HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 25.10.2005 
COM(2005) 532 végleges 
A KÖZÖSSÉG LISSZABONI PR OGRAMJÁNAK MEGVALÓSÍTÁSA 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCS ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENT 
SZÁMÁRA 
Az adózási és a vámpolitika hozzájárulása a lisszaboni stratégiához 
 
HU 2   HU TARTALOMJEGYZÉK 
1. A lisszaboni stratégia új lendületbe hozása.................................................................. 3 
1.1. Adózás, hatékonyság és versenyképesség.................................................................... 4 1.2. Vámpolitika, a Bels ő Piac egyik pillére....................................................................... 4 
2. Hogy Európa vonzóbb legyen a befektetés és a munkaer ő számára............................ 5 
2.1. A Bels ő Piac kiterjesztése és elmélyítése..................................................................... 5 
2.1.1. Közös konszolidált társasági adóala p az EU vállalkozásai számára............................ 5 
2.1.2. Az adózási környezet egyszer űsítése és az azonos játéktér megteremtése .................. 6 
2.1.3. Az EU cégei által tapasztalt határokon átnyúló adózási akadál yok elhárítását célzó 
intézkedések ................................................................................................................. 8 
2.1.4. Új stratégia a gépkocsik adóztatására .......................................................................... 9 2.1.5. Az adócsalás és az adókijátszás álta l teremtett torzulások csökkentése .................... 10 
2.2. Gondoskodás a nyitott és versenyjelleg ű piacokról, Európán belül és azon kívül .... 10 
2.2.1. Stratégia a hamisítás ellen.......................................................................................... 10 2.2.2. A vámjogszabályok és a vámügyi megfelel őség továbbfejlesztése, valamint az e-
vámolás el őmozdítása ................................................................................................ 11 
2.3. Az európai és a nemzeti szabályozás továbbfejlesztése............................................. 12 2.3.1. A HÉA-szabályok korszer űsítése............................................................................... 12 
3. Tudás és innováció a növekedésért............................................................................ 13 3.1. A kutatás-fejlesztésbe (K +F) irányuló beruházások növelése és javítása.................. 13 
3.1.1. Egy közlemény, amely útmutatást ad a K+F adóügyi ösztönz őiről........................... 14 
3.2. Az er őforrások fenntartható hasznosításának megkönnyítése ................................... 15 
3.2.1. Az energiával, a közlekedéssel és környezetvédelemmel kapcsolatos adók ............. 15 
 
HU 3   HU A KÖZÖSSÉG LISSZABONI PR OGRAMJÁNAK MEGVALÓSÍTÁSA 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCS ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENT 
SZÁMÁRA 
Az adó- és a vámpolitika hozzájáru lása a lisszaboni stratégiához 
1. A  LISSZABONI STRATÉGIA ÚJRAINDÍTÁSA  
A Bizottság nemrégiben azt javasolta, hogy a növekedés és a munkahelyteremtés el őtérbe 
állításával indítsák újra  a lisszaboni stratégiát.1 Ezzel a kihívással úgy lehet megbirkózni, ha 
vonzóbbá válnak az európai befektetések és az o ttani munkavégzés; támogatásban részesül a 
tudás és az innováció; a szabályozások pedig lehet ővé teszik, hogy az eur ópai vállalkozások 
több és jobb munkahely et hozhassanak létre. 
Az adó- és a vámpolitika jelent ős szerepet játszik ezeknek a célkit űzéseknek az elérésében. 
Hozzájárulhat gazdaságaink hatékonyságának növeléséhez – többek között a természeti 
erőforrások hatékony felhasználása révén –,  ahogyan cégeink versenyképességéhez is. 
Nagyobb versenyt támaszthat a piacokon, fellendíth eti a kereskedelmet és támogathatja a 
tudást és az innovációt. 
Ez a közlemény azokat a legfontosabb közösségi adó- és vámpolitikai intézkedések et 
mutatja be, amelyek hozzájárulhatnak gazdaságainkban a fenti célkit űzések megvalósításához 
szükséges gyors strukturális alkalmazkodás hoz. Ebben követi az Európai Tanács tavaszi 
üléséhez intézett közleményében megállapított  cselekvési vonalakat: „Közös munkával a 
növekedésért és a munkahelyekért, a lisszaboni stratégia újraindítása”2. 
Ennek a közleménynek a célja az, hogy közérthet ő módon ismertesse az EU f ő politikai 
kötelezettségvállalása it alátámasztó kezdeményezések ésszer ű együttesét alkotó, folyamatban 
lévő vagy tervezett vámügyi és adóintézkedéseket. 
A 2. szakasz bemutatja azokat a legfontosabb intézkedéseket, amelyek a bels ő piac 
elmélyítését, a nyitott és versenyjelleg ű piacok biztosítását, valami nt az európai és a nemzeti 
jogszabályok továbbfejlesztésé t szolgálják. A 3. szakasz a kutatás-fejlesztésbe történ ő 
beruházások növelésére és javítására, va lamint az innováció és a fenntartható er őforrás-
hasznosítás megkönnyítésére irányuló legfontos abb kezdeményezéseket mutatja be. (Ld. A 
mellékelt táblázat a szabályozási intézkedésekr ől) Sajátos vonásaiktól függ ően, ezek a 
kezdeményezések különféle formákat ölthetnek, és szükség szerint kapcsolódik hozzájuk hatásuk értékelése. 
Ezek a kezdeményezések segíthetik a növekedés megújítását, ezáltal pedig több és jobb 
munkahely létesítését. Ami a konkrétabb fogl alkoztatási politikát illeti, megjegyzend ő, hogy a 
tagállamok szintjén a konkrét adóintézkedések hozzájárulhatnak a foglalkoztatás növeléséhez 
és a szociálisan befogadó gazdaságok el őmozdításához. A munkaer ő viszonylag súlyos 
                                                
 
1 Bizottság , COM(2005) 330 és COM(2005) 24. 
2 ugyanott 
 
HU 4   HU adóztatása elbátortalanító a további munkahelyek teremtése szempontjából, különösen az 
alacsony szakképzettséget igényl ő munkahelyek esetében, viszont az adóalapnak a több 
ember munkába állítása révén történ ő szélesítése mégiscsak a leghatékonyabb módja annak, 
hogy a kormányok az adókulcsok emelése nélkül növelj ék a bevételeket. A foglalkoztatáshoz 
kapcsolódó adókról a fogyasztá si és/vagy környezetszennyezési adókra való áttérés szintén 
segíthet, a foglalkoztatás szintjének megnövelésé re vonatkozó szélesebb stratégia részeként. 
1.1. Adózás, hatékonyság és versenyképesség 
Bár bizonyos fokú adóverseny egészséges, és  pozitív gazdasági ha tásokkal járhat, az 
adórendszerek f ő célja az, hogy bizonyos összeg ű bevételt teremtsen el ő a közszolgálatok és 
az átcsoportosítások finanszírozására. Ezt a lehet ő leghatékonyabban kell elvégezni. Az 
adórendszerek költségeket vonhatnak maguk után, a lecsökkent gazdasági hatékonyság 
formájában – az adó torzulás ai miatt –, vagy az adófizet ők és az adóigazgatások 
megfelelőségi és adminisztratív terhei révén. 
A különböz ő nemzeti adórendszerek léte az EU -ban a többletköltségek számottev ő forrása az 
adminisztratív adózási megfelelés tekint etében. Ez a helyzet maga után vonja az er őforrások 
kevésbé hatékony allokálását és  az „azonos játéktér” hiányát3. Valójában a kett ős adóztatás, 
az adózással kapcsolatos üzleti reorganizációs kö ltségek és a tagállamok adószabályai közötti 
általánosabb különbségek azt jelenti k, hogy a cégek esetleg szívesebben m űködnek a hazai 
piacon, mint egy másik tagá llamban. A fentiek jelent ős mértékben akadályozzák a 
versenyképes bels ő piac hasznainak teljes kör ű érvényesítését.  Ezeknek az akadályoknak az 
elhárítása segíthet abban, hogy új lehet őségeket lehessen teremteni a piacralép ők számára, az 
ebből eredő verseny pedig serkentené a beruházást és az innovációt. Mi  több, az ezeknek az 
adóügyi akadályoknak az eltávolításával kapcsola tos költségek hozzájárulnának az EU 
termelési szektora versenyképességének fokozásához. 
Az adózási politika kezdeményez ő szerepet játszhatna a tudás és az innováció  elősegítésében 
is, a növekedés érdekében . A kutatás és a fejlesztés, vala mint az általános  üzleti környezet 
hasznot húzhatna a célirányos  fiskális intézkedésekb ől. Az adózás segíthetné a 
környezetvédelmi átállást is, ami fenntarthat óbb termelési és fogyasztási szerkezethez 
vezethet. 
1.2. Vámpolitika, a Bels ő Piac egyik pillére 
A vámpolitika fontos szerepet játszhat a kereskedelem el őmozdításában.  A kereskedelmi 
volumen növekedése az elmúlt években – ahogyan a korszer ű ellátási lánc, a biztonsági és 
biztonságossági megfontolások összetettsége, az érintett felek száma és az árucsere 
gyorsasága is – nagy mértékben megnöveli a követelményeket a kereskedelemmel kapcsolatos tájékoztatás iránt. 
Az egyszer űsített vámjogszabályok, az ésszer űsített vámolási folyamatok és eljárások, 
valamint egy koherens és együttm űködtethető elektronikus vámrendszer azt jelentik majd, 
hogy a keresked ők pénzt és id őt takaríthatnak meg a vámmal folytatott üzleti érintkezésük 
során. Ezzel egyidej űleg a számítógépesítés és az együttm űködtethetőség megnöveli az áruk 
nyomon követhet őségét és az átláthatóságot, mind a vámigazgatás, mind az üzleti közösség 
számára. 
                                                
 
3 Ld. „Európai Adófelmérés” (SEC(2004) 1128/2). 
 
HU 5   HU 2. H OGY EURÓPA VONZÓBB LEGYEN A BEFEKTETÉS ÉS A MUNKAER Ő SZÁMÁRA  
2.1. A Bels ő Piac kiterjesztése és elmélyítése 
A lisszaboni stratégia hangsúlyozza, hogy lényegi reformokra van még szükség a bels ő piac 
befejezéséhez, és ezekre megkülönböztetett figyel met kell fordítani. Az EU cselekvése az 
adópolitika területén javarészt olyan ké rdésekkel foglalkozik, amelyek a bels ő piac 
létrehozásával és m űködésével kapcsolatosak. Ilyen öss zefüggésben érdemes hangsúlyozni, 
hogy a Vám 2013 és a Fiskális 2013 közösségi programok4 jelentősen hozzá fognak járulni 
ahhoz, hogy a bels ő piac zökken őmentesen m űködjön, nem utolsósorban azáltal, hogy ezek 
finanszírozzák a tagálla mok informatikai rendszerei közötti kapcsolatot a vám és az adózás 
területén. 
Jelenleg a nemzeti adórendszerek m űködésének több aspektusa ne gatív hatást gyakorol 
a piaci integrációra , vagy megakadályozzá k az egységes piac el őnyeinek maradéktalan 
kiaknázását. Emellett, mivel a jelenlegi üzleti környezet jobban el ősegíti a határokon átnyúló 
tevékenységeket, mint a két évtizeddel ezel őtti, most még nyilv ánvalóbb, hogy az adózási 
akadályok a bels ő piac még fennmaradt gátjainak számítanak. 
Az akadályok eltávolítása lehet ővé tenné, hogy az üzleti vá llalkozások megalapozottabb 
döntéseket hozzanak, amelyek a tényez őtermelékenységen alapulna k és amelyeket bizonyos 
többletköltségek kevésbé befolyásolnak. Ez a tagállamok gazdasági termelési eredményeinek növekedéséhez vezetne, illetve – a vonatkozó termékpiacok feltételeit ől és a cégek tényleges 
magatartásától függ ően – a költségeket és árakat lefelé nyomná, ami pedig a jólét növelését 
eredményezné.  
2.1.1. Közös konszolidált társasági adóalap az EU vállalkozásai számára 
Az, hogy jelenleg 25 különböz ő és néha kölcsönösen összeegyeztethetetlen  társaságiadó-
rendszer létezik egymás mellett az EU-b an, gyakorlatilag kiegészít ő megfelel őségi 
költségeket tesz szükségessé, és kevés lehet őséget kínál a határokon túlnyúló 
veszteségkompenzálásra, még akkor is, ha ilyen  veszteség-kompenzálás gyakran létezik a 
tisztán belföldi helyzetekre. Ez nem történhe t meg egy igazán egységes piacon. Noha üzleti 
tevékenységeikben (kutatás, term elés, készletezés, értékesítés stb.) a cégek az EU-t egyre 
inkább egységes piacként kezelik, azt – kizárólag adócélokra – nemzeti piacokra kell felbontaniuk. 
A társasági adó szabályai az EU-n belüli ha táron átnyúló tevékenység eket másképpen, és 
gyakran kevésbé kedvez ően kezelik, mint a hasonló, tisztán belföldi tevékenységeket. Ez arra 
bátorítja a cégeket, hogy a hazai piacon fektesse nek be, és eltéríti a külföldi cégekben történ ő 
részesedésszerzést ől és külföldi leányvállalatok létr ehozásától. Ugyanakkor a nemzeti 
rendszerek közötti ellentmondások lehet őségeket nyitnak az adóelkerülésre. 
A közös konszolidált társasági adóalap  („KKTA”) kidolgozását cé lzó bizottsági politika 
2001-ben indult
5, és 2003-ban meger ősítést nyert6. A KKTA képessé tenné a bels ő piacon 
tevékenyked ő társaságokat arra, hogy ugyanazoka t a szabályokat kövessék adóalapjaik 
kiszámításához az EU különböz ő tagállamaiban. A Bizottság nem szándékozik összehangolt 
                                                 
4 Bizottság , COM(2005) 111. 
5 Bizottság , COM(2001) 582 és SEC(2001) 1681. 
6 Bizottság , COM(2003) 726. 
 
HU 6   HU társasági jövedelemadó-kulcsot javasolni. A közös konszolidált társasági adóalap lehet ővé 
tenné a veszteségek határokon átnyúló besz ámítását és megoldaná a határokon átnyúló 
tevékenységekkel és a vállalatc soportok átalakításával kapcsolatos jelenlegi adóproblémákat. 
Meg kell állapodni a konszolidált adóala p tagállamok között oly módon történ ő 
megosztásáról, hogy minden egyes tagállam a sa ját adókulcsát alkalmazn á a konszolidált alap 
ráeső részére. Ez a módszer egyszer űbb és átláthatóbb társasági adórendszert eredményezne 
az EU-ban. 
Ez a feladat kihívást jelent, de a Bizotts ágnak az a szándéka, hogy a közös konszolidált 
adóalaphoz szükséges el őkészítő munkát az elkövetkez ő három évben elvégzi, annak 
érdekében, hogy a közösségi jogalkotás i intézkedést 2008-ra bemutathassa. 
2.1.2. Az adózási környezet egyszer űsítése és az azonos játéktér megteremtése  
A fent bemutatott intézkedés sok olyan, a tá rsasági adóval kapcsola tos akadályt érint, 
amelyekkel a multinacionális társaságoknak kell szembenézniük. A határokon átnyúló 
gazdasági tevékenységek az EU-ban azonban számos más adózási intézkedéssel is 
szembekerülnek - különösen a hozzáadottérték -adó rendszerében -, amelyek súlyos 
kötelezettségeket rónak rájuk, és gátakat képeznek  a kereskedelem és a befektetés számára. A 
határokon átnyúló tevékenységek statisztikai lag szignifikáns növekedéseket okoznak a 
megfelelőséggel kapcsolatos költségekben minden társaság számára7. A kis- és 
középvállalkozások különösen sebezhet ők az ilyen akadályokkal szemben, mivel a 
megfelelőségi költségek arányosan magasabbak a KKV-k, mint a nagyvállalatok számára, és 
az ezen akadályok alóli mentesítés me gnövelheti a KKV-k részvételét a bels ő piacon, amely 
jelenleg sokkal alacsonyabb szint ű, mint a nagyvállalatoké. Ez gazdasági 
hatékonysághiányokat eredményez, és potenciális an negatív hatást gyakorol a gazdasági 
növekedésre és a munkahelyteremtésre. 
a) A HÉA-megfelel őséggel kapcsolatos kötelezettségek 
Az Európai Adófelmérés8 szerint annak oka, hogy a KKV-k 14%-a és a nagyvállalatok 10%-a 
nem folytat HÉA-köteles tevé kenységet olyan tagállamokban, ahol nem rendelkeznek állandó 
képviselettel, egyes egyedül a HÉA-megfelel őség követelményei jelen tik. Erre reagálva 2004 
októberében a Bizottság jelent ős javaslatot tett a jelenlegi, a határokon átnyúló HÉA-
megfelelőségi követelmények egyszer űsítésére , hogy megkönnyítsék a dolgát azoknak a 
kereskedőknek, akik más EU-tagállamokna k szállítanak árukat és sz olgáltatásokat. Ezen belül 
a javaslat az „egyablakos”  rendszerr ől rendelkezik, amely lehet ővé tenné a keresked ők 
számára, hogy egyetlen közösségi adószámot ha sználjanak minden szállításhoz az EU-ban 
mindenütt, és egységes, globális HÉA-bevall ást készítsenek egy el ektronikus portálon 
keresztül, amely aztán azokat automatikusan benyújtaná a különböz ő tagállamoknak, ahol a 
kereskedőnek adóköteles tevékenységei vanna k. A javaslat öt további egyszer űsítő 
intézkedést tartalmaz, amelyek sokkal könnye bbé tennék a vállalkozások, különösen a KKV-k 
számára, hogy más tagállamokban kereskedjenek. Err ől jelenleg is vita folyik a Tanácsban. 
b) A székhely szerinti adózás módszerének kísérleti alkalmazása A Bizottságnak a társasági adóval kapcsolatos stra tégiáját tekintve a sz ékhely szerinti adózás 
koncepciója lehetséges megoldásnak min ősült azoknak az adózási problémáknak a 
                                                
 
7 Ld. „Európai Adófelmérés” (SEC(2004) 1128/2). 
8 SEC(2004) 1128/2.  
 
HU 7   HU megoldására, amelyek a leginkább gátolják a KKV-kat határokon átnyúló tevékenységeikben. 
Lényegében a székhely szerinti koncepció a bels ő piacnak  a kölcsönös elismeréssel 
kapcsolatos megközelítését alkalmazza  a KKV-k társasági adójának kezelésére.  Az arra 
alkalmas társaságok a saját székhelyük szerin ti állam társasági adózásának szabályait 
alkalmaznák a résztvev ő tagállamokban lév ő leányvállalatokra és állandó jelleg ű 
létesítményekre. Ez nem vonná maga után a kul csok bármiféle összehangolását, hiszen ezeket 
minden egyes tagállam állapítaná meg és alkalmazná. 
A Bizottság azon a véleményen van, hogy ezt az ötletet, amelyet te chnikai szempontból 
meglehetősen részletesen kidolgoztak, érdemes lenne kipróbálni, oly módon, hogy a KKV-
knek öt éven keresztül kísérleti, próbaü zemi alapon megengedik ennek a megközelítési 
módnak az alkalmazását.. A Bizottságnak az a szándéka, hogy err ől a tárgyról közleményt 
jelentet meg 2005 vége el őtt. 
c) HÉA-szabályok a nemzetközi szolgáltatásokat illet ően 
Az adóügyi jogszabályok a gazdasági reáliákkal foglalkoznak, és csak akkor hatékonyak, ha 
folyamatosan hozzáigazítják az új fejleménye khez és kihívásokhoz. Az  a tény, hogy egyre 
több szolgáltatás biztosítha tó nemzetközileg, megkülönböztete tt kihívás. Miközben az EU 
képes volt arra, hogy sikeresen reagáljon az e-ke reskedelem és a távközlési szolgáltatások 
liberalizálásának HÉA-vonatkozás aira, azokat a HÉA-szabályokat, amelyek a teljesítés helyét 
meghatározzák a távoli helyr ől biztosítható szolgáltatások számára, hasonlóképpen meg kell 
változtatni, az arról való gondoskodás érdekében, hogy a gazdasági szerepl ők az EU-n belül 
és azon kívül egyenl ő alapokon álljanak, és annak garantál ására, hogy a fogyasztás szerinti 
országnak juttassák a bevételt.  
A Bizottság javaslatot nyújtott ba az adóköteles személyek közötti szolgáltatás teljesítési 
helye  tekintetében (B2B), 2003-ban.9 Ez a javaslat nemrégiben módosításra került, hogy 
tartalmazza  a vállalkozások által a fogyasztóknak nyújtott szolgáltatások teljesítésének 
helyével kapcsolatos felmérés t (B2C).10 A módosított javaslat, el fogadása esetén, könnyítené 
a más vállalkozások számára hatá rokon átnyúló szolgáltatásokat végz ő vállalkozások HÉA-
terhét azáltal, hogy megszünteti a HÉ A-bejegyzéssel kapcsolatos kiegészít ő követelményeket, 
és megszünteti a költséges vissz atérítési eljárások szükségességé t. Segíti majd abban is, hogy 
túltegyék magukat a versenynek azon torzulásain, amelyeket a különböz ő tagállamok részér ől 
különböző HÉA-kulcsok alkalmazása okoz (és amelyeknél a kulcsok további összehangolása 
nem valószín ű) és azonos játéktér teremt ődjön a harmadik országok gazdasági szerepl őinek 
viszonylatában. 
d) HÉA-szabályok a pénzügyi szolgáltatásokat illet ően 
A pénzügyi szolgáltatások HÉA-szabályai  1977-ben készültek el, és  általános mentességet 
adnak ennek az ágazatnak a számára. Ez azt jelenti, hogy a pénzügyi intézmények által a saját ráfordításaikra fizetett HÉA általában nem vonhat ó le, és ezáltal végleges költséggé válik a 
pénzügyi intézmények számára. Ez halmozódási  hatást vált ki, azzal az eredménnyel, hogy 
megnövekszik az üzleti ügyfeleknek nyújtott szolgáltatások költsége. A helyzet még 
bonyolultabbá válhat, amikor a pénzügyi intézm ények tevékenységük egy részét kihelyezik, 
és azok teljesítése kiegészít ő HÉA-fizetési kötelezettség alá tartozik. Jó okunk van 
                                                
 
9 Bizottság , COM(2003) 822. 
10 Bizottság , COM(2005) 334. 
 
HU 8   HU feltételezni, hogy az ilyen mentességi rendszer alapvet ően rossz hatékonys ágú, és növeli a 
költségeket.  
Szükség van ezeknek a szabál yoknak a felülvizsgálatára,  mivel ezek egyre növekv ő 
feszültség forrását képezik. Továbbá a szabályok lehet őséget adnak arra, hogy nemzeti szinten 
az értelmezésben különbségek legyenek. Ezek az elavult HÉA-rendelkezések egyre inkább 
ellentmondásban vannak a közösségi politika más célkit űzéseivel, mint például a Pénzügyi 
Szolgáltatások Cselekvési Tervével. A HÉA-szabályok nem szándékolt következményei 
gyakran jelentenek akadályt az ágazat hatékonyságá nak növelése számára, amely egyébként 
elvárható lenne a pénzügyi sz olgáltatások egységes, páneurópai piacterének megteremtéséb ől 
eredően.  
A Bizottságnak szándékában áll, hogy az érdekeltekkel folytatott széleskör ű folyamatot 
követően jogalkotási javaslatot tegyen anna k érdekében, hogy a pénz ügyi szolgáltatásokra 
vonatkozó HÉA-szabályokat hozzá kell igazítani az egységes pénzügyi piac alakulásához.  
e) Hatóságok versenye magánvállalkozásokkal A közérdek ű szolgáltatások mentességeire vonatkozó szabályok, valamint  a közigazgatási 
szervek kizárása a HÉA alkalmazásának hatóköréb ől szintén korszer űsítésre szorulnak. A 
jelenlegi szabályok elavultak és nem felelnek meg többé a 21. század gazdasági realitásainak, amikor a korábbi monopóliumok liberalizációs fo lyamaton mentek át és a közszolgálatok 
széles területeit részben vagy egészben priv atizálták. Ez torzulásokat okoz a versenyben, 
valamint alacsony gazdasági hatékonyságot, és az adóelkerülési módszereket bátorítja. A 
Bizottságnak az a szándéka, hogy a jelenlegi HÉA-szabályokat módosítja, azáltal hogy 2006 végéig javaslatot tesz az az onos játéktér újbóli megteremtésé re bizonyos tevékenységeknél, 
amelyekben mind közigazgatási intézmények, mind magánszervezetek részt vesznek. 
2.1.3. Az EU cégei által tapasztalt határokon átnyúló adózási akadályok elhárítását célzó 
intézkedések  
A társasági adózás  területén a Bizottság – a KKTA megvalósítását megel őzően – több 
célirányos megoldást is talált az eg yes adózási aladál yok eltávolítására. 
a) Határokon átnyúló veszteséglevonás A határokon átnyúló veszteséglevonás hiánya hatá st gyakorolhat az üzleti döntésekre, azáltal, 
hogy a társaságokat vagy a hazai beruházásokra ösztönzi, vagy arra, hogy a nagyobb tagállamokban hajtsanak végre határokon átnyúló beruházásokat, mivel ott nagyobb a valószínűsége annak, hogy ott már rendelkeznek olyan adóalappal, amelyek lehet ővé teszik a 
veszteségek ellentételezését.  
Miközben a határokon átnyúló ve szteségek egyetlen társasá gon belül, vagyis az állandó 
külföldi letelepedés veszteségei a le gtöbb tagállamban figyelembe vehet ők a 
tevékenységvégzés központjának szintjén, cs ak kevés tagállam rendelkezik arról, hogy a 
veszteségeket egy vállalatcsoporton belü l beszámítsák, vagyis engedi meg azt, hogy 
könnyítéseket adjanak az ugyanazon csoporthoz tartozó külföldi vállalat veszteségeire. 
Nyilvánvaló, hogy az ilyen eltér ő kezelés torzulásokat eredményez.  
Egy 1990. évi javaslat visszavonását követ ően, amely egy ezzel a problémával foglalkozó 
irányelvet célzott, a Bizotts ág technikai megbeszéléseket kezdett a tagállamokkal, azzal a 
céllal, hogy közleményt jelentessen meg, nem s okkal azután, hogy az Európai Bíróság ítéletet 
 
HU 9   HU hozott a C-446/03 („Marks & Spencer) ügyben, amely különösen fontosnak mutatkozott e 
terület számára.  
b) Bels ő elszámolóárak képzése 
A belső elszámolóárak képzésének  kezelése jelent ős forrása a megfelel őséggel kapcsolatos 
többletköltségeknek az EU-cégek számára.11 A Bizottság létrehozta az EU Közös Bels ő 
Elszámolási Árak Fórumot 2002-ben, hogy prag matikus, nem jogszabályi megoldásokat 
találjon a bels ő elszámolóárak problémáira az EU-ban. Ez a tagállamok adóigazgatásainak és 
üzleti köreinek adószakért őiből áll. A Fórum els ő jelentését követ ően a Bizottság elfogadott 
egy közleményt, amely javaslatot tartalmazott egy magatartási kódexre a választottbírósági 
egyezmény hatékony végrehajtására 2004-ben12, és a Tanács tavaly decemberben jóváhagyta 
ezt a magatartási kódexet. 
A Fórum második, 2005. má jusi jelentését követ ően a Bizottságnak szándékában áll, hogy 
idén javaslatot tesz e gy magatartási kódexre a bels ő elszámolóárak bizonylatolásának közös 
megközelítési módjára a társult vállalkozások tekintetében az EU-ban. Ezen kívül a Bizottság hivatalai és a Fórum tagjai jelenleg figyelmüke t az alternatív eljáráso kra összpontosítják, az 
adóügyi viták elkerülése és  megszüntetése érdekében. 
c) T őkeilleték 
Bizonyos közvetett adók , mint például a t őkeilleték (egy olyan járulék, amely a t őkeegyesít ő 
társaságok t őkéjéhez való hozzájárulásokra vetnek ki) egyértelm űen hátrányosak az EU-n 
belüli üzleti vállalkozások számára, és ezeket el kell törölni annak a folyamatnak a során, 
amely Európát vonzóbb hellyé teszi a befektetések számára. A t őkeilleték kivetése különösen 
káros a szerkezetátalakítási m űveletek és az EU-társaságok fejl ődése számára. Kedvez őtlen az 
induló társaságok és a t őkéjüket megemel ő társaságok számára is. Az elmúlt években a 
tendencia a t őkeilleték eltörlése volt. Ez t az illetéket jelenleg a 25 tagállam közül csak 10-ben 
vetik ki. És a következ ő évtől már csak 8 tagállam veti azt ki. 
Ezért a Bizottság hivatalai most javaslatot készítenek el ő a Tőkeilleték Irányelv
13 
átalakítására, 2006 vége el őtt. Az átalakítás célja, hogy egyszer űsítse és korszer űbbé tegye a 
jogszabályt, és el őírja a tőkeilleték leépítését, annak érdekében, hogy támogassa az EU 
vállalatainak fejl ődését. 
2.1.4. Új stratégia a gépkocsik adóztatására 
Az európai autópiac jó pé lda egy olyan ágazatra, amely még nem részesült teljes mértékben 
a belső piac előnyeiből, és ennek egyik oka az adózás. Egy 2002. évi közleményt14 és 
kiterjedt egyeztetési folyamatot követ ően a Bizottság 2005. július 5-én  új javaslatot fogadott 
el a személygépkocsik adóz tatásával kapcsolatban15. Ez a javaslat felhívás a gépkocsik 
regisztrációs adójának fokozatos el törlésére a tagállamokban, és annak 
behelyettesítésére éves for galmi adókkal, vagy más meglév ő, vagy innovatív jelleg ű új 
adókkal . A bejegyzési adók fokozatos eltörlése csökkentené a bürok ráciát és a magas ügyleti 
                                                 
11 Ld. „Európai Adófelmérés” (SEC(2004) 1128/2). 
12 Bizottság , COM(2004) 297. 
13 69/335/EGK tanácsi irányelv, 1969. július 17., a módosításokkal együtt. 
14 Bizottság , COM(2002) 431. 
15 Bizottság , COM(2005) 261. 
 
HU 10   HU költségeket a fogyasztók számár a. Nagyobb átláthatóságot és jogbiztonságot is magával 
hozna, valamennyi gazdasági szerepl ő számára, valamint mintegy ötödével csökkentené az 
autóárak meglév ő különbségeit. 
A javaslat azt is célozza, hogy cs ökkentsék az EU autópiacának meglév ő széttagoltságát, 
amely kihatással van a határ okon átnyúló autókereskedelemre. Jelenleg az iparág gyakran 
kényszerül arra adózási okokból , hogy konkrét modelleket különböz ő specifikációkkal 
gyártson a különböz ő tagállamok számára. A javaslat lökést adna az autóiparnak, hogy 
hasznot húzzon a nagyobb méretgazdaságo sságból azáltal, h ogy a teljes bels ő piac számára 
gyárt kocsikat, ugyanazoknak a m űszaki specifikációknak a felhasználásával. 
2.1.5. Az adócsalás és az adókijátszás által teremtett torzulások csökkentése  
Az adócsalás jelentős torzulást eredményez a bels ő piac működésében, megakadályozza a 
tisztességes versenyt és er odálja azokat a jövedelmeket, amelyeket a közszolgáltatások 
megvalósítására kellene felhasználni ne mzeti szinten. A csalások elszaporodása 
megnövekedett adóterhet eredményez a jogszer űen működő társaságok számára, mivel a 
kormányok rákényszerülnek arra, hogy kiesett jövedelmeiket pótolják.  
Az adórendszerek m űködtetése a tagállamok hatásköre és annak is kell maradnia. 
Mindazonáltal a Bizottság úgy véli, hogy ha tö bb lenne a közös és ko ordinált megközelítési 
mód, az segítené és báto rítaná a tagállamokat az adócsalássa l szembeni harcban. A Bizottság 
ezért jelenleg kiértékelést végez egy új, európai szint ű csalásellenes adópolitika 
szükségességér ől. Az eszközök széles skálája jöhet szóba, mint például a bels ő igazgatások 
közötti együttm űködés javítása, a hatékony információcsere  akadályainak mérséklése, például 
oly módon, hogy javul a banki információkhoz való hozzájutás, segítik a harmadik 
országokkal, az információk kicser élésére vonatkozó rendelkezésekr ől folytatott 
tárgyalásokat, továbbfejlesztik a Közösségen belüli igazgatási együttm űködés eszköztárát; 
valamint továbbfejlesztik az alapvet ő adójogszabályokat. 
A Bizottság biztosítaná a szükséges koordi nációt, különös tekintettel az igazgatási 
együttműködésben a tagállamok rendelk ezésére álló eszköztár b ővítésére. Szándékában áll 
erről a tárgyról közleményt  megjelentetni 2006-ban. 
2.2. Gondoskodás a nyitott és versenyjelleg ű piacokról, Európán belül és azon kívül 
Az európai vállalatoknak egyr e nagyobb számú nemzetközi kihí vással kell szembenézniük. 
Az azonos játéktérr ől való gondoskodás számukra az EU-n belül és azon kívül növelné az EU 
belső piacán eszközölt beruházásokat. A lisszab oni napirend teljesítéséhez lényegbevágó tehát 
a cselekvés annak érdekében, hogy az EU cég einek nemzetközi versenyképessége javuljon. 
2.2.1. Stratégia a hamisítás ellen 
Az EU üzleti vállalkozásainak ipari és szellemi  tulajdonnal kapcsolatos jogait súlyosan sértik 
a kalóz- és hamisított termékek . A Nemzetközi Kereskedelmi Kamara által 1997-ben és az 
OECD által 1998-ban készített tanulmányok szerint: 
• Hamisítások tették ki a világkereskedelem 5-7%-át 
• Hamisítások a felel ősek 200 000 munkahely elvesztéséért Európában 
 
HU 11   HU Azóta lényeges növekedés következett be ebbe n a forgalomban. 2003-ban a svájci Davosban 
a globális üzleti világ vezet ői és a kormányok képvisel ői felhívást tettek közzé „er őteljes 
globális fellépésért a hamisítások elleni harcban,  amelyek jelenleg a becslések szerint évente 
több mint 450 milliárd dollárt jelentenek”. A határellen őrzések javítását kulcsfontosságúnak 
minősítették. 
Az EU vámszerveinek lefoglalás ai (több mint 100 millió tétel év ente, több mint 1 milliárd € 
értékben) csaknem 1000%-kal n őttek az elmúlt öt évben. Az EU valamennyi üzleti ágazata 
növekvő versennyel szembesül eme illegális és tisztességtelen kereskedelem részér ől. Ez a 
kereskedelem csökkenti az adóhozamokat is, és ve szélyezteti az állampolgárok biztonságát. 
Hathatós cselekvés szükséges  a szellemi tulajdonhoz f űződő jogok védelmére , ha 
bátorítani akarjuk a kutatásra és fejlesztés re fordított beruházásokat és gondoskodni akarunk 
az azonos játéktérr ől az EU-n belül és azon kívül. 
Következetes, gyakorlati intézkedéseken alapuló stratégiára van szükség, hogy a 
vállalkozások olcsó és hathatós támogatást kapjanak ennek a fenyegetésnek a legy őzéséhez, 
közösségi szint ű, határozott fellépéssel. Nemzetközi együttm űködésre is szükség van annak 
elősegítésére, hogy a hamisítványok gyártása és exportja megsz űnjön a forrás országokban. 
Egy ilyen alátámasztó biztonsági háló né lkül az üzleti vállalkozások egyre nagyobb 
mértékben kerülnek szembe tisztességtelen csatározásokkal a hami sítványokat gyártó új 
termelési területek részér ől, korábban nem látott méretekben. 
Miután júliusban bemu tatott egy átfogó büntet őjogi intézkedéscsomagot, amely a szellemi 
tulajdonhoz f űződő jogok érvényre juttatását célozza16, a Bizottság 2005 októberében 
elfogadott egy közleményt17, amely olyan konkrét, a védelem f okozását célzó intézkedéseket 
állapít meg, amelyeket a vámhatóságok kínálh atnak a kalózkodással és a hamisításokkal 
szemben, nevezetesen a gazdasági szerepl őkkel folytatott er őteljesebb partnerség és az EU 
kereskedelmi partnerek közötti fokozott együttm űködés révén.  
2.2.2. A vámjogszabályok és a vámügyi megfelel őség továbbfejlesztése, valamint az e-
vámolás el őmozdítása 
A jelenlegi nemzetközi üzleti környezetben az  áruk határokon átnyúló mozgásának egyszer ű, 
előre jelezhet ő és költséghatékony alak iságai központi szerephez jutottak abban, hogy a 
gazdasági növekedést a nemzeti vagy re gionális részvétel fokozza a nemzetközi 
kereskedelemben.  Továbbá a vámhatóságok jó pozícióban vannak az arról való 
gondoskodáshoz, hogy a behozatal betartsa a környezetvédelmi, egészségügyi és m űszaki 
követelményeket, és hogy a kereskedelempolitikai intézkedéseket hatékonyan érvényesítsék. A vámügyi munkának ez a része dönt ő fontosságú az arról való gondoskodásban, hogy 
* az azonos játéktér kialakuljon, fennmaradjon  vagy helyreálljon a kereskedelmi partnerek 
között, 
* a kereskedelemigényes fogyasztási cikkek, amelyeket az EK-ban gyártanak hozzájuthatnak 
mindazokhoz az el őnyökhöz, amelyeknek gyártási szabvá nyaikhoz és helyszínéhez kell 
társulniuk, és 
                                                
 
16 Bizottság , COM(2005) 276. 
17 Bizottság , COM(2005) 479. 
 
HU 12   HU * a védelmi intézkedések, amikor azokra szükség  van az EK-n belül szükséges kiigazításhoz, 
hathatósak legyenek. 
2003-ban a Bizottság elfogadott egy közlemé nyt a vám és a kereskedelem egyszer ű és 
papírmentes környezetér ől, valamint a vám szerepér ől a külső határok integrált kezelésében.18 
Az utóbbi cselekvési tervet ha tároz meg a vámeljárások alapos felülvizsgálatára, beleértve az 
egyszerűsítést és az átszervezést is, annak érde kében, hogy az információs és kommunikációs 
technológiák (IKT) által kínált lehet őségek teljes mértékben ki használhatókká váljanak. A 
vám elé állítás kötelez ő lépés az áruknak a Közösség küls ő határain történ ő áthaladásakor. Az 
alkalmazandó eljárások jelent ős hatást gyakorolnak arra a szerepre, amelyet a belföldi 
gazdaság a nemzetközi kereskedelemben játszik, és hozzájárulásához a belföldi gazdasághoz. 
Az áruk hathatós és hatékony vámkezelése megnöve li a belföldi ipar részvételét a globális 
piacon, hozzájárul versenyképességé hez, és bátorítja a kis- és  középvállalkozások részvételét 
a nemzetközi kereskedelemben, miközben megfel el a biztonsági kihí vásoknak is. Mi több, a 
vámjogszabályok, az eljárások és folyamatok áts zervezése és adaptálása – beleértve az IT-
rendszerek közös szabványait, a korszer űsített Vámkódexet, a tagállamokban végzett operatív 
akciókkal párosítva – hozzájárul ahhoz, hogy egyszer ű és papírmentes környezet teremt ődjön 
a vám és a kereskedelem számára. 
Ez a korszer űsített Vámkódex, amely a Bizottság egyik javaslatának tárgyá t képezi idén az e-
Vám egyik jogszabályi pillérje lesz. Létrehozza a jogi alapot az elektronikus adatcsere számára, nem csupán a keresked ők és a vámhatóságok között a tagállamokban, de más, a 
nemzetközi áruforgalommal foglalkozó igazga tásokkal vagy ügynöksége kkel is, ahogyan azt 
az e-kormányzásnak Európa jöv őjében játszott szerepér ől szóló bizottsági közlemény 
előírja.
19 Ennek a kezdeményezésnek megfelel ően a keresked őknek csak egyszer kell 
információt szolgáltatniuk a vá mhatóságok számára („egyablakos  ügyintézés”), az árukat 
pedig ezek a különböz ő hatóságok egy id őben és egy helyen ellen őrzik („egyablakos 
ügyintézőhelyek”). 
Annak érdekében, hogy a kockázatkezelés hathatós  és hatékony legyen, az  összes tagállam 
vámigazgatásainak képeseknek kell lenniük az el ektronikus információcserére. Ez magában 
foglalja különösen az érkeztetés el őtti és az indítás el őtti nyilatkozatokat, a kockázattal 
kapcsolatos információkat, és a gazdasági szerepl őkre vonatkozó információkat. Ezért a 
vámrendszereknek és a gyakorlatnak közelítenie kell, a tagállamok és a Bizottság automatizált 
vámrendszereit pedig összhangba kell hoz ni egymással. Emellett a keresked őknek a vámmal 
online módon kell kommunikálniuk és ügyeiket intézniük. Ez a „befogadó hozzáférés” (többplatformos hozzáférés) elvének alapján érend ő el, ahogyan azt a fent említett, az e-
kormányzás által Európa jöv őjében játszott szerepr ől szóló bizottsági közlemény határozza 
meg. 
2.3. Az európai és a nemzeti szabályozás továbbfejlesztése 
2.3.1. A HÉA-szabályok korszer űsítése 
A jobb szabályozás fontos eleme a megújított lisszaboni stratégiának. A HÉA  területén a 
Bizottság számos javaslatot  tett a szabályozási keretrendszer javításá ra, hogy elháruljanak a 
piac működésének akadályai és több legyen a verseny.  
                                                
 
18 COM(2003) 452. 
19 Bizottság , COM(2003) 567. 
 
HU 13   HU Az alapvet ő HÉA-jogszabályt, amelyet a 6. HÉA-ir ányelv rögzít számos módosuláson ment 
át, és összetetté, nehezen érthet ővé vált. A Bizottság ezért a 6. HÉA-irányelv20 átdolgozását  
javasolta, hogy egyértelm ű uniós szabályokat biztos ítson azoknak a keresked őknek a számára, 
akik üzleti tevékenységet kívánnak fo lytatni az EU-ban. Ennek a javaslatnak a 
megvitatásában jelent ős előrehaladás történt a Tanácsban, és az folytatódik is, annak 
érdekében, hogy elfogadására 2005 végéig sor kerülhessen. 
Emellett egyre inkább láthatóvá válik, hogy a HÉA-rendszer egységesebb alkalmazására van 
szükség annak érdekében, hogy az üzleti vá llalkozások számára könnyebbé váljon a 
közösségi méretekben folytatott tevékenys ég. 2004-ben a Tanács biztosította a lehet őséget 
arra, hogy intézkedéseket fogadjanak el a meglév ő HÉA-szabályok egységes végrehajtásának 
biztosítására21. Az első rendelet, amelyet a Bizottság az új jogi alap szerint javasolt22, 
nemrégiben egyeztetésre került a Tanácsnál és  rövidesen elfogadásra kerül. A Bizottság úgy 
véli, hogy ennek, a kötelez ő érvényű, másodlagos HÉA-jogszabály elfogadására 
vonatkozó lehet őségnek a kiterjedtebb felhasználása közösségi szinten nagy el őrelépést 
jelentene azoknak a nehézségeknek a felszámo lásában, amelyeket a vállalkozások akkor 
tapasztalnak, amikor az EU HÉA-jogának eltér ő értelmezéseivel szembesülnek. 
A HÉA-szabályok egységesebb alkalmazásának szükségessége különösen nyilvánvaló akkor, 
amikor az eltér ő értelmezések kettős adóztatás hoz (vagy ezzel ellentétesen, az adóztatás 
hiányához) vezethetnek. Mindazonáltal vanna k olyan körülmények is, amikor a kett ős 
adóztatás, vagy a keresked őnek az a kötelezettsége, hogy hozzáa dottérték-adót ugyanarra az 
ügyletre két különböz ő tagállamban fizessen, annak a ténynek tudhatók be, hogy a tagállamok 
nézetei eltér őek az adott szállítás jellegér ől. A tényeknek ez az eltér ő értékelése akkor is 
bekövetkezhet, ha az érintett tagállamok azonos HÉA-jogszabállyal rendelkeznek. A 
Bizottság ezért javaslatot készít 2005 végéig  egy olyan uniós mechanizmusra, amely 
megoldja, de legalább enyhíti a kett ős adóztatás ilyen helyzeteit. 
3. T UDÁS ÉS INNOVÁCIÓ A NÖVEKEDÉSÉRT  
3.1. A kutatás-fejlesztésbe (K+F) irányuló  beruházások növelése és javítása  
Mind a gazdasági elmélet, mind a tapasztalati elemzés hangsúlyozza a K+F kulcsszerepét a 
gazdasági növekedésben. A K+F beruházások jellemz ően tovagy űrűző hatásokat hoznak létre, 
amelyek során a beruházások társadalmi me gtérülése nagyobb, mint a vállalat számára 
keletkező egyedi megtérülés. Ebb ől következ ően állami beavatkozás nélkül az üzleti kutatás 
szintje az optimális szintnél alacsonyabb lenne, és nem tudná a gazdaság teljes növekedési 
potenciálját kiaknázni.  
Ennek megfelel ően különféle intézkedéseket alakítottak ki a K+F el ősegítésére, amelyek 
szerepelnek a lisszaboni napirendben. Az  Európai Tanács 2005. márciusi elnökségi 
következtetései kifejezetten kimondják, hogy a 3%-os K+F-beruházásokra vonatkozó célkitűzés „elérésére többek között a ma gánberuházásokra adott adóösztönz őkkel kerül 
sor…”. 
                                                
 
20 COM(2004) 246. 
21 2004/7/EGK irányelv. 
22 Bizottság , COM(2004) 641. 
 
HU 14   HU 3.1.1. A K+F adóügyi ösztönz őiről útmutatást adó közlemény  
A gazdasági háttért ől, a K+F-kapacitástól és az adott ország átfogó adórendszerét ől függően 
az adóügyi ösztönz ők segíthetnek abban, hogy a piac hiá nyosságaival foglalkozzanak és 
növeljék az üzleti célú kutatásra fordított be ruházást, a K+F költségeinek csökkentése révén. 
A fiskális intézkedések lehet ővé teszik a cégek számára, hogy jobban meghatározzák, hova 
érdemes K+F beruházásaikat irányítaniuk a kül önféle projektek és prioritások közül, és 
nagyobb jogi és tervezés i biztonságot kínálnak számukra. Lehet ővé teszik azt is, hogy 
közvetlen kapcsolat jöjjön létre az állami ösztönz ők és a K+F célú magánráfordítások között, 
ami döntő jelentőségű, ha figyelembe vesszük, me nnyire hiányzik a magáner ős kutatás és 
innováció Európában. A K+F adóügyi ösztönz őinek értékét azonban az átfogó adórendszer 
összefüggéseiben kell felmérnünk. Például a társasági adókulcsok általános szintje 
meghatározó befolyást gyakorol az adóügyi ösztönz ők hatására a vállalkozások K+F 
beruházásainak szintjével kapcsolatban. 
Az utóbbi években a tagállamok több különféle K+F-célú fiskális ösztönz őt vezettek be, vagy 
erősítették a meglév őket. Az elmúlt két év során a tagállamok közötti információcsere az ezen 
a területen meglév ő bevált gyakorlat tárgyában a CREST fe lügyelete alá tartozott, mint a , a 
K+F beruházások szintjének emelését célzó kölcsönös tanulási folyamat része. Jelenleg azonban a K+F-ösztönz ők tekintetében a tagállamokban nagy a változatosság, ami az EU 
szintjén nagy mértékben koordinálatlan hely zetet teremt. Mivel a tagállamok gyakran 
ugyanazokkal a kihívásokkal szembesülnek, a koordinációnak ez a hiánya az állami 
erőforrásoknak optimálisnál gyengébb allokálásá t eredményezheti, ez pedig akadály az EU-
méretű azonos játéktér szempontjából.  
Egy olyan közlemény, amely útmutatást ad a K+F adóügyi ösztönz őiről segíthetne ennek 
a viszonylagos sikertelenségnek a kezeléséb en, és ideális esetben hozzásegíthetné a 
tagállamokat ahhoz, hogy közösen alakítsanak ki megoldásokat a közös problémákra, s őt akár 
egymást er ősítő K+F ösztönz őket alakítsanak ki, ily módon kedvez ő adózási környezetet 
teremtve a K+F számára az EU kutatási térség ében. Az állami támogatásokkal kapcsolatos 
cselekvési tervben tett bejelentésével össz hangban a Bizottság átte kinti a K+F-hez és az 
innovációhoz adott állami támogatásokról szól ó keretszabályát. Ezzel párhuzamosan egy 
közlemény megjelentetésére kerül sor, amely út mutatást kínál a tagállamok számára arról, 
hogyan tervezzék meg és valósítsák meg a K+F adóügyi ösztönz őkkel kapcsolatos 
intézkedéseiket, különös teki ntettel arra, hogy egyértelm ű képet kapjanak a közösségi jog 
vonatkozó korlátozásairól. 
A közlemény: 
• meghatározza az EU kulcsfontosságú jogi feltételeit a tagállami K+F adóügyi 
ösztönzőkre; 
• kiemeli a bevált gyakorlatokat a K+F adóügyi kezelése és néhány tagállam 
ösztönzőit illetően, amelyek modellként szolgálhatnak más tagállamok számára; 
és 
• adott esetben megfogalmazhat  egy politikai üzenetet és a lehetséges jöv őbeli 
ösztönzések f őbb tartalmi elemeit, a tagállamoknak címezve. 
 
HU 15   HU Egyértelm ű, hogy egy ilyen közlemény azért készül, hogy segítse azokat a tagállamokat, 
amelyek adóügyi ösztönz őket kívánnak alkalmazni, de semmi módon nem kötelezi a 
tagállamokat arra, hogy ilyeneket használjanak. 
3.2. Az er őforrások fenntartható haszno sításának megkönnyítése 
A közvetett adózás, mint pi aci alapú eszköz, jelent ős szerepet játszhat az er őforrások 
fenntartható hasznosításában az Európai Unióban. A megfelel ően kialakított jövedéki adók 
vagy specifikus környezetvédelmi díjak jobb árazási jelzéseket adnak, mivel a küls ő 
környezetvédelmi költségeket internalizál ják, ezáltal pedig a gazdasági szerepl őket ráveszik 
arra, hogy ennek megfelel ően változtassanak magatartásukon . Továbbá az adózás ösztönz őket 
biztosít a vállalatok számára ahhoz, hogy m űszaki innovációt valósítsanak meg, adóterhük 
mérséklése érdekében. Az energia-, a kö zlekedési és a környezetvédelmi adók 
felhasználhatók arra, hogy az er őforrások ilyen fenntartható hasznosítását megkönnyítsék, 
amelynek során el őnyben részesítend ő, hogy ez koordinált EU-keretek között történjen, a 
verseny torzulásainak elkerülésére.  
3.2.1. Az energiával, a közlekedéssel és környezetvédelemmel kapcsolatos adók  
Az energetikai termékek adózásáról szóló irányelv23 a tagállamok számára új hatókört adott 
az adók felhasználásában, az er őforrások fenntartható hasznosítása érdekében. Lehet ővé teszi 
például az adócsökkentéseket a társaságok számára, ha végrehajtanak olyan megállapodásokat, amelyek környezetvédelmi célkit űzések elérését vagy az 
energiahatékonyság növelését eredményezik.  
a) A kereskedelmi forgalomban kapható gázolaj adóztatása Ez az irányelv módosításra szorul azonban, hogy foglalkozzon a szállítmányozási piacok 
versenytorzulásaival , amelyeket a kereskedelmi forgalom ban kapható gázola j adóztatásának 
az EU tagállamok között nagy eltérése ket mutató szintj e okoz. Míg a függ őben lévő 
jogszabályra vonatkozóan nem régiben el végzett átvilágítás a 2002. évi javaslat
24 
visszavonását eredményezte a kereskedelmi fo rgalomban kapható gázolaj tekintetében, a 
Bizottságnak szándékába n áll, hogy 2005 vége el őtt új javaslatot nyú jt be, amely figyelembe 
veszi az Európai Parlament, a Tanács és a piaci szerepl ők által az eredeti javaslat vitája során 
adott észrevételeket. 
b) Az energia adóztatása Emellett a Bizottság azt fontolgatja, hogy java soljon-e változásokat az  energia adózásáról 
szóló irányelvben, hogy ambíciózusabb környezetvédelmi célokat vezessen be az energia 
adóztatásában , amelyek célja a küls ő költségek teljes internalizálása lenne. Az 
energiahatékonyságról szóló 2005. évi Zöld Könyvben
25 a Bizottság megállapította, hogy 
további kezdeményezéseket kell fontolóra venni, arra törekedve, hogy er ősítsék az 
adópolitikák pozitív hatását a nagyobb energiah atékonyság javára. Ezek tartalmazzák például 
azt, hogy az energetikai termékekre és a termel ő tevékenységek során felhasznált 
                                                 
23 A legutóbb a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157, 2004.4.30., 100. o.) módosított 2003/96/EK irányelv 
(HL L 283, 2003.10.31., 51. o.) 
24 COM(2002) 410. 
25 COM(2005) 265. 
 
HU 16   HU villamosenergiára kivetett jövedéki adókulcsok at közelíteni kellene egymáshoz, de a skála 
felső végén, valamint be kellene vezetni az összes  jövedéki adókulcs auto matikus indexálását. 
c) Az autók adóztatása Megjegyzend ő továbbá, hogy az autók adózására vonatkozó, a fenti 2.1.4. szakaszban 
hivatkozott, újonnan elfogadott javaslat is tartalmaz rendelkezéseket egy CO2-függ ő elem 
bevezetésér ől a tagállamoknak az autókra vonatkozó adór endelkezései szerinti adóalapba. A 
fiskális intézkedések alkotják a három pillér egyikét a Közösségnek a személygépkocsik által 
okozott CO
2 emisszió csökkentését célzó stratégiájában. Op timális felhasználásuk, az 
autóipar kötelezettségvállalásaival és a fogyasztók tájékoztatásával együtt, kritikus jelentőségű a km-enként 120 g CO
2 közösségi célkit űzés eléréséhez. A CO 2 kibocsátások 
csökkentése kéz a kézben haladna az autók ener giafelhasználásában elért megtakarításokkal, 
ami aztán pozitív módon járulna hozzá az energetikai termékek hatékony felhasználásához és az energiaellátás fenntarthatóságához. 
 
HU 17   HU MELLÉKLET  
Lisszaboni stratégia: Már elfogadott vagy jelenleg vizsgált f őbb adó- és vámpolitikai 
intézkedések 
Hogy Európa vonzóbb legyen a 
befektetés és a munkaer ő számára  Tudás és innováció a növekedésért 
1. A Belső Piac kiterjesztése és elmélyítése 1. A K+F-be irányuló beruházás növelése 
és javítása 
• Közös konszolidált társasági 
adóalap az EU vállalkozásai 
számára (2008); 
 
• Az adózási környezet 
egyszerűsítése és az azonos játéktér 
megteremtése: 
A HÉA-megfelel őséggel kapcsolatos 
kötelezettségek: egyablakos ügyintézés (2004); a székhely szerinti adózás (2005); HÉA-szabályok, nemzetközi szolgáltatások és pénzügyi szolgáltatások (2005), (2006); HÉA közszolgálati szervek (2006); 
• Célbavett intézkedések a határokon 
átnyúló, az EU-cégek által 
tapasztalt adózási akadályok elhárítására: 
határokon átnyúló ve szteséglevonás 
(2006); bels ő elszámolási árak képzése 
(2005); tőkeilleték (2006); 
• Új stratégia a gépkocsik 
adóztatására (2005); 
 
• Az adócsalás és az adókijátszás 
által teremtett torzulások csökkentése (2006) • Egy közlemény, amely útmutatást 
ad a K+F adóügyi ösztönz őiről 
(2006) 
2. Gondoskodás a nyitott és versenyjelleg ű 
piacokról, Európán belül és azon kívül 2. Az er őforrások fenntartható 
hasznosításának megkönnyítése  
• Stratégia a hamisítás ellen (2005); 
• A vámjogszabályok 
továbbfejlesztése az e-Vám 
elősegítésére való tekintettel 
(2005). • Az energiával, a közlekedéssel és 
környezetvédelemmel kapcsolatos adók: 
a kereskedelmi forgalomban kapható 
gázolaj adózása (2005); az energia adóztatása (2006); autók adóztatása (2005). 
 
HU 18   HU 3. Az európai és a nemzeti szabályozás 
továbbfejlesztése  
• A HÉA-szabályok korszer űsítése 
(2005).