C 420/29

Az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás standard módosításának jóváhagyásáról szóló értesítés közzététele

(2019/C 420/12)

Ez az értesítés az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) 17. cikke (5) bekezdésének megfelelően kerül közzétételre.

ÉRTESÍTÉS STANDARD MÓDOSÍTÁS JÓVÁHAGYÁSÁRÓL

„Arcole”

PDO-IT-A0438-AM02

Az értesítés dátuma: 2019.8.28.

A JÓVÁHAGYOTT MÓDOSÍTÁS LEÍRÁSA ÉS INDOKOLÁSA

1. Bizonyos típusok törlése – a módosítás által érintett címsorok a termékleírásban: 1., 2., 4., 6., 7. És 9. Cikk

Leírás:

Bizonyos használt típusok törlése, nevezetesen: „Arcole” Rosso frizzante; „Arcole” Rosso novello; „Arcole” Rosato novello; „Arcole” Garganega, ideértve a „vendemmia tardiva” (kései betakarítású) változatot is; „Arcole” Pinot bianco, Sauvignon, Carmenere („riserva” szintén), Cabernet Sauvignon („riserva” szintén) és Cabernet Franc („riserva” szintén).

Indokolás:

Az elmúlt 20 év során a bortermelők nagy figyelmet fordítottak a termékeik minőségére, az optimális növény/hozam egyensúly elérésére törekedve, korlátozva az egy tőkére jutó fürtök és az egy hektárra jutó szőlő mennyiségét, és elérve a Garganega vagy Merlot olyan színvonalon történő termelését, amely képes versenyezni a környező domboldalak területének színvonalával.

A Verona és Vicenza tartományokban elterülő termékeny síkság területe viszonylag sok szőlőfajtának ad otthont, az őshonos és a nemzetközi fajták keveredésének aránya ideális. Az „Arcole” ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott szőlők százalékos aránya meglehetősen jelentős, ez képviseli az egyik legmagasabb arányt a Veneto régió síkságainak különböző ellenőrzött eredetmegjelölései között.

Az e területen működő bortermelőkről, akik általában hozzá vannak szokva a gyümölcs- és zöldségágazatok folyamatos innovációihoz, az is bebizonyosodott, hogy a bortermelő ágazat új fejleményeit is szorosan figyelemmel követik. Ez nyilvánvaló abból, ahogyan az éves termelés gyorsan reagált, hogy megfeleljen a borászatok igényeinek, valamint az utóbbi tizenöt évben – a gyorsan fejlődő borpiaci keresletre adott válaszul – a fajtákban bekövetkezett gyors változásból is.

A módosítás az egységes dokumentum következő szakaszait is érinti: 1.4. A bor(ok) leírása; 1.5.2. Maximális hozamok; 1.7. Fontosabb szőlőfajta (szőlőfajták); 1.8. Kapcsolat a földrajzi területtel.

2. A bizonyos szőlőfajták művelésére és a hozam (tonna/ha) fokozására használt rendszerek egyszerűsítése – a módosítás által érintett címsorok a termékleírásban: 4. Cikk

Leírás:

A következő szőlőfajták művelésére és a hozam (tonna/ha) fokozására használt rendszerek egyszerűsítése: 16-tól 18-ig a Garganega esetében; 13-tól 15-ig a Pinot Grigio esetében; 14-től 18-ig a Chardonnay esetében; 15-től 16-ig a Merlot esetében (tonna/hektár).

Indokolás:

A leírások egyszerűsítésére irányuló döntés azért született, hogy lehetővé váljon a modernebb szőlőművelési módszerek alkalmazása annak érdekében, hogy a bortermelés alkalmazkodjon az utóbbi évek innovációihoz. A terület leglelkesebb és leginnovatívabb bortermelői, akik bátorítást nyertek abból a tényből, hogy át kell venniük a hagyományos veronai karózástól eltérő, alternatív bortermelési módszereket annak érdekében, hogy garantálják a jó termelékenységi szintet, és ezzel egyidejűleg lehetővé tegyék a gépesítést, úgy döntöttek, hogy dupla karózást vagy GDC szőlőművelési rendszert alkalmaznak az új telepítéseknél. Az, hogy a borpiac gyorsan fejlődik, és a nemzetközi szőlőkből készült vörösborok irányába halad, azaz olyan borok irányába, amelyek jól strukturáltak és jó ár-érték arányt képviselnek, a fenntartható költségszint melletti jó minőség elérése érdekében a legjobb oltvány-klón kombinációval rendelkező szőlők használatához vezetett. A fokozott hozammal elért termékekről bebizonyosodott, hogy kémiai, fizikai és érzékszervi jellemzőik tekintetében ugyanolyan minőségűek, mint a korábbi hozamok mellett termelt borok átlagosan, valamint az is, hogy jobban alkalmazkodnak az új megközelítésmódokhoz.

A módosítás az egységes dokumentum következő szakaszait is érinti: 1.5.2. Maximális hozamok:

3. Az új csomagolási formák és anyagok, valamint zárórendszerek beillesztése – a termékleírás 8. Cikkét érinti

Leírás:

Az új csomagolási formák és anyagok, valamint zárórendszerek beillesztése – a záróanyagokra (a „bag-in-box” lehetőség bevezetésével), valamint gyöngyözőbor esetén a legfeljebb 9 literes üvegpalackokra vonatkozó szabályok kiigazítása.

Indokolás:

Az a cél, hogy a megjelölés alkalmazkodjon a piaci kereslethez. Bizonyos esetekben az anyagokat vagy zárórendszereket közvetlenül a forgalmazók kérik.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Arcole

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

5. Minőségi pezsgőbor

8. Gyöngyözőbor

4. A bor(ok) leírása

„Arcole” Chardonnay

színe: szalmasárga;

aromája: jellegzetesen finom, elegáns;

íze: száraz, esetenként bársonyos és finom;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 11 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16 g/l;

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Chardonnay Frizzante

színe: szalmasárga, időnként zöldesbe hajló, élénk;

aromája: jellegzetes, erőteljes, ízletes aromával;

íze: közepesen testes, harmonikus, enyhén kesernyés;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 10,5 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Pinot Grigio

színe: a szalmasárgától a borostyánszínig, esetenként rezes árnyalatokkal;

aromája: ízletes, jellegzetes, gyümölcsös;

íze: száraz, harmonikus, jellegzetes;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 11 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Merlot

színe: újbor esetén rubinpiros, amely éréssel gránátvörössé válik;

aromája: meglehetősen intenzív, jellegzetes;

íze: száraz, enyhén kesernyés;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 11,5 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 18 g/l;

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Bianco

színe: szalmasárga, időnként zöldesbe hajló;

aromája: jellegzetes, erőteljes, ízletes aromával;

íze: száraz, közepesen testes, harmonikus, enyhén kesernyés;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 10,5 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Bianco spumante vagy „Arcole” spumante

hab: finom és hosszú ideig érezhető;

színe: változó intenzitású szalmasárga;

aromája: jellegzetes, enyhén gyümölcsös;

íze: telt, jellegzetes, ízletes, típusai: extra brut, brut, extra száraz, száraz, félszáraz és édes;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 11 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Rosso

színe: rubinvörös;

aromája: erőteljes és ízletes;

íze: száraz, közepesen testes és harmonikus;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 11,00 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 18,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Rosso riserva

színe: rubinvörös;

aromája: erőteljes és ízletes;

íze: száraz, közepesen testes és harmonikus;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 12,00 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 22,0 g/l

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Bianco Frizzante vagy „Arcole” Frizzante

színe: szalmasárga, időnként élénk zöldesbe hajló;

aromája: jellegzetes, erőteljes, ízletes aromával;

íze: közepesen testes, harmonikus, enyhén kesernyés, száraz, félszáraz vagy édes;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 10,50 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Rosato

színe: halvány rubinvörös; ragyogó;

aromája: jellegzetes, erőteljes, ízletes aromával;

íze: közepesen testes, harmonikus;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 10,50 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Rosato Frizzante

aromája: jellegzetes, erőteljes, ízletes aromával;

színe: halvány rubinvörös;

íze: közepesen testes, harmonikus, száraz, félszáraz vagy édes;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 10,50 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Bianco Passito vagy „Arcole” Passito

színe: változó intenzitású aranysárga;

aromája: kellemes, erőteljes és gyümölcsös;

íze: kellemes, édes, bársonyos, harmonikus, testes, esetenként fás felhanggal;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 14,50 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 24,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Nero

színe: élénkpiros, amely idővel gránátvörössé válik;

aromája: jellegzetes, erős, ízletes;

íze: telt, bársonyos, meleg, jól strukturált és hosszan tartó;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 13,50 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 26,0 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

„Arcole” Merlot riserva

színe: újbor esetén rubinpiros, amely éréssel gránátvörössé válik

aromája: meglehetősen intenzív, jellegzetes;

íze: száraz, enyhén kesernyés;

minimális összes alkoholtartalom térfogatszázalékban: 12 térfogatszázalék;

minimális cukormentes kivonat: 22 g/l;

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 gramm/liter, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

NINCSENEK

b) Maximális hozamok

Garganega

18 000 kg szőlő hektáronként

Pinot grigio

15 000 kg szőlő hektáronként

Chardonnay

18 000 kg szőlő hektáronként

Merlot

16 000 kg szőlő hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

Az „Arcole” ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott borok előállítási területe a következőket foglalja magában:

Verona tartomány: a következő települések teljes közigazgatási területe: Arcole, Cologna Veneta, Albaredo d’Adige, Zimella, Veronella, Zevio, Belfiore d’Adige, valamint Caldiero, San Bonifacio, Soave, Colognola ai Colli, Monteforte, Lavagno, Pressana, Vago és San Martino Buon Albergo települések közigazgatási területének egy része;

Vicenza tartomány: Lonigo, Sarego, Alonte, Orgiano, Sossano és Rovereto di Guà települések teljes közigazgatási területe.

A terület az alábbi határok között helyezkedik el: az állami út 322 km-es jelzésétől a határvonal nyugat felé halad, ugyanennek az útnak a mentén, Caldiero irányában, metszi Soave és Colognola ai Colli települések területét, majd dél felé fordul, követve a Rocca és Gazzo dombok szélét körülbelül a 40-es magasságnál, és visszafordul észak felé, a 11-es állami úton. Innen a határvonal nyugat felé halad a 11-es állami út mentén, amíg nem metszi a Lavagno területét a Serenissima autópályánál, amelyet követ San Martino Buon Albergo településén egészen Mulino Vecchióig, majd továbbhalad dél felé, San Martino Buon Albergo települési határa mentén, amíg Pontoncello közelébe nem ér, ahol követi Zevio település határát a falu déli széle mentén végig, míg el nem éri Belfiore at Porto della Bova települési határát; tovább követi ezt a határt, az Adige-folyó mentén Albaredo irányába, egészen Moggiáig.

Innen kelet felé fordul, Albaredo települési határa mentén, míg el nem éri Veronella in Boschirolle települési határát, ahonnan a Dugale Ansòn-csatorna mentén halad tovább, és észak felé fordul Gallinara irányába, ahol ismét kelet felé fut a Dugale Gatto-csatorna mentén, amíg északon el nem éri Cologna Veneta települési határát. A határvonal ezután Cologna Veneta települési határát követi, elhalad Pra mellett, és eléri Pressana települési határát a Fratta-folyónál, amely délkelet felé folyik, a használaton kívüli vasútvonalon és Ponte Rosso helységen túl.

E határ mentén halad tovább, amíg el nem éri a Pressana és Minerbe között húzódó települési határt, majd ezt követi, amíg el nem éri Padua tartomány határát Rovenegában. Ezt követően ezt a tartományi határt kövei, először Via Rovenega, majd Via Argine Padovano mentén, amelyet egészen Rovereto di Guà településig követ, ahol elhalad Caprano mellett, és eléri a Guà-folyót.

A határvonal ezután a Guà-folyó mentén halad tovább északnyugati irányban, ahol metszi a Rovereto di Guà és Cologna Veneta közötti települési határt Boara helységben. Innen Cologna települési határát követi kelet felé, egészen Salboróig, majd északnyugat felé fordul, a Vicenzát övező tartományi határ mentén, elhalad egészen S. Sebastianóig, majd Orlandi mellett, és tovább folytatódik észak felé egészen a Ronego szennyvízcsatornáig és Orgiano települési határáig. A határvonal innen az Alonte-csatornát követi kelet felé, elhalad Case Como mellett, csatlakozik Sossano települési határához, és elhalad Pozza helység mellett, egészen Ponte Sbusóig.

Innen észak felé fordul Termine és Ponte Mario után, eléri a Fiumicello-csatornát, majd röviden észak, majd kelet felé fordul, és mindvégig követi Sossano települési határát, elhaladva Campagnola és Pozza helységek mellett. Innen a határvonal ismét dél felé fordul Fontanella és Pontelo után, elhalad egészen Orgiano települési határáig, amelyet észak felé követ a Liona-csatorna mentén, Dossola után kelet felé fordul, elhalad egészen Alonte települési határáig, amelyet röviden követ észak felé, egészen Lonigo települési határáig, elhaladva Ca Bandia mellett, majd Cironig, majd délkelet felé fordul, csatlakozik Sarego települési határához a Crearo-domb mellett, ahol észak felé halad tovább Giacomelli mellett, egészen a Bredola-folyóig, megkerülve azt délkeleti irányban, majd továbbhaladva észak felé, Canova e Navesella helység mellett.

Innen a Sarego települési határ kelet felé halad, Frigon Basso és Muraro mellett, ahol ismét találkozik Lonigo települési határával. Ezt a határt követi észak felé, egészen a Milánó–Velence vasútvonalig, amelyet egészen Dovaróig követ, ahonnan észak felé halad tovább, majd keletre fordul a 11-es állami út közelében, és találkozik San Bonifacio települési határával Fossacan helységben. Innen a határvonal észak felé folytatódik, a Verona és Vicenza között húzódó tartományi határ mentén, egészen a 11-es állami útig Torri di Confinénél, majd észak felé folytatódik, egészen a Serenissima autópályáig. Ezt követően követi ezt az autópályát nyugat felé, metszi az Aldegà-patakot, majd belép Monteforte településére, tovább követi az autópályát, a San Lorenzo felé vezető útig, majd dél felé halad, amíg el nem éri a 11-es állami utat az Alpone-patakon lévő híd közelében, a San Bonifacio cukormalom mellett. Ezután követi a 11-es állami utat nyugati irányban, visszatérve a kiindulóponthoz, a 322 km-es jelzéshez.

7. Fontosabb borszőlőfajták

Pinot grigio

Garganega B.

Garganega (B.) – Grecanico dorato B.

Merlot N.

Garganega B. – Garganego

Chardonnay B.

8. A kapcsolat(ok) leírása

Arcole

Történelmi és emberi tényezők

Az „Arcole” ellenőrzött eredetmegjelölés a megjelölés által lefedett terület egyik településéről kapta a nevét.

Valójában Arcole település jelenti a terület fő hivatkozási pontját, a következők alapján: földrajzi elhelyezkedése közvetlenül a terület közepére esik, különleges jelentősége van a termelés szempontjából, valamint jelentős történelmi öröksége társul a napóleoni hadjáratokhoz, amelyek rendkívül mély hatást gyakoroltak a terület életére és történelmére. Az Alpone-patak fölötti híd és a francia és osztrák hadsereg közötti, 1796. november 15–17-i csatáról megemlékező obeliszk jelentik e tekintetben a legjelentősebb szimbólumokat.

Továbbra is ez a híd maradt az Arcole ellenőrzött eredetmegjelölés szimbóluma, mivel a vidék hagyományait és meghitt büszkeségét jelképezi.

Bár a szőlőtermesztés már több mint 2 000 éve jelen van a területen, részben azoknak a kommunikációs útvonalaknak köszönhetően, amelyek a területet jól megközelíthetővé tették a római gyarmatosítók számára – nevezetesen az Adige (folyó) és a Porcilana (út) –, a új lendületet a középkorban kapott. Az Arcole környéki területen termelt bor szállításának lehetősége segítette, hogy a szőlőtermesztés az egész területen elterjedjen.

Régen a „Fiumenovo” név használatával utaltak Arcole teljes területére, amely megfelel a régebben erdők, aljnövényzet és tavak által borított árterület nagy részének. Az adományokról, haszonbérletekről, adásvételekről szóló ingatlannyilvántartások és dokumentumok szükségszerűen tartalmaznak borral és bortermeléssel kapcsolatos hivatkozásokat, ami a területen elhelyezkedő apátságok hálózatából fejlődött ki, mint például San Pietro di Villanova és Lepia.

A szőlőket a Velencei Köztársaságban is nagy becsben tartották. Az Arcole-területen belül a „Colognese-körzetet” a Velencei Köztársaság olyan, a városhoz szorosan kapcsolódó területként értékelte, amely bőséges ellátást biztosított borból, gabonából és kenderből, amelyek mind nélkülözhetetlenek voltak Velence lakói számára.

Az „Arcole” ellenőrzött eredetmegjelölést a 2000. szeptember 4-i miniszteri rendelet ismerte el, amelyet az olasz Hivatalos Közlöny 214. számában tettek közzé 2000. szeptember 4-én, összegyűjtve ezáltal ezt a jelentős történelmi és bortermelő örökséget, és kiemeltebb szerepet adva a Verona és Vicenza tartományok között elhelyezkedő fontos területnek, amely hosszú időre visszatekintő hagyományokkal rendelkezik. Ez a terület iszapos, homokos talajairól ismert, és ennek köszönhető borainak egyedi jellegzetessége. Tekintettel az irányítás szükségességére, valamint arra, hogy a termelés jelenlegi átalakulási és fejlődési időszakában biztosítani kell a lehető legjobb eredményeket, 2001. február 8-án létrehozták a Védelmi Szövetséget.

A területen a fejlődés az alföldi bortermelésre jellemző, ahol a szőlőművelési módszerek hagyományosan inkább extenzívek, és több különböző forrásból származó szőlőt használtak. Csupán a termelők szakértelme tette az utóbbi években lehetővé, hogy kiválasszák a területhez leginkább illő fajtákat. A legjobb talajokat választották ki, és újonnan kidolgozott ültetési módszereket is átvettek annak érdekében, hogy kihozzák a borból a legjobb minőséget. A termelők jelentős mértékben átalakították termelési struktúrájukat, és a borászok munkáját mára az igényes, gondos és versengő hozzáállás jellemzi.

Ezt a fejlődési folyamatot a terület szervezeti struktúrája ösztönözte, amelyet mindig is a bortermelő szövetkezetek koordináltak, és a későbbiekben kihasználták az így nyert értékeket. Ezek a struktúrák nem csak értéket teremtenek, hanem arra is ösztönzik a termelőket, hogy a piac által leginkább értékelt szőlőfajtákat termesszék. Azok a termelők, akik a területen történő beruházás mellett döntöttek, a szőlőültetvények megújulására és a szőlőműveléssel és az ültetési sűrűséggel kapcsolatos új megközelítésekre hivatkoznak, amelyek mindegyike hozzájárul a szőlők kiváló minőségéhez.

Arcole

Természeti tényezők

A terület egységesen sík délkeleten, és az alluviális síkságok jellemző tulajdonságait mutatja. A dombos terület a Motta-emelkedőnél kezdődik San Bonifacióban, keleten pedig a Colli Berici-dombságnál.

Az alföldi területeken a bortermelésre alkalmas talaj többnyire a „homokos agyag” talajtípus.

Morfológiai szempontból a síkságot dombhátak, teraszok és lejtők szabdalják, ahol a szintkülönbség nem több, mint körülbelül tíz méter.

A talaj mély, és gyakran magas homoktartalommal rendelkezik.

Azokat a talajokat, amelyeken az Arcole DOC bort termelik, nagyrészt az erózió és ülepedés jelenségei alakítják, elsősorban az Adige-folyóból, de másodlagos alapon más helyi vizekből is.

Ezek a talajok főleg homokos lerakódásból állnak, ahol a kavicsos anyag kisebb mértékben van jelen.

A homokos lerakódás helyi szinten eltérő százalékos arányban tartalmaz iszapot. Azok a területek, ahol az iszapos-homokos dombhátak kiemelkednek és különböző irányokban fejlődnek, megfelelnek az adott folyó korábbi folyásirányának. Míg a lessineai eredetű iszapos lerakódások vörösesbarnák, az Adige-ból származó lerakódás halvány mogyoróbarna színű.

Az Arcole DOC bortermelő terület Vicenza tartományban fekvő részén a Frassine-folyó egy réteg sötétvörös alluviális talajt rakott le arra a talajrétegre, amely a földtörténeti negyedidőszakban alakult ki, az Adige-Sarca-gleccserből. Ez a réteg a márga-, bazalt-, porfír-, mészkő- vagy gipsztartalmú stb. dolomit sziklák kimosódásából származott.

Az a terület, ahol az Arcole DOC borokat termelik, viszonylag homogén, kontinentális éghajlattal bír, ahol a nyarak nagyon forrók és fülledtek, a telek pedig zordak és ködösek. A legmagasabb hőmérsékleteket július második dekádjában és augusztus első dekádjában jegyzik fel, a legalacsonyabbakat pedig január első és harmadik dekádja között.

Az éves hőmérsékletváltozások meglehetősen jelentősek, és az esőzés mértéke korlátozott, de jól eloszlik az egész év során.

A termék sajátosságai

Bár a termékleírásban számos bortípus szerepel, az egyszerűség kedvéért három típusra összpontosítunk:

— Fehérborok: Az Arcole Bianco, Arcole Chardonnay és Arcole Pinot Grigio jellemzően szalmasárga színű, újborként zöldes árnyalatokkal, amely éréssel aranyszínűvé válik. Aromájuk elegáns és finom, különösen, ha homokosabb talajon termett szőlőből készülnek. Ízük könnyed, illatos, telt és aromás, ám sosem túlságosan gyümölcsös, a talaj és a környezet által a bor jellemzőire gyakorolt hatásoknak köszönhetően.

— A Merlot és Cabernet Sauvignon szőlőből készült vörösborok intenzív rubinpirosak, újborként pedig ibolyaszínbe hajlanak. Érés során a szín gránátvörös árnyalatokkal gazdagodik. Illatuk mindig intenzív, jellegzetes kakaó-, ibolya- és málna felhanggal. Ízük általában száraz és észrevehetően fűszerű a Cabernet esetén. Mind a bor összetettsége, mind kellemesen sima textúrája javul az éréssel.

— Arcole Nero: a Merlot és Cabernet Sauvignon fajták szőlőinek kb. két hónapig tartó szárításával készül, amelyet egy legalább két évig tartó érlelési időszak követ, majd legalább három hónap fahordókban, hogy előállítsanak egy ibolyás árnyalatokkal színezett rubinpirosból a gránátvörösbe hajló rubinpiros színt, vagy – a hosszú ideig érlelt borok esetén – gránátvörös színt. Illata összetett, kellemes vanília-, fa- és időnként füstös felhanggal, ami kiegészíti a fajok jellegzetességeit. Gazdag, testes, bársonyos csersavakkal és a nem fahordókban érlelt borokénál finomabb, ízesebb illattal.

A környezet és a termék közötti okozati összefüggés

A meglehetősen sokféle talajkörnyezetben az iszapos-homokos összetevő jelenti a terület legállandóbb jellegzetességét, és ez azt jelenti, hogy a borok jól meghatározott jellegzetességekkel rendelkeznek és könnyen felismerhetők.

A homokosabb talajokon termesztett szőlőből készült fehérborok illata elegáns, finom, kitűnő aromás kifejezéssel és mérsékelt alkoholtartalommal. A palackozást követő korai években a legkellemesebbek. Csak a Vendemmia Tardiva (kései betakarítású) típus képes strukturáltabb, tartósabb borok előállítására.

A júliusi és augusztusi nagyon forró éghajlat és a korlátozott esőzés mellett az ezeken a talajokon termesztett szőlőből készült vörösborok jól strukturáltak, de általában bársonyosabbá teszi őket, ha néhány évet a palackban töltenek.

A termelők speciális készségei teszik lehetővé a borászati eredmények optimalizálását és hozzák ki a legjobbat a területen művelt fajtákból.

Az Arcole Nero és Passito típusok esetén a termelők által használt hagyományos szárítási és érlelési módszer nagymértékben meghatározza a boroknál elért végeredményt.

Ezek a borfajták, amelyeket egy-két év fahordós vagy tartályos tárolás után nyernek, erőteljes színűek, bíbor árnyalatokkal és gyümölcsös, könnyed aromákkal. Ízük erős és harmonikus, fűszeres és balzsamos felhanggal, amely tökéletesen ötvöződik a jelen lévő sima csersavakkal.

A palackban zajló érés során a szín klasszikus gránátvörössé alakul, az aromákat és a retronazális érzeteket pedig az alkoholban lévő piros gyümölcsök könnyed felhangjai egészítik ki.

9. További alapvető feltételek (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények)

Nincsenek

A termékleíráshoz vezető link

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/14384

(1) HL L 9., 2019.1.11., 2. o.