Az egészségügy területén az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 168. cikke képezi az EU fellépéseinek jogalapját. Bár egészségügyi rendszereik működéséért a tagállamok felelősek, vannak olyan egyedi területek, ahol az EU jogszabályokat alkothat, más területeken pedig a Bizottság támogathatja a tagállamok erőfeszítéseit. Az orvosi eszközökre és technológiákra (gyógyszerekre, orvostechnikai eszközökre és emberi eredetű anyagokra), valamint a dohánytermékekkel kapcsolatos jogalkotásra, a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogokra és a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekre már most átfogó keretszabályozás vonatkozik.

Az EU az egészségügyért program olyan kulcsfontosságú cselekvési területeket fog meghatározni, mint a nemzeti egészségügyi rendszerek javítása, a fertőző és nem fertőző betegségekkel szembeni intézkedések, valamint a gyógyszerek és más, a válság szempontjából releváns termékek rendelkezésre állása és megfizethetősége. Mivel az új és innovatív javaslatok közül sok szorosan kapcsolódik az egészségügyi rendszerek működéséhez, a Bizottság szorosan együtt fog működni a tagállamokkal annak biztosítása érdekében, hogy az EU az egészségügyért program keretében nyújtott támogatás a nemzeti szükségleteken alapuljon. A Bizottság harmadik országokkal és nemzetközi partnerekkel is együtt fog működni az EU az egészségügyért program fellépéseinek végrehajtásában.

●Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2 (CEF) digitális programja támogatni fogja a rendkívül stabil, gigabites kapacitású hálózatoknak a társadalmi-gazdasági fókuszpontok, többek között a kórházak és az orvosi központok összekapcsolása érdekében történő kiépítését azokon a területeken, ahol nincsenek ilyen hálózatok, vagy ahol a közeljövőben tervezik azok kiépítését; ez lehetővé teszi az olyan kritikus alkalmazásokat, mint a távsebészet, valamint az orvosi adatok megosztását. Emellett a háztartások számára is biztosít hálózati csatlakozást, hogy lehetővé tegye a betegek biztonságos és a magánéletet tiszteletben tartó, az adatvédelmi jogszabályokkal összhangban történő távoli megfigyelését.

●Az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) támogatni fogja a régiók egészségügyi rendszereinek az infrastruktúrával, az állami és a magánfinanszírozású egészségügyi szektor korszerűsítésével, valamint a regionális, illetve régióközi együttműködési hálózatokkal kapcsolatos kapacitását. Az ERFA a kutatásba és az innovációba, a fejlett technológiák és innovatív megoldások elterjedésébe, valamint a digitalizációba történő beruházásokat is támogatja, többek között az egészségügyben is. Emellett támogatja a kapacitásépítést, a technikai segítségnyújtást és a határokon átnyúló együttműködést.

●A megerősített kapacitású uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM/rescEU) révén az EU és a tagállamok felkészültebbek lesznek a jövőbeli válságokra, és gyorsan és rugalmasan tudnak majd reagálni azokra. A korszerűsített UCPM, és különösen annak vészhelyzeti rescEU-kapacitásai javítják továbbá az Unió felkészültségét, és olyan, szakszerű logisztikai infrastruktúrát is biztosítanak számára, amely lehetővé teszi a különböző típusú vészhelyzetek – köztük az egészségügyi vonatkozásúak – kezelését. Azokon a területeken, ahol az UCPM a válsághelyzetekre való közvetlen reagálási képességre összpontosít, amelynek vészhelyzet esetén azonnal rendelkezésre kell állnia, az EU az egészségügyért program nagyszabású strukturális tartalékokról fog rendelkezni, beleértve a készenlétben álló orvosi személyzetből és szakértőkből álló tartalékot, valamint az egészségügyi rendszerek és a szükséges struktúrák mindezt megalapozó ellenálló képességét. Ezek az erőforrások kulcsfontosságúak lesznek az uniós szintű koordinált válságelhárítás szempontjából.

Más, az EU az egészségügyért programot kiegészítő és azzal szinergiában lévő programok is nyújthatnak támogatást az egészségpolitikai intézkedésekhez, beleértve az egyedi nemzeti és regionális kontextusokra, illetve szükségletekre szabott megoldások megvalósítását, valamint a kétoldalú és interregionális kezdeményezéseket. Ilyenek különösen a következők:

Bár elődjénél jóval szélesebb körű, az EU az egészségügyért program még így is csupán a következő többéves pénzügyi keret egészségügyi beruházásainak mintegy egyharmadát teszi ki. Sok esetben a különböző programok és alapok keretében felmerülő egészségügyi kiadások szorosan összehangolt végrehajtása szükséges a teljes mértékű hatékonyság biztosítása és a párhuzamosságok elkerülése érdekében. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy operatív szinergiákat biztosítson más uniós programokkal, különösen a szakpolitikai igények kielégítése, valamint a közös célkitűzések elérésének és a közös tevékenységi területeknek a lehetővé tétele érdekében. Az egészségügyi szempontok minden szakpolitikában történő érvényesítésének elvére alapozva ezek a programok olyan reformokhoz és beruházásokhoz biztosítanak majd pénzügyi támogatást, amelyek tartós hatást gyakorolnak a tagállamok gazdaságának növekedési potenciáljára és ellenálló képességére. Foglalkozni fognak továbbá az európai szemeszter keretében azonosított kihívásokkal, és hozzájárulnak az EU az egészségügyért program célkitűzéseinek megvalósításához. Az EU az egészségügyért program a Bizottság prioritásaihoz, így a migráció jelentette kihívások kezeléséhez és a zöld megállapodás végrehajtásához is hozzá fog járulni.

E rendelet célja megvédeni az Unió lakosságát a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szemben, továbbá az egészségfejlesztésre, a betegségek megelőzésére, az egészségügyi rendszerek megerősítésére, a gyógyszerek és más, a válság szempontjából releváns termékek rendelkezésre állásának és megfizethetőségének az Unióban történő javítására, valamint az e tekintetben folytatott integrált, összehangolt munkának és a bevált gyakorlatok e tekintetben történő cseréjének előmozdítására irányuló intézkedések támogatása révén hozzájárulni a közegészség magas szintű védelméhez.

Tekintettel a javaslatban előirányzott intézkedésekre, az EU az egészségügyért program céljait a tagállamok önmagukban nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e célok jobban megvalósíthatók, ezért az Unió intézkedéseket hozhat a szubszidiaritás Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt elvének megfelelően.

Az EU az egészségügyért program végrehajtása során az Unió az EUMSZ 168. cikkében foglaltaknak megfelelően teljes mértékben tiszteletben tartja a tagállamoknak az egészségügyi politikájuk meghatározására, valamint az egészségügyi szolgáltatások és az orvosi ellátás megszervezésére és biztosítására vonatkozó hatáskörét.

A javaslat ezért tiszteletben tartja a szubszidiaritás elvét.

•Arányosság

Az arányosság elvének megfelelően ez a javaslat nem lépi túl a célok eléréséhez szükséges mértéket. A Bizottság az arányosság elvét szem előtt tartva dolgozta ki az EU az egészségügyért programot, amely a javaslat alapján a más programokkal való szinergiák azonosítását és lehetővé tételét, valamint a program prioritásainak meghatározása során a tagállamokkal való együttműködés megerősítését célozza.

A javaslat arányos, és célja, hogy a részvétel akadályait a lehető legnagyobb mértékben csökkentve fokozza a tagállamoknak az általa támogatott intézkedésekben való részvételét, továbbá az Unióra és a nemzeti hatóságokra nehezedő adminisztratív terhek csökkentéséről rendelkezik, az uniós költségvetés végrehajtásával kapcsolatos bizottsági felelősség gyakorlásához szükséges mértékre korlátozva azokat.

•A jogi aktus típusának megválasztása

A javasolt jogi aktus: az Európai Parlament és a Tanács rendelete az EU az egészségügyért program létrehozásáról.

3.A VISSZAMENŐLEGES ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

–A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó egészségügyi program.

Erősségek: A félidős értékelés megerősítette az intézkedések által különösen a következők formájában nyújtott uniós hozzáadott értéket:

i.a tagállamok határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek kezelésével kapcsolatos kapacitásának növelése;

ii.a rák, a HIV/AIDS és a tuberkulózis megelőzésére vonatkozó technikai iránymutatások és ajánlások;

iii.a gyógyszerekre és orvostechnikai eszközökre vonatkozó uniós egészségügyi jogszabályok, valamint az e-egészségügyi hálózat keretében folytatott tevékenységek és az egészségügyi technológiaértékelés további támogatása.

Az értékelés elismerte az egészségügyi ellátással összefüggő fertőzések megfékezésére és az antimikrobiális rezisztencia elleni küzdelem összehangolt munkájának fokozására szolgáló eszközök, továbbá az együttes fellépések keretében a betegségek megelőzésére és kezelésére vonatkozó bevált módszerek feltárása és átadása érdekében folyó széles körű gyakorlati munka hozzáadott értékét is. Elismerte továbbá az interoperábilis és szabványos egészségügyi adatok határokon átnyúló cseréjét fokozó fellépések, valamint az e célból felállítandó, uniós szintű digitális infrastruktúrák létrehozására irányuló erőfeszítések pozitív szerepét.

Gyengeségek: A nem jogalkotási területeken, ahol a fellépések nyitottabb kimenetelűek vagy tágabban meghatározottak lehetnek, a félidős értékelésből az derült ki, fennáll annak a veszélye, hogy e fellépések kevésbé lesznek célirányosak. A hozzáadott értékre vonatkozó kritériumokat lehet még észszerűsíteni annak érdekében, hogy azok az alábbi három kulcsfontosságú területre összpontosítsanak: a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek kezelése, a méretgazdaságosság javítása, valamint a bevált gyakorlatok cseréjének és végrehajtásának előmozdítása. Az értékelés az adatok végrehajtásának nyomon követésével kapcsolatban is tárt fel hiányosságokat és elégtelenségeket, amelyek megnehezíthetik a programirányítók számára a program eredményeinek naprakész áttekintését.

•Konzultáció az érdekelt felekkel

A következő többéves pénzügyi keretre vonatkozó eredeti javaslat alapján az egészségügy az Európai Szociális Alap Pluszhoz (ESZA+) tartozik. Az említett javaslat idején több, az érdekelt felekkel folytatott konzultációra is sor került a szociálpolitika és a foglalkoztatáspolitika területén működő legfontosabb uniós szervezetek, valamint a közigazgatás valamennyi szintjén működő illetékes hatóságok, a szociális partnerek, a civil társadalmi szervezetek, a támogatások kedvezményezettjei és végfelhasználói, valamint az Unió különböző részein élő polgárok részvételével. Az új program szempontjából is releváns általános következtetések az országok és régiók közötti tudásmegosztás észszerűsítésének, a kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek egyszerűsítésének és csökkentésének szükségességéhez kapcsolódtak, ideértve a résztvevőktől való adatgyűjtésre vonatkozó, kevésbé megterhelő követelményeket is. Az érdekelt felek kérték az uniós eszközök közötti szinergia erősítését, valamint a közöttük fennálló párhuzamosságok és átfedések megszüntetését.