Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a Menekültügyi és Migrációs Alap létrehozásáról /* COM/2011/0751 végleges - 2011/0366 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT OKAI ÉS CÉLJAI A szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségre vonatkozó szakpolitikák jelentősége folyamatosan nőtt az elmúlt években. Jelentőségüket megerősítette a Stockholmi Program[1], valamint annak cselekvési terve[2] is, azok végrehajtása az elkövetkező öt évben az Unió stratégiai prioritásai közé tartozik, és olyan területeket ölelnek fel, mint a migráció (jogszerű migráció és integráció; menekültügy; jogellenes migráció és visszatérés), a biztonság (a terrorizmus és a szervezett bűnözés megelőzése és az azok elleni küzdelem; rendőrségi együttműködés), valamint a külső határok igazgatása (beleértve a vízumpolitikát is), továbbá e szakpolitikák külső vetületei. A Lisszaboni Szerződés emellett lehetővé teszi az Unió számára, hogy nagyobb ambíciót tanúsíthasson a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén a polgárok mindennapi problémáinak megoldása érdekében. A Stockholmi Program elismeri a személyek fokozott mobilitásából fakadó lehetőségeket és kihívásokat és hangsúlyozza, hogy a megfelelően kezelt migráció valamennyi érdekelt számára hasznosnak bizonyulhat. Az Európai Tanács is elismerte, hogy az Unió számára a jövőben jelentkező, megnövekedett munkaerő-kereslettel járó jelentős demográfiai kihívások összefüggésében a rugalmas migrációs politikák hosszabb távon számottevő mértékben hozzájárulnak majd az Unió gazdasági fejlődéséhez és teljesítményéhez. 2011. június 29-én a Bizottság javaslatot fogadott el a következő, 2014–2020 közötti időszak többéves pénzügyi keretére vonatkozóan[3]: az Európa 2020 stratégia költségvetése. A belügyi szakpolitikák területén a biztonság, a migráció és a külső határok igazgatása tekintetében a Bizottság egyszerűsíteni kívánja kiadási eszközök struktúráját azáltal, hogy a programok számát kettőre csökkenti: Migrációs és Menekültügyi Alapra és Belső Biztonsági Alapra. E rendelet létrehozza a Migrációs és Menekültügyi Alapot, amely az Európai Menekültügyi Alap[4], a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap[5] és az Európai Visszatérési Alap[6] segítségével kifejlesztett kapacitásépítési folyamatra támaszkodik, és kiterjeszti azt oly módon, hogy átfogóbb jelleggel fedje a közös uniós menekültügyi és bevándorlási politikai különböző vetületeit, beleértve azokat a harmadik országokban végrehajtott vagy azokkal kapcsolatos intézkedéseket, amelyek elsődlegesen uniós érdekeket és célkitűzéseket kezelnek ezeken a szakpolitikai területeken, és figyelembe veszi az új fejleményeket. A közös menekültügyi politika kialakításának keretében, figyelemmel arra a célra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződésben lefektetettek szerint megfelelő jogállást kell biztosítani minden olyan harmadik országbeli állampolgárnak, aki nemzetközi védelmet kér, továbbá biztosítani kell a visszaküldés tilalma elvének való megfelelést, a tagállamok közötti szolidaritás alapján ki kell alakítani a tagállamok erőfeszítései közötti egyensúlyt biztosító mechanizmusokat, a nemzetközi védelemre szoruló személyek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek fogadásából és tartózkodásának biztosításából fakadó következmények terén. Ez jelentős letelepítési és áthelyezési összetevőt tartalmaz. Egy jól megszervezett jogszerű bevándorlási politika és a hatékonyabb tényleges integráció stratégiái – összhangban a Stockholmi Programmal és az uniós jogi eszközök támogatásával – központi szerepet játszanak az Unió hosszú távú versenyképességének, és végső soron szociális modellje jövőjének biztosításában. Ennek fényében a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok jobb gazdasági és társadalmi integrációja továbbra is nélkülözhetetlen a bevándorlás előnyeinek maximalizálásához. A hatékony és fenntartható visszatérési politika lényeges eleme annak, hogy az Unión belül megfelelően működjön a migrációs rendszer. Emellett a hiteles legális bevándorlási és menekültpolitika fontos kiegészítője, és az illegális bevándorlás elleni küzdelem lényeges eleme. A görög-török határon és a dél-mediterrán térségben nemrég történt események szintén bizonyították, hogy milyen fontos az Unió számára, hogy átfogó megközelítéssel rendelkezzen a migrációval kapcsolatban, amely kiterjed különböző szempontokra, mint a megerősített határigazgatás és schengeni igazgatás, a jobban célzott jogszerű migráció, az integrációval kapcsolatos bevált módszerek fokozott elterjesztése, egy megerősített közös európai menekültügyi rendszer, valamint a harmadik országokkal fennálló kapcsolatok stratégiaibb megközelítése a migráció tekintetében. 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI, HATÁSVIZSGÁLAT Az értékelésre, mint a szakpolitikák formálásához információkat nyújtó eszközre fektetett fokozott hangsúllyal összhangban e javaslat alapjai az értékelések eredményei, az érintettekkel folytatott konzultáció, valamint a hatásvizsgálat. Az Európai Menekültügyi Alap 2005 és 2007 közötti időszakra vonatkozó utólagos értékelésének, a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap 2007 és 2009 közötti végrehajtásának félidős felülvizsgálata, valamint az Európai Visszatérési Alap 2008 és 2009 közötti végrehajtásának félidős felülvizsgálata eredményei rendkívül fontosak ebből a szempontból. A jövőbeli belügyi pénzügyi eszközök előkészítésére irányuló munka 2010-ben kezdődött meg, és 2011-ben folytatódott. Az előkészítő munka részeként 2010 decemberében külső megbízott részvételével megkezdődött egy értékelési/hatásvizsgálati tanulmány elkészítése. A tanulmány 2011 júliusában készült el, és összesítette a jelenlegi pénzügyi eszközökkel kapcsolatos elérhető értékelési eredményeket, valamint alapul szolgált a hatásvizsgálat keretében megvizsgált problémák, célkitűzések és szakpolitikai lehetőségek meghatározásához, beleértve azok valószínű hatását is. E tanulmány alapján a Bizottság hatásvizsgálati jelentést készített, amelyről a hatásvizsgálati testület 2011. szeptember 9-én nyilvánított véleményt. A hatásvizsgálat figyelembe veszi a belügyi finanszírozás jövőjével kapcsolatban tartott, erre a célra elvégzett online nyilvános konzultáció eredményeit is. A minden érintett számára elérhető konzultációra 2011. január 5. és március 20. között került sor. Összesen 115 válasz érkezett magánszemélyektől és szervezetektől, köztük 8 állásfoglalás. A konzultációban valamennyi tagállamból vettek részt válaszadók, és egyes harmadik országokból is voltak közreműködők. 2011 áprilisában a „Belügyek uniós finanszírozásának jövője: Friss kitekintés” című konferencia lehetőséget biztosított a kulcsfontosságú érdekeltek (tagállamok, nemzetközi szervezetek, civil társadalmi szervezetek, stb.) találkozására, és arra, hogy eszmét cseréljenek a belügyek uniós finanszírozásának jövőjéről. A konferencia emellett alkalmat teremtett a felmérés és a nyilvános konzultáció eredményeinek megerősítésére. A belügyek uniós finanszírozásának jövőjét több alkalommal felvetették és megvitatták az intézményi érdekeltekkel, beleértve egy informális ebéd során folytatott vitát a Bel- és Igazságügyi Tanács 2011. január 21-én tartott ülése során, 2011. január 26-án egy informális reggelit az Európai Parlament politikai koordinátoraival, Malmström biztosnak az Európai Parlament SURE bizottsága előtt 2011. március 10-én tartott meghallgatása során, valamint a Belügyi Főigazgatóság főigazgatója és a Parlament állampolgári jogi, bel- és igazságügyi bizottsága között 2011. március 17-én tartott eszmecserén. A menekültügy és migráció területén a jövőbeli pénzügyi eszközökkel kapcsolatos konkrét szakértői tanácsadást azon megbeszélések során biztosították, amelyekre a Bevándorlási és Menekültügyi Bizottság 2011. február 22-én tartott ülésén, az integrációs nemzeti kapcsolattartó pontok hálózatának 2011. március 15-én tartott találkozóján, a visszatérési irányelv kapcsolattartó bizottságának 2011. március 18-án tartott ülésén, valamint migrációs és menekültügyi magas szintű munkacsoport 2011. április 27-én tartott ülésén került sor. Emellett a menekültügy és a migráció területén a jövőbeli pénzügyi eszköz végrehajtásához kapcsolódó technikai szempontokat megvitatták a tagállamok szakértőivel egy 2011 áprilisában tartott írásbeli konzultáció alapján a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program közös bizottsága (SOLID bizottság) keretében. A fenti konzultációk, konferenciák és szakértői megbeszélések megerősítették, hogy általános az egyetértés a kulcsfontosságú érintettek között abban a tekintetben, hogy szélesíteni kell az uniós finanszírozás alkalmazási körét a menekültügy és a migráció területén, beleértve annak külső vetületeit is, valamint tovább kell dolgozni a megvalósítási mechanizmusok fokozottabb egyszerűsítése és a nagyobb fokú rugalmasság érdekében, többek között azért, hogy kezelni lehessen a sürgős helyzeteket. A menekültügy és migráció területén az érdekeltek úgy vélték, hogy a széles értelemben vett tematikus prioritásokat már rögzítették a Stockholmi Programban és annak cselekvési tervében. Széles körben támogatták a pénzügyi eszközök számának csökkentését egy két alapból álló struktúra kialakítása érdekében, amennyiben ez ténylegesen egyszerűsítést eredményez: Egyetértettek továbbá azzal, hogy szükség van egy rugalmas mechanizmusra a sürgős helyzetek kezelésére. A megosztott igazgatást a többéves tervezés felé tett lépéssel, és a közös célok uniós szintű meghatározásával általában megfelelő igazgatási módnak tekintették a belügyi kiadások igazgatására, bár a nem kormányzati szervezetek ugyanakkor úgy vélték, hogy a közvetlen igazgatást is folytatni kell. Az érdekeltek támogatták továbbá a belügyi ügynökségek szerepének növelését az együttműködés ösztönzése és a szinergiák javítása érdekében. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A fellépéshez való jog az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (2) bekezdéséből fakad, amely kimondja, hogy „az Unió egy belső határok nélküli, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló olyan térséget kínál polgárai számára, ahol a személyek szabad mozgásának biztosítása a külső határok ellenőrzésére, a menekültügyre, a bevándorlásra, valamint a bűnmegelőzésre és bűnüldözésre vonatkozó megfelelő intézkedésekkel párosul”. Az EU fellépése indokolt az Európai Unió működéséről szóló Szerződés (a továbbiakban: Szerződés) 67. cikkében meghatározott célkitűzések alapján, amely meghatározza a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozásának módjait. A rendelet a Szerződés V. címében található jogalapokon alapul, a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés területén, mégpedig az EUMSZ 78. cikkének (2) bekezdésén, illetve 79. cikkének (2) és (4) bekezdésén, amelyek az uniós fellépés jogalapját képezik a menekültügy, bevándorlás, a migrációs áramlások kezelése, a tagállamokban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokkal szemben alkalmazott tisztességes eljárás, az illegális bevándorlás és az emberkereskedelem elleni küzdelem területén, beleértve a harmadik országokkal folytatott együttműködést is. E cikkek, tekintettel a lefedett területekre, összeegyeztetethető jogalapokat jelentenek, figyelemmel az Egyesült Királyság, Írország és Dánia helyzetére, ezáltal összeegyeztethető szabályokat biztosítva a Tanácsban való szavazáshoz. Emellett mindegyikre a rendes jogalkotási eljárás vonatkozik. Kiemelendő emellett, hogy a Szerződés 80. cikke hangsúlyozza, hogy az Unió politikáira és azok végrehajtására a szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti igazságos elosztásának elve az irányadó, ideértve annak pénzügyi vonatkozásait is. Mindent összevéve, olyan területről van szó, ahol az uniós fellépés hozzáadott értéke egyértelmű ahhoz képest, amikor a tagállamok önállóan lépnek fel. Az Unió a tagállamoknál alkalmasabb arra, hogy keretet biztosítson az uniós szolidaritás kifejezéséhez a migrációs áramlások kezelése területén. Az e rendelet alapján nyújtott pénzügyi támogatást tehát különösen az e területre vonatkozó európai és nemzeti kapacitásokhoz járul hozzá. E célból e rendelet célja többek között a közös európai menekültügyi rendszer megerősítése és fejlesztése, a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás fokozása, különösen azon tagállamok felé, amelyeket a migrációs és menekültügyi áramlások a leginkább érintenek, az olyan proaktív bevándorlási stratégiák kifejlesztésének ösztönzése, amelyek relevánsak a harmadik országbeli állampolgáron integrációs folyamata szempontjából, és támogatják azt, valamint előmozdítják a harmadik országbeli állampolgárok integrációját, különös hangsúllyal a tagállamok helyi és regionális szintjeire, a tagállamok azon kapacitásainak fokozása, amelyek előmozdítják a tisztességes és hatékony visszatérési stratégiákat, valamint a harmadik országokkal folyatott partnerség és együttműködés fejlesztésének támogatása. Ugyanakkor teljes mértékben elismerést nyert, hogy a beavatkozásoknak megfelelő szinten kell történniük, és az Unió nem vállalhat a szükségesnél nagyobb szerepet. Amint arra a költségvetés felülvizsgálata rámutatott, „az uniós költségvetésből azokat az uniós közjavakat, fellépéseket kell finanszírozni, amelyeket a tagállamok és a régiók önmagukban nem tudnának fedezni, és csak abban az esetben, ha az uniós finanszírozás jobb eredményeket tud biztosítani.”[7] 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK A Bizottság többéves keretre irányuló javaslata 3 869 millió EUR összeget tartalmaz (folyó áron) a Menekültügyi és Migrációs Alapra a 2014–2020 közötti időszakra. Irányadó jelleggel, ezen összeg 80%-át (3 232 millió EUR) a tagállamok nemzeti programjaira kell felhasználni, míg 637 millió EUR-t a Bizottság központilag kezel az uniós intézkedések, sürgősségi intézkedések, az Európai Migrációs Hálózat, a technikai segítségnyújtás, valamint az uniós ügynökségek különleges műveleteinek végrehajtása finanszírozására. (millió EUR – folyó árakon) Menekültügyi és Migrációs Alap || 3,869 Nemzeti programok || 3,232 Centralizált igazgatás || 637 5. A JAVASLAT FŐ ELEMEI 5.1. A tagállamok rendelkezésére álló források Az Alap keretében rendelkezésre álló források legnagyobb részét a tagállamok nemzeti programjain keresztül nyújtják, amelyek az egész 2014 és 2020 közötti időszakot lefedik. Ennek érdekében a tagállamoknak az Alap keretében juttatandó források összege egy alapösszegből és egy változó összegből áll. A félidős felülvizsgálatot követően egy kiegészítő összeg juttatható a 2018. költségvetési évben. 5.1.1. Alapösszeg Az alapösszeget a migrációs áramlásokra vonatkozó legfrissebb statisztikai adatok alapján állapítják meg, így az első menedékjog iránti kérelmek száma, a menedékjogot vagy kiegészítő védelmet biztosító pozitív határozatok száma, a letelepített menekültek száma, a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok létszáma, illetve változásai, a nemzeti hatóságok által kibocsátott kiutasítási határozatok száma, valamint a végrehajtott kiutasítások száma[8] alapján. Ezek az adatok megegyeznek a Külső Határok Alap, a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap és az Európai Visszatérési Alap keretében nyújtott juttatások számításához eddig használt adatokkal. Anna érdekében, hogy biztosítsák a kritikus tömeget a nemzeti programok végrehajtásához, minimumösszegként 5 millió EUR-t juttatnak valamennyi tagállam részére. Az egyes tagállamoknak előirányzott alapösszegek a politikai párbeszéd megkezdésének alapjául szolgálnak, amelyet a többéves programozás követ, egyrészt korlátozott számú kötelező célkitűzés támogatása érdekében (pl. a közös európai menekültügyi rendszer megerősítése azáltal, hogy biztosítják a menekültüggyel kapcsolatos uniós vívmányok hatékony és egységes végrehajtását vagy kialakítanak egy támogatott önkéntes visszatérési programot, amely visszailleszkedési összetevőt is tartalmaz), másrészt annak érdekében, hogy kezeljék az egyes tagállamok sajátos szükségleteit. 5.1.2. Változó összeg A változó összeget a fent említett politikai párbeszéd alapján juttatják azon tagállamok számára, amelyek hajlandók ezeken a műveleti területeken dolgozni, ami politikai elköteleződésük és cselekvési készségük, illetve a más tagállamokkal való együttműködésre való képességük függvénye. Ez a helyzet a konkrét intézkedések végrehajtásánál, mint például a menedékjog iránti kérelmek közös feldolgozása, a közös visszatérési műveletek, közös migrációs központok felállítása, valamint a letelepítési és áthelyezési intézkedések végrehajtása. A letelepítést illetően a tagállamok kétévente pénzügyi ösztönzőkben (átalányösszeg) részesülnek a közös uniós letelepítési prioritások kialakítását követő kötelezettségvállalásaik alapján. Ezek egy olyan politikai folyamat eredményeként állnak elő, amelyben részt vesz különösen az Európai Parlament és a Tanács, és amely tükrözi a nemzeti és uniós szintű politikai fejleményeket. E pénzügyi ösztönzők révén két célkitűzés érhető el: egy mennyiségi jellegű, vagyis a jelenlegi, túlságosan alacsony letelepítési adatok számottevő növelése, valamint egy minőségi jellegű, vagyis az európai dimenzió megerősítése a meghatározott és dinamikus uniós letelepítési prioritások végrehajtása révén. Emellett hasonló kötelezettségvállalások alapján, rendszeres időközönként a tagállamok pénzügyi ösztönzőkben (átalányösszeg) részesülnek, a nemzetközi védelemben részesülő személyek áthelyezése alapján. 5.1.3. Félidős juttatás A rendelkezésre álló források egy részét fenntartják a félidős felülvizsgálatra. Ez egyfelől lehetővé teszi kiegészítő összegek juttatását azon tagállamok részére, amelyek tekintetében a migrációs áramlások jelentősen változnak, és amelyek sajátos szükségleteket mutatnak menekültügyi és befogadási rendszereik kapcsán, másfelől pedig lehetővé teszi kiegészítő összegek juttatását azon tagállamok számára, amelyek sajátos intézkedéseket kívánnak végrehajtani. Az utóbbiakat a legfrissebb politikai fejleményekkel összhangban vizsgálják felül. 5.2. Uniós ügynökségek A vonatkozó uniós ügynökségek hatásköre és szakértelme hatékonyabb kihasználása érdekében a belügyek területén, a Bizottság azt tervezi, hogy kihasználja a költségvetési rendelet[9] által biztosított lehetőséget arra, hogy a jelen rendelet alapján rendelkezésre álló források keretében egyes feladatok végrehajtását ilyen ügynökségekre bízza feladataik ellátása körében, munkaprogramjaikat kiegészítve. Az e rendelet hatálya alá tartozó feladatok tekintetében ez különösen az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatalt és az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökséget (Frontex ügynökség) érinti olyan Unión belüli és kívüli tevékenységek tekintetében, amelyek a menekültüggyel és a jogellenes bevándorlással kapcsolatos műveleti szakértelmet igényelnek. 5.3. Intézkedések harmadik országokban vagy azokkal kapcsolatban Ez az alap elsődlegesen olyan intézkedéseket támogat, amelyek elsődlegesen az Unió érdekeire vonatkoznak, közvetlen hatással vannak az Unióra és tagállamaira, és biztosítják a szükséges folyamatosságot az Unió területén végrehajtott tevékenységekkel. A közvetlenül fejlesztés-orientált intézkedések támogatására ezen alap révén nem kerül sor. Az ilyen intézkedések végrehajtása során törekedni kell a teljes összhangra az Unió a szóban forgó országgal vagy régióval kapcsolatos külső fellépéseinek alapelveivel és általános célkitűzéseivel. 2011/0366 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a Menekültügyi és Migrációs Alap létrehozásáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2) bekezdésére, valamint 79. cikke (2) és (4) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[11], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) Az Unió azon célját, hogy létrehozza a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget, többek között olyan közös intézkedések révén kell elérni, amelyek a tagállamok közötti szolidaritás alapján olyan menekültügyi és migrációs politikát alakítanak ki, amely tisztességes a harmadik országokkal és állampolgáraikkal szemben. Az Európai Tanács 2009. december 2-i ülésén elismerte, hogy az Unióban a pénzügyi forrásokat a hatály és az alkalmazhatóság szempontjából egyre rugalmasabbá és összehangoltabbá kell tenni a menekültügyi és migrációs politika kidolgozásának támogatása érdekében. (2) A közös menekültügyi és migrációs politika fejlesztéséhez, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség megerősítéséhez való hozzájárulás érdekében, figyelemmel a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás elvére, valamint a harmadik országokkal folytatott együttműködésre, e rendelet létrehozza a Menekültügyi és Migrációs Alapot (a továbbiakban: Alap). (3) Az Alap a tagállamoknak nyújtott pénzügyi támogatás révén kifejezi a szolidaritást. Fokozza az Unióba irányuló migrációs áramlások hatékony kezelését olyan területeken, ahol az Unió maximális hozzáadott értéket képvisel, különösen a felelősség tagállamok közötti megosztása, valamint a felelősség harmadik országokkal való megosztása és a velük való együttműködés erősítése révén . (4) Az egységes és magas színvonalú menekültügyi politika biztosítása, valamint annak érdekében, hogy magasabb szintű nemzetközi védelmet alkalmazzanak, az Alap hozzájárul a közös európai menekültügyi rendszer hatékony működtetéséhez, ami politikához, jogalkotáshoz, kapacitásépítéshez, a tagállamokkal, uniós ügynökségekkel és harmadik országokkal együttműködésben történő fellépéshez kapcsoló intézkedéseket tartalmaz. (5) Helyénvaló támogatni és javítani a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit, hogy teljes mértékben és helyesen hajtsák végre az Unió menekültügyi vívmányait, különösen azáltal, hogy megfelelő befogadási feltételeket teremtsenek a menedékjogot kérő személyek, a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek, és a nemzetközi védelemben részesülő személyek számára, hogy biztosítják a jogállás megfelelő meghatározását, a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvvel[12] összhangban, hogy tisztességes és hatékony menekültügyi eljárást alkalmaznak, és előmozdítják a bevált módszerek alkalmazását a menekültügy területén a nemzetközi védelemre szoruló személyek jogainak biztosítása érdekében, továbbá lehetővé teszik a tagállami menekültügyi rendszerek hatékony működését. (6) Az Alapnak emellett megfelelő támogatást kell kínálnia a bevált módszerek azonosítását, megosztását és előmozdítását célzó közös tagállami erőfeszítésekhez, és ahhoz, hogy hatékony együttműködési struktúrákat hozzanak létre a Közös Európai Menekültügyi Rendszer keretén belüli döntéshozatal minőségének javítása céljából. (7) Ez az alap kiegészíti és megerősíti az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal létrehozásáról szóló, 2010. május 10-i 439/2010/EU rendelettel[13] létrehozott Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EASO) tevékenységeit, figyelemmel a tagállamok között a menekültügy terén folytatott gyakorlati együttműködés koordinálására, amely támogatja azon tagállamokat, amelyek menekültügyi rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve, és hozzájárul a közös európai menekültügyi rendszer végrehajtásához. (8) Az Alapnak támogatnia kell az Unió és a tagállamok azzal kapcsolatos erőfeszítéseit, hogy a fennálló uniós jog szerinti kötelezettségeikre figyelemmel javítsák a tagállamok menekültügyi politikának fejlesztésével, nyomon követésével és értékelésével kapcsolatos kapacitásaikat. (9) Az Alapnak támogatnia kell a tagállamok arra irányuló erőfeszítéseit is, hogy a területükön az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa (UNHCR) által áttelepítésre jogosultnak nyilvánított menekültek és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek számára nemzetközi védelmet és tartós megoldást nyújtsanak, például a tagállamok részéről az áttelepítési igények felmérése és az érintett személyeknek a területükre való szállítása annak érdekében, hogy biztos jogállást biztosítsanak számukra, és előmozdítsák hatékony beilleszkedésüket. (10) Az Alapnak támogatást kell nyújtania az olyan tehermentesítő intézkedésekhez, amelyek a nemzetközi védelem iránt folyamodók és az abban részesülők egyik tagállamból a másikba való átszállításából állnak. (11) A harmadik országokkal folytatott partnerség és együttműködés a menedékjog vagy a nemzetközi védelem más formái iránt folyamodó személyek beáramlása hatékony kezelésének biztosítása érdekében az uniós menekültügyi politika lényeges összetevője. Annak érdekében, hogy hozzáférést biztosítsanak a nemzetközi védelemhez és tartós megoldásokat nyújtsanak a lehető legkorábbi szakaszban, így a regionális védelmi programok[14] keretében, az Alapnak jelentős uniós áttelepítési összetevőt kell tartalmaznia. (12) Az európai társadalmakba való integráció folyamatának javítása és megerősítése érdekében az Alap megkönnyíti az Unióba irányuló jogszerű migrációt, összhangban a tagállamok gazdasági és társadalmi igényeivel, és előirányozza az integrációs folyamat előkészítését már az Unióba érkező harmadik országbeli állampolgár származási országában. (13) Annak érdekében, hogy hatékony legyen és a lehető legnagyobb hozzáadott értéket érje el, az Alapnak célzottabb megközelítést kell alkalmaznia, támogatva az olyan összefüggő stratégiákat, amelyek célja a harmadik országbeli állampolgárok integrációja helyi és/vagy regionális szinten. E stratégiákat elsősorban a helyi vagy regionális hatóságoknak, valamint nem állami szereplőknek kell végrehajtaniuk, nem kizárva ugyanakkor a nemzeti hatóságokat sem, amennyiben a tagállam sajátos közigazgatási szervezete ezt igényli. A végrehajtó szervezeteknek a sajátos helyzetüknek leginkább megfelelő intézkedéseket kell kiválasztaniuk a rendelkezésre álló intézkedési lehetőségek közül. (14) Az integrációs intézkedések alkalmazási körének ki kell terjednie a menekültekre, a menedékjog iránt folyamodókra vagy azon személyekre, akik a nemzetközi védelem más formáiban részesülnek, annak érdekében, hogy átfogó megközelítést biztosítsanak az integráció tekintetében, figyelembe véve e célcsoportok sajátosságait. (15) Az Európai Unió által a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedésére adott válasz következetességét biztosítandó, az ezen alapból finanszírozott intézkedéseknek célirányosan meghatározottnak kell lenniük, és ki kell egészíteniük az Európai Szociális Alapból finanszírozott intézkedéseket. Ebben az összefüggésben a tagállamok ezen alap végrehajtásáért felelős hatóságait fel kell kérni, hogy hozzanak létre együttműködési és összehangolási mechanizmusokat a tagállamok által kijelölt hatóságokkal az Európai Szociális Alap beavatkozásainak kezelése céljából. (16) Az Alapnak továbbá támogatnia kellene a tagállamokat a jogszerű migráció szervezésére irányuló stratégiák kialakításában, és azon kapacitásuk továbbfejlesztésében, amely a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó valamennyi bevándorlási és integrációs stratégia, politika és intézkedés kidolgozására, végrehajtására, nyomon követésére és értékelésére irányul, beleértve az uniós jogi eszközöket is. Az Alapnak emellett támogatnia kell az információcserét, a bevált módszerek cseréjét, valamint az együttműködést a közigazgatások különböző területei, illetve a tagállamok között. (17) Az Uniónak tovább kell folytatnia, és ki kell terjesztenie a mobilitási partnerségek, mint a harmadik országokkal folytatott migrációkezelés fő stratégiai, átfogó és hosszú távú együttműködési keretének használatát. Az Alapnak támogatnia kell a mobilitási partnerségek keretében folyó tevékenységeket, akár az Unióban, akár harmadik országokban, amelyek uniós szükségleteket céloznak és követnek, különösen az olyan intézkedéseket, amelyek biztosítják az Unióra és harmadik országokra is kiterjedő finanszírozás folyamatosságát. (18) Helyes, ha továbbra is támogatják és ösztönzik a tagállamok által a visszatérés igazgatásának javítására tett erőfeszítéseket annak minden dimenziójában, tekintettel a közös visszatérési előírások folyamatos, tisztességes és hatékony végrehajtására, ahogy az a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008. december 16-i 2008/115/EK irányelvben[15] szerepel. Az Alapnak emellett támogatnia kell a visszatérési stratégiákat nemzeti szinten, valamint az azok harmadik országokban való hatékony végrehajtását támogató intézkedéseket. (19) Ami azon személyek, különösen a terület elhagyására nem kötelezett személyek önkéntes visszatérését illeti, az ilyen visszatérők ösztönzését elő kell irányozni, például a magasabb szintű visszatérési támogatás révén biztosított kedvezőbb elbánás nyújtásával. Az önkéntes visszatérés ilyen formája a visszatérőknek, illetve a költséghatékonyság szempontjából a hatóságoknak is kedvez. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy részesítsék előnyben az önkéntes visszatérést. (20) Szakpolitikai szempontból azonban az önkéntes visszatérés és a visszatoloncolás egymással kölcsönös kapcsolatban állnak és kölcsönösen erősítik egymást, és a tagállamokat arra kell ösztönözni, hogy a visszatérés igazgatása során erősítsék meg a két visszatérési forma egymást kiegészítő jellegét. Visszatoloncolási intézkedések végrehajtására az Európai Unió bevándorlási és menekültügyi politikája integritásának és a tagállamok bevándorlási és menekültügyi rendszerei megőrzésének érdekében szükség van. Tehát a visszatoloncolás lehetősége előfeltétele azon feltétel biztosításának, hogy ez a politika ne legyen aláaknázható, és végrehajtható legyen a jogállamiság elve, amely önmagában is lényeges a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozásához. Tehát az Alapnak a visszatoloncolás megkönnyítésére irányuló tagállami intézkedéseket támogatnia kell. (21) Az Alapnak feltétlenül támogatnia kell a visszatérési országban tett, a visszatérőkre vonatkozó különleges intézkedéseket azért, hogy először is biztosítsák a személyek hatékony, megfelelő körülmények között történő visszatérését a származási városukba vagy régiójukba, és hogy javítsák tartós visszailleszkedésüket a közösségükbe. (22) Az Unió visszafogadási megállapodásai integráns részei az Unió visszatérési politikájának, és központi eszközei a migrációs áramlások hatékony kezelésének, mivel megkönnyítik az illegális migránsok gyors visszatérését. E megállapodások az Európai Unió és az illegális bevándorlók harmadik, származási vagy tranzitországai közötti párbeszéd és együttműködés egyik fontos elemét jelentik, és támogatni kell azok végrehajtását harmadik országokban, a hatékony nemzeti és uniós szintű visszatérési stratégiák érdekében. (23) Az Alapnak ki kell egészítenie és meg kell erősítenie a 2007/2004/EK rendelettel[16] létrehozott, az Európai Unió tagállamai külső határain való operatív együttműködési igazgatásért felelős európai ügynökség (Frontex ügynökség) tevékenységeit, amelynek egyik feladata, hogy biztosítsa a szükséges támogatást a tagállamok közös visszatérési műveleinek megszervezéséhez, és meghatározza az úti okmányok megszerzésének, illetve a tagállamok területén illegálisan tartózkodó, harmadik országbeli állampolgárok visszaküldésének bevált módszereit. (24) Az Alapot az Európai Unió Alapjogi Chartájában szereplő jogok és alapvető elvek maradéktalan tiszteletben tartásával kell végrehajtani. A támogatható intézkedéseknek figyelembe kell venniük különösen a sérülékeny személyek különleges helyzetét, és különös figyelmet kell fordítani, illetve célzott válaszokat kell adni a kísérő nélküli kiskorúak és egyéb veszélyben lévő kiskorúak problémájára. (25) Az Alap révén támogatott harmadik országbeli vagy azzal összefüggő intézkedéseket az egyéb – földrajzi és tematikus – uniós külső segítségnyújtási eszközök által támogatott, Unión kívüli fellépésekkel szinergiában és összhangban kell meghozni. Az ilyen intézkedések végrehajtása során különösen törekedni kell a teljes összhangra az Unió külső fellépéseinek alapelveivel és általános célkitűzéseivel, valamint a szóban forgó országgal vagy régióval kapcsolatos külpolitikával. Az ilyen intézkedések nem lehetnek közvetlenül fejlesztésorientáltak és azoknak szükség esetén ki kell egészíteniük az Unió külső segélyezési eszközein keresztül nyújtott pénzügyi támogatást. Biztosítani kell emellett az összhangot az Unió humanitárius politikájával, különösen a gyorssegélyt szolgáló intézkedések végrehajtása során. (26) Az Alap keretében rendelkezésre álló források jelentős részét az egyes tagállamok által a migrációs áramlások kezelésére tett erőfeszítések révén viselt felelősség arányában kell kiutalni, objektív szempontok alapján. E célból a migrációs áramlásokra vonatkozó legfrissebb statisztikai adatokat kell használni, mint az első menedékjog iránti kérelmek száma, a menedékjogot vagy kiegészítő védelmet biztosító pozitív határozatok száma, a letelepített menekültek száma, a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok száma, azon harmadik országbeli állampolgárok száma, akik a nemzeti hatóságok által kibocsátott tartózkodási engedélyt kaptak, illetve a nemzeti hatóságok által kibocsátott kiutasítási határozatok száma, valamint végrehajtott kiutasítások száma[17]. (27) Bár helyes, ha egy bizonyos összeget a rendelkezésre álló legfrissebb statisztikai adatok alapján juttatnak az egyes tagállamoknak, az Alap keretében rendelkezésre álló források egy részét emellett konkrét intézkedések végrehajtására kell kiutalni, amelyek együttműködésre irányuló erőfeszítést igényelnek a tagállamoktól, és jelentős uniós hozzáadott értéket generálnak, valamint az Unió letelepítési programjának és az áthelyezésnek a végrehajtására. (28) E célból e rendelet tartalmazza az Alap keretében támogatható egyes intézkedések jegyzékét. Kiegészítő összegeket kell juttatni azon tagállamoknak, amelyek kötelezettséget vállalnak ezek végrehajtására. (29) Az Unió letelepítési programjának folyamatos kialakítása tekintettel az Alapnak célzott támogatást kell biztosítania pénzügyi ösztönzők (átalányösszeg) formájában minden letelepített menekült után. (30) Annak érdekében, hogy fokozzák az uniós letelepítési erőfeszítések hatását a menekülteknek nyújtandó védelem tekintetében, valamint maximalizálják a letelepítés stratégiai hatását a letelepítésre leginkább rászoruló személyek pontosabb megcélzása révén, a letelepítésre vonatkozóan kétévente közös prioritásokat kell meghatározni uniós szinten, az e rendeletben meghatározott általános kategóriák alapján. (31) Figyelemmel különleges sérülékenységükre, a menekültek bizonyos kategóriáinak mindig szerepelniük kell a közös uniós letelepítési prioritások között. (32) A közös uniós letelepítési prioritásokban meghatározott letelepítési szükségleteket figyelembe véve emellett további pénzügyi ösztönzést szükséges nyújtani egyes földrajzi területekre, illetve nemzetiségekre, valamint a letelepítésre szoruló menekültek meghatározott kategóriáira való tekintettel bizonyos személyek letelepítéséhez olyan esetekben, amelyekben a letelepítést ítélik az érintettek sajátos szükségleteinek leginkább megfelelő megoldásnak. (33) A tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás fokozása érdekében, különösen a menekültáramlások által leginkább érintett tagállamok tekintetében pénzügyi ösztönzőkön alapuló hasonló mechanizmust kell kialakítani a nemzetközi védelemben részesülő személyek áthelyezése céljára. (34) Figyelembe véve azt, hogy a migrációs áramlások jelentős változáson mentek át, és kezelve a tagállami menekültügyi és befogadási rendszerek szükségleteit, félidős felülvizsgálatot kell lefolytatni. E célból pénzügyi tartalékot kell képezni a félidős felülvizsgálatot követő forráselosztásra. (35) Az Alap által nyújtott támogatás hatékonyabbá válik, és több hozzáadott értéket hordoz, ha e rendeletben meghatároznak korlátozott számú kötelező célkitűzést, amelyeket az egyes tagállamok által kialakított programokban követni kell, figyelemmel a tagállam sajátos helyzetére és szükségleteire. (36) A fokozott szolidaritás szempontjából fontos, hogy az Alap gyorssegély révén kiegészítő támogatást biztosít a tagállamokban vagy harmadik országokban súlyos migrációs nyomással jellemzett sürgős helyzetek kezelésére, vagy a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimum követelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről szóló, 2001. július 20-i 2001/55/EK tanácsi irányelv[18] szerinti lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén. (37) A rendelet biztosítja az Európai Migrációs Hálózat létrehozásáról szóló, 2008. május 14-i 2008/381/EK tanácsi határozat[19] alapján létrehozott Európai Migrációs Hálózat folytatását, és szolgáltatja a tevékenységeihez szükséges pénzügyi támogatást, összhangban az e rendeletben megállapított célkitűzésekkel és feladatokkal. (38) A 2008/381/EK határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni. (39) A tagállamoknak letelepítés és/vagy áthelyezés céljára átalányösszeg formájában nyújtott pénzügyi ösztönzők céljának fényében, valamint mivel azok a tényleges költségeknek csak egy kis töredékét jelentik, e rendelet rendelkezik bizonyos eltérésekről a támogatható kiadásokra vonatkozó szabályok tekintetében. (40) A jelen rendeletben szereplő, a letelepítés és áthelyezés célját szolgáló átalányösszegekre, az egyes intézkedések meghatározására és a közös uniós letelepítési prioritásokra vonatkozó rendelkezések kiegészítése és módosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban jogi aktusokat fogadjon el ezekre vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten is – megfelelő konzultációkat folytasson. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, időben és megfelelő módon történő eljuttatásáról. (41) A rendelet rendelkezéseinek egységes, hatékony és időben történő végrehajtásának biztosítása érdekében, a végrehajtási hatáskört a Bizottságra szükséges ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni[20]. (42) Az Uniós költségvetésből származó finanszírozásnak olyan tevékenységekre kell koncentrálnia, amelyeknél az uniós fellépés hozzáadott értéket eredményez a tagállami fellépéshez képest. Mivel az Unió a tagállamoknál alkalmasabb arra, hogy keretet biztosítson az uniós szolidaritás kifejezéséhez a migrációs áramlások kezelése területén, az e rendelet alapján nyújtott pénzügyi támogatásnak hozzá kell járulnia különösen a nemzeti és uniós képességek megerősítéséhez ezen a területen. (43) Kezelésének és végrehajtásának céljából az Alap az e rendelet és a Migrációs és Menekültügyi Alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatását biztosító eszközre vonatkozó általános rendelkezésekről szóló […/…]/EU rendelet[21] által alkotott összefüggő rendszer részét képezi. (44) Mivel e rendelet célját – nevezetesen az Unióba, mint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség egy részébe irányuló migrációs áramlások hatékony, a közös menekültügyi és migrációs politikával összhangban álló kezeléséhez, a kiegészítő védelem és átmeneti védelem biztosításához, valamint a közös bevándorlási politikához való hozzájárulást – a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. (45) A Külső Határok Alap létrehozásáról szóló, 2008. május 23-i 2007/573/EK európai parlamenti és tanácsi határozatot[22] hatályon kívül kell helyezni. (46) A 2008-2013-as időszakra az Európai Visszatérési Alap létrehozásáról szóló, 2007. május 23-i 2007/575/EK európai parlamenti és tanácsi határozatot[23] hatályon kívül kell helyezni. (47) A Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása általános program keretében a 2007–2013-as időszakra a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap létrehozásáról szóló, 2007. június 25-i 2007/435/EK tanácsi határozatot[24] hatályon kívül kell helyezni. (48) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország [nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, így az rá nem kötelező és nem alkalmazandó/közölte, hogy részt kíván venni ennek a rendeletnek az elfogadásában és alkalmazásában]. (49) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság [nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, így az rá nem kötelező és nem alkalmazandó/közölte, hogy részt kíván venni ennek a rendeletnek az elfogadásában és alkalmazásában]. (50) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. ELFOGADTÁK EZT A RENDELETET: I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. cikk Tárgy és hatály (1) E rendelet a 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig terjedő időszakra létrehozza a Menekültügyi és Migrációs Alapot (a továbbiakban: Alap). (2) Ez a rendelet meghatározza: a) a pénzügyi támogatás célkitűzéseit és a támogatható intézkedéseket; b) a támogatható intézkedések végrehajtásának általános keretét; c) a rendelkezésre álló pénzügyi forrásokat és elosztásukat; d) a közös uniós áttelepítési prioritások kialakításának alapelveit és mechanizmusát; e) az Európai Migrációs Hálózat célkitűzéseit, feladatait és összetételét. (3) E rendelet előírja az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] szabályainak alkalmazását. 2. cikk Meghatározások E rendelet alkalmazásában: a) „áttelepítés”: az a folyamat, amelynek során harmadik országok állampolgárait, illetve az 1951. július 28-i genfi egyezményben meghatározott jogállással rendelkező, és a tagállamok valamelyikében menekültként engedéllyel tartózkodó hontalan személyeket nemzetközi védelemre szorultságuk alapján az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosa (UNHCR) kérésére egy harmadik országból valamely tagállamba szállítanak, és letelepítenek, ahol az alábbi jogállások egyikével rendelkezve engedéllyel tartózkodhatnak: i. a 2004/83/EK irányelv 2. cikkének d) pontja szerinti menekültstátusz, vagy ii. olyan jogállás, amely a nemzeti és az uniós jog szerint a menekültstátuszéhoz hasonló jogokat és ellátásokat biztosít; b) „áthelyezés”: azon folyamat, amelynek során a 4. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában hivatkozott személyeket abból a tagállamból, amelyik nemzetközi védelmet nyújtott számukra, egy olyan másik tagállamba szállítják át, amelyben egyenértékű védelemben részesülnek majd, vagy a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett kategóriába tartozó személyeket abból a tagállamból, amely nemzetközi védelem iránti kérelmük megvizsgálásáért felelős, egy olyan másik tagállamba szállítják át, amelyik meg fogja vizsgálni a nemzetközi védelemre irányuló kérelmüket. c) „harmadik ország állampolgára”: olyan személy, aki a Szerződés 20. cikkének (1) bekezdése értelmében nem uniós polgár; d) „kísérő nélküli kiskorú”: harmadik ország olyan állampolgára, illetve olyan hontalan személy, aki 18. életévét még nem töltötte be, ha a jogszabály vagy az érintett tagállam nemzeti gyakorlata alapján felügyeletéért felelős nagykorú személy kísérete nélkül lép vagy lépett a tagállamok területére, mindaddig, amíg ilyen nagykorú személy tényleges felügyelete alá nem kerül; kísérő nélküli kiskorú az a kiskorú is, aki a tagállamok területére lépését követően marad kísérő nélkül; e) „családtagok”: eltartott lemenő vagy felmenő rokonok, beleértve az örökbefogadott gyermekeket, házastársakat, azokat a nem házastársi kapcsolatban élő partnereket, akik szabályszerűen igazolt, hosszú távú kapcsolatban vagy bejegyzett élettársi kapcsolatban élnek, amennyiben az érintett tagállam joga alapján az alkalmazható; f) „vészhelyzet”: a következőkből eredő helyzet: i. súlyos migrációs nyomás egy vagy több tagállamban, amelyet harmadik országbeli állampolgárok jelentős és aránytalan beáramlása jellemez, ami jelentős és sürgős igényeket kelt a befogadásukat és az idegenrendészeti őrizetet szolgáló létesítmények, a menekültügyi rendszerek és eljárások tekintetében, ii. a 2001/55/EK irányelv értelmében vett átmeneti védelmi mechanizmus végrehajtása; vagy iii. súlyos migrációs nyomás olyan harmadik országokban, amelyekben a menekültek megrekedtek olyan események hatására, mint a politikai fejlemények és konfliktusok. 3. cikk Célkitűzések (1) Az Alap általános célja az Unióba, mint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség egy részébe irányuló migrációs áramlások hatékony, a közös menekültügyi és migrációs politikával összhangban álló kezeléséhez, a kiegészítő védelem és átmeneti védelem biztosításához, valamint a közös bevándorlási politikához való hozzájárulás. (2) Ezen általános célkitűzésen belül az Alap a következő konkrét célok eléréséhez járul hozzá: a) a Közös Európai Menekültügyi Rendszer megerősítése és fejlesztése, beleértve annak külső dimenzióját; E célkitűzés elérését mutatók alapján kell értékelni, amelyek többek között a következőkre vonatkoznak: a javulás szintje a menedékkérők befogadására vonatkozó feltételek, a menekültügyi eljárások minősége, az elismerési arányok tagállamok közötti konvergenciája, valamint a tagállamok letelepítésre irányuló erőfeszítései tekintetében. b) az Unióba irányuló jogszerű migráció támogatása, összhangban a tagállamok gazdasági és társadalmi szükségleteivel, valamint a harmadik országok állampolgárai tényleges integrációjának elősegítése, beleértve a menedékjog iránti folyamodó és a nemzetközi védelem alá eső személyeket is. E célkitűzés elérését többek között olyan mutatók alapján kell értékelni, mint a harmadik országbeli állampolgárok növekvő részvétele a foglalkoztatásban, az oktatásban és a demokratikus eljárásokban. c) a tisztességes és hatékony visszatérési stratégiák előmozdítása a tagállamokban, hangsúlyt fektetve a visszatérés fenntarthatóságára és a származási országba való tényleges visszafogadásra; E célkitűzés elérését többek között olyan mutatók alapján kell értékelni, mint a hazatelepülő személyek száma. d) a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás előmozdítása, különösen azon tagállamok vonatkozásában, amelyeket a leginkább érintenek a migrációs és menekültügyi áramlások: E célkitűzés elérését többek között olyan mutatók alapján kell értékelni, mint a fokozott kölcsönös segítségnyújtás a tagállamok között, beleértve a gyakorlati együttműködést és áthelyezést. 4. cikk Célcsoportok (1) Az Alap hozzájárul a személyek az alább felsorolt csoportjai közül egyet vagy többet célzó intézkedések finanszírozásához: a) harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a genfi egyezményben meghatározott jogállással rendelkezik, és menekültként engedéllyel tartózkodik a tagállamok valamelyikében; b) harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a 2004/83/EK irányelv szerinti kiegészítő védelmet élvez; c) harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki az a) és b) pontban meghatározott védelmek valamelyikét kérelmezte; d) harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, aki a 2001/55/EK irányelv szerinti átmeneti védelmet élvez; e) harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy, akit egy tagállamba telepítenek vagy telepítettek át; f) olyan harmadik országbeli állampolgár, aki valamely tagállamban jogszerűen tartózkodik, vagy akinek esetében a jogszerű tartózkodás elérésére irányuló eljárás zajlik; g) olyan harmadik országbeli állampolgár, aki egy harmadik ország területén tartózkodik, az Unióba kíván migrálni, és a nemzeti jogban meghatározott különleges, indulás előtti intézkedéseknek és/vagy feltételeknek eleget tesz, beleértve egy tagállam társadalmába való beilleszkedés képességére vonatkozó feltételeket; h) olyan harmadik országbeli állampolgár, aki nem kapott végleges elutasító határozatot valamely tagállamban a tartózkodási engedélyre, jogszerű tartózkodásra vagy nemzetközi védelemre irányuló kérelmére, és aki választhatja az önkéntes visszatérés lehetőségét, feltéve, hogy nem szerzett új állampolgárságot és nem hagyta el az adott tagállam területét; i) olyan harmadik országbeli állampolgár, aki valamely tagállamban tartózkodási engedéllyel rendelkezik, jogszerűen tartózkodik, vagy a 2004/83/EK irányelv értelmében valamilyen formában nemzetközi védelemben, illetve a 2001/55/EK irányelv értelmében átmeneti védelemben részesül, és aki azt választja, hogy az önkéntes visszatérés lehetőségével él, feltéve, hogy nem szerzett új állampolgárságot és nem hagyta el az adott tagállam területét; j) olyan harmadik országbeli állampolgár, aki nem, vagy már nem teljesíti a tagállamba történő belépés és tartózkodás feltételeit. (2) A célcsoport adott esetben tartalmazza a fent hivatkozott személyek családtagjait, feltéve, hogy azonos feltételek alkalmazandók. II. FEJEZET KÖZÖS EURÓPAI MENEKÜLTÜGYI RENDSZER 5. cikk Befogadási és menekültügyi rendszerek (1) A 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott egyedi célkitűzéseken belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, az Alap támogatja a 4. cikk (1) bekezdésének a)-e) pontjában meghatározott személyeket célzó intézkedéseket, amelyek különösen a következők közül egyre vagy többre vonatkoznak: a) anyagi támogatás, oktatás, képzés, támogató szolgáltatások, egészségügyi és pszichológiai ellátás biztosítása; b) szociális támogatás nyújtása, közigazgatási és/vagy jogi formaságokkal kapcsolatban nyújtott információ vagy segítség, és a menekültügyi eljárás lehetséges eredményével kapcsolatban nyújtott információ vagy tanácsadás, beleértve az olyan szempontokat is, mint az önkéntes visszatérés; c) jogi tanácsadás és nyelvi segítségnyújtás; d) sajátos segítségnyújtás az olyan kiszolgáltatott személyek számára, mint a kiskorúak, a kísérő nélküli kiskorúak, a mozgássérültek, az idősek, a várandós nők, a kiskorú gyermeket egyedül nevelő szülők, az emberkereskedelem áldozatai, a súlyos testi betegségben, mentális betegségben szenvedő vagy poszttraumás zavarokkal küzdő személyek, valamint kínzáson, nemi erőszakon vagy a pszichikai, fizikai vagy szexuális erőszak más súlyos formáján átesett személyek; e) a befogadottakkal kapcsolatban álló helyi közösségek tájékoztatása, valamint a helyi hatóságok alkalmazottjainak képzése; f) integrációs intézkedések a 9. cikk (1) bekezdésében szereplő listából, amennyiben azokra a 4. cikk (1) bekezdésének a)-e) pontjában említett személyek befogadásával együttesen kerül sor. (2) Az Unióhoz 2013. január 1-jén csatlakozó új tagállamokban, valamint azon tagállamokban, amelyek sajátos strukturális hiányosságokkal szembesülnek az elszállásolással kapcsolatos infrastruktúra és szolgáltatások terén, az (1) bekezdésben szereplő támogatható intézkedések mellett az Alap olyan intézkedéseket is támogathat, amelyek célja: a) az elszállásolással kapcsolatos infrastruktúra és szolgáltatások kialakítása, fejlesztése és javítása; b) olyan adminisztratív struktúrák, rendszerek, valamint a személyzet és a megfelelő igazságügyi hatóságok képzésének kialakítása, amelyek biztosítják a menedékkérők zökkenőmentes hozzáférését a menekültügyi eljárásokhoz, valamint a hatékony és minőségi menekültügyi eljárást; 6. cikk A tagállamok kapacitásai menekültügyi politikáik fejlesztésére, felügyeletére és értékelésére A 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, különösen a következő intézkedések támogathatók: a) menekültügyi eljárásra, a befogadási kapacitásokra, a letelepítésre és az áthelyezésre irányuló intézkedésekre vonatkozó adatok és statisztikák gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos tagállami képességek fejlesztését célzó fellépések; b) a menekültügyi politikák értékelését közvetlenül segítő olyan fellépések, mint a nemzeti szintű hatásvizsgálatok, a célcsoportokban végzett felmérések, valamint mutatók és a teljesítményértékelés kidolgozása. 7. cikk Letelepítés és áthelyezés A 3. cikk (2) bekezdésének a) és d) pontjában meghatározott egyedi célkitűzéseken belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, az Alap támogatja különösen a 4. cikk (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott személyek letelepítését célzó intézkedéseket és/vagy a 4. cikk (1) bekezdésének a), b) és e) pontjában meghatározott személyek áthelyezését célzó intézkedéseket: a) a nemzeti letelepítési és áthelyezési programok kialakítása és fejlesztése; b) megfelelő infrastruktúra és szolgáltatások kialakítása a letelepítésre és áthelyezésre irányuló intézkedések zökkenőmentes végrehajtása érdekében; c) olyan struktúrák, rendszerek, valamint személyzeti képzés kialakítása, amelyek lehetővé teszik a harmadik országokban és/vagy másik tagállamokban elvégzett fellépéseket, interjúk készítését, orvosi vizsgálatok és biztonsági ellenőrzés elvégzését; d) a lehetséges letelepítési és/vagy áthelyezési ügyeknek az illetékes tagállamok hatóságai általi elbírálásához kapcsolódó fellépések, például tényfeltárás végzése a harmadik országban és/vagy másik tagállamban; interjúk készítése, orvosi vizsgálat és biztonsági ellenőrzés elvégzése; e) az utazást megelőző egészségügyi vizsgálat és orvosi kezelés, az utazást megelőző anyagi támogatás, az utazást megelőző tájékoztatás és az utazás megszervezése, beleértve az orvosi kíséret biztosítását is; f) az érkezéskor nyújtandó információ és segítségnyújtás, beleértve a tolmácsszolgáltatást is. g) az infrastruktúra s a szolgáltatások megerősítése a regionális védelmi program végrehajtására kijelölt országban. III. FEJEZET A HARMADIK ORSZÁGBELI ÁLLAMPOLGÁROK INTEGRÁCIÓJA ÉS A JOGSZERŰ MIGRÁCIÓ 8. cikk Bevándorlás és indulás előtti intézkedések; Az Unióba irányuló jogszerű migráció megkönnyítése, valamint annak érdekében, hogy jobban felkészítsék a 4. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett személyeket a fogadó társadalomba való integrációjukra, a 3. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, különösen a következő, a származási országban megvalósított intézkedések támogathatók: a) információs csomagok és figyelemfelhívó kampányok, beleértve a felhasználóbarát kommunikációt, az információtechnológiát és a weboldalakat; b) a készségek és képesítések értékelése, valamint az átláthatóság, valamint a készségek és képesítések megfeleltetésének javítása a származási országban; c) szakképzés; d) átfogó társadalomismereti képzés és nyelvoktatás. 9. cikk Integrációs intézkedések helyi és regionális szinten (1) A 3. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül a támogatható intézkedésekre összefüggő, adott esetben helyi és/vagy regionális szinten kifejezetten a 4. cikk (1) bekezdésének a)-g) pontjában szereplő személyek integrációjára kijelölt nem kormányzati szervezetek, helyi és/vagy regionális hatóságok által végrehajtott stratégia keretében kerül sor. Ebben az összefüggésben a támogatható intézkedések közé tartoznak különösen a következők: a) ilyen integrációs stratégiák kialakítása és fejlesztése, beleértve a szükségletelemzést, a mutatók javítását és az értékelést; b) lakhatással, létfenntartási eszközökkel, közigazgatási és jogi iránymutatással, orvosi, pszichológiai és szociális ellátással, valamint gyermekgondozással kapcsolatos tanácsadás és támogatás; c) olyan intézkedések, amelyek révén a harmadik országok állampolgárait bevezetik a fogadó társadalomba, valamint olyan intézkedések, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy alkalmazkodjanak ahhoz, illetve, hogy tájékoztassák őket jogaikról és kötelezettségeikről, hogy részt vegyenek a civil és kulturális életben és osztozzanak az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt értékekben; d) az oktatásra vonatkozó intézkedések, beleértve a nyelvi képzést és az előzetes intézkedéseket a munkaerőpiacra való belépés megkönnyítése érdekében; e) az önállósulást és a harmadik országbeli állampolgárok számára az önmagukról való gondoskodást támogató intézkedések; f) olyan intézkedések, amelyek előmozdítják az értelmes kapcsolatfelvételt és a konstruktív párbeszédet a harmadik országbeli állampolgárok és a fogadó társadalom között, valamint olyan intézkedések, amelyek növelik a fogadó társadalom részéről az elfogadást, beleértve a média bevonását is; g) az egyenlő hozzáférést és az egyenlő eredményeket támogató intézkedések a harmadik országbeli állampolgárok köz- és magánszolgáltatásokkal való kapcsolatát illetően, beleértve a szolgáltatások olyan átalakítását, hogy kezelni tudják a harmadik országbeli állampolgárokat; h) a végrehajtó szervezetek kapacitásépítése, beleértve a tapasztalatok és a bevált módszerek cseréjét, valamint a hálózatépítést is. (2) Az (1) bekezdésben szereplő intézkedések figyelembe veszik a különböző kategóriába tartozó harmadik országbeli állampolgárok és családtagjaik – beleértve a foglalkoztatás, önfoglalkoztatás vagy családegyesítés céljából belépő vagy tartózkodó, nemzetközi védelemben részesülő, menedékjog iránt folyamodó, letelepített vagy áthelyezett személyek, sérülékeny csoporthoz tartozó személyek – így különösen kiskorúak, kísérő nélküli kiskorúak, fogyatékkal élő személyek, időskorúak, várandós nők, kiskorú gyermeket egyedül nevelő szülők, valamint a kínzás, nemi erőszak vagy a pszichikai, fizikai, illetve szexuális erőszak más súlyos formái áldozatainak sajátos igényeit. (3) Az (1) bekezdésben szereplő intézkedések szükség esetén kiterjedhetnek a tagállam migrációs háttérrel rendelkező állampolgáraira, vagyis azokra, akiknek legalább egy szülője (vagyis apja vagy anyja) harmadik országbeli állampolgár. (4) Az (1) bekezdésben szereplő intézkedések programozása és végrehajtása céljából az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 12. cikke szerinti partnerség kiterjed a tagállamok által az Európai Szociális Alap fellépésének igazgatására kijelölt hatóságokra. 10. cikk Kapacitásfejlesztő intézkedések A 3. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, különösen a következő intézkedések támogathatók: a) olyan stratégiák kialakítása, amelyek előmozdítják a jogszerű migrációt, figyelemmel a rugalmas befogadási eljárások tagállami kidolgozásának és végrehajtásának megkönnyítésére, többek között a tagállami és harmadik országbeli munkaerő-toborzó ügynökségek és foglalkoztatási szolgálatok közötti együttműködés támogatásával, valamint a tagállamok támogatásával az uniós jog végrehajtása során, illetve az érdekelt felekkel folytatott konzultációs eljárások és a harmadik országok állampolgárainak meghatározott nemzetiségeit vagy kategóriáit célzó megközelítésekkel kapcsolatos szakértői tanácsok és információk cseréjének támogatása révén, figyelemmel a munkaerőpiac igényeire; b) a tagállamok arra irányuló kapacitásainak megerősítése, hogy fejlesszék, végrehajtsák, figyelemmel kísérjék és értékeljék bevándorlási stratégiáikat, politikáikat és intézkedéseiket a közigazgatás különböző szintjein és szervezeti egységeiben, különösen azon tevékenységük fejlesztése révén, hogy adatokat és statisztikákat gyűjtsenek, elemezzenek és terjesszenek a migrációs eljárásokról és áramlásokról, a tartózkodási engedélyekről és a nyomon követés eszközeinek fejlesztéséről, az értékelési rendszerekről, és s stratégiák mérési eredményeinek mutatóiról és összehasonlító teljesítményértékeléséről; c) a köz- és magánszolgáltatásokat nyújtó végrehajtó szervezetek – többek között az oktatási intézmények – interkulturális kapacitásépítésének előmozdítása, előmozdítva a tapasztalatok és a bevált módszerek cseréjét, az együttműködést és a hálózatépítést is; d) fenntartható szervezeti struktúrák kiépítése a beilleszkedés és a sokféleség kezelésére, különösen a különböző érdekeltek közötti együttműködés által, amelynek révén a nemzeti közigazgatások különböző szintjein dolgozó tisztviselők gyorsan értesülhetnének a máshol szerzett tapasztalatokról és gyakorlatokról, és amennyiben lehetséges, összevonhatják a forrásokat; e) hozzájárulás a kölcsönös interakciók dinamikus kétirányú folyamatához, amely a helyi és regionális szintű integrációs stratégiák mögött húzódik, a harmadik országbeli állampolgárok számára konzultációs fórumok, az érdekeltek közötti információcsere, és a harmadik országbeli állampolgárok közösségei közötti, és/vagy a közösségek és a fogadó társadalom közötti, és/vagy e közösségek és politikát meghatározó és döntéshozó hatóságok közötti interkulturális és vallási párbeszéd fórumok kialakításával. IV. FEJEZET VISSZATÉRÉS 11. cikk A visszatérési eljárásokat kísérő intézkedések A 3. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott egyedi célkitűzéseken belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, az Alap támogatja a 4. cikk (1) bekezdésének h)-j) pontjában meghatározott személyeket célzó intézkedéseket, amelyek különösen a következők közül egyre vagy többre vonatkoznak: a) az elszállásolással kapcsolatos infrastruktúra és szolgáltatások, valamint a befogadás és az idegenrendészeti őrizet feltételeinek kialakítása és fejlesztése; b) olyan adminisztratív struktúrák, rendszerek, valamint személyzeti képzés kialakítása, amely biztosítja a zökkenőmentes visszatérési eljárásokat; c) anyagi támogatás és egészségügyi vagy pszichológiai ellátás biztosítása; d) szociális támogatás nyújtása, tájékoztatás vagy közigazgatási és/vagy igazságügyi formaságokban nyújtott segítség, továbbá tájékoztatás és tanácsadás; e) jogi tanácsadás és nyelvi segítségnyújtás; f) valamennyi visszatérési ügyben külön segítségnyújtás az olyan rászoruló személyeknek, mint például a kiskorúak, a kísérő nélküli kiskorúak, a fogyatékkal élő személyek, az időskorúak, a terhes nők, a kisgyermekes egyedülálló szülők, valamint a kínzást, nemi erőszakot vagy a pszichológiai, fizikai vagy szexuális erőszak egyéb súlyos formáit elszenvedett személyek; 12. cikk Visszatérési intézkedések A 3. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott egyedi célkitűzéseken belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, az Alap támogatja a 4. cikk (1) bekezdésének h)-j) pontjában meghatározott személyeket célzó intézkedéseket, amelyek különösen a következők közül egyre vagy többre vonatkoznak: a) együttműködés a harmadik országok konzuli hatóságaival és bevándorlási szolgálataival, annak érdekében, hogy úti okmányokat szerezzenek be, megkönnyítsék a hazatelepítést és biztosítsák a visszafogadást; b) támogatott önkéntes visszatérési intézkedések, beleértve az orvosi vizsgálatokat és ellátást, az utazás megszervezését, a pénzügyi hozzájárulást, a visszatérést megelőző és azt követő tanácsadást, valamint támogatást; c) a visszatelepülő személyes fejlődése érdekében a visszailleszkedés folyamatát beindító intézkedések, mint készpénz-ösztönzők, képzés, elhelyezkedési és foglalkoztatási támogatás, induló támogatás a gazdasági tevékenységekhez; d) olyan létesítmények és szolgáltatások harmadik országokban, amelyek biztosítják a megfelelő ideiglenes elszállásolást és fogadást az érkezéskor; e) valamennyi visszatérési ügyben külön segítségnyújtás az olyan rászoruló személyeknek, mint például a kiskorúak, a kísérő nélküli kiskorúak, a fogyatékkal élő személyek, az időskorúak, a terhes nők, a kisgyermekes egyedülálló szülők, az emberkereskedelem áldozatai, valamint a kínzást, nemi erőszakot vagy a pszichológiai, fizikai vagy szexuális erőszak egyéb súlyos formáit elszenvedett személyek; 13. cikk Gyakorlati együttműködés és kapacitásfejlesztő intézkedések A 3. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott konkrét célkitűzésen belül, valamint figyelemmel az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 13. cikkében előírt politikai párbeszéd megállapított következtetéseire, különösen a következő intézkedések támogathatók: a) a tagállamok visszatérési szolgálatai közötti műveleti együttműködés előmozdítását és megerősítését célzó intézkedések, beleértve a harmadik országok konzuli hatóságaival és bevándorlási szolgálataival folytatott együttműködést is; b) a tagállamok és harmadik országok bevándorlási szolgálatai közötti együttműködést támogató intézkedések, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyek célja a harmadik országok arra irányuló kapacitásainak fejlesztése, hogy ilyen visszafogadási és visszailleszkedési tevékenységeket fejtsenek ki a visszafogadási megállapodások keretében; c) az arra irányuló kapacitás fokozását célzó intézkedések, hogy hatékony és fenntartható visszatérést lehetővé tévő politikákat alakítsanak ki, a visszatérési országokbeli helyzettel kapcsolatos információk és a bevált módszerek cseréje, a tapasztalatok megosztása, valamint a tagállami erőforrások összefogása révén; d) a visszatérési eljárásokra és intézkedésekre, befogadási és az őrizeti kapacitásokra, a visszatoloncolásra és az önkéntes visszatérésekre, nyomon követésre és visszailleszkedésre vonatkozó statisztikák gyűjtésével, elemzésével és terjesztésével kapcsolatos képességek fejlesztését célzó intézkedések; e) a visszatérési politikák értékelését közvetlenül segítő olyan fellépések, mint az tagállami hatásvizsgálatok, a célcsoportokban végzett felmérések, mutatók és a teljesítményértékelés kidolgozása. V. FEJEZET PÉNZÜGYI ÉS VÉGREHAJTÁSI KERET 14. cikk Az összforrások és a végrehajtás (1) A rendelet végrehajtására rendelkezésre álló összforrás 3,869 millió EUR. (2) Az Alap éves előirányzatait a pénzügyi terv mértékéig a költségvetési hatóság engedélyezi. (3) Az összforrásokat a következő módokon kell végrehajtani: a) nemzeti programok, a 20. cikkel összhangban; b) uniós intézkedések, a 21. cikkel összhangban; c) gyorssegély, a 22. cikkel összhangban. d) Európai Migrációs Hálózat, a 23. cikkel összhangban; e) technikai segítségnyújtás, a 24. cikkel összhangban; (4) A jelen rendelet alapján rendelkezésre álló összforrásokat megosztott igazgatás révén kell végrehajtani, összhangban az [új költségvetési rendelet[25] 55. cikke (1) bekezdésének b) pontjával], kivéve a 21. cikkben hivatkozott uniós intézkedéseket, a 22. cikkben hivatkozott technikai segítségnyújtást, és a 24. cikkben hivatkozott gyorssegélyt. (5) Az összforrásokat irányadó jelleggel a következőképpen kell felhasználni: a) 3,232 millió EUR a tagállamok nemzeti programjaira; b) 637 millió EUR az uniós intézkedésekre, a gyorssegélyre, az Európai Migrációs Hálózatra és a Bizottság általi technikai segítségnyújtásra. 15. cikk A támogatható tagállami intézkedések forrásai (1) 3,232 millió EUR-t a tagállamoknak kell kiosztani irányadó jelleggel a következők szerint: a) 2,372 millió EUR, az I. mellékletnek megfelelően; b) 700 millió EUR az egyes intézkedések 16. cikkben hivatkozott elosztási mechanizmusára, a 17. cikkben hivatkozott uniós letelepítési programra, valamint a 18. cikkben hivatkozott áthelyezésre; c) 160 millió EUR a félidős felülvizsgálat keretében és a 2018-as költségvetési évtől, annak érdekében, hogy figyelembe vegyék a migrációs áramlásokban bekövetkezett jelentős változásokat és/vagy kezeljék a Bizottság által a 19. cikk szerint megállapított sajátos szükségleteket. (2) Az (1) bekezdés b) pontjában hivatkozott összeg a következők támogatását szolgálja> a) a II. mellékletben felsorolt egyes intézkedések, b) a 4. cikk e) pontjában szereplő személyek letelepítése és/vagy a 4. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett személyek áthelyezése. 16. cikk Az egyedi intézkedések forrásai (1) A tagállamoknak a 15. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti kiegészítő összeg juttatható, feltéve, hogy a programban ezt előirányozzák és azt egyedi intézkedések végrehajtására fordítják. Ezek az intézkedések a II. mellékletben szerepelnek. (2) Az új politikai fejlemények figyelembe vétele érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a vonatkozó 26. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II: melléklet felülvizsgálatára a félidős felülvizsgálat keretében. Ezen intézkedések felülvizsgált listája alapján a tagállamok az (1) bekezdésnek megfelelően további pénzügyi támogatásban részesülhetnek, a rendelkezésre álló forrásoknak megfelelően. (3) Az (1) és (2) bekezdés szerinti kiegészítő összegeket az érintett tagállamoknak egyedi finanszírozási határozatokban kell juttatni, amely a félidős felülvizsgálat keretében jóváhagyja vagy felülvizsgálja nemzeti programjukat az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 14. cikkében meghatározott eljárással összhangban. Ezek az összegek csak az egyedi intézkedések végrehajtására használhatók fel. 17. cikk A közös uniós letelepítési program forrásai (1) A tagállamok a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban kiszámított támogatásuk mellett kétévente a 15. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint a letelepített személyenkénti 6 000 EUR átalánynak megfelelő kiegészítő összeget kapnak. (2) Az (1) bekezdésben hivatkozott átalányösszeget 10 000 EUR-ra kell emelni, valamennyi, a III. melléklet 3. és 4. pontja alapján megállapított közös uniós letelepítési prioritásokkal összhangban letelepített személy után. (3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy kétévente a 26. cikk szerint felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon a közös uniós letelepítései prioritások meghatározása érdekében, a következő általános kategóriák alapján: – regionális védelmi program végrehajtására kijelölt országból vagy régióból származó személyek; – az UNCHR letelepítési előrejelzésében megjelölt országból vagy régióból származó személyek, amennyiben az uniós közös fellépés jelentős hatással járna a védelmi igények kezelését illetően; – az UNCHR letelepítési szempontjai közé tartozó egyes kategóriákhoz tartozó személyek. (4) A menekültek következő sérülékeny csoportjainak mindenképpen szerepelniük kell a közös uniós letelepítési prioritások között, és azoknak jogot kell biztosítaniuk a (2) bekezdésben szereplő átalányösszegre: – veszélyeztetett nők és gyermekek, – kísérő nélküli kiskorúak – olyan orvosi ellátásra szoruló személyek, amely ellátás csak a letelepítéssel biztosítható. – jogi vagy fizikai védelmi okokból vészhelyzeti letelepítésre vagy sürgős letelepítésre szoruló személyek. (5) Amennyiben egy tagállam a (1) és (2) bekezdésben említett kategóriák közül többnek is megfelelő személyt telepít le, ezért a személyért csak egy alkalommal jogosult átalányösszegre. (6) A Bizottság a 27. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban végrehajtási aktussal állapítja az uniós letelepítési program szerinti források juttatási mechanizmusának ütemezését és az ahhoz kapcsolódó végrehajtási feltételeket. (7) Az (1) bekezdés szerinti kiegészítő összegeket az érintett tagállamoknak kétévente kell juttatni, először az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 14. cikkében meghatározott eljárással összhangban a nemzeti programjukat jóváhagyó egyedi finanszírozási határozatokban, később pedig a nemzeti programjaikat jóváhagyó határozatokhoz csatolt finanszírozási határozatban. Ezek az összegek nem helyezhetők át más nemzeti program szerinti intézkedésekhez. (8) Az uniós letelepítési program célkitűzéseinek hatékony követése érdekében és a rendelkezésre álló források keretében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az 26. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, annak érdekében, amennyiben szükségesnek tekinti, az (1) és (2) bekezdésben szereplő átalányösszegeket kiigazítsa. 18. cikk Az áthelyezés forrásai (1) A tagállamok a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban kiszámított támogatásuk mellett szükség esetén a 15. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint a másik tagállamból áthelyezett személyenkénti 6 000 EUR átalánynak megfelelő kiegészítő összeget kapnak. (2) A Bizottság a 26. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban végrehajtási aktussal állapítja a források juttatási mechanizmusának ütemezését és az ahhoz kapcsolódó végrehajtási feltételeket. (3) Az (1) bekezdés szerinti kiegészítő összegeket az érintett tagállamoknak rendszeresen kell juttatni, először az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 14. cikkében meghatározott eljárással összhangban a nemzeti programjukat jóváhagyó egyedi finanszírozási határozatokban, később pedig a nemzeti programjaikat jóváhagyó határozathoz csatolt finanszírozási határozatban. Ezek az összegek nem helyezhetők át más nemzeti program szerinti intézkedésekhez. (4) A szolidaritás és a felelősség tagállamok közötti megosztása elvének hatékony követése érdekében és a rendelkezésre álló források keretében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az 26. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, annak érdekében, amennyiben szükségesnek tekinti, az (1) bekezdésben szereplő átalányösszegeket kiigazítsa. 19. cikk Források a félidős felülvizsgálat keretében (1) A 15. cikk (1) bekezdésének c) pontjában megjelölt összeg juttatása érdekében 2017. május 31-ig a Bizottság értékeli a tagállamok igényeit menekültügyi és befogadási rendszereik, a 2014 és 2016 közötti időszakban a migrációs áramlásokkal kapcsolatos helyzetük, valamint a várható fejlemények tükrében. A Bizottság értékelése céljából felhasználja többek között az Eurostattól, az Európai Migrációs Hálózattól, és az EASO-tól gyűjtött információkat, valamint a Frontex ügynökség kockázatelemzését. Ezen elemzés alapján a Bizottság meghatározza az egyedi igények szintjét a menekültügyi és befogadási rendszerek, valamint a tagállamokat érintő migrációs nyomás tekintetében, a következőkben meghatározott összesítő tényezők alapján: a) menekültügyi és befogadási rendszerek: i. egyedi igény hiányában az együttható értéke 1 ii. közepes egyedi igény esetén az együttható értéke 1,5 iii. magas egyedi igény esetén az együttható értéke 3 b) migrációs nyomás; i. különös nyomás hiányában az együttható értéke 1 ii. közepes nyomás esetén az együttható értéke 1,5 iii. magas nyomás esetén az együttható értéke 3 (2) E séma alapján a Bizottság a 27. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban végrehajtási aktussal jelöli ki azokat a tagállamokat, amelyek kiegészítő összeget kapnak, és elosztási mátrixot alakít ki a források tagállamok közötti elosztására. 20. cikk Nemzeti programok (1) A Bizottság által az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 14. cikke szerint megvizsgálandó és jóváhagyandó programok alapján a tagállamok különösen a következő célok elérésére törekednek: a) a Közös Európai Menekültügyi Rendszer kialakításának megerősítése azáltal, hogy biztosítják a menekültügyi uniós vívmányok hatékony és egységes végrehajtását; b) az uniós letelepítési program kialakításának és fejlesztésének támogatása azáltal, hogy tartós megoldásokat kínálnak a harmadik országokban rekedt menekültek számára, különösen a közös uniós letelepítési prioritásoknak megfelelően; c) helyi/regionális szintű integrációs stratégiák kialakítása és fejlesztése, amelyek felölelik a kétirányú dinamikus folyamat különböző vetületeit, kezelik a különböző kategóriákba tartozó migránsok sajátos igényeit, és hatékony partnerségeket alakítanak ki valamennyi érdekelt között; d) támogatott önkéntes visszatérési program kialakítása, amely tartalmaz visszailleszkedési összetevőt is. (2) A tagállamok biztosítják, hogy valamennyi ezen Alap keretében támogatott intézkedés összhangban áll a menekültügyi és bevándorlási uniós vívmányokkal, még akkor is, ha a vonatkozó intézkedések rájuk nézve nem kötelezőek és nem alkalmazandók. 21. cikk Uniós intézkedések (1) A Bizottság kezdeményezésére az Alap felhasználható transznacionális fellépések, vagy az Unió különleges érdekében álló fellépések (uniós fellépések) finanszírozására, a 3. cikkben szereplő általános és egyedi célkitűzések kapcsán. (2) Különösen azok az uniós intézkedések jogosultak támogatásra, amelyek: a) előmozdítják az uniós együttműködést az uniós jog és a bevált módszerek végrehajtásában a menekültügy területén, beleértve a letelepítést és az áthelyezést, a jogszerű migrációt, beleértve a harmadik országbeli állampolgárok integrációját és visszatérését; b) támogatják a két vagy több tagállamban működő szervek közötti partnerségen alapuló transznacionális együttműködési hálózatok és kísérleti projektek, köztük innovatív projektek létrehozását az innováció ösztönzésére, a tapasztalatcsere és a bevált módszerek cseréjének megkönnyítésére; c) az uniós együttműködés lehetséges új formáiról szóló tanulmányok a bevándorlás, integráció és visszatérés, valamint a vonatkozó uniós jog területén, a bevált módszerekről, valamint a bevándorlási, integrációs és visszatérési politikák valamennyi egyéb vetületéről szól információk cseréje, beleértve az Unió politikai prioritásairól szól szervezeti kommunikációt is; d) a menekültügy, a jogszerű migráció és a visszatérés területén a politikai fejlemények méréséhez használatos közös statisztikai eszközök, módszerek és mutatók tagállamok általi fejlesztése és alkalmazása; e) előkészítő, monitoring, adminisztratív és technikai támogatás, a menekültügyi és bevándorlási politikák végrehajtásához szükséges értékelési mechanizmus kialakítása; f) együttműködés harmadik országokkal, különösen a visszafogadási megállapodások, mobilitási partnerségek és regionális védelmi programok végrehajtásának keretében. (3) Az e cikkben szereplő intézkedéseket az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 7. cikkével összhangban kell végrehajtani. 22. cikk Gyorssegély (1) Az Alap pénzügyi támogatást nyújt sürgős és egyedi szükségletekhez vészhelyzet esetén. (2) A gyorssegélyt az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 8. cikkével összhangban kell végrehajtani. 23. cikk Európai Migrációs Hálózat (1) Az Alap támogatja az Európai Migrációs Hálózatot, és pénzügyi támogatást nyújt tevékenységeihez, valamint jövőbeli fejlesztéséhez. (2) Az Európai Migrációs Hálózat céljai a következők: a) az Unió tanácsadó szerveként működni a migráció és a menekültügy területén, a tagállamok, a tudományos szféra, a civil társadalom, az „agytrösztök” és egyéb uniós/nemzetközi szervezetek képviselőivel együttműködve és koordinálva, nemzeti és uniós szinten; b) a migrációval és a menekültüggyel kapcsolatos naprakész, objektív, megbízható és összehasonlítható információk nyújtásával kielégíteni az uniós intézmények, valamint a tagállami intézmények ilyen információk iránti igényét, az Európai Unióban e területeken folyó politikameghatározás elősegítése érdekében; c) a nyilvánosság tájékoztatása a b) pontban szereplő információkról. (3) Célja elérése érdekében az Európai Migrációs Hálózat: a) nagyszámú forrásból naprakész, objektív, megbízható és összehasonlítható adatokat és információkat gyűjt és cserél, többek között találkozókon, elektronikus eszközök révén, valamint közös tanulmányok és ad hoc felmérések megvalósításával; b) elemzi az a) pontban említett adatokat és információkat, beleértve az összehasonlíthatóság javítását is, valamint könnyen hozzáférhető formában rendelkezésre bocsátja azokat, különösen a politikai döntéshozók számára; c) rendszeresen jelentéseket készít és tesz közzé az Unió és tagállamai migrációs és menekültügyi helyzetéről; d) az általa előállított információk szolgáltatásával referenciaként szolgál a nyilvánosság számára a migrációval és menekültüggyel kapcsolatos objektív és pártatlan információk tekintetében. (4) Az Európai Migrációs Hálózat, az EASO és a Frontex ügynökség biztosítja, hogy tevékenységeik összhangban álljanak, és azokat koordinálják. (5) Az Európai Migrációs Hálózat a következőkből áll: a) a Bizottság, amely koordinálja az Európai Migrációs Hálózat munkáját, továbbá biztosítja különöse, hogy az megfelelően tükrözze az Uniónak a migráció és a menekültügy területére vonatkozó politikai prioritásait; b) az irányítóbizottság, amely politikai iránymutatást nyújt az Európai Migrációs Hálózat számára, és jóváhagyja annak tevékenységét, és amely a Bizottságból, valamint a tagállamok, az Európai Parlament és más releváns szervezetek szakértőiből áll; c) a tagállamok által kijelölt nemzeti kapcsolattartó pontok, amelyek mindegyike legalább három szakértőből áll, akik együttesen olyan szakértelemmel rendelkeznek a menekültügy és a migráció területén, amely felöleli a politikameghatározást, a jogot, a kutatást és a statisztikát, és akik együttműködnek, valamint biztosítják a 19. cikk (1) bekezdésében szereplő tevékenységekhez a nemzeti hozzájárulást, annak érdekében, hogy valamennyi releváns érdekelt fél hozzájárulása megtörténjen. d) egyéb nemzeti és uniós szintű szervek a migráció és a menekültügy területén. (6) A Bizottság a 27. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően végrehajtási aktusokban állapítja meg az Európai Migrációs Hálózat részletes működési szabályait. (7) Az Európai Migrációs Hálózat részére az Alap, valamint a tevékenységeinek prioritásait meghatározó munkaprogram éves előirányzataiban elérhetővé tett összeget a 27. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni, amennyiben lehetséges, az uniós intézkedésekre és a gyorssegélyre vonatkozó munkaprogrammal együttesen. (8) Az Európai Migrációs Hálózat tevékenységeihez biztosított pénzügyi támogatás szükség esetén a nemzeti kapcsolattartó pontoknak nyújtott támogatást és közbeszerzés formáját ölti, összhangban a költségvetési rendelettel. 24. cikk Technikai segítségnyújtás (1) A Bizottság kezdeményezésére, vagy az annak nevében tett kezdeményezésre az Alap évi 2,5 millió EUR összegig felhasználható technikai segítségnyújtásra, összhangban az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 10. cikkével. (2) Valamely tagállam kezdeményezésére, az Alap a tagállamnak juttatott összesített összeg 5%-ának erejéig hozzájárulhat a nemzeti program szerinti technikai segítségnyújtásához, összhangban az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 20. cikkével. VI. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 25. cikk A letelepítésre és az áthelyezésre vonatkozó átalányösszegről szóló sajátos rendelkezések A …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 18. cikkében meghatározott szabályoktól eltérve, különösen az átalányösszegek és átalánytétele tekintetében, a tagállamoknak letelepítés és/vagy áthelyezés miatt e rendelet alapján juttatott átalányösszegek: – mentesek attól a kötelezettségtől, hogy statisztikai vagy történeti adatokon kell alapulniuk, és – azokat azzal a feltétellel nyújtják, hogy azt a személyt, akinek vonatkozásában az átalányösszeget nyújtották, e rendelettel összhangban ténylegesen letelepítették vagy áthelyezték. 26. cikk A felhatalmazás gyakorlása (1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek szerint felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. (2) Az e rendeletben említett felhatalmazás e rendelet hatálybalépésének időpontjától kezdődő 7 évre szól. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra, kivéve, ha az Európai Parlament vagy a Tanács legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt kifogást emel a meghosszabbítás ellen. (3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az e rendeletben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. (4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. (5) Az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az értesítést követő két hónapos időtartam leteltéig sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ezen időtartam 2 hónappal meghosszabbodik. 27. cikk A bizottsági eljárás (1) A Bizottságot az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] 55. cikkének (1) bekezdésével létrehozott „Menekültügy, migráció és biztonság” közös bizottság segíti. (2) A e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni. (3) A e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. 28. cikk Felülvizsgálat Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság javaslata alapján ezt a rendeletet legkésőbb 2020. június 30-ig felülvizsgálja. 29. cikk Az …/…/EU rendelet [horizontális rendelet] alkalmazhatósága Az […/…/EU rendelet] rendelkezéseit alkalmazni kell erre az Alapra: 30. cikk Hatályon kívül helyezés A következő határozatok 2014. január 1-jén hatályukat vesztik: a) 573/2007/EK határozat; b) 575/2007/EK határozat; c) 2007/435/EK határozat; d) 2008/381/EK határozat. 31. cikk Átmeneti rendelkezések (1) E rendelet nem érinti – azok befejezéséig– az érintett projektek és éves programok, illetve a 2007/573/EK határozat, a 2007/575/EK határozat és a 2007/435/EK határozat alapján, vagy a 2013. december 31-én hatályos bármely, támogatásra vonatkozó jogszabály alapján a Bizottság által jóváhagyott támogatás folytatását vagy módosítását, ideértve ezek részleges vagy teljes megszüntetését is. E rendelet nem érinti a 2008/381/EK határozat alapján, vagy a 2013. december 31-én hatályos bármely, pénzügyi támogatásra vonatkozó jogszabály alapján a Bizottság által jóváhagyott támogatás folytatását vagy módosítását, ideértve a részleges vagy teljes megszüntetést is. (2) Az eszköz szerinti társfinanszírozási határozatok elfogadásakor a Bizottság figyelembe veszi az [a Hivatalos Lapban történő közzététel időpontja]-t megelőzően a 2007/573/EK határozat, a 2007/575/EK határozat és a 2008/381/EK határozat alapján elfogadott és a társfinanszírozás időszakában pénzügyi utóhatással bíró rendelkezéseket. (3) Azokat a Bizottság által 2011. január 1. és 2013. december 31. között jóváhagyott társfinanszírozási összegeket, amelyek tekintetében a záróbeszámoló benyújtási határidejéig a Bizottságnak nem küldték el az intézkedés lezárásához szükséges dokumentumokat, a Bizottság 2017. december 31-ig automatikusan visszavonja, és a jogtalanul kifizetett összegeket vissza kell téríteni. (4) A halasztó hatályú bírósági eljárás vagy államigazgatási fellebbezési eljárás miatt felfüggesztett műveletekkel kapcsolatos összegeket az automatikus visszavonás összegének megállapításakor figyelmen kívül kell hagyni. 32. cikk Hatályba lépés és alkalmazás Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban a Szerződéseknek megfelelően. Kelt Brüsszelben, -án/-én. az Európai Parlament részéről Tanács részéről az elnök az elnök I. MELLÉKLET Irányadó többéves bontás tagállamonként a 2014 és 2020 közötti időszakra II. MELLÉKLET A 16. cikk szerinti egyes intézkedések listája (1) A menekültek számára átutazási és feldolgozási központok felállítása és fejlesztése az Unióban, különösen az UNCHR-rel együttműködve végzett letelepítési műveletek támogatása érdekében (2) Az UNCHR-rel együttműködve a menekültügyi eljárásokhoz való hozzáférés tekintetében olyan új megközelítések, amelyek a fő tranzitországokat, valamint az egyes csoportokra vonatkozó védelmi programokat, továbbá a menedékjog iránti kérelmek megvizsgálásra vonatkozó egyes eljárásokat célozzák (3) A tagállamok közötti közös kezdeményezések az integráció területén, így teljesítményértékelések, szakértői értékelések vagy európai modulok tesztelése, például a nyelvi készségek megszerzése vagy a bevezető programok megszervezése kapcsán (4) Közös kezdeményezések, amelyek célja a kísérő nélküli kiskorúakkal való első találkozáskor alkalmazandó eljárásokkal és védelmi előírásokkal kapcsolatos új megközelítések azonosítása és végrehajtása (5) Közös visszatérési műveletek, beleértve az uniós visszafogadási megállapodások végrehajtását célzó közös intézkedéseket is (6) Közös visszailleszkedési projektek a származási országokban, a fenntartható visszatérés érdekében, valamint közös intézkedések harmadik országok arra irányuló képességeinek megerősítése érdekében, hogy végrehajtsák az uniós visszafogadási megállapodásokat (7) Közös kezdeményezések, amelyek célja a család egységének helyreállítása, és a kísérő nélküli kiskorúak visszailleszkedése származási országaikban (8) Közös migrációs központok felállítása harmadik országokban, valamit közös projektek a tagállami és harmadik országbeli munkaerő-toborzó ügynökségek és foglalkoztatási szolgálatok közötti együttműködés előmozdítására III. MELLÉKLET A közös uniós letelepítési prioritások listája 2014–2015-re (9) Kelet-európai regionális védelmi program (Belarusz, Moldova, Ukrajna) (10) Afrika szarva regionális védelmi program (Dzsibuti, Kenya, Jemen) (11) Észak-afrikai regionális védelmi program (Egyiptom, Líbia, Tunézia) (12) Menekültek a kelet-afrikai régióban/az Afrikai Nagy Tavak régiójában (13) Iraki menekültek Szíriában, Libanonban, Jordániában (14) Iraki menekültek Törökországban PÉNZÜGYI KIMUTATÁS 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe 1.2. A tevékenységalapú irányítás/ tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek) 1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa 1.4. Célkitűzés(ek) 1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása 1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama 1.7. Tervezett irányítási rendszer(ek) 2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések 2.2. Irányítási és kontrollrendszer 2.3. A csalások és szabálytalanságok megelőzésére vonatkozó intézkedések 3. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA 3.1. A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik? 3.2. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás 3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése 3.2.2. Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.3. Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.4. A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel valló összeegyeztethetőség 3.2.5. Harmadik felek részvétele a finanszírozásban 3.3. A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás PÉNZÜGYI KIMUTATÁS 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe A „Nyitott és biztonságos Európa építése: belügyi költségvetés 2014 és 2020 között” című közlemény; A menekültügyi és migrációs alapra, valamint a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatását biztosító eszközre vonatkozó általános rendelkezésekről szóló rendelet tervezete A Menekültügyi és Migrációs Alap létrehozásáról szóló rendelet tervezete 1.2. A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[26] Jelenleg 3. fejezet, 18. cím – Belügyek Jövőbeli többéves pénzügyi keret: 3. cím (Biztonság és uniós polgárság) – „Menekültügyi és Migrációs Alap” A javaslat/kezdeményezés típusa þ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul (belügyi finanszírozás a 2014–2020 közötti időszakban) ¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre irányul[27] ¨ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul ¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul 1.3. Célkitűzések 1.3.1. A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzés(ek) E szakpolitikák végső célja, hogy létrejöjjön egy olyan, belső határok nélküli térség, ahová az uniós polgárok és a harmadik országok állampolgárai beléphetnek, ott szabadon mozoghatnak, élhetnek és dolgozhatnak, hozzájárulva ezáltal az új elképzelések, tőke, tudás és innováció beáramlásához, illetve a nemzeti munkaerőpiacokon jelentkező hiányok betöltéséhez, annak biztos tudatában, hogy jogaikat maradéktalanul tiszteletben tartják és biztonságukról gondoskodnak.. E cél megvalósításához elengedhetetlen az Unión kívüli államokkal és a nemzetközi szervezetekkel való együttműködés. A belügyi szakpolitikák növekvő jelentőségét megerősítette a Stockholmi Program, valamint annak cselekvési terve is, azok végrehajtása az Unió stratégiai prioritásai közé tartozik, és olyan területeket ölelnek fel, mint a migráció (jogszerű migráció és integráció; menekültügy; jogellenes migráció és visszatérés), a biztonság (a terrorizmus és a szervezett bűnözés megelőzése és az azok elleni küzdelem; rendőrségi együttműködés), valamint a külső határok igazgatása (beleértve a vízumpolitikát is), továbbá e szakpolitikák külső vetületei. A Lisszaboni Szerződés emellett lehetővé teszi az Unió számára, hogy nagyobb ambíciót tanúsíthasson a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén a polgárok mindennapi problémáinak megoldása érdekében. A belügyi politika prioritásait – különösen a harmadik országbeli állampolgárok integrációját – az Európa 2020 stratégia hét kiemelt kezdeményezésével összefüggésben kell szemlélni , amelyek célja, hogy segítsék az EU-t abban, hogy felülkerekedjen a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságon, és intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést érjen el. A Menekültügyi és Migrációs Alap nyújtja az ahhoz szükséges pénzügyi támogatást, hogy az Unió belügyi célkitűzései érzékelhető eredményekké váljanak. 1.3.2. Konkrét célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) MENEKÜLTÜGYI ÉS MIGRÁCIÓS ALAP a) a Közös Európai Menekültügyi Rendszer megerősítése és fejlesztése, beleértve annak külső dimenzióját; b) az Unióba irányuló jogszerű migráció támogatása, összhangban a tagállamok gazdasági és társadalmi szükségleteivel, valamint a harmadik országok állampolgárai tényleges integrációjának elősegítése, beleértve a menedékjog iránti folyamodó és a nemzetközi védelem alá eső személyeket is. c) a tisztességes és hatékony visszatérési stratégiák előmozdítása a tagállamokban, hangsúlyt fektetve a visszatérés fenntarthatóságára és a származási országba való tényleges visszafogadásra; d) a tagállamok közötti szolidaritás és felelősségmegosztás előmozdítása, különösen azon tagállamok vonatkozásában, amelyeket a leginkább érintenek a migrációs és menekültügyi áramlások: A tevékenységalapú költségvetés-tervezés (ABB) keretébe tartozó érintett tevékenységek: 18.03 (Európai Menekültügyi Alap, gyorssegélyre irányuló intézkedések, a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap) és 1802 (amennyiben az Európai Visszatérési Alap érintett). 1.3.3. Várható eredmény(ek) és hatás(ok) Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/célcsoportokra. A javaslat által a kedvezményezettekre/célcsoportokra gyakorolt hatások részletes leírása a hatásvizsgálat 4.1.2 pontjában szerepel. Általában a finanszírozási folyamat valamennyi szintjén és minden igazgatási mód keretében elért egyszerűsítés egyértelműen előnyös hatást gyakorol azokra a folyamatokra, amelyek alapján a pénzügyi támogatást nyújtják. A menekültügyi és migrációs pénzügyi támogatás fő kedvezményezettjei a tagállamok azon részlegei lesznek, amelyek a vonatkozó vívmányok vagy politikák végrehajtásáért felelősek, valamint a menekültügy és a migráció területén működő nemzetközi szervezetek és nem kormányzati szervezetek (befogadási eljárások, integrációs intézkedések és visszatérési műveletek). A változások alapján előnyben részesülő célcsoportok a menedékkérők, a nemzetközi védelemben részesülők, letelepített menekültek, valamint más, különböző okokból az Unióba érkező harmadik országbeli állampolgárok, akik eltérő szükségletekkel rendelkeznek (pl. gazdasági okok, családegyesítés, kísérő nélküli kiskorúak, stb.). E célcsoportokat könnyebb elérni, mivel a migráció kezelésére vonatkozó különböző intézkedések egyesítése egyszerűbbé teszi a finanszírozáshoz való hozzáférést (egy felelős hatóság, jobb átláthatóság és egyértelműbb beavatkozási kör), valamint rugalmasabb támogatást tesz lehetővé (pl. azonos típusú, több célcsoportot célzó intézkedések). A beavatkozások köre emellett tágítható, az kiterjedhet az egész migrációs láncra, különböző célcsoportokkal, beleértve a kiterjesztett célcsoportokat is, vagyis a második generációs harmadik országbeli állampolgárokat (akiknek anyja vagy apja harmadik országbeli állampolgár). 1.3.4. Eredmény- és hatásmutatók Tüntesse fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat. Mivel a nemzeti programok meghatározása előtt politikai párbeszédet kell folytatni, ebben a szakaszban nem lehet meghatározni azon végleges mutatókat, amelyet a fenti sajátos célkitűzések elérésének értékelésére fognak használni. Ugyanakkor a menekültügy és a migráció területe kapcsán a mutatók többek között tartalmazzák a javulás szintjét, a menekültek befogadására vonatkozó feltételek, a menekültügyi eljárások minősége, az elismerési arányok konvergenciája a tagállamokban, valamint a tagállamok letelepítésre irányuló erőfeszítései tekintetében, a harmadik országbeli állampolgárok növekvő részvételét a foglalkoztatásban, oktatásban és a demokratikus eljárásokban, a fokozott kölcsönös segítségnyújtást a tagállamok között, beleértve a gyakorlati együttműködést és áthelyezést. 1.4. A javaslat/kezdeményezés indokolása 1.4.1. Rövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek) Az Unió továbbra is jelentős kihívásokkal fog szembesülni a belügyi területen a 2014–2020 közötti időszakban. Figyelemmel a demográfiai változásokra, a munkaerőpi