[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 16.3.2006

COM(2006) 125 végleges

2006/0043 (CNS)

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a len- és kenderágazatról

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az 1673/2000/EK rendeletnek a rostlen és a rostkender feldolgozásához nyújtott támogatás tekintetében, valamint az 1782/2003/EK rendeletnek az egységes támogatási rendszer keretében támogatható kender tekintetében történő módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a len- és kenderágazatról

A rostlen és a rostkender piacának közös szervezéséről szóló 1673/2000/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy jelentést, valamint – szükség esetén – javaslatokat nyújtson be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A jelentés „tartalmazza a feldolgozási támogatás hatásainak értékelését, különös tekintettel az alábbiakra:

— a termelők helyzete a bevetett területek és a részükre fizetett árak tekintetében,

— a textilrostok piaci tendenciái és új termékek kifejlesztése,

— a feldolgozóipar.

A jelentés az egyéb termelés ismeretében jelzi, hogy az iparág képes-e a megállapított iránymutatásnak megfelelően működni. Meg kell vizsgálnia a lehetőséget, hogy a 2005/2006-os gazdasági éven túl … állandó alapra helyezze a rövid lenrost és a kenderrost tonnánkénti feldolgozási támogatását, valamint a len hektáronkénti kiegészítő támogatását.”

E jelentés célja az, hogy választ adjon a fenti kérdésekre. Ezzel összefüggésben a Bizottság figyelembe vette a len- és kenderágazatról szóló, 2005 októberében elkészült értékelő jelentésben foglalt elemzést és eredményeket.

A len- és kenderágazat terén tapasztalt fejlemények

A rostlen és a rostkender közös piacszervezésének legutóbbi reformjára 2000-ben került sor. A reform bevezette a rostlen és a rostkender szalmájának feldolgozásához nyújtott támogatást. Ezt a feldolgozók vehetik igénybe, míg a len- és kenderszalma termelői a szántóföldi növényekre vonatkozó általános támogatási rendszer által nyújtott támogatásokból részesülhetnek. A cél a korábbi támogatási rendszer alatt növekvő tendenciát mutató spekulatív termesztés kiküszöbölése, valamint a hosszú lenrostok előállításának magasabb összegű támogatás nyújtása révén történő ösztönzése volt. Az eredmények nagyon kedvezőek: a támogatás megszerzése céljából folytatott termelés megszűnt, ugyanakkor a hosszúlenrost-termelés jelentősen megnőtt. A len és kender piacának közös szervezéséhez rendelt jelenlegi költségvetés mindössze megközelítőleg 20 millió EUR-t tesz ki.

Az engedéllyel rendelkező elsődleges feldolgozóknak nyújtott támogatás a szalmából ténylegesen előállított, meghatározott típusú rostok adásvételi szerződésben foglalt mennyiségén alapul.

A támogatás összegét a következőképpen állapították meg:

1. a hosszú lenrost esetében:

- a 2002/2003-tól 2005/2006-ig terjedő gazdasági évekre tonnánként 160 EUR,

- a 2006/2007. gazdasági évtől tonnánként 200 EUR;

2. a (legfeljebb 7,5 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó) rövid lenrost és kenderrost esetében:

- a 2001/2002-től 2005/2006-ig terjedő gazdasági évekre tonnánként 90 EUR.

Bizonyos feltételek mellett a tagállamok támogatást nyújthatnak a 7,5–15 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrostra, illetve a 7,5–25 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó kenderrostra is.

A feldolgozási támogatás egy gazdasági évenként megállapított maximális garantált mennyiség (maximum guaranteed quantity, MGQ) erejéig nyújtható, amely a hosszú lenrost esetében 80 823 tonna, a rövid lenrost és a kenderrost esetében pedig 146 296 tonna. Ezeket a mennyiségeket országos garantált mennyiségek (national guaranteed quantities, NGQ) formájában felosztják a tagállamok között. A hosszú lenrostra megállapított kvóta és a rövid rostokra vonatkozó kvóta közötti átcsoportosítás engedélyezett; ilyen esetben egy egyenértékűségi együtthatót kell alkalmazni, amely biztosítja, hogy a művelet ne befolyásolja a költségvetést.

A hosszú lenrost Hollandia, Belgium és Franciaország egyes területein folytatott hagyományos termelésének támogatása érdekében az ilyen termelést folytató, engedéllyel rendelkező elsődleges feldolgozók átmeneti kiegészítő támogatásban részesülnek.

Len

A bevetett területek és a termelés

A legutóbbi bővítés óta a Közösség a világ lentermő területeinek (amelyek az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete, a FAO adatai szerint mintegy 500 000 hektárt tesznek ki) több mint 20 %-ával rendelkezik. 2004-ben a lentermő területek öt fő termesztő országban összpontosultak: Franciaországban (65 %), Belgiumban (15 %), Lengyelországban (7 %), a Cseh Köztársaságban (4,4 %) és Hollandiában (3,6 %).

2001 óta a lennel bevetett termőterületek nagysága az EU–25-ök területén megközelítőleg 120 000 hektáron állandósult, közel a támogatás megszerzése érdekében folytatott termelés gyakorlatának kezdetén fennálló szinthez (1999-ben a bevetett területek 233 000 hektárt tettek ki).

Jelentősen megnőtt a lennel bevetett területek nagysága Franciaországban (25 000 hektárral), ezen belül különösen Normandiában, valamint Belgiumban/Észak-Vallóniában (6 500 hektárral). Hollandiában a lentermő területek nagysága csupán korlátozott mértékben (500 hektárral) növekedett.

A lenszalma termelésének hosszú távú alakulásában jelentős ingadozások figyelhetők meg. 2004-ben a termelés elérte a 775 000 tonnát, amelynek 86 %-át Franciaországban és Belgiumban termelték. Az új tagállamok részesedése csekély maradt, mintegy 10 %-át képviselte az össztermésnek. (2004-ben ez 80 000 tonna volt.) Annak ellenére, hogy a reformot követően csökkent a lentermő földek összterülete, a szalmatermelés emelkedő tendenciát mutat (192 000 tonnás növekedés 1999 és 2004 között), megerősítve a spekulatív termesztés megszűnését.

Ami a rosttermelést illeti, 2000 és 2004 között a hosszú lenrost mennyisége a 15 tagú EU-ban 93 500 tonnáról 136 500 tonnára (60 %), a rövid lenrosté pedig 41 000 tonnáról 60 000 tonnára (65 %) nőtt[1].

A rövid lenrostok általában a hosszú lenrostok előállítása során keletkező társtermékek. Az értékelő jelentés rámutat, hogy az EU-ban nincsenek kizárólag rövid lenrostok előállításával foglalkozó feldolgozóüzemek, kivéve néhány – igen korlátozott mértékű kereskedelmi tevékenységet folytató – egységet, nevezetesen:

- két egyesült királysági kísérleti egységet,

- két franciaországi üzemet, amelyek különleges papírok gyártásához használt pépet állítanak elő, és kívül esnek a támogatási rendszer keretein (tekintettel a szennyeződési arányokra),

- egy németországi egységet, amelynek éves kibocsátása kevesebb mint 150 tonna.

Az új tagállamokban a lenrost felvevőpiacát továbbra is a textilipar és a kötélgyártáshoz kapcsolódó hagyományos alkalmazások jelentik. A rövid lenrostok nem kifejezetten ilyenek előállítására szakosodott üzemekben készülnek, hanem a hosszú rostok előállításához kapcsolódó társtermékként. Egyedül Szlovéniában termesztenek lent rövid lenrost előállítása céljából (2004-ben megközelítőleg 100 tonnát termeltek, míg 2001-ben 400 tonnát).

A hosszú lenrostok minősége nagy különbségeket mutat tagállamonként.

Az árak

Az értékelő jelentésben foglaltak szerint Franciaországban a lenszalma ára tonnánként átlagosan 248 EUR volt 2001-ben és 2003-ban, 2002-ben viszont tonnánként 272 EUR-ra emelkedett.

A jelentős kiviteli kereslet ellenére a hosszú lenrost piacán csökkentek az árak, ami az eurónak az USA-dollárral szembeni felértékelődésével függ össze. A hosszú lenrost ára 30 %-kal csökkent a 2000/2001-től 2003/2004-ig tartó időszakban, míg végül 2004-ben tonnánként 1600 EUR-on stabilizálódott.

A rövid lenrost árát illetően 2001 júliusa és 2004 júliusa között erőteljes, 25–30 %-os hanyatlást jelentettek Belgiumból, Franciaországból és Hollandiából. Az árak között azonban nagy különbségek mutatkoznak a rostnak a gazdaság egészén belüli rendeltetési helyétől függően:

- különleges papírok előállításával foglalkozó ágazat: 170 EUR/tonna,

- textilszálak: 345 EUR/tonna,

- nem szövött anyagok: 400 EUR/tonna,

- szálerősítésű kompozitok: 500 EUR/tonna.

Általában véve megállapítható, hogy 1999 és 2003 között a hektáronkénti bruttó haszon nőtt. Még ha a 2000. évi reform a támogatások visszaszorulásához is vezetett, a kedvező piaci tendenciák és a jó terméshozamok ellensúlyozták ezt a csökkenést.

A reform előtt a legtöbb termelő a rostlennel bevetett terület után hektáronként fizetett támogatás egy negyedét kapta, a maradék 75 %-ot a feldolgozónak fizették ki. A reform eredményeként a mezőgazdasági termelők támogatásból való részesedése több mint 60 %-ra nőtt. Így a termelők jövedelme kevésbé függ az áringadozásoktól.

A piaci tendenciák és a feldolgozóipar

Az európai hosszúlenrost -termelés elsősorban a textilipar igényeit elégíti ki. Úgy tűnik, az elmúlt években a ruházat (50 %), a háztartási textíliák (20 %) és a lakástextíliák (13 %) részesedése állandó maradt a hosszúlenrost-termelés felvevőpiacán, amelynek maradék hányadát (17 %) olyan termékek foglalták el, mint például a kötelek és a szűrők.

Az elmúlt évben a hosszú lenrostok csaknem 70 %-a került kivitelre – elsősorban Kínába (50 %). A hosszú lenrost iránti keresletet a kínai fonóipar terjeszkedése idézte elő, és a Kínába irányuló kivitel 1999 és 2003 között évente átlagosan 20 %-kal nőtt. A további kereskedelmi partnerek közé tartozott Oroszország, valamint néhány új tagállam (Lengyelország, a Cseh Köztársaság és Litvánia).

Úgy tűnik, a Kína által támasztott jelentős kereslet arra ösztönözte az európai (kiváltképpen a francia) termelőket, hogy a mennyiséget részesítsék előnyben a minőség rovására.

Az EU-n kívüli országokban történő további feldolgozást követően nehéz számokban kifejezni a lenrost végső rendeltetési helyeinek megoszlását. Számos – európai lenrostot tartalmazó – félkész és kész textiltermék kerül újrakivitelre Kínából, elsősorban Európába és az Egyesült Államokba. 1999 és 2003 között a Kínából az EU-ba irányuló lenruházat-behozatal évente 50 %-kal nőtt.

A textilipari termékeknek az EU-ból az USÁ-ba irányuló kivitele 1999 és 2003 között a szövetek esetében 10 %-kal, a ruházat esetében pedig 25 %-kal csökkent.

Az értékesített mennyiségek növekedésének, valamint az árak ezzel összefüggésben jelentkező folyamatos csökkenésének eredményeként a hosszúlenrost-ágazat forgalma megközelítőleg 200 millió EUR-on állandósult a 2000 és 2004 közötti időszakban (183,7 millió EUR 2003-ban).

A rövid lenrostok esetében a textilipar a termelésnek mintegy 40 %-át vette fel tiszta lenszövet, illetve pamutfonal vagy szintetikus szálak felhasználásával készült kevertszálas anyagok előállítása céljából. Az 1999 óta e piacon megfigyelt legfontosabb fejlemény az európai fonóipar hanyatlása, valamint a Kínába és Hongkongba történő kivitel növekedése volt.

1999 óta a rövid lenrostok piaca alkalmazkodott az új műszaki alkalmazásokhoz. Az ilyen célokra felhasznált rostok termelése 1999 és 2003 között csaknem négyszeresére, 4800 tonnáról 18 500 tonnára nőtt. E mennyiségek az összes rövid rost 9, illetve 25 %-ának felelnek meg.

A papíripari felvevőpiac (beleértve a cigarettapapírt és a műszaki papírokat is) részesedése a mennyiséget tekintve nem változott (évente 25 000 tonna), de a teljes rosttermelésből való részesedése 45 %-ról 34 %-ra csökkent. E téren hátrányosan érintette a lenrosttermelést a farostok által támasztott, fokozódó verseny is. Az alacsony árak ellenére a papíripar továbbra is vonzó felvevőpiacot jelent a rövid lenrostok számára, mivel hatalmas mennyiségeket képes felvenni, és nem igényel kiváló minőségű rostokat.

A rövid lenrost új műszaki alkalmazásai a termelés 25 %-át veszik fel, amelynek csak csekély része (2,5 %) szolgál nem szövött anyagok – mint például geotextil nemezek, a mezőgazdaságban alkalmazott talajtakarók vagy szigetelőpanelek – előállítására. A legfejlettebb új piacot a szálerősítésű kompozitok gépjárműipari célokra történő termelése jelenti (különösen Németországban), amely 16 500 tonna rövid lenrostot használ fel, vagyis az ilyen rostok teljes mennyiségének 23 %-át. E célból a lenrostokat csekély súlyuknak és jó ütésálló tulajdonságuknak köszönhetően hőre lágyuló anyaggá dolgozzák fel. Ez a piac akkor tekinthető ígéretesnek, ha egyrészről a lenrostok ára stabil marad, másrészről pedig az egzotikus rostok (szizál, kenaf, juta stb.) ára nem csökken jelentős mértékben. A rostokkal való rendszeres ellátásra vonatkozó garancia alapvető követelmény az ipar számára, így az egzotikus rostok által támasztott verseny nagyon erős. Miután 2001-ben, a rossz időjárási viszonyok következtében Európa-szerte visszaesett a lentermesztés, a német gépjárműipar a rostbeszerzési források diverzifikációja mellett döntött.

Az átlagárak alapján a rövid lenrostok piacának összértéke mintegy 25 millió EUR-ra becsülhető. A fő bevételi forrást a textilipari felhasználások alkotják (10 millió EUR), amelyeket a gépjárműipar céljaira előállított kompozitok követik (8,5 millió EUR). A papíriparból mindössze 4,2 millió EUR bevétel származik. A nem szövött anyagok részesedése 0,7 millió EUR.

A meglévő kapacitás jobb kihasználásának és új tisztítóegységek felépítésének köszönhetően a rövid lenrost másodlagos feldolgozására rendelkezésre álló kapacitás a reform óta jelentős mértékben megnőtt.

Kender

A bevetett területek és a termelés

Az EU viszonylag jelentős szerepet játszik a világ kendertermesztésében 15 000 hektáros kendertermő területével (amely a FAO adatai szerint a világ kenderrel bevetett, összesen 52 000 hektárt kitevő területeinek 29 %-át képviseli). A kendertermő területek 2001 óta viszonylag állandóak maradtak, de továbbra is csupán elhanyagolható részt jelentenek a szántóföldi növénytermesztésen belül. E földek összterülete jelenleg jóval kisebb, mint 1998-ban, mikor a támogatás elnyeréséért folytatott termesztés megdöntötte a 40 000 hektáros csúcsot.

A kendertermesztés főként 6 tagállamban összpontosul, amelyek 2004-ben a 25 tagú EU kenderrel bevetett területeinek 90 %-ával rendelkeztek. E tagállamok a következők: Franciaország (54 %), Németország (11 %), az Egyesült Királyság (9 %), Lengyelország (6 %), Olaszország (6 %) és Spanyolország (4 %). Az új tagállamok a 25 tagú EU kendertermő területeinek 11 %-ával rendelkeznek (Lengyelország 6 %-kal, Magyarország 3 %-kal, a Cseh Köztársaság pedig 2 %-kal). Érdemes azonban megjegyezni, hogy Magyarországon a kenderrel bevetett területek nagysága az 1980-as években igen jelentős volt (1987-ben több mint 60 000 hektárra terjedt ki, mely terület 55 %-kal meghaladta az EGK területén található kendertermő földek összterületét).

Az EU kenderszalma-termelésének volumene igen változó, ami a kendertermesztés alá vont területek kiterjedésének ingadozásaival függ össze, különösen Franciaországban. 2000 és 2004 között a kenderszalma-termés átlagosan 86 000 tonna volt (a legmagasabb terméseredmény 101 000 tonna volt, 2003-ban, mely eredmény egybeesett a kendertermesztés alá volt területek legnagyobb, 18 000 hektáros kiterjedésével).

A kenderrosttermelés emelkedő tendenciát mutat: 2000-ben 28 000 tonnára, 2004-ben pedig megközelítőleg 31 000 tonnára nőtt[2].

Az árak

A 2000. évi reformot megelőzően a kenderre hektáronként nyújtott támogatást teljes egészében kifizették a mezőgazdasági termelőknek. A reform következtében mind a teljes támogatás, mind pedig a közvetlenül az egyes termelőknek fizetett támogatás összege csökkent. Ugyanakkor a feldolgozók által a termelőknek fizetett felvásárlói árak emelkedtek: Németországban a reform bevezetése után a szalmaárak csaknem kétszeresükre (tonnánként 80 EUR-ról 145 EUR-ra) nőttek; az Egyesült Királyságban 22 %-kal emelkedtek (a 2001-es, tonnánkénti 90 GBP-s szintről 110 GBP-re 2004-ben). Franciaországban az elmúlt három évben a kenderfeldolgozók a kenderszalma árának növekedését a rostok értékesítésén keresztül a papíriparra terhelték át. Ebben az országban a szalmaárak tonnánként 60 EUR-ról 72 EUR-ra emelkedtek a reform után.

Nagy különbségek mutatkoznak a különleges papírok előállításával foglalkozó iparágban felhasznált rostok árai (átlag 371 EUR/tonna 2003-ban) és a műszaki alkalmazások céljaira hasznosított rostok árai között (500 EUR/tonna a nem szövött anyagoknál, 600 EUR/tonna a műanyag összetevők esetében). 1999 és 2003 között a papíriparban felhasznált rostok árai meredeken, 27 %-kal emelkedtek. Ennek elsősorban a feldolgozók és a papíripar közötti egyezség az oka, amelyet a közösségi támogatás csökkenésének ellensúlyozása érdekében kötöttek. Még ha bele is egyezett azonban a papíripar abba, hogy magasabb árakat fizessen a kenderrost-feldolgozóknak, úgy tűnik, hogy a háromszor vagy négyszer olcsóbb farostok versenye hosszú távon komoly hatást gyakorolhat erre a piacra, beleértve a különleges papírok piacát is.

A piaci tendenciák és a feldolgozóipar

A papíriparban történő hasznosítás 2001-ben és 2002-ben tapasztalt visszaesése után az ezen a felvevőpiacon felhasznált kenderrost mennyisége 2003-ban ismét az 1999-es szintre ugrott vissza: a teljes kenderrosttermelés 86 %-ára (20 700 tonna).

A gépjárműipar számára előállított kompozitok gyártásához felhasznált kenderrost mennyisége 1770 tonnáról 2470 tonnára (mintegy 10 %) nőtt, míg 824 tonnát használtak fel az építőipari és szigetelési célokat szolgáló, nem szövött anyagok előállításához. A szigetelőanyagok piacán nem sikerült megvalósítani a remélt növekedést, ami a konkurens rostokhoz képest tapasztalt kedvezőtlen árkülönbség és alacsonyabb műszaki teljesítmény rovására írható. E piac részesedése a mennyiséget tekintve viszonylag stabil maradt.

A kenderrostpiac forgalma megközelítőleg 10 millió EUR. Ennek legnagyobb része (7,7 millió EUR) a papíripar által támasztott kereslethez kapcsolódik. A kompozitanyag-iparág 1,2 millió EUR, a nem szövött anyagok 0,4 millió EUR értékű forgalmat gerjesztettek. Figyelembe véve a piaci fejleményeket, a támogatás összegének csökkentése nem befolyásolta a kenderrostáraknak a főbb konkurens termékekkel (rövid lenrost és farostok) szembeni versenyképességét. Ez három fő okkal magyarázható:

- a haszonrések stabilitása, köszönhetően a társtermékek értékesítésének, ami a feldolgozók bevételének mintegy 50 %-át teszi ki,

- a kenderrostok (akárcsak a rövid lenrostok) megfelelnek egyes specifikus igényeknek, például a dohányiparnak állandó összetételű papírellátmányokra van szüksége,

- jól szervezett papíripar: egyes kenderfeldolgozók kizárólagos értékesítési szerződést kötöttek papírgyártókkal.

A kenderrostok termelésére szolgáló kapacitás növekedése szerény volt, ami a legfontosabb termelési egységek telítődéséhez vezetett (különösen Franciaországban). Ezek az egységek jelenleg további beruházásokat terveznek annak érdekében, hogy alkalmazkodjanak az új piacok (műszaki szálak) terjeszkedéséhez. A jelenlegi kenderrosttermelő kapacitás 35 000 tonna; a jövőben ez akár 23 000 tonnával is növekedhet.

A kenderszalma-tilolási kapacitás zöme mintegy tíz helyszínen összpontosul Franciaországban, az Egyesült Királyságban, Németországban és Hollandiában. A tilolási kapacitás 2004/2005-ben összesen megközelítőleg 107 000 tonna szalmára terjedt ki a 15 tagú EU-ban.

Az ágazat fejlődésére vonatkozó következtetések

A len- és kenderrostok 2003-as, 216,5 millió EUR-t kitevő összforgalmának csaknem 90 %-a a „textiláruk” felvevőpiacához kapcsolódott. A „különleges és műszaki papírok” részesedése 8 %, a „kompozitoké” 4 %, a „nem szövött anyagoké” pedig 1 % volt.

1. Textiláru: a reform óta a textiláruk felvevőpiaca – a kínai keresletnek megfelelően – jelentős növekedésen ment keresztül.

A feldolgozási támogatásnak az európai textilipar (a fonóipar és a kivitel) irányában, vagyis a termelési folyamatnak a rosttá történő feldolgozást követő további szakaszaira gyakorolt („downstream”) hatása csekély volt. A támogatás igazi jelentősége a mezőgazdaságra visszafelé gyakorolt („upstream”) hatásban rejlik: a támogatás fenntartja a hektáronkénti bruttó hasznot, ezáltal a len és a kender szántóföldi termesztése vonzó maradt.

2. Papíráru: a különleges és műszaki papírok piaca fontos áruelhelyezési területet jelent az európai kenderrostok számára, és semmiképpen sem elhanyagolható a rövid lenrostok értékesítése szempontjából.

Érdemes rámutatni, hogy – ellentétben a hosszú lenrostokkal, amelyek elsősorban az EU-n kívüli iparok ellátását szolgálják – a kenderrost- és rövidlenrost-termelés az európai ipart élteti, amelynek telephelyei gyakran e rostok előállítási területeihez közel helyezkednek el.

3. Kompozitok: Ez a felvevőpiac – bár korlátozott értéket és mennyiséget képvisel – jelentős növekedésen ment keresztül 2000 óta, különösen a rövid lenrostok tekintetében. Fontos megjegyezni, hogy a kutatás és fejlesztés, valamint az üzletbővítés költségeinek fedezéséhez nyújtott támogatás révén a feldolgozási támogatás jelentős mértékben hozzájárult ezeknek az új alkalmazásoknak a kifejlődéséhez. A jelenlegi támogatási rendszer felszámolása ebben a helyzetben létében fenyegethetné ezt a felvevőpiacot.

4. Nem szövött anyagok: kisebb jelentőségű értékesítési területet jelentenek a kenderrostok és a rövid lenrostok számára. A fő piacot a szigetelőpanel-gyártás képezi. Ennek növekedése korlátozott, mivel a természetes rostokon alapuló termékek drágábbak és gyengébb műszaki minőségűek, mint azok, amelyek a konkurens rostokból készülnek.

A hosszú rostokra nyújtott feldolgozási támogatás, valamint a kínai kereslet által teremtett kedvező piaci helyzet hozzájárult a lentermelés látványos fellendüléséhez. Ez a növekedés összefügg a meglévő vállalkozások feldolgozókapacitásának bővülésével, és a támogatás lehetőséget teremtett a berendezések, a kutatás és a promóció terén megvalósított beruházásokra.

Ami a kendert illeti, a támogatásnak a vállalkozások pénzügyi mérlegére gyakorolt kedvező hatása lehetővé tette a kenderszalma felvásárlói árának növekedését, továbbá beruházásokat a kutatás és fejlesztés, valamint az új értékesítési piacok terén. A támogatás ezenkívül a továbbfeldolgozó („downstream”) iparágak ellátásának stabilizálódását (vagy szerény mértékű javulását) is eredményezte, mind a papíripari, mind az új felvevőpiacok esetében (a támogatás stabilizáló tényezőt képez, amely biztosítja az iparágak számára az ellátás fenntarthatóságát).

A feldolgozási támogatás értékelése

A 15 tagú EU-ban a 2000. évi reform eredményeire vonatkozóan rendelkezésre álló információk mennyiségét korlátozza az a tény, hogy a szalma rosttá történő feldolgozása 22 hónapot vesz igénybe, valamint az, hogy a végleges számadatok csak több mint két évvel a szóban forgó gazdasági év kezdete után válnak hozzáférhetővé. Ezenkívül a 2001/2002. gazdasági év nem tekinthető reprezentatívnak, mivel a termelésre komoly hatást gyakoroltak a kedvezőtlen időjárási viszonyok.

Néhány új tagállam eddig még nem részesült feldolgozási támogatásban. Az ezekben az országokban működő feldolgozók azonban már jelenleg is beruházásokat valósítanak meg annak érdekében, hogy üzemeiket az EU-s jogszabályoknak megfelelővé tegyék.

Ilyen körülmények között csupán korlátozott érvényű következtetéseket lehet levonni a feldolgozási támogatás rendszerének eredményességét illetően. Nehézségekbe ütközik annak a kérdésnek a megvizsgálása, hogy célszerű lenne-e kiterjeszteni a rövid rostokra nyújtott támogatást és a len után hektáronként fizetett kiegészítő támogatást a 2005/2006. gazdasági év utáni időszakra is. A rendelkezésre álló adatok és a gazdasági szereplők által nyújtott tájékoztatás alapján azonban bizonyos következtetéseket le lehet vonni.

A támogatás jelentősége a továbbfeldolgozó iparágak szempontjából

A feldolgozási támogatás elősegítette a rostágazat fejlődését, és a fő felvevőpiacok stabilizálódásához vezetett.

Ami a lent illeti, a hosszú rostok értékesítési piaca jelentősen kibővült 2001 és 2004 között. Ez a trend azonban megfordulhat, ha visszaesés következik be a kínai keresletben és/vagy az árakban, ha az átváltási árfolyamok kedvezőtlenül alakulnak stb. A jelenlegi kedvező helyzetben nehéz felbecsülni magának a támogatásnak a szerepét, mivel a piac nagyon jövedelmező.

A kender esetében az áruelhelyezés fő területét a különleges papírok képezik. Az új műszaki alkalmazások (a kompozitok) még nem léptek a nagyszabású fejlődés szakaszába. A támogatás ebben a szakaszban történő megvonása veszélyeztethetné ennek a felvevőpiacnak a további fejlődését. Más felvevőpiacok, mint például a szigetelőpanelek előállításához kapcsolódó értékesítési lehetőségek ugyancsak nem fejlődtek a kezdetben várt mértékben, ami a konkurens szálak – például az üvegszál és más szintetikus szálak – árainál kevésbé versenyképes kenderrostáraknak tulajdonítható.

A rövid rostokra vonatkozó támogatás

A jelenlegi közös piacszervezés (CMO) végrehajtása a rövid rostokra vonatkozó feldolgozási támogatás eltűnését vonná maga után a 2006/2007. gazdasági évtől.

A rövid lenrostok esetében a feldolgozási támogatás hatása nem értékelhető elkülönítve, hiszen a termelt mennyiségek csaknem egészét a hosszú szálak tilolása során keletkező társtermékek teszik ki, és a kifejezetten rövid lenrostok előállítására szánt lent termő földek területe továbbra is csekély.

A kendertermesztők számára a támogatás megvonása az árak arányos csökkenését jelentené. Ebben az esetben a kendertermesztőknél a haszonrés jelentősen kisebbé válna, és sokkal keskenyebb lenne, mint az egyéb alternatív szántóföldi növények termesztésével elérhető haszonrés. Megjegyzendő, hogy a kendertermesztés munkaigényesebb, mint más szántóföldi növények termesztése. Előreláthatólag számottevő mértékben csökkenne a kenderrel bevetett területek nagysága, és ennek következtében visszaesne a kínálat az elsődleges feldolgozóipar ellátásához szükséges kenderszalmából.

Az alábbi táblázat összehasonlítja a Németországban és Franciaországban különböző szántóföldi növények termesztése révén hektáronként elért haszonréseket, és megmutatja, mennyivel csökken a kendertermesztés versenyképessége akkor, ha a feldolgozási támogatás mintegy 80 %-át nem utalják át a mezőgazdasági termelőknek:

Franciaország | Németország |

Kender | Búza | Repcemag | Kender | Árpa | Kukorica |

Haszonrés (EUR/hektár) | 554 | 442 | 490 | 486 | 553 | 499 |

Átlagos hozam (tonna rost/hektár) | 1,95 | – | – | 1,67 | – | – |

Átutalt támogatás (EUR) – 80 % | 140 | – | – | 120 | – | – |

Haszonrés a támogatás nélkül (EUR/hektár) | 414 | 442 | 490 | 366 | 553 | 499 |

Megjegyzés: A számadatok tájékoztató jellegűek, és nem teszik lehetővé az országok közötti közvetlen összehasonlítást, tekintettel az alkalmazott számítási módszerek különbözőségére. |

A rövid lenrost előállításával foglalkozó iparág számára nyújtott támogatás beszüntetésének gazdasági hatását enyhítené a hosszú rostokra nyújtott támogatás tervezett növelése. Csupán egyes, az ágazat elhanyagolható részét alkotó szakosodott feldolgozóüzemeket sújtaná közvetlenül a bevételcsökkenés.

Ezzel szemben a kender esetében a támogatás beszüntetése kihathat a feldolgozók pénzügyi mérlegére, hiszen a támogatás e feldolgozók tiszta hasznának jelentős részét teszi ki. Veszélybe kerülhet azon feldolgozóüzemek fennmaradása, amelyek kizárólag az új műszaki alkalmazások céljaira szánt rostok előállításával foglalkoznak, míg a „vegyes” üzemek, amelyek különleges papírok gyártásához és az új felvevőpiacok számára is termelnek rostokat, valószínűleg visszatérnek eredeti tevékenységükhöz (papíripar). Ezenkívül a hagyományos felvevőpiacot (papír) középtávon az olcsóbb helyettesítő termékek versenye vagy a termelés áttelepítése fenyegetheti.

Következésképpen ajánlatos meghosszabbítani a rövid lenrostok és a kenderrostok termeléséhez nyújtott támogatást a következő két gazdasági évre annak érdekében, hogy lehetővé váljon az iparág számára e rostok új piacainak megszilárdítása. Ezenkívül a támogatás meghosszabbítása több időt hagy a közös piacszervezés új tagállamokban való működésének megfelelő módon történő értékelésére.

Kiegészítő támogatás

Amennyiben a hollandiai és belgiumi termőterületektől megvonják a hektáronkénti 120 EUR-os támogatást, a bruttó haszon a len esetében alacsonyabb lesz, mint a búza és az árpa esetében elérhető haszon. Mivel a len termesztése munkaigényesebb, mint a gabonaféléké, e növény nem lesz többé versenyképes, és a lennel bevetett területek nagysága várhatólag jelentős mértékben visszaesik a polderek régiójában.

A hektáronként 50 EUR összegű támogatásban részesülő franciaországi és belgiumi területek esetében tett hasonló összevetés a fentiektől eltérő következtetésekhez vezet. A kiegészítő támogatás beszüntetésének nem lesz ilyen drámai hatása a termelők bevételi szintjeire. A termelés jövőjét azonban némi bizonytalanság övezi – különösen azon évek tekintetében, amelyekben az időjárási viszonyok rosszak.

Fontos rámutatni a lenből származó bevételeknek a legtöbb egyéb terményből származó bevételekhez képest megfigyelhető erőteljes éves ingadozásaira. A támogatás lehetővé tette az alacsonyabb földárakkal és megfelelőbb agrárstruktúrával jellemzett másik régiókba történő áttelepítés hatásainak enyhítését.

A gazdasági elemzések azt mutatják, hogy a Hollandiában és a belgiumi polder-régióban termesztett len esetében a hektáronként 120 EUR összegű támogatás hozzájárult a lennel bevetett területek fennmaradásához, sőt csekély mértékű növekedéséhez. Ezek a tanulmányok azonban nem határozzák meg pontosan az e területeken nyújtandó támogatás megfelelő szintjét. A Bizottság javaslata az, hogy a támogatás jelenlegi szintje maradjon fenn egy kétéves időszakra.

A szennyeződés mértéke

A szennyeződés mértékére vonatkozó intézkedés az 1990-es évek második felére nyúlik vissza, azaz arra az időszakra, amelyben nagy arányokat öltött a spekuláció. A célja az volt, hogy kötelezővé tegye a rostok tisztításának költséges műveletét, és ezáltal visszaszorítsa az olyan, nagyon alacsony minőségű rostok termelését, amelyeket eleve nem is a piacra szántak.

A papírgyártáshoz használt rövid rostok esetében azonban a további feldolgozáshoz valójában magas szennyeződéstartalomra van szükség. A tisztítási költség olyan magas, hogy eléri vagy még meg is haladja a termékek hozzáadott értékét.

A textilipar esetében alacsony szennyeződéstartalomra van szükség. Mivel azonban az eladási árak magasabbak, a feldolgozóknak érdekükben áll a rostok tisztítása.

A műszaki szálaknál bizonyos fevevőpiacok alacsony szennyeződéstartalmat követelnek meg.

Ezért a gyakorlatban a legtöbb tagállam él a szennyeződés maximális szintjére vonatkozó előírásoktól való eltérés lehetőségével. A rendszer megköveteli, hogy a szennyeződés szintje alapján kiszámítsák a támogatás csökkentésének mértékét, ami adminisztratív terhet jelent ugyan, de ez az egyetlen mód arra, hogy garantálni lehessen a támogatás igazságos elosztását.

Mivel a rövid rostok felvevőpiacai még kifejlődőben vannak, és egyelőre nem igazán stabilak, ajánlatos meghosszabbítani a jelenleg érvényben lévő rendelkezések hatályát, beleértve a támogatásnak a szennyeződési szint arányában történő csökkentését érintő rendelkezés hatályát is.

Összegzés és következtetések

Ez a jelentés a Tanács felkérésére készült, célja a len- és kenderszalma rosttá történő feldolgozásához nyújtott, az ágazat közös piacszervezésének legutóbbi, 2001. július 1-jén életbe lépett reformja által bevezetett támogatás hatásának értékelése.

Az elvégzett elemzés fényében a Bizottság javasolja a meglévő támogatási rendszernek egy bizonyos időszakra történő meghosszabbítását. Ez időt biztosítana további tapasztalatok gyűjtésére, amire különösen az új tagállamok esetében van szükség. Ezért a rövid rostok előállításához nyújtott támogatást és az egyes hagyományos termőterületeken folytatott lentermesztéshez biztosított kiegészítő támogatást meg kell hosszabbítani a jelenlegi feltételek mellett.

INDOKLÁS

A rostlen és a rostkender piacának közös szervezéséről szóló 1673/2000/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdése a következőket írja elő:

„A Bizottság 2005-ben jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére, szükség esetén javaslatokkal is kiegészítve, a feldolgozási támogatásról.

A jelentés tartalmazza a feldolgozási támogatás hatásainak értékelését, különös tekintettel az alábbiakra:

- a termelők helyzete a bevetett területek és a részükre fizetett árak tekintetében,

- a textilrostok piaci tendenciái és új termékek kifejlesztése,

- a feldolgozóipar.

A jelentés az egyéb termelés ismeretében jelzi, hogy az iparág képes-e a megállapított iránymutatásnak megfelelően működni. Meg kell vizsgálnia a lehetőséget, hogy a 2005/2006-os gazdasági éven túl a 4. cikkben említett módon állandó alapra helyezze a rövid lenrost és a kenderrost tonnánkénti feldolgozási támogatását, valamint a len hektáronkénti kiegészítő támogatását.”

A len- és kenderágazat jelenlegi szervezésének átfogó értékelése[3] kedvező képet mutat, és arra enged következtetni, hogy a közös piacszervezés megfelelően működik. A rostok feldolgozásához nyújtott támogatás bevezetésének legjelentősebb következménye a spekulatív termelés megszűnése volt. A 2000-ben végrehajtott reform a közösségi kiadások jelentős csökkenéséhez és a költségvetés megközelítőleg 20 millió eurón való stabilizálódásához vezetett. A reform ezenkívül a gazdaságilag életképes felvevőpiacok növekedését is eredményezte, és hozzájárult ahhoz, hogy a szóban forgó időszakban a termelők jövedelme általában nem csökkent, sőt egyes esetekben még nőtt is.

A feldolgozási támogatás előmozdította az EU-ban a lenrost és a kenderrost termelését; ezek olyan anyagok, amelyek kedvező hatást gyakorolnak a környezetre (a biodiverzitás megőrzése). Ezenkívül a közös piacszervezés (KPSZ) keretében nyújtott feldolgozási támogatás hozzájárult a munkahelyek megőrzéséhez és új munkahelyek teremtéséhez a hagyományos len- és kendertermesztő régiókban és más területeken egyaránt, továbbá ösztönözte a feldolgozási módszerek tökéletesítésére és a növényi rostokat tartalmazó új termékek kifejlesztésére irányuló kutatási és fejlesztési tevékenységek terén tett beruházásokat.

Nehéz megítélni a 2000. évi reform összhatását és a feldolgozási támogatásnak az EU-15-ök termelésében játszott pontos szerepét. Csak a 2002/2003-as és a 2003/2004-es gazdasági évre vonatkozó számadatok véglegesek és tekinthetők reprezentatívnak, ugyanis a 2001/2002-es aratásra súlyos csapást mért a kedvezőtlen időjárás.

Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozó új tagállamok közül hatban folyik lenrosttermelés, és háromban termelnek kenderrostot. A jelenleg rendelkezésre álló adatok nem teszik lehetővé a termelés alakulásának, valamint a rendszer ezen új tagállamokban történő végrehajtásának részletes elemzését.

Ilyen körülmények között a Bizottság javasolja a 2005/2006-os gazdasági évben hatályban lévő rendszer két évvel történő meghosszabbítását. Következésképpen a 2007/2008-as gazdasági évig a hosszú lenrost esetében nyújtott támogatás a jelenlegi, tonnánként 160 eurós szinten maradna, és a rövid lenrost, illetve a kenderrost esetében nyújtott támogatás továbbra is tonnánként 90 euro lenne. A nemzeti garantált mennyiségek tekintetében a jelenlegi szintek maradnának érvényben.

Ami a maximális szennyeződés- és szilánktartalmat illeti, figyelembe véve, hogy a legtöbb tagállam él a 7,5 %-os határtól való eltérés lehetőségével, továbbá hogy egyes végfelhasználók magas szennyeződéstartalmat kívánnak meg, fenn kell tartani a jelenlegi rendszert annak érdekében, hogy a tagállamok támogatást nyújthassanak a legfeljebb 15 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrost, valamint a legfeljebb 25 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó kenderrost előállításához.

A hosszú lenrost elsődleges feldolgozóinak Hollandia, Belgium és Franciaország egyes hagyományos termőterületein nyújtott kiegészítő támogatás változatlan maradna, ami az 1673/2000/EK rendeletben foglaltaknak megfelelően hektáronként 120 euro támogatást jelent az I. övezetben, és hektáronként 50 euro támogatást a II. övezetben.

A jelenlegi rendszer meghosszabbítása mélyrehatóbb elemzést tesz lehetővé az időközben felhalmozott tapasztalatok alapján, és egyúttal elegendő időt hagy egy átfogó hatásvizsgálat elkészítésére annak a lehetőségnek az értékelése érdekében, hogy a támogatási rendszert – a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK tanácsi rendelet általános keretébe történő beillesztése révén – egyszerűsítsék.

A rostlen és rostkender támogatási rendszerének felülvizsgálatakor helyénvaló módosítani az 1782/2003/EK tanácsi rendeletet annak érdekében, hogy a kendertermesztést a rosttermelésen kívül egyéb felhasználási lehetőségekkel is össze lehessen kapcsolni.

A fent említett rendelet 52. cikke értelmében a kenderrel bevetett terület abban az esetben részesíthető támogatásban az egységes támogatási rendszer keretében, ha a kenderfajta tetrahidrokannabinol-tartalma nem haladja meg a 0,2 %-ot, és a nyersterméket textilrosttá dolgozzák fel. A második feltétel, amely a szántóföldi növények támogatási rendszere és a rostipar számára nyújtott támogatás között korábban fennálló kapcsolatból származik, az egységes támogatási rendszer keretében szükségtelenné vált, ráadásul de facto megtiltja a kender egyéb ipari alkalmazásokban (például az energiatermelésben) történő felhasználását.

2006/0043 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

az 1673/2000/EK rendeletnek a rostlen és a rostkender feldolgozásához nyújtott támogatás tekintetében, valamint az 1782/2003/EK rendeletnek az egységes támogatási rendszer keretében támogatható kender tekintetében történő módosításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére[4],

mivel:

5. A rostlen és a rostkender piacának közös szervezéséről szóló, 2000. július 27-i 1673/2000/EK tanácsi rendelet[5] 15. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a Bizottságnak jelentést kell benyújtania – szükség esetén javaslatokkal is kiegészítve – az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a feldolgozási támogatásról. A jelentés alapján helyénvaló, hogy a jelenlegi rendszer hatályban maradjon a 2007/2008-as gazdasági év végéig.

6. A legfeljebb 7,5 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrost és kenderrost feldolgozásához nyújtott támogatás a 2005/2006-os gazdasági évig van érvényben. Tekintettel azonban a jelenlegi támogatási rendszer keretében az ilyen rostok piacán jelentkező kedvező tendenciákra, továbbá az innovatív termékek és felvevőpiacaik megszilárdításához való hozzájárulás érdekében e támogatás alkalmazási időszakát meg kell hosszabbítani a 2007/2008-as gazdasági év végéig.

7. Az 1673/2000/EK rendelet előírja, hogy a 2006/2007-es gazdasági évtől emelni kell a hosszú lenrost feldolgozásához nyújtott támogatás szintjét. Mivel a rövid rostok esetében a feldolgozási támogatás a 2007/2008-as gazdasági évig változatlan marad, a hosszú lenrostok feldolgozásához nyújtott támogatást is a jelenlegi szintre kell korlátozni a 2007/2008-as gazdasági évig.

8. A jó minőségű rövid lenrostok és kenderrostok előállításának előmozdítása érdekében csak a legfeljebb 7,5 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rostok részesülnek támogatásban. A tagállamok azonban eltérhetnek ettől a határértéktől, és támogatást nyújthatnak a 7,5 % és 15 % közötti szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrostok, illetve a 7,5 % és 25 % közötti szennyeződést és szilánkot tartalmazó kenderrostok feldolgozásához is. Mivel ez a lehetőség csupán a 2005/2006-os gazdasági év végéig áll nyitva a tagállamok előtt, lehetővé kell tenni számukra, hogy az említett határértéktől további két gazdasági éven át eltérhessenek.

9. Annak érdekében, hogy továbbra is ésszerű termelési szinteket lehessen biztosítani az egyes tagállamokban, meg kell hosszabbítani a nemzeti garantált mennyiségek alkalmazási időszakát.

10. Hollandia, Belgium és Franciaország egyes régióiban a hagyományos lentermelés folytatását kiegészítő támogatásokkal mozdították elő. Annak érdekében, hogy folytatódjon a mezőgazdasági üzemek szerkezetének az új piaci feltételekhez való fokozatos hozzáigazítása, szükség van ezen átmeneti támogatásnak a 2007/2008-as gazdasági évig történő meghosszabbítására.

11. A Bizottságnak a 2008/2009-es gazdasági év kezdete előtt jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, elegendő időt hagyva annak felmérésére, hogy folytatható-e a jelenlegi rendszer, vagy szükség van-e annak kiigazítására.

12. A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet[6] úgy rendelkezik, hogy kizárólag a rostkender támogatható a szóban forgó rendelet III. címe alapján létrehozott egységes támogatási rendszer keretében. Helyénvaló támogathatóvá tenni az egyéb ipari felhasználásra szánt kender termesztését is.

13. Az 1673/2000/EK és az 1782/2003/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az 1673/2000/EK rendelet a következőképpen módosul:

1) A 2. cikk (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„3. Egy tonna rost után a feldolgozási támogatás összegét a következőképpen kell rögzíteni:

a) a hosszú lenrost esetében:

- a 2001/2002-es gazdasági évre 100 euro,

- a 2002/2003-tól 2007/2008-ig terjedő gazdasági évekre 160 euro,

- a 2008/2009-es gazdasági évtől 200 euro;

b) a legfeljebb 7,5 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrost és kenderrost esetében: a 2001/2002-től 2007/2008-ig terjedő gazdasági évekre 90 euro.

A 2001/2002-től 2007/2008-ig terjedő gazdasági években azonban a hagyományos felvevőpiacokra tekintettel a tagállamok határozhatnak támogatás nyújtásáról a következő rostkategóriák esetében is:

- 7,5–15 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó rövid lenrost,

- 7,5–25 % szennyeződést és szilánkot tartalmazó kenderrost.

A második albekezdésben említett esetekben a tagállamok a támogatást az előállított mennyiséget meg nem haladó mennyiség után adják, 7,5 % szennyeződéssel és szilánkkal számolva.”

2) A 3. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„A rövid lenrostra és a kenderrostra vonatkozóan megállapított nemzeti garantált mennyiségek a 2008/2009-es gazdasági évtől nem alkalmazandóak.”

3) A 4. cikk (1) bekezdésében a „2005/2006-os” szövegrész helyébe a „2007/2008-as” szövegrész lép.

4) A 12. cikket el kell hagyni.

5) A 15. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

„3. A Bizottság jelentést nyújt be – szükség esetén javaslatokkal is kiegészítve – az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, elegendő időt hagyva arra, hogy a javasolt intézkedések végrehajtása a 2008/2009-es gazdasági év során megtörténhessen.

A jelentésnek értékelnie kell a feldolgozási támogatásnak a termelőkre, a feldolgozóiparra és a textilrostpiacra gyakorolt hatását. Meg kell vizsgálnia annak a lehetőségét, hogy a feldolgozási támogatást kiterjesszék a rövid lenrostra és a kenderrostra, illetve hogy a kiegészítő támogatást meghosszabbítsák a 2007/2008-as gazdasági évet követő időszakra is, továbbá hogy ezt a támogatási rendszert beillesszék a közös mezőgazdasági politika alapján a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatásoknak az 1782/2003/EK rendeletben meghatározott általános keretébe.”

2. cikk

Az 1782/2003/EK rendelet 52. cikke helyébe a következő szöveg lép:

„52. cikkKendertermesztés

1. A kendertermesztés esetében az alkalmazott fajták tetrahidrokannabinol-tartalma nem haladhatja meg a 0,2 %-ot. A tagállamok létrehoznak egy rendszert, amellyel a kendertermő területek legalább 30 %-án ellenőrzik a termesztett növények tetrahidrokannabinol-tartalmát. Ha azonban egy tagállam előzetes engedélyezési rendszert vezet be az ilyen növényi kultúra termesztése tekintetében, akkor az ellenőrzendő területek minimális aránya 20 %.

2. A 144. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a támogatások odaítélésének feltételéül kell szabni bizonyos fajták minősített vetőmagjainak használatát.”

3. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.

a Tanács részéről

az elnök

PÉNZÜGYI KIMUTATÁS |

1. | KÖLTSÉGVETÉSI TÉTEL: 05 02 07 01 | ELŐIRÁNYZATOK: 24 millió euro |

2. | CÍM: Az 1673/2000/EK rendelet módosítása – Támogatás a hosszú és a rövid lenrost, valamint a kenderrost feldolgozásához |

3. | JOGALAP: A Szerződés 37. cikke |

4. | CÉLKITŰZÉSEK: A hatályban lévő rendszer két évvel történő meghosszabbítása |

5. | PÉNZÜGYI KIHATÁSOK | 12 HÓNAPOS IDŐSZAK (millió EUR) | FOLYÓ PÉNZÜGYI ÉV 2006 (millió EUR) | KÖVETKEZŐ PÉNZÜGYI ÉV 2007 (millió EUR) |

5.0 | KIADÁSOK – AZ EK-KÖLTSÉGVETÉS TERHÉRE (VISSZATÉRÍTÉSEK/BEAVATKOZÁSOK) – A NEMZETI HATÓSÁGOK TERHÉRE – EGYÉB | 4,84 | 0 | 2,9 |

5.1 | BEVÉTELEK – AZ EK SAJÁT FORRÁSAI (LEFÖLÖZÉSEK/VÁMOK) – NEMZETI SZINTŰ BEVÉTELEK | – | – | – |

2008 | 2009 |

5.0.1 | KIADÁSI ELŐIRÁNYZAT | 4,84 millió euro | 1,94 millió euro |

5.1.1 | BEVÉTELI ELŐIRÁNYZAT | – | – |

5.2 | SZÁMÍTÁS MÓDJA: Az e jogcím alá eső kiadások összege 2005-ben 20,045 millió eurót tett ki. Az e jogcím alá eső kiadások összege 2004-ben 17,893 millió eurót tett ki. Kiadások – Jelenlegi rendszer 2002/2003-as gazdasági év: 18,8 millió euro, a következő bontásban: Hosszú lenrost: 100 000t x 160 euro = 16 millió euro Rövid lenrost/kenderrost: 14 444 tonna x 90 euro = 1,3 millió euro Kiegészítő támogatás: 1,5 millió euro 2003/2004-es gazdasági év: 20,19 millió euro Hosszú lenrost: 101 125t x 160 euro = 16,18 millió euro Rövid lenrost/kenderrost: 21 767 tonna x 90 euro = 1,959 millió euro Kiegészítő támogatás: 2 millió euro Előirányzatok [pic] |

6.0 | FINANSZÍROZHATÓ-E A PROJEKT A FOLYÓ KÖLTSÉGVETÉS VONATKOZÓ ALCÍMÉBEN SZEREPLŐ ELŐIRÁNYZATOKBÓL? | IGEN NEM |

6.1 | FINANSZÍROZHATÓ-E A PROJEKT A FOLYÓ KÖLTSÉGVETÉS ALCÍMEI KÖZÖTTI ÁTCSOPORTOSÍTÁSSAL? | IGEN NEM |

6.2 | SZÜKSÉG LESZ-E PÓTKÖLTSÉGVETÉSRE? | IGEN NEM |

6.3 | SZÜKSÉG LESZ-E ELŐIRÁNYZATOK BEVEZETÉSÉRE A JÖVŐBENI KÖLTSÉGVETÉSEKBE? | IGEN NEM |

ÉSZREVÉTELEK: A jelenlegi tendenciák alapján a pénzügyi kihatás 4,84 millió euróra becsülhető. Megjegyzendő azonban, hogy amennyiben a hosszú és a rövid rostokra vonatkozóan megállapított maximális garantált mennyiséget (MGM) elérik, a kihatás 11,94 millió euro lesz, és a kiadások összege 28,10 millió eurót fog kitenni. |

[1] Az előállított rost mennyiségei nem egyeznek meg szükségszerűen a feldolgozási támogatásban részesült mennyiségekkel.

[2] Az előállított rost mennyiségei nem egyeznek meg szükségszerűen a feldolgozási támogatásban részesült mennyiségekkel.

[3] Lásd a 2005 októberében elkészült értékelő jelentést: „Evaluation de l’organisation commune de marché dans le secteur du lin et du chanvre (A len- és kenderpiac közös szervezésének értékelése)”. http://europa.eu.int/comm/agriculture/eval/index_fr.htm.

[4] HL C …, …, … o.

[5] HL L 193., 2000.7.29., 16. o. A legutóbb a 393/2004/EK rendelettel (HL L 65., 2004.3.3., 4. o.) módosított rendelet.

[6] HL L 270., 2003.10.21., 1. o. A legutóbb a 2183/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 347., 2005.12.30., 56. o.) módosított rendelet.