BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA Amely a következő dokumentumot kíséri JAVASLAT AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Unió tagállamainak külső határait átlépő harmadik országbeli állampolgárok be- és kilépési adatainak rögzítésére szolgáló határregisztrációs rendszer létrehozásáról /* SWD/2013/048 final */





BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA Amely a következő dokumentumot kíséri JAVASLAT AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Unió tagállamainak külső határait átlépő harmadik országbeli állampolgárok be- és kilépési adatainak rögzítésére szolgáló határregisztrációs rendszer létrehozásáról 1. Problémameghatározás 1.1. Előzmények Az Európai Unió határigazgatása terén teendő újabb lépések előkészítéséről szóló 2008. február 13-i közleményében[1] a Bizottság javaslatot tett a határregisztrációs rendszer létrehozására. Egy ilyen rendszer azt jelentené, hogy a külső határok átlépésekor rögzítik a rövid távú tartózkodás céljából beutazó egyes harmadik országbeli állampolgárok személyes adatait, a be- és kilépésük dátumára vonatkozó adatokkal együtt. A 2008. évi közleményt hatásvizsgálati jelentés kísérte[2]. Az Európai Tanács 2011. június 23–24-i következtetései az „intelligens határellenőrzésre” vonatkozó munka gyors előrehaladását sürgették. Válaszul a Bizottság 2011. október 25-én új közleményt fogadott el a különféle megvalósítási lehetőségekről és a jövőbeni feladatokról[3]. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a határregisztrációs rendszer megvalósítása pontos adatokkal látná el az Uniót a külső határ valamennyi részén keresztül a schengeni térségbe irányuló, és az azt elhagyó utasforgalomról, valamint az engedélyezett tartózkodási időt túllépő személyekről. 1.2. Miért vizsgáljuk a határregisztrációs rendszer létrehozását? A 2008. évi hatásvizsgálat az illegális migrációt – így az engedélyezett tartózkodási időt túllépő személyekre vonatkozó adatok hiányát – vizsgálta, és megállapította, hogy ez az egyik legfontosabb olyan probléma, amelyet a határregisztrációs rendszer létrehozása útján kell kezelni. Amint a 2011. évi közlemény kifejtette: „A határregisztrációs rendszer lehetővé tenné az engedélyezett tartózkodás pontos és megbízható kiszámítását, valamint az egyének utazási előzményeinek ellenőrzését a vízumbirtokosok és a vízummentes utazók esetén egyaránt, ami az elsődleges kockázatelemzés alapvető részét képezi. Mindezt azáltal érné el, hogy a jelenlegi útlevél-bélyegzési rendszert a rövid tartózkodási időkre bebocsátott harmadik országbeli állampolgár belépéseinek időpontjait és helyeit rögzítő elektronikus nyilvántartással váltaná fel. Jóllehet a rendszer fő célja a harmadik országbeli állampolgárok számára engedélyezett tartózkodási idő tiszteletben tartásának ellenőrzése volna, a rendszer emellett hozzájárulna a határellenőrzési eljárások optimalizálásához, és fokozná a biztonságot a külső határokon való átkeléskor.”[4] A 2008-as hatásvizsgálat a szakpolitikai lehetőségek széles körét vizsgálta, és a határregisztrációs rendszer kiépítését határozta meg előnyben részesített opcióként. Ez a hatásvizsgálat ismét megvizsgálja az említett következtetés relevanciáját az átfogó probléma-meghatározás tekintetében, annak fényében, hogy európai és nemzeti szinten milyen fejlemények következtek be 2008 óta a határellenőrzés aspektusai, az illegális migráció és a technológiai fejlődés terén. 1.3. A határellenőrzéssel és az illegális migrációval kapcsolatos átfogó problémák összefoglalása · nem léteznek olyan elektronikus eszközök, amelyek rögzítenék a rövid távú tartózkodás céljából beutazó harmadik országbeli állampolgárok utazásait; · az ilyen célú nemzeti rendszerek értéke rendkívül korlátozott egy olyan térségben, ahol 26 ország között nincs belső határellenőrzés; · nem léteznek olyan eszközök, amelyekkel azonosítani lehetne az ország területén belül elfogott, úti okmányokkal nem rendelkező olyan személyeket, akik a VIS alkalmazásával nem azonosíthatók; · nem állnak rendelkezésre információk azon személyekkel kapcsolatosan, akik az Unió területén belül tartózkodnak, és akik betartják a hathavonta három hónapos maximális, engedélyezett tartózkodási időt; · a jelenlegi, bonyolult és lassú bélyegzési kötelezettség nem garantálja, hogy a határőr az utas határellenőrzésekor megvizsgálhassa az engedélyezett tartózkodási időt; · nem állnak rendelkezésre információk az engedélyezett tartózkodási időt túllépő személyek állampolgárságára és csoportjaira (vízummentesek/vízumkötelesek) vonatkozóan. · nincsenek információk annak elősegítésére, hogy az ország területén belül végzett, véletlenszerű ellenőrzések során elfogják az illegálisan tartózkodó személyeket. 1.4. A bűnüldözési vonatkozásokkal kapcsolatos átfogó problémák összefoglalása · nincsenek adatok a gyanús személyek utazásával és határátlépéseivel kapcsolatban · nehéz felderíteni a határátlépéskor különböző személyazonosságokat használó, figyelmeztető jelzés hatálya alatt álló személyeket; · nehéz azonosítani azon gyanús személyeket, akik megsemmisítették úti okmányaikat. 1.5. Alapjogi kérdések Az érintett személyes adatok miatt a határregisztrációs rendszer különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkébe foglalt, személyes adatok védelméhez való jogra gyakorolna hatást. A határregisztrációs rendszernek garantálnia kellene a bíróság előtti hatékony jogorvoslathoz való jogot (a Charta 47. cikke), hogy megtámadható legyen az engedélyezett tartózkodási idő túllépéséről szóló értesítés, például kényszerből való túllépés, illetve hiba esetén, vagy amennyiben a migráns törvényes tartózkodási jogot szerzett. A személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 95/46/EK irányelvet[5], valamint a 45/2001/EK rendeletet a személyes adatoknak a határregisztrációs rendszer céljából történő feldolgozására is alkalmaznák, amennyiben az adatfeldolgozás a tagállamok, illetve az uniós intézmények, szervek és ügynökségek részvételével zajlik. A visszaélésekkel szembeni megfelelő technikai biztosítékok, a hozzáférés egyértelmű jogi korlátozása – így a célhoz kötöttség, és a lehető legrövidebb adatmegőrzési időszak – révén minimálisra kell csökkenteni a személyes adatok megosztásának kedvezőtlen hatásait. Az információkezelésről szóló 2010. júliusi bizottsági közlemény[6] szerint az adatvédelmi szabályokat be kell építeni az információs technológia használatára épülő új eszközökbe. Ez azt jelenti, hogy olyan megfelelő előírásokat foglalnak bele azokba, amelyek az adatfeldolgozást az adott eszköz konkrét céljához szükséges mértékűre korlátozzák, és csak azoknak a személyeknek biztosítanak hozzáférést az adatokhoz, akiknek szükségük van arra. Ennek értelmében a korlátozott adatmegőrzési időszakokat kizárólag az eszköz célkitűzéseitől függően választják meg, és olyan mechanizmusokat fogadnak el, amelyek biztosítják a pontos kockázatértékelést és az érintettek jogainak hatékony védelmét. A rendszereknek meg kellene felelniük az adatvédelmi elveknek, valamint a szükségesség, az arányosság, a cél körülhatároltsága és az adatminőség követelményének is. Valamennyi biztosítékot és mechanizmust biztosítani kell az utazók alapvető jogainak – különösen a magánéletük és személyes adataik – hatékony védelme érdekében. A harmadik országbeli állampolgárokat tájékoztatni kell e jogokról. 1.6. Szubszidiaritás Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 74. cikke és 77. cikkének (2) bekezdése szerint az Unió hatáskörrel rendelkezik a tagállamok külső határainak átlépésével kapcsolatos intézkedések elfogadására. Az EUMSZ 82. cikke (1) bekezdésének d) pontja és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében az Unió arra is hatáskörrel rendelkezik olyan intézkedések megállapítására, amelyek a rendőrségi és igazságügyi együttműködést kívánják megerősíteni a releváns információk összegyűjtése, tárolása, feldolgozása, elemzése és cseréje révén megerősítse révén. Önmagában egyetlen tagállam sem képes megbirkózni az illegális bevándorlással, és felvenni a küzdelmet a nemzetközi terrorizmussal és a súlyos bűnözéssel. Előfordulhat, hogy egy adott személy egy nemzeti határregisztrációs rendszert alkalmazó tagállam határátkelőhelyén utazik be a schengeni térségbe, azonban olyan határátkelőhelyen keresztül távozik, ahol nem használnak ilyen rendszert. Ennélfogva a tagállamok önmagukban nem tudják figyelemmel kísérni az engedélyezett tartózkodási időre vonatkozó uniós szabályok betartását. A schengeni térségbe belépő harmadik országbeli állampolgárok szabadon utazhatnak e térségen belül. A belső határok nélküli térségben elvileg közösen kell végrehajtani az illegális bevándorlás elleni intézkedéseket. Mindezt figyelembe véve a tagállamoknál jobb helyzetben van ahhoz, hogy meghozza a megfelelő intézkedéseket. 2. A határregisztrációs rendszer céljai Az általános szakpolitikai célkitűzések fontossági sorrendben a következők: · fellépés az illegális bevándorlással szemben; · hozzájárulás a terrorizmus és a súlyos bűnözés elleni küzdelemhez és magas szintű belső biztonság biztosítása. A konkrét célkitűzések pedig a következők : · a határellenőrzések hatékonyságának fokozása annak révén, hogy be- és kilépéskor figyelemmel kísérik az engedélyezett tartózkodáshoz való jogot, továbbá az engedélyezett tartózkodási idő túllépésének kockázatára vonatkozó értékelés javítása; · a személyek tagállamok területén való engedélyezett tartózkodásának nyomon követése; · megbízható információk létrehozása ahhoz, hogy az EU és a tagállamok megalapozott szakpolitikai döntéseket hozhassanak a vízumpolitika és a migráció tekintetében; · az illegális bevándorlók, különösen az engedélyezett tartózkodási időt túllépő személyek azonosítása és felkutatása a tagállamok területén belül, továbbá a kiutasítási lehetőségek növelése; · a külső határokat átlépő terroristák és bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyek azonosítás és elfogása; · olyan adatok előállítása, amelyek csökkentik a Vízuminformációs Rendszer által nem lefedett harmadik országbeli állampolgárok személyazonosságának megállapításával és ellenőrzésével kapcsolatos hiányosságokat, továbbá hozzájárulnak a terroristák és bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személyek elfogásához. A működési célkitűzések a következők: · a külső határokat átlépő harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó határregisztrációs nyilvántartása létrehozása; · az engedélyezett tartózkodási idő automatikus kiszámítása, valamint figyelmeztető jelzés kiadása amennyiben a harmadik országbeli állampolgár engedélyezett tartózkodási idejének lejárakor nincs kilépésre vonatkozó bejegyzés; · a határregisztrációs adatok törlése az adatmegőrzési időszak végén; · a külső határokon keresztüli mozgások – különösen az illegális bevándorlás – nagyságrendjére és tendenciáira vonatkozó információk létrehozása; · a harmadik országbeli állampolgárok tájékoztatása jogaikról, valamint hatékony jogorvoslati eljárások végrehajtása. 3. Szakpolitikai lehetőségek A probléma meghatározása és az érdekeltekkel folytatott konzultáció azt mutatja, hogy leginkább azt kell eldönteni, hogy milyen adatokat dolgozzanak fel a rendszerben és pontosan milyen célból. Az adatmegőrzési időszakot attól függően kell megválasztani, hogy milyen döntés született ebben a két kérdésben, vagyis a célnak megfelelő lehető legrövidebb adatmegőrzési időszakra van szükség. Ezért a négy szakpolitikai lehetőség a következő: 1) alfanumerikus adatokat tartalmazó határregisztrációs rendszer a határellenőrzés és a migrációkezelés céljából ; 2) azonos az 1. szakpolitikai opcióval, biometrikus adatokkal kiegészítve; 3) azonos az 1. szakpolitikai opcióval, a rendszer célját a terrorizmus és a súlyos bűnözés elleni küzdelemre is kiterjesztve; 4) azonos az 1. szakpolitikai opcióval, biometrikus adatokkal kiegészítve, és a rendszer célját szintén kiterjesztve a terrorizmus és a súlyos bűnözés elleni küzdelemre (vagyis a 2. és a 3. szakpolitikai lehetőség kombinációja). Az előnyben részesített lehetőség meghatározása után – más szóval annak eldöntését követően, hogy melyik rendszer valósuljon meg – döntést kell hozni a rendszer technikai megvalósításának módjáról. A szakpolitikai lehetőségekhez kapcsolódó adatmegőrzési időszak az alábbiak szerint alakul: · az 1. vagy a 2. szakpolitikai lehetőségen alapuló határregisztrációs rendszer esetében főszabályként 6 hónap, illetve 5 év azon utasok esetében, akik nem hagyták el a tagállamok területét az engedélyezett tartózkodási időn belül, valamint a regisztráltutas-program résztvevői esetében a rendszerben való részvételüknek megfelelő időtartam; · a 3. vagy a 4. szakpolitikai lehetőségen alapuló határregisztrációs rendszer esetében minden utasra nézve öt év volna az adatmegőrzési időszak. 4. A szakpolitikai lehetőségek összehasonlítása és az előnyben részesített szakpolitikai lehetőség meghatározása 4.1. A szakpolitikai lehetőségek összehasonlítása 1. táblázat – A szakpolitikai lehetőségek összehasonlító értékelése Célkitűzés/szakpolitikai lehetőség || Alapforgatókönyv (0. szakpolitikai lehetőség) || 1. szakpolitikai lehetőség || 2. szakpolitikai lehetőség || 3. szakpolitikai lehetőség || 4. szakpolitikai lehetőség Szakpolitikai célkitűzés: az illegális bevándorlással szembeni fellépés || 0 || √√ || √√√ || √√ || √√√ Szakpolitikai célkitűzés: a terrorizmussal és a súlyos bűnözéssel szembeni küzdelem || 0 || 0 || 0 || √√ || √√√ Az alapvető jogokra gyakorolt hatás || 0 || -√ || -√√ || -√√ || -√√√√ A határigazgatásra gyakorolt hatás || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Az 1. táblázat összefoglalja a hatások értékelését. Az alábbi összehasonlítás és az előnyben részesített lehetőség meghatározása során a következő szempontokat is figyelembe vesszük: · Eredményesség – a lehetőségek milyen mértékben érik el a javaslat célkitűzéseit; · Hatékonyság – a célkitűzések mennyire költségtakarékosan valósíthatók meg; · Koherencia – a választási lehetőségek mennyire koherensek az EU politikájának átfogó célkitűzéseivel. Az egyes szakpolitikai opciók értékelése során abba a nehézségbe ütköztünk, hogy nem állnak rendelkezésre adatok, ami jelentős mértékben befolyásolja az 1 –4. szakpolitikai lehetőség eredményességének összehasonlíthatóságát. Az engedélyezett tartózkodási időt túllépő, vízummentes személyek aránya befolyásolja azt a feltételezést, hogy egy biometrikus adatokat feldolgozó rendszer nagyobb mértékű hatást gyakorolna az illegális bevándorlás elleni fellépésre, és ennek következtében a 2. és a 4. opció eredményesebb volna. E személyek pontos számát azonban nem ismerjük. Az utasok e csoportjának biometrikus ellenőrzésére vonatkozó határigazgatási eljárás negatív hatása csak a VIS teljes kiépülését követően értékelhető maradéktalanul. A bűnüldözési célú hozzáférés biztosításának értékeléséhez sincsenek átfogó adatok, mivel a tagállami szakértők által nyújtott input mostanáig főként általános szinten mozgott, és még nem állnak rendelkezésre tapasztalatok a VIS bűnüldözési célú hozzáférésével kapcsolatban. Említést érdemel, hogy a határregisztrációs adatok szükségesek lehetnek a terrorista bűncselekmények, illetve más súlyos bűncselekmények megelőzéséhez, felderítéséhez, és kivizsgálásához, amennyiben azok elkövetése során nemzetközi utazásra kerül sor. Továbbá egy biometrikus adatokat feldolgozó rendszer jelentősebb pozitív hatást érne el a terroristák és a bűncselekményekkel gyanúsított személyek felderítésére és azonosítására vonatkozó célkitűzés terén. A biometrikus adatokat tartalmazó, előnyben részesített lehetőség értékelésének a rendszer határellenőrzésre és migrációkezelésre vonatkozó, alapvető célkitűzéséből kell kiindulnia. Ennek alapján legkedvezőbben a 2. opció hat az illegális bevándorlás elleni fellépésre. A határigazgatásra gyakorolt esetleges negatív hatást átmeneti időszak bevezetésével lehetne kezelni. Ennek értelmében a rendszer az első három évben alfanumerikus adatok alapján üzemelne, azt követően pedig alfanumerikus és biometrikus adatok alapján. A fentiek alapján a bűnüldözési célú hozzáférés tekintetében potenciálisan aránytalannak tekinthető a 4. opció alapvető jogokra gyakorolt negatív összhatása, azt is figyelembe véve, hogy sokkal hosszabb adatmegőrzési időszakra lenne szükség. A hároméves időszakot követő értékelés – amely figyelembe veszi a VIS végrehajtása során, a bűnüldözési célú hozzáféréssel kapcsolatosan meglévő tapasztalatokat, valamint a határregisztrációs rendszer működése tekintetében szerzett általános tapasztalatokat – lehetővé tenné, hogy szélesebb körű adatok és információk alapján térjünk vissza a bűnüldözési célú hozzáférés kérdésére annak érdekében, hogy részletesebben értékeljük annak hatásait. Tehát a határregisztrációs rendszer 2 év elteltével történő értékelésekor ismét átgondolhatnának a bűnüldözési célokból történő hozzáférés biztosításának szükségességét, valamint az adatok megőrzésének időtartamát. Összefoglalásképpen; tehát a 2. opció az előnyben részesített lehetőség, amelynek értékelését kétéves működés utánra irányoztuk elő, ezt követően megvizsgáljuk, hogy áttérjünk-e a 4. szakpolitikai lehetőségre. A bűnüldözési célokkal kapcsolatos ilyen változás (vagyis a 4. szakpolitikai opció) és/vagy az adatmegőrzési időszak megváltoztatása a Bizottság új jogalkotási javaslatát teszi szükségessé. 4.2. Technikai végrehajtás Összességében véve a központosított megközelítés a legeredményesebb és költséghatékonyabb megoldás. Ez a megközelítés összhangban van a migráció terén működő IT-rendszerek – vagyis az Eurodac, a VIS, és a SIS/SIS II. fejlesztésével és igazgatásával. 4.3. Előnyben részesített lehetőség A határregisztrációs rendszerre vonatkozó előnyben részesített lehetőség a 2. opcióra épülő rendszer megindítása, és a 4. szakpolitikai lehetőségre való áttérés szükségességének értékelése három éves működést követően: · A határregisztrációs rendszer először kizárólag alfanumerikus adatokat tartalmazó, központosított adatbázisként működne, és nem biztosítana hozzáférést a bűnüldöző hatóságok számára. Az adatok megőrzési ideje szokásos esetben 6 hónap, a tartózkodási idő túllépése esetén pedig 5 év volna. · Három évi működést követően a határregisztrációs rendszer alfanumerikus és biometrikus adatokkal üzemelne (az utóbbiak a vízummentes személyekre vonatkoznak). · Két évi működést követően kerülne sor a határregisztrációs rendszer értékelésére. Ekkor ismét átgondolnák a bűnüldözési célokból történő hozzáférés kérdését és az adatok megőrzésének idejét. · Azonban ahhoz, hogy a második fázisban hozzáférést biztosítsanak a bűnüldöző hatóság számára a határregisztrációs rendszerben létrehozott adatokhoz, meggyőző bizonyítékokkal világosan alá kell támasztani az említett adatok felhasználásának szükségességét és arányosságát, és a hozzáférést megfelelő biztosítékokhoz és korlátozásokhoz kell kötni. 4.4. Az előnyben részesített lehetőség költségei 2. táblázat – Az előnyben részesített lehetőség költségei || Egyszeri fejlesztési költségek központi és nemzeti szinten (3 éves fejlesztés) (millió EUR-ban) || Éves működési költség központi és nemzeti szinten (5 éves működés) (millió EUR-ban) || Összköltség költség központi és nemzeti szinten (millió EUR-ban) Központosított rendszer, amelyet később biometrikus adatokkal egészítenek ki || 183 (tagállamok 146, EU 37) || 88 (tagállamok 74, EU 14) || 623 A Bizottság következő többéves pénzügyi keretre irányuló javaslata 4,6 milliárd EUR összeget tartalmaz a Belső Biztonsági Alapra a 2014-2020 közötti időszakra. A javaslatban 1,1 milliárd EUR indikatív összeget különítettek el a határregisztrációs rendszer és a regisztráltutas-program fejlesztésére, azt feltételezve, hogy a fejlesztési költségek 2015-től jelentkeznek, és 4 éves működést fednek le. Emellett a Belső Biztonsági Alap alkalmazási területén kívül, további 822 millió EUR összeget különítettek el a meglévő nagyméretű IT-rendszerek (Schengeni Információs Rendszer II, Vízuminformációs Rendszer és EURODAC) igazgatására. A Bizottság e rendszerek végrehajtási feladataival az 1077/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[7] létrehozott, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökséget kívánja megbízni. A nemzeti fejlesztési költségekhez való pénzügyi hozzájárulás biztosítaná, hogy nemzeti szinten a nehéz gazdasági körülmények ne akadályozzák vagy késleltessék a projekteket. Azzal is költségmegtakarítást érhetnének el, ha a határregisztrációs rendszert a regisztráltutas-programmal együtt építenénk ki, ahhoz képest, ha a két rendszert egymástól teljesen függetlenül alakítanák ki. Központi (EU) szinten a kisebb hardver, szoftver és infrastrukturális költségek jelentenék a legfontosabb költségmegtakarításokat, nemzeti szinten pedig az igazgatás és az irodai tér tekintetében keletkezne költségmegtakarítás. 5. Monitoring és értékelés A Bizottság gondoskodik arról, hogy a határigazgatási rendszer működésének nyomonkövetésére szolgáló rendszereket hozzanak létre, és értékeljék azokat a fő szakpolitikai célkitűzések fényében. A rendszer üzembe helyezését követően két évvel, majd ezt követően kétévente az igazgató hatóságnak jelentést kell készítenie a rendszer műszaki működéséről az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság számára. Emellett a rendszer üzembe helyezését követően két évvel, majd négyévente a Bizottságnak átfogó értékelést kell készítenie a rendszer működéséről, beleérve az alapvető jogokra gyakorolt hatást, valamint az elért eredmények vizsgálatát a célkitűzésekhez képest, továbbá annak értékelését, hogy továbbra is érvényesek-e az alapul szolgáló megfontolások, és ennek a jövőbeni választási lehetőségeket érintő kihatásait. Az első értékelésnek arra kell fókuszálnia, hogy szükség van-e bűnüldözési célokból történő hozzáférés biztosítására, és ki kell-e terjeszteni az adatok megőrzésének idejét. Az értékelést adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik. A Bizottságnak az értékelésről szóló jelentéseket meg kell küldenie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. [1] COM(2008) 69 végleges. [2] SEC(2008) 153, valamint a GHK által készített „Preparatory study to inform an Impact Assessment in relation to the creation of an automated entry/exit system at the external borders of the EU and the introduction of a border crossing scheme for bona fide travellers” [Az EU külső határain működő automatikus határregisztrációs rendszer létrehozására és a jóhiszemű utasok határátlépési programjának bevezetésére vonatkozó hatásvizsgálathoz adatokat szolgáltató előkészítő tanulmány], továbbá az Unisys által készített „Entry/Exit Technical Feasibility study” [A határregisztráció technikai megvalósíthatóságáról szóló tanulmány]. A tanulmányokat az alábbi weboldalon tették közzé: http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/borders/borders_schengen_en.htm [3] COM(2011) 680 végleges. [4] COM(2011) 680 végleges. [5] HL L 281., 1995.11.23., 31. o. [6] COM(2010) 385 végleges. [7] HL L 286., 2011.11.1., 1. o.