• 4 472 kgSOx SOx-kibocsátás,

• 135 200 kgNOx NOx-kibocsátás,

• 5 919 kgPM2,5 részecske.

Az üvegházhatásúgáz-kibocsátások tekintetében az ezzel megegyező mértékű nehézfűtőolaj-fogyasztás 3 369 600 kg CO2-kibocsátást eredményezett volna.

A bevízi hajózás esetében az 1 800 MWh-nak megfelelő part menti villamos energia fogyasztásával egyenértékű közúti közlekedésen kívül felhasznált dízelüzemanyag-fogyasztás a következő légszennyezőanyag-kibocsátást eredményezett volna:

• 155,56 kg SOx,

• 1 101,6 kg NOx,

• 584,56 kg finomrészecske (amiből 553,71 kg PM2,5).

Az üvegházhatású gázokat illetően az ezzel egyenértékű dízelfogyasztás 553 780 kg CO2-kibocsátással járt volna.

Másfelől a parti elektromos hálózatban elérhető villamos energia és a megújuló energiaforrások becsült hatása tekintetében Franciaország hangsúlyozta, hogy nemzeti energiaszerkezetében a megújuló energiaforrások részaránya az elmúlt tíz évben a 2007. évi 6,6 %-ról 2017-ig 10,7 %-ra, azaz mintegy 4 százalékponttal emelkedett. Így 2017-ben a megújuló energia az atomenergia (40,0 %), a kőolajtermékek (28,9 %) és a gáz (15,7 %) után a negyedik legfontosabb primer energiahordozó volt. Eltekintve ettől a trendtől, a megújuló energia primer felhasználása a különböző tényezők függvényében évről-évre változik.

Energiapolitika

Az intézkedés összhangban áll az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának kiépítéséről szóló 2014/94/EU irányelvvel, amely a part menti villamosenergia-létesítményeknek azon kikötőkben történő kiépítésével foglalkozik, ahol erre igény mutatkozik, és ahol a kiépítés nem jár aránytalanul magas költségekkel az előnyökhöz – többek között a környezeti előnyökhöz – képest. Az intézkedés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alapján nyújtott állami támogatás szempontjából közös európai érdeket szolgálónak tekinthető.

Itt kell megjegyezni, hogy a part menti villamos energia versenyhátránya a tengeri kikötőkben horgonyzó hajók fedélzetén történő áramtermeléshez képest elsősorban abból adódik, hogy az utóbbi jelen pillanatban teljes nettó adómentességet élvez: sőt, nemcsak a villamosenergia-termeléshez elégetett bunkerolaj adómentes – a 2003/96/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott alaphelyzet szerint –, hanem maga a hajófedélzeten előállított villamos energia is (vö. a 2003/96/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdésének c) pontja). Bár az utóbbi mentesség valójában nehezen egyeztethető össze az Unió környezetvédelmi célkitűzéseivel, gyakorlati megfontolások indokolják. A fedélzeten előállított villamos energia megadóztatásához ugyanis a hajó – gyakran harmadik országbeli – tulajdonosának vagy üzemeltetőjének bevallást kellene benyújtania a felhasznált villamos energia mennyiségéről. A bevallásban fel kellene tüntetni azt is, hogy az említett villamosenergia-mennyiségnek mekkora hányadát használták fel az adót kivető tagállam felségvizein. E bevallási kötelezettség hatalmas adminisztratív terhet jelentene a hajótulajdonosok számára, ha minden olyan tagállamra vonatkozna, amelynek felségvizein a hajó áthalad. Hasonló megfontolások vonatkoznak a belvízi hajózásra és az irányelv 15. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerinti (Franciaország által végrehajtott) opcionális adóügyi megítélésre. Ilyen körülmények között indokolt a kevésbé szennyező part menti villamos energiát sújtó hátrány megszüntetése, és a kedvezményes adómérték alkalmazásának engedélyezése Franciaország számára.

Közlekedéspolitika

Az intézkedés összhangban áll az uniós kikötőkben horgonyzó hajók part menti villamosenergia-használatának ösztönzéséről szóló 2006/339/EK bizottsági ajánlással és a „Javaslatok és stratégiai célkitűzések az Európai Unió tengeri szállítási politikájának vonatkozásában (...)” című bizottsági közleménnyel.

Belső piac és tisztességes verseny

Ami a belső piac és a tisztességes verseny szempontjait illeti, az intézkedés csak a horgonyzó hajók rendelkezésére álló villamosenergia-források, vagyis a fedélzeten történő előállítás és a part menti villamos energia használata közötti versenyben jelenleg tapasztalható, a bunkerolajra vonatkozó meglévő adómentesség okozta adóügyi torzulást mérsékeli.

A hajóüzemeltetők közötti versenyt illetően először is meg kell említeni, hogy jelenleg kevés hajó használja a part menti villamos energiát üzleti alapon. Éppen ezért a kérelmezett intézkedés hatására jelentősebb versenytorzulás kizárólag a part menti villamos energiára átálló és ezáltal kedvezményt élvező, valamint a továbbra is a fedélzeten történő előállítás mellett megmaradó hajók között alakulhatna ki. Az olajár változásainak meghatározó jellege miatt igen nehéz pontos előrejelzéssel szolgálni a költségek alakulásáról, ám a rendelkezésre álló legfrissebb értékelések arra engednek következtetni, hogy a part menti villamos energia kapcsán felmerülő működési költségek a legtöbb esetben még teljes adómentesség mellett sem csökkennének a fedélzeti előállítás költségei alá, ezért a part menti villamos energia használata semmi esetre sem juttatná számottevő versenyelőnyhöz az azt használó hajóüzemeltetőket a fedélzeti előállítást választó üzemeltetőkkel szemben. Jelen esetben várhatóan már csak azért sem kell számolni azzal, hogy a fent említetthez hasonló versenytorzulás jelentős mértékűvé válik, mert Franciaország tiszteletben fogja tartani a 2003/96/EK irányelvben a villamos energia üzleti felhasználása tekintetében előírt minimum adómértéket.

Ezenkívül, ahogy már említésre került, elviekben nem részesülnek gazdasági előnyben a fedélzeten a saját villamos energiájukat előállító üzemeltetőkhöz képest a hajó üzemeltetői, akik a 2003/96/EK irányelvben meghatározott minimum szinten adózott part menti villamos energiát kapják, mivel a fedélzeten előállított villamos energia adómentességet élvez. A francia hatóságok álláspontja szerint a fedélzeten előállított villamos energiának a minimum adómértékkel adóztatott part menti villamos energiával való helyettesítése összességében nem jelent számottevő előnyt a költségek tekintetében.

Továbbá a part menti villamos energiához való hozzáférés lehetősége lobogótól függetlenül minden hajóra vonatkozna, tehát nem biztosítana kedvezőbb adóügyi elbírálást a belföldi gazdasági szereplők számára, mint más tagállamok szereplőinek.