely az Egyesült Királyságban megvalósuló nagy sebességű vasúti projekthez kapcsolódik. A művelet keretében 760 millió GBP összegben, 25 éves lejáratú kötvényeket bocsátottak ki egy 1,55 milliárd GBP összegű elsőbbségi adósságcsomag részeként. A kibocsátott kötvények „A-” besorolást kaptak, köszönhetően annak, hogy az Egyesült Királyság kormánya támogatási megállapodásban meghatározott rendelkezésre állási díj fizetését vállalta a High Speed 1 tekintetében; · Az Open Grid projekt keretében 1,2 milliárd összegű hitellel és 1,5 milliárd EUR összegű, „A-” besorolású, 10 és 12 éves lejáratú kötvényekkel sikeresen refinanszíroztak 2,7 milliárd EUR összegű adósságot. · Szlovákiában mintegy 1,2 milliárd EUR adósságot refinanszíroztak hosszú, 2039-es lejáratú „BBB+” besorolású kötvényekkel. Ezek a tranzakciók jól példázzák az európai tőkepiacok kiterjedtségét és az infrastruktúra-projektek egyszerű refinanszírozása iránti érdeklődését. Emellett 2013-ban néhány innovatív kötvénypiaci megoldás is megjelent, amelyek zöldmezős beruházásokhoz igyekeztek különböző utakon finanszírozást szerezni, elsősorban intézményi befektetőktől. Ezek többsége a szociális infrastruktúra ágazataihoz tartozik, például diákszállások fejlesztésére irányul, és ebben az ágazatban a projektek jellemzően kisebbek és kevésbé kockázatosak. Projekt || Besorolás || Futamidő || Névérték (millió) || Jellemzők L2/A507 körgyűrű || Baa3 || az I. ügyletrész esetében 28 év, a II. ügyletrész esetében 30 év || 79 (EUR, I. ügyletrész) 86 (EUR, II. ügyletrész) || A finanszírozás több mint 65%-át a francia kormány biztosította, míg a fennmaradó 165 millió EUR-t egy biztosítócsoport vásárolta meg, benne a Dailly program által (azaz a francia állam garanciavállalásával) támogatott II. ügyletrésszel. Holyrood diákszállás, Egyesült Királyság || AA-/A2 || 35 év (fix & indexált) || 63 (GBP) || Az alapul szolgáló kötvény minősítése BBB/Baa3, és az „Assured Guaranty” hiteljavítási eszközzel támogatott. Pendleton Together Housing || n.a. || 29 év || 71,7 (GBP, „A” ügyletrész) 10,9 (GBP, „B” ügyletrész) || Részben csomagkötvényen (wrap bond) keresztüli finanszírozás (az elsőbbségi osztályú „A” sorozatú kötvények is élvezik a „B” sorozatú alárendelt kötvényekhez biztosított hiteljavítás előnyeit). Zaanstad börtön || n.a. || 28 év || 72 (EUR) || Az elsőbbségi kötvények hitelminőségét javítja az alárendelt „B” hitel-ügyletrészsorozat. ULiving Hertfordshire, Egyesült Királyság || A- || 41 év, indexált || 144 (GBP) || UPP, diákszállás több helyszínen, Egyesült Királyság || A- || 27 év (fix), 34 év (indexált) || 382 (GBP) || Különböző egyetemektől bérleti díjként befolyó bevételek kockázatcsökkentő számla-összevezetéssel (cash pooling). Leeds fenntartható közösségei || AA-/A2 || 19 év || 102 (GBP) || Az alapul szolgáló kötvény hitelminősége az Assured Guaranty által feljavítva. Forrás: Infrastructure Journal, Standard & Poors Fontos megjegyezni, hogy az L2, a Holyrood, a Pendleton, a Zaanstad és a Leeds projektek mind alkalmazzák a hitelminőség-javítás valamilyen formáját. Két közepes méretű tranzakció esetében a hozam egy kötvénybiztosító piacához kötött. Az összességében legnagyobb tranzakció, az UPP diákszállás projektje 382 millió GBP összegű és egy projektportfólióra épül. Számos esetben egyetlen intézményi befektető vette meg az ügylet keretében értékesített kötvények nagy részét. Két kivétellel az említett ügyletek mindegyikére az Egyesült Királyságban került sor, ahol a PPP projekteknek a kötvénybiztosítók által nyújtott garancia igénybevételével történő tőkepiaci finanszírozása bevett gyakorlat. Európa kontinentális részén egyelőre még csak kibontakozóban van a kötvénypiaci finanszírozás iránti érdeklődés, és az ajánlatkérők lassan alkalmazkodnak az új finanszírozási lehetőségekhez. Továbbra is változatlanok a kötött finanszírozás ajánlati szakaszban alkalmazott beszerzési technikái, ami korlátozza a magánberuházások kötvényfinanszírozási lehetőségeit és nagymértékben kiszorítja a nyilvános kötvénykibocsátást, amelyen keresztül egyébként nagyobb volumenű és kedvezőbb árazású forrás lenne bevonható. 5.4. Az elért eredmények összefoglalója A kezdeményezés működésének első évében az EBB igazgatótanácsa nyolc projektet hagyott jóvá, mint a projektkötvény-hiteljavítás eszközének potenciális kedvezményezettjeit, és folyamatban van további projektek előkészítése. Az EBB két projekt hitelminőségét javította fel, és 2014 elején várhatóan egy harmadik projektről is megállapodás születik. E három projekt egyike az uniós költségvetés támogatása nélkül valósult meg. A piac érzékelte az infrastruktúra-finanszírozási projektkötvényeknek az Európai Bizottság és az Európai Beruházási Bank általi előtérbe helyezésére irányuló aktív erőfeszítéseket és jól reagált ezekre. A tervezett katalizátorhatáson keresztül ezek az erőfeszítések más piaci megoldások fejlődését is elősegítették. Mindez alátámasztja, hogy Európa jó úton halad a projektkötvények piacának megteremtése felé. Az eddig lebonyolított tranzakciók tanúsága szerint a projektkötvény-kezdeményezés mindenekelőtt a befektetők szélesebb köre számára tette elérhetővé az infrastruktúra-finanszírozási eszközöket. Még azokban az esetekben is, amikor a különböző finanszírozási lehetőségek közül nem a projektkötvény-kezdeményezést részesítették előnyben, a kezdeményezés versenykényszert jelentett, ami számos projekt esetében hozzájárult a finanszírozás összköltségének leszorításához. Ugyanakkor a piac mindeddig a kisebb méretű, egyesült királyságbeli helyi infrastruktúra-projektekre összpontosított, és csak korlátozott érdeklődést mutatott a nemzeti szinten megvalósuló nagyobb projektek iránt. Mindenekelőtt a zöldmezős TEN projektek feltételeinek javulására lenne szükség. A tagállamoknak fel kell gyorsítaniuk az infrastruktúra-projektek beazonosítását és előkészítését annak érdekében, hogy piacra vihetők legyenek. 6. A PROJEKTKÖTVÉNY-KEZDEMÉNYEZÉS FEJLESZTENDŐ SZEMPONTJAI 6.1. Erősebb és érettebb projekttervezésre van szükség Európában jól érzékelhető kereslet mutatkozik az infrastruktúra-beruházások iránt. Ugyanakkor egyre valószínűbbnek látszik, hogy a meglévő projektek – tekintettel azok számára és kidolgozottságára – nem elegendőek ezen kereslet kielégítéséhez[5]. A közszektor szerepvállalásától meghatározó mértékben függő projektek és ágazatok esetében az európai kormányok fontos szerepet töltenek be a források új infrastruktúra-beruházási projektekre irányuló mobilizálásában, egyúttal eloszlatják az infrastruktúra-projektek jövőbeli kínálatával vagy tervezésével kapcsolatos kételyeket. Az (alkalmas) ügyletek megfelelő előkészítése nélkül a hosszú távú befektetések nem növelhetők. Ahhoz, hogy a befektetők bizalommal tekinthessenek a jövőbeli ügyletek folyama felé, és így továbbra is hajlandók legyenek forrásaikat ilyen célokra fordítani és kiépíteni az infrastruktúra-projektek finanszírozásának elemzéséhez szükséges új kapacitásaikat, nagyobb fokú átláthatóságra van szükség a projekttervezés terén nemzeti és szupranacionális szinten, továbbá elengedhetetlen a hosszú távú tervezés és kötelezettségvállalás az ajánlatkérők részéről. Ebből kifolyólag az egyes ágazatokra vonatkozó szabályozási keret hirtelen változásai változatlanul jelentős kihívást jelentenek a tervezett projektek végrehajtása szempontjából. Az ágazatokra egyöntetűen jellemző, hogy az olyan tényezők, mint a szabványosítás hiánya, a tőkepiaci árazással kapcsolatos bizonytalanság, továbbá a szóban forgó ügyletek újdonságként való jelenlegi piaci megítélése a kötvényfinanszírozás előtt álló kihívásoknak tekinthetők. A projektkötvény-kezdeményezés ezen a téren is bizonyíthatja előnyös tulajdonságait. 6.2. Az uniós költségvetés igénybevétele Tekintettel a Bizottság és az EBB által közösen létrehozott, a 4. szakaszban részletezett kockázatmegosztási mechanizmusra, az uniós költségvetés igénybevétele hatékonyabb lenne, ha az uniós költségvetés által nyújtott első veszteségviselő tartalék megoszlana a projektkötvény-kezdeményezés alá tartozó három ágazat valamennyi projektje között. A jelenlegi helyzetben a három ágazati portfólióhoz három elkülönült első veszteségviselő tartalék tartozik, és ez egyértelműen korlátozza a kockázatmegosztást és ezáltal a tőkeáttételt is. Továbbá a kisebb portfóliók korlátozott tőkeáttétele miatt a költségvetésben rendelkezésre álló adott összeghez kell megfelelő méretű projekteket találni. A Castor projekt esetében például a EBB saját forrásból nyújtott finanszírozást, mivel a TEN-E költségvetési kerete nem volt elegendő a szükséges uniós hozzájárulás biztosításához. Az uniós költségvetés és a kockázatmegosztási eszközök tehát a diverzifikáción keresztül nagyobb összegű forrás bevonására lennének alkalmasak. A portfólióban lévő projektek számának növekedésével nő a diverzifikáció mértéke, ugyanakkor a projektek ágazatok közötti megoszlása csökkenti a korrelációjukat. Következésképp a különböző ágazatokat is felölelő nagyobb portfólió jelentősebb előnyöket nyújt a diverzifikáció tekintetében. Másrészről a különböző kockázati profilú projektekből álló portfólió kockázatkezelése összetettebb feladat, de az EBB által ugyanúgy megoldható. A diverzifikációból származó előnyök maximalizálása érdekében az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköznek csak egyetlen portfóliója lehet, ami teljes mértékben összhangban van az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközről szóló rendelettel és az uniós kiadásokra vonatkozó költségvetési rendelettel. Ezáltal könnyebbé válik a projektek finanszírozása, függetlenül azok méretétől vagy időzítésétől. Ugyanezen mechanizmust ki lehet terjeszteni a közlekedési projektekhez nyújtott hitelgarancia-eszköz (LGTT) és a projektkötvény-kezdeményezés meglévő portfólióira is, ezáltal teljes mértékben kihasználva a méretgazdaságossági előnyöket. Ezen portfólióknak az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz portfóliójával való összevonása révén létrehozható egy olyan magportfólió, amely révén az uniós költségvetésből az új projektekhez nyújtott relatív hozzájárulás mértéke korábban lecsökkenthetővé válik, mint ahogy arra egyébként lehetőség nyílna. Az Európai Bizottság megbízásából készülő, a bevezető részben említett külső tanulmány várhatóan ebbe az irányba mutató következtetést fog levonni. 7. KÖVETKEZTETÉSEK Az eltelt mindössze 12 hónap alatt hiteljavítással kibocsátott két projektkötvény a bizonyíték arra, hogy a kezdeményezés beváltja a hozzá fűzött reményeket és sikeresnek tekinthető a projekteknek nyújtott finanszírozás tekintetében. A piac érdeklődést mutatott a kezdeményezés iránt és pozitívak a visszajelzések, ez pedig meghatározó volt a befektetők figyelmének a kötvényfinanszírozási megoldások felé irányításában. A projektkötvények fejlesztése terén további munkára van szükség az aktív kötvénypiacok kiépítése érdekében, ami többek között további kötvények kibocsátását is magában foglalja, amelyek révén kellő mennyiségű kötvényállomány halmozódik fel, a jövőbeli kibocsátásokra vonatkozóan pedig könnyebb lesz referenciamutatókat meghatározni. Ezáltal a befektetők és az ajánlatkérők számára egyszerűbbé válik a várható finanszírozási szintek felmérése és kiszámíthatóbbá válik a kötvényfinanszírozási megoldások árazása, ami akár azt is lehetővé teheti, hogy az ajánlatkérők ne teljes mértékben lekötött finanszírozást írjanak elő. A likvid kötvénypiacokhoz ezenfelül jobban előkészített és kiérleltebb projektekre van szükség. A kormányoknak ehhez el kell kötelezniük magukat a hosszú távú tervezés mellett, ezáltal stabilabb és átláthatóbb kereteket adva a tervezett infrastruktúra-projekteknek. Ezzel kapcsolatban az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz intézményi szintű és projektszintű technikai segítségnyújtásról rendelkezik a közös érdekű jövőbeli tervezett projektek előkészítésére vonatkozóan, segítséget nyújtva ezáltal a tagállamoknak és a magánszektornak. Lehetőség van a projektkötvény-kezdeményezésnek olyan más szakpolitikai területekre történő kiterjesztésére is, ahol a kisebb helyi infrastruktúra-projektek nemzeti vagy regionális szinten csoportba gyűjthetők. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz szerepe maximalizálható lenne azáltal, ha az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz létrehozásáról szóló, rövidesen elfogadásra kerülő rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében foglaltak szerint megvalósulna a három ágazati portfólió (azaz a közlekedési, energiaügyi és széles sávú projektek portfólióinak) összevonása. Az uniós költségvetési kiadások hatékonyságának és tőkeáttételi hatásának növelését szem előtt tartva és a három ágazat eredendő diverzifikációjának előnyeit kihasználva e lehetőséggel élve olyan közös első veszteségviselő tartalékrendszert lehet létrehozni, amelyben a már meglévő eszközök magportfólióként lennének felhasználhatók. [1] A TEN-T-re 200 millió EUR-t, a TEN-E-re 10 millió EUR-t, az információs és kommunikációs technológiákra 20 millió EUR-t különítettek el. [2] A 670/2012/EU rendelet, HL L 204., 2012.7.31., 1. o. [3] Az állami támogatásban részesülő gazdasági jellegű projektek esetében a tagállamoknak a támogatási programokról vagy előzetes értesítést kell tenniük, vagy biztosítaniuk kell, hogy azok az általános csoportmentességi rendelet alapján mentességet élvezzenek. [4] A projekt az illetékes spanyol hatóság által 2009-ben jóváhagyott környezeti hatásvizsgálat függvényében volt megvalósítható. A 2013 szeptemberében a régióban tapasztalt szeizmikus aktivitás miatt a spanyol hatóságok úgy döntöttek, hogy további technikai vizsgálatokat végeznek a projekt hatásaira vonatkozóan. [5] Forrás: Infrastructure Journal, 2013.11.17.