(1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta.

(4)Lettország 2017. április 20-án benyújtotta a 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

(5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan.

(6)Lettország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartás egyenlege a 2016. évi egyensúlyi pozícióról egy jelentős adóügyi reform következtében 2017-ben és 2018-ban GDP-arányosan 0,8 %-os, illetve 1,6 %-os hiánnyá romlik, majd ezt követően 2020-ra a GDP 0,5 %-ának megfelelő hiányra javul. A stabilitási program becslése szerint a strukturális egyenleg a 2016-ban a GDP 0,2 %-ának megfelelő értékről 2018-ban várhatóan -1,7 %-ra romlik, majd 2020-ra -0,8 %-ot ér el. Ez a pálya összhangban van a strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő hiányban meghatározott középtávú költségvetési céllal és a nyugdíjreform, valamint az egészségügyi ágazatra vonatkozóan a strukturális reformokról szóló rendelkezés alapján engedélyezett eltérésekkel. Az újraszámított strukturális egyenlegnek a GDP arányában kifejezett szintje a becslések szerint a 2017. évi -1,9 %-ról 2018-ban -2,3 %-ra nő, majd 2020-ban -0,2 %-ra csökken. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan a GDP 40 %-a körül marad. A program GDP-növekedésre vonatkozó előrejelzése nagyjából összhangban van a Bizottság 2017. évi előrejelzésével, de 2018 tekintetében kifejezetten optimista.

(7)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Lettországnak biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés 2017-ben a rendszerszintű nyugdíjreformhoz és az egészségügyi ágazatban végrehajtandó jelentős strukturális reformhoz kapcsolódó engedményekre korlátozódjon. Az említett engedményeket figyelembe véve 2017-ben a GDP legfeljebb 1,0 %-át kitevő mértékű strukturálisegyenleg-romlás engedélyezett. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján Lettország 2017-ben előreláthatólag megfelel e követelménynek. 2018-ban Lettország várhatóan teljesíti középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a 2016-ra a rendszerszintű nyugdíjreform, 2017-re pedig a strukturális reform végrehajtásához kapcsolódóan adott engedményeket, mivel az átmeneti eltéréseket egy hároméves időszakban át lehet vinni. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján ez összhangban van a nettó elsődleges államháztartási kiadások 6,0 %-os nominális növekedésével 2018-ban, ami a strukturális egyenleg GDP-arányosan 0,3 %-os romlásának felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy Lettország jelentős mértékben el fog térni ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-ban további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében.

(8)Lettországban magas a jövedelmi egyenlőtlenség mértéke. A háztartások leggazdagabb 20 %-a jövedelmének a legszegényebb 20 % jövedelméhez viszonyított aránya a 2015. évi 6,5-ös értékkel a legnagyobbak között volt az EU-ban, bár 2016-ban valamelyest mérséklődött. A jövedelmi egyenlőtlenséget tekintve az adózás és a szociális transzferek kifizetése előtti, illetve utáni helyzet közötti különbség uniós viszonylatban a legcsekélyebbek közé tartozik. Lettország adórendszere a többi uniós tagállamhoz képest kevésbé progresszív, amellyel hozzájárul az egyenlőtlenség magas szintjéhez és az aktív keresők szegénységi rátájához. Az alacsony keresetűekre nehezedő adóterhek változatlanul itt a legmagasabbak az Unióban, miközben az adók egyéb, a növekedést kevésbé visszafogó forrásait nem veszik kellő mértékben igénybe. Az adóbevétel GDP-n belüli alacsony részesedése miatt csak korlátozott eszközök állnak a fenntartható közszolgáltatás-nyújtás rendelkezésére. Jóllehet van némi előrelépés az adókijátszás elleni küzdelem terén, az adójogszabályoknak való megfelelés azonban továbbra is komoly kihívás. A stabilitási program bejelentette egy adóreform bevezetését. A kulcsfontosságú intézkedések közé tartoznak a személyi jövedelemadó általános mértékének 23 %-ról 20 %-ra történő csökkentése, a jövedelemtől függő alapjáradék növelése, a visszaforgatott nyereségre vonatkozó 0 %-os társasági adómérték bevezetése és a tőkeadómértékek 20 %-ra történő összehangolása. A reform az országspecifikus ajánlást oly módon veszi figyelembe, hogy az alacsony jövedelműek esetében jelentősen csökkenti az adóéket. Az adóreform azonban alig haladt valamelyest az adózásnak a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra történő átcsoportosítása és az adóbevétel GDP-n belüli részesedésének növelésére irányuló szakpolitikai célkitűzés teljesítése tekintetében.

(9)A nagy szegénység és a kialakult egyenlőtlenség magas szintjének egyik oka, amely többek között elsősorban a fogyatékossággal élőket és az időseket érinti, hogy gyenge az alapvető szociális biztonsági háló. A fogyatékossággal élők szegénységi rátája a legmagasabbak között van Európában. A szociális ellátások megfelelősége nem javult 2009 óta, és a nyugdíjak sem nyújtanak hatékony védelmet a szegénységgel és a társadalmi kirekesztődéssel szemben. A 2014-ben bejelentett, de soha végre nem hajtott minimumjövedelemmel kapcsolatos reform hiánya kedvezőtlenül hat a legszegényebb háztartásokra, bár a minimumjövedelem-támogatásra irányuló középtávú tervek már előkészületben vannak.

(10)A munkaerő arányának csökkenésével a foglalkoztatás növekedése gyenge volt, miközben a munkanélküliségi ráta csak lassan esett vissza. Kedvezőbbek a foglalkoztatási kilátások a gazdasági tevékenységek központjaiban és a magasan képzett munkavállalók körében, míg a munkanélküliség sokkal elterjedtebb az alacsony képzettséggel rendelkezők és a vidéki területeken élők körében. Ebben az összefüggésben a munkaerő készségszintjének emelése hozzájárul majd e problémák megoldásához. Még ha javult is a szakképzés vonzereje, csupán korlátozott eredményeket hozott az oktatást a jelenleg szükséges készségigényekkel összehangoló tantervi reform. Lettország létrehozta a munkaalapú tanulásra vonatkozó szabályozási keretet, és végrehajtása során biztosított a szociális partnerek és vállalatok aktív részvétele. Ezen túlmenően a munkanélkülieknek az aktív munkaerőpiaci intézkedésekbe történő bevonása kisebb mértékben valósul meg, mint a többi uniós tagállamban. E helyzet orvoslására intézkedéseket hoztak, amelyeket a továbbiakban is nyomon kell követni. Lettországban továbbra is csekély mértékben vesznek részt az egész életen át tartó tanulásban.

(11)Jóllehet a lett hatóságok sikeresen kezdeményezték az egészségügyi rendszer releváns reformjait, a betegek által fizetett közvetlen térítések jelentős mértéke, a hosszú várólisták, a közkiadások alacsony szintje és a rossz hatékonyságú szolgáltatás-elosztás mind korlátozzák az egészségügyhöz való hozzáférést. Mivel a közkiadások kvótákhoz kötöttek, jelentős késedelemmel valósulnak meg a kezelések, és a betegeknek vagy sokáig kell várniuk, vagy saját zsebből kell kifizetniük a szolgáltatást. Ebből kifolyólag a lakosság jelentős része nem jut hozzá a szükséges egészségügyi ellátáshoz. Lettország megtette a kezdő lépéseket a minőségbiztosítási rendszer reformja érdekében, ugyanakkor folytatni kell az erőfeszítéseket, hogy a betegek és a lakosság összességében érzékelhessék a konkrét javulást. Van némi előrelépés az egészségügyi rendszer hatékonyságának fokozása terén, de szükség van még a kórházi ágazat további racionalizálására, a járóbeteg-ellátáshoz és az alapellátáshoz való jobb hozzáférésre, továbbá a költségvetési juttatások, a szolgáltatás minősége és a költségek közötti hatékonyabb kapcsolatra.

(12)A lett hatóságok rendszeresen igénybe veszik a közbeszerzési eljárásokat az egészségügyi ágazatban megvalósított beszerzéseik során, de további hatékonyságjavulást lehetne elérni az e-közbeszerzés és a központi beszerzések rendszeres használata révén, amelynek köszönhetően még átláthatóbbá és hatékonyabbá tehetők a közkiadások.

(13)A szabályozás minőségében tapasztalt hiányosságok és a közigazgatás alacsony fokú hatékonysága és eredményessége kedvezőtlenül befolyásolják az üzleti környezetet. 2016-ban a kormány karcsúbb és még professzionálisabb közszférára irányuló ambiciózus reformtervet mutatott be, amelynek célja a hatékonyságnak a létszámleépítés és a támogatási funkciók központosítása révén történő javítása, a teljesítményalapú fizetések megerősítése és az átláthatóság fokozása. Jóllehet e terv a központi igazgatásra korlátozódik, általa jelentős mértékben lehetne fokozni a hatékonyságot a helyi önkormányzatok szintjén is.

(14)A korrupció továbbra is akadályozza Lettország üzleti környezetét, az összeférhetetlenség megelőzését szolgáló rendszer pedig változatlanul merev és formális, valamint ellenőrzésére sem kerül sor megfelelő mértékben. Bár a fizetésképtelenségi rendszer reformja alapvetően befejeződött, hatékony végrehajtását szoros figyelemmel kell kísérni annak érdekében, hogy kezelhető legyen a szerkezetátalakítási esetek korlátozott száma és az eszközök alacsony visszanyerési aránya.

(15)Az elmúlt három évben Lettország bevezette a felsőoktatás és az állami kutatások nagyszabású reformját a kutatóintézetek konszolidálása, valamint eredményeik minőségének javítása és jelentőségük kiemelése céljából. A lett állami kutatásfinanszírozás irányítása és szervezeti felépítése továbbra sem hatékony, hiszen a finanszírozással összefüggő funkciók számos intézet között elszórtan oszlanak meg. Az állami kutatás nem hatékony finanszírozása hozzájárul a rendkívül alacsony tudományos teljesítményhez, a szakképzett emberi erőforrások hiányához a köz- és magánszférában egyaránt, valamint a köz- és magánszféra közötti együttműködés alacsony szintjéhez. Lettország vállalkozói K+F intenzitása továbbra is az egyik legalacsonyabb az EU-ban.

(16)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

(17)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

AJÁNLJA, hogy Lettország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

1.Folytasson a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban levő költségvetési politikát a középtávú költségvetési céljának 2018-ban – a rendszerszintű nyugdíjreform és az átmeneti eltérésekkel támogatott strukturális reformok végrehajtásával összefüggésben kapott engedmények figyelembevételével – történő elérése érdekében. Csökkentse az alacsony keresetűek adóterheit azáltal, hogy az adóterhet más, a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra csoportosítja át és javítja az adójogszabályoknak való megfelelést

2.Javítsa a szociális biztonsági háló megfelelőségét és emelje a munkaerő készségszintjét a szakképzés tantervi reformjának felgyorsítása révén. Fokozza a költséghatékonyságot és az egészségügyhöz való hozzáférést, többek között a betegek által fizetett közvetlen térítések és a hosszú várakozási idők csökkentése révén.

3.Fokozza a hatékonyságot és az elszámoltathatóságot a közszférában, elsősorban az adminisztratív eljárások egyszerűsítése és az összeférhetetlenség megelőzésére irányuló szabályozás megerősítése révén, a felszámolók tekintetében is.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.