P9_TA(2022)0059

Kohéziós politika: az innovatív és intelligens átalakulás, valamint a regionális IKT-összekapcsoltság előmozdítása

Az Európai Parlament 2022. március 8-i állásfoglalása a kohéziós politika szerepéről az innovatív és intelligens átalakulás, valamint a regionális IKT-összekapcsoltság előmozdításában (2021/2101(INI))

(2022/C 347/04)

Az Európai Parlament,

— tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának megerősítéséről szóló 174. cikkére,

— tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alap Pluszra, a Kohéziós Alapra, az Igazságos Átmenet Alapra és az Európai Tengerügyi, Halászati és Akvakultúra-alapra vonatkozó közös rendelkezések, valamint az előbbiekre és a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapra, a Belső Biztonsági Alapra és a határigazgatás és a vízumpolitika pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó pénzügyi szabályok megállapításáról szóló, 2021. június 24-i (EU) 2021/1060 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (a közös rendelkezésekről szóló rendeletre) és különösen annak az 5. cikkben rögzített első szakpolitikai célkitűzésére,

— tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és a Kohéziós Alapról szóló, 2021. június 24-i (EU) 2021/1058 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2),

— tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alap és külső finanszírozási eszközök által támogatott európai területi együttműködési célkitűzésre (Interreg) vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2021. június 24-i (EU) 2021/1059 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3),

— tekintettel az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+) létrehozásáról és az 1296/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2021. június 24-i (EU) 2021/1057 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (4),

— tekintettel az 1303/2013/EU rendeletnek a Covid19-világjárvány és társadalmi következményei okozta válság elhárításának előmozdítását és a zöld, digitális és reziliens gazdasági helyreállítás előkészítését támogató kiegészítő források és az azokkal kapcsolatos végrehajtási rendelkezések tekintetében történő módosításáról szóló, 2020. december 23-i (EU) 2020/2221 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (REACT-EU) (5),

— tekintettel az Igazságos Átmenet Alap létrehozásáról szóló, 2021. június 24-i (EU) 2021/1056 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (6),

— tekintettel az InvestEU program létrehozásáról és az (EU) 2015/1017 rendelet módosításáról szóló, 2021. március 24-i (EU) 2021/523 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (7),

— tekintettel a Digitális Európa program létrehozásáról szóló, 2021. április 29-i (EU) 2021/694 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (a Digitális Európa programról szóló rendelet) (8), amely az EU-n belüli digitális átalakulás támogatására irányul,

— tekintettel a NextGenerationEU helyreállítási eszközre,

— tekintettel az „Európa digitális jövőjének megtervezése” című, 2020. február 19-i bizottsági közleményre (COM(2020)0067),

— tekintettel a „Digitális iránytű 2030-ig: a digitális évtized megvalósításának európai módja” című, 2021. március 9-i bizottsági közleményre (COM(2021)0118),

— tekintettel a „Kkv-stratégia a fenntartható és digitális Európáért” című, 2020. március 10-i bizottsági közleményre (COM(2020)0103),

— tekintettel az európai zöld megállapodásról szóló, 2019. december 11-i bizottsági közleményre (COM(2019)0640),

— tekintettel „A fenntartható versenyképességre, a társadalmi méltányosságra és a rezilienciára vonatkozó európai készségfejlesztési program” című, 2020. július 1-jei bizottsági közleményre (COM(2020)0274),

— tekintettel a „Digitális oktatási cselekvési terv 2021–2027: Az oktatás és a képzés átalakítása a digitális kornak megfelelően” című, 2020. szeptember 30-i bizottsági közleményre (COM(2020)0624),

— tekintettel a „Hosszú távú jövőkép az EU vidéki területei számára – Az erősebb, összekapcsolt, reziliens és virágzó vidéki területek 2040-ig történő megvalósítása felé” című, 2021. június 30-i bizottsági közleményre (COM(2021)0345),

— tekintettel a Bizottság a digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő mutatóról szóló 2020. évi jelentéseire,

— tekintettel a strukturális és kohéziós politikákkal foglalkozó tematikus főosztályának „Digitális menetrend és kohéziós politika” című, 2018. június 15-i tanulmányára,

— tekintettel a „Nők a digitalizációban” című, 2019. április 9-i kötelezettségvállalási nyilatkozatra, amelyet az uniós miniszterek és a tagállamok képviselői, valamint Norvégia és az Egyesült Királyság írt alá,

— tekintettel a digitális társadalomról és az értékalapú digitális kormányzásról szóló, 2020. december 8-i berlini nyilatkozatra,

— tekintettel a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete „A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője” című, 2020. október 16-i jelentésére,

— tekintettel a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) Tanácsának a széles sávú összeköttetésről szóló, 2021. február 24-én módosított ajánlására,

— tekintettel az Európai Tanácsnak a Covid19-ről, az egységes piacról, az iparpolitikáról, a digitális gazdaságról és a külkapcsolatokról szóló, 2020. október 2-i következtetéseire, különösen a digitális átalakulásról szóló következtetésekre,

— tekintettel a környezet javát szolgáló digitalizációról szóló, 2020. december 11-i tanácsi következtetéstervezetre,

— tekintettel a távoli helyről történő munkavégzés keretében végzett távmunkáról szóló, 2021. április 7-i tanácsi következtetéstervezetre,

— tekintettel Brüsszel városának a távmunkára és az éghajlat-politikára vonatkozó együttes tervére,

— tekintettel Gazdaságpolitikai, Tudománypolitikai és Életminőségi Tematikus Főosztályának „A távmunka és a digitális munka hatása a munkavállalókra és a társadalomra: Különös figyelmet kell fordítani a felügyeletre és a nyomon követésre, valamint a munkavállalók mentális egészségére” című 2021. április 30-i tanulmányára,

— tekintettel a Bizottság „Uniós fellépés az intelligens falvakért” programjára,

— tekintettel a Strukturális és Kohéziós Politikai Tematikus Főosztály „Az EU lemaradó régiói: a jelenlegi helyzet és a jövőbeli kihívások” című, 2020. szeptember 30-i tanulmányára,

— tekintettel a „Jobb életminőség a vidéki területeken” című, 2016. szeptember 5–6-i Cork 2.0 nyilatkozatra,

— tekintettel a Régiók Bizottsága és a Bizottság „Az innovációs kampusz módszertani kézikönyve: A vállalkozói felfedezési folyamatban rejlő lehetőségek kiaknázása a területi innováció és fejlesztés érdekében” című, 2018. január 18-i együttes tanulmányára (9),

— tekintettel Írország „Vidéki jövőnk” című, 2021–2025-ös vidékfejlesztési politikájára és annak a vidéki térségekben folytatott távmunkára való összpontosítására,

— tekintettel az Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért „Élet- és munkakörülmények és a Covid19” című, 2020. szeptember 28-i jelentésére,

— tekintettel a Bizottság „A munka és a készségek változó jellege a digitális korban” című, 2019. augusztusi tanulmányára (10),

— tekintettel a Bizottság „Az uniós ellentétek földrajza” című 2018-as tanulmányára (11),

— tekintettel az „Európa digitális jövőjének alakítása: a digitális egységes piac működése előtt álló akadályok felszámolása és a mesterséges intelligencia használatának javítása az európai fogyasztók számára” című, 2021. május 20-i állásfoglalására (12),

— tekintettel az európai zöld megállapodásról szóló, 2020. január 15-i állásfoglalására (13),

— tekintettel a „Kohéziós politika és regionális környezetvédelmi stratégiák az éghajlatváltozás elleni küzdelemben” című, 2021. március 25-i állásfoglalására (14),

— tekintettel az uniós régiók demográfiai tendenciáinak a kohéziós politika eszközeivel történő megfordításáról szóló, 2021. május 20-i állásfoglalására (15),

— tekintettel eljárási szabályzata 54. cikkére,

— tekintettel a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság levelére,

— tekintettel a Regionális Fejlesztési Bizottság jelentésére (A9-0010/2022),

A. mivel az EU hatékony digitális politikákkal kívánja lehetővé tenni az emberek és a vállalkozások számára a fenntartható és virágzó digitális jövő építését minden régióban;

B. mivel a digitális átalakulásnak méltányosnak és befogadó jellegűnek kell lennie, lehetőségeket kell teremtenie, és elő kell mozdítania az egyenlőséget, az életminőséget, a regionális versenyképességet és a gazdaság korszerűsítését;

C. mivel a digitális átalakulásnak együtt kell járnia a folyamatban lévő zöld átállással – és e kettőt együtt „kettős átállásnak” nevezik; mivel ennek társadalmi dimenzióját nem szabad figyelmen kívül hagyni;

D. mivel a „negyedik ipari forradalom” útjára lépett korszerű gazdaságban új üzleti modellek jelennek majd meg, választ adva a digitális és a zöld átalakulás aktuális kihívásaira;

E. mivel a fenntartható átmenetre leginkább rászoruló európai régiók általában azok, ahol magas a szegénység és a kirekesztés aránya; mivel a gyors helyreállításhoz határozott intézkedésekre és hathatós beruházásokra van szükség, amelyeknek a világjárvány gazdasági és szociális hatásainak mérséklésére, a gazdasági tevékenység újraindítására, a fenntartható fejlődés előmozdítására, a zöld átállásra, a digitális átalakulásra és a szociális jogok európai pillére elveinek végrehajtására kell összpontosítaniuk, megerősítve Európa versenyképességét;

F. mivel az új többéves pénzügyi keret és az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz az EU-ban valaha alkalmazott legnagyobb ösztönző csomagot alkotja, és hozzájárul majd egy zöldebb, digitálisabb és reziliensebb EU újjáépítéséhez a Covid19 utáni időszakban; mivel ugyanakkor az új kohéziós politika példátlan lehetőséget kínál a tagállamok számára a digitalizáció fellendítésére, mivel megköveteli tőlük, hogy meghatározott összeget fordítsanak a digitális átállásra, és – amint azt a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló kohéziós politikai beruházási keret körvonalazza – biztosítaniuk kell bizonyos feltételek teljesülését ahhoz, hogy ilyen finanszírozásban részesüljenek;

G. mivel az EU-ban még mindig digitális szakadék tapasztalható a földrajzi elhelyezkedés, az életkor, a nem, az iskolai végzettség, valamint a társadalmi-gazdasági státusz és a jövedelem tekintetében, ami megakadályozza, hogy egyes egyének és vállalkozások kihasználják a digitális átalakulás előnyeit; mivel e digitális szakadék még inkább elidegenítheti a demográfiai hanyatlástól eleve szenvedő régiókat, tovább növelve a területi egyenlőtlenségeket az EU-ban;

H. mivel az európai szélessávú lefedettség szintje azt mutatja, hogy még mindig jelentős beruházásokra van szükség, különösen a vidéki területeken, ahol a háztartások 10 %-a nem rendelkezik semmilyen vezetékes hálózattal, 41 %-a pedig semmiféle gyors szélessávú technológiával, és csak 59 %-a rendelkezik új generációs szélessávú hozzáféréssel (legalább 30 Mbps), szemben az EU többi részével, ahol a háztartások 87 %-a (16); mivel a vidéki térségek és peremterületek az IKT-konnektivitás gyengesége mellett gyakran más strukturális kihívásokkal is szembesülnek, mint például az infrastruktúra és a szolgáltatások hiánya, az alacsony jövedelmek, az oktatási létesítmények vagy a kulturális javak hiánya, ami a magasan képzett emberek elvándorlását okozza az ígéretesebb területek felé (agyelszívás) (17); mivel az uniós finanszírozásnak meg kell könnyítenie az alapvető infrastruktúra biztosítását;

I. mivel az európai gazdaság gerincét a kis- és középvállalkozások (kkv-k) alkotják, amelyek az EU-ban az összes vállalkozás 99 %-át teszik ki, és mintegy 100 millió embert foglalkoztatnak; mivel az európai GDP több mint felét kkv-k adják, és nemcsak a fenntartható és digitális gazdaságra való „kettős átállás” megvalósításában játszanak kulcsszerepet az EU-ban, hanem a gazdaság minden ágazatában hozzáadott értéket teremtenek; mivel azonban a kkv-k mindössze 17 %-a integrálta sikeresen a digitális technológiákat a vállalkozásába, szemben a nagyvállalatokkal, ahol ez az arány 54 %; mivel egyes iparágak és hagyományos ágazatok, például az építőipar, az agrár-élelmiszeripar, a textilipar vagy az acélipar, lemaradtak a digitális átalakulás terén (18);

J. mivel ugyan a Covid19-világjárvány a távmunka és az IKT-alapú mobil munkavégzés tömeges elterjedéséhez vezetett (19), ami nagy lehetőséget kínál a munkahelyek átkapcsolására a városi térségekből kisebb városokba, külvárosokba és vidéki térségekbe, ugyanakkor azonban a távmunka vállalhatósága tekintetében jelentős különbségek vannak a magas és az alacsony fizetésű munkavállalók, a szellemi és a fizikai munkát végző munkavállalók, valamint a férfiak és a nők között (20); mivel a távmunka és az IKT-alapú mobil munkavégzés, valamint a szolgáltatások digitalizációja bizonyos feltételek mellett elősegítheti a foglalkoztatás és a lakosság kiegyensúlyozottabb földrajzi eloszlását;

K. mivel az ESZA+-nak a szociális jogok európai pillérének végrehajtásához való hozzájárulás érdekében támogatnia kell az emberekbe és rendszerekbe történő beruházásokat a foglalkoztatás, az oktatás és a társadalmi befogadás területén, ugyanakkor támogatást kell nyújtania az oktatási és képzési rendszerek minőségének, befogadó jellegének, hatékonyságának és munkaerő-piaci relevanciájának javításához, beleértve a digitális tanulás előmozdítását és a tanárok továbbképzését; mivel ez az Európai Unió működéséről szóló szerződés 174. cikkével összhangban támogatná a gazdasági, területi és társadalmi kohéziót;

L. mivel a Covid19-világjárvány tapasztalatai megmutatták, hogy a digitális infrastruktúra fejlesztése mennyire fontos a gazdaságok és társadalmak – többek között az egészségügyi szolgáltatások, az oktatás és a közigazgatás – működése szempontjából; mivel a Covid19-világjárvány számos, a vidéki térségekben már meglévő problémát is felerősített, és rámutatott e régiók sebezhetőségére, különösen a digitális kapacitás, az egészségügyi szolgáltatások minősége és nyújtása, az oktatás, a széles sávú hálózathoz való hozzáférés, az értékláncok rezilienciája és a digitális készségek terén;

M. mivel annak ellenére, hogy az európai készségfejlesztési programban kitűzött célnak megfelelően 2025-re az EU felnőtt lakossága 70 %-ának kellene rendelkeznie legalább az alapvető digitális készségekkel, a Bizottság szerint az EU lakosságának 42 %-a még mindig nem rendelkezik az alapvető digitális készségekkel, a munkavállalók 37 %-a pedig a megfelelő digitális készségekkel; mivel az IKT-készségek megoszlását illetően továbbra is jelentős földrajzi különbségek vannak; mivel a nők aránytalanul alulreprezentáltak az IKT-ágazatban (az IKT-szakértői álláshelyek mindössze 17 %-át töltik be (21)), és kisebb valószínűséggel rendelkeznek speciális digitális készségekkel és dolgoznak az IKT-hez kapcsolódó területeken; mivel 2019-ben az EU 27 tagállamában a vállalkozások kevesebb mint 25 %-a nyújtott IKT-képzést alkalmazottainak, és a tagállamok között jelentős különbségek vannak (22); mivel a nemek közötti szakadék különösen jellemző az induló vállalkozásokra – 2020-ban az európai technológiai ágazatba befektetett tőke 91 %-át kizárólag férfiakból álló alapítói csapatok kapták meg (23);

N. mivel az IKT-ágazat fejlesztésére és az innováció előmozdítására irányuló intézkedésekre nemcsak általában a gazdasági és társadalmi digitalizáció, hanem különösen az ipari ágazatokban megvalósítandó digitalizáció támogatásához is szükség van;

O. mivel a közszolgáltatások digitalizálásának együtt kell járnia a magánélethez való joggal és a személyes adatok védelmével, tiszteletben tartva az általános adatvédelmi rendeletet (24);

A 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó kohéziós politika és a „kettős átállás” kihívásai

1. üdvözli a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó kohéziós politikai csomagot és annak első szakpolitikai célkitűzését, amely „a versenyképesebb és intelligensebb Európát az innovatív és intelligens gazdasági átalakulás és a regionális IKT-összekapcsoltság előmozdítása révén” kívánja megvalósítani ( 25 )

2. kiemeli, hogy az új kohéziós politika szerepet játszhat a „kettős” (a digitális és a zöld) átállás előmozdításában; hangsúlyozza, hogy az új kohéziós politika digitális és innovációs komponensei kulcsfontosságúak lesznek a társadalomnak a fenntartható és inkluzív gazdaságra történő felkészítése, az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek megvalósítása és az európai digitális évtized 2030-ra kitűzött céljainak elérése szempontjából; hangsúlyozza, hogy a felhasználói csoportok digitális készségeinek fejlesztése mellett jó és megfizethető digitális infrastruktúrára is szükség van, amit a különböző támogatási intézkedések és finanszírozási eszközök rugalmas és egymást kiegészítő alkalmazásával is elő kell mozdítani;

3. emlékeztet arra, hogy az 1. szakpolitikai célkitűzésnek megfelelően az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap (ERFA-KA) keretében támogatás áll a tagállamok rendelkezésére ahhoz, hogy az intelligens szakosodás koncepciójával összhangban innovációs beruházásokat hajtsanak végre; felszólítja a nemzeti és regionális hatóságokat, hogy az innovációs lehetőségek és a fenntartható fejlődés szempontjából legígéretesebb területekre és projektekre összpontosítva aktualizálják az intelligens szakosodással kapcsolatos megközelítésüket;

4. hangsúlyozza az „intelligens falvak” koncepció fontosságát az Unió digitális és éghajlatváltozással összefüggő kihívásainak kezelése szempontjából, és üdvözli, hogy az elképzelés a jövőbeli közös agrárpolitikába (KAP), valamint a kohéziós és regionális politikába is beépült; ragaszkodik ahhoz, hogy a tagállamok nemzeti és regionális szintű kohéziós politikai programjaikba építsék be az intelligens falvakkal kapcsolatos megközelítést;

5. emlékeztet arra, hogy az ERFA-KA rendelet értelmében a tagállamok a fenntartható városfejlesztés érdekében kötelesek forrásaik legalább 8 %-át a munkahelyteremtést és a növekedést célzó beruházásokra fordítani; sajnálja, hogy a vidéki területek számára még nem sikerült hasonló elkülönítést megállapítani; megjegyzi ezzel kapcsolatban, hogy a rendelet értelmében különös figyelmet kell fordítani a környezeti és éghajlati változások kezelésére és a digitális technológiákban rejlő lehetőségek innovatív kiaknázására, lehetővé téve a regionális hatóságok számára a fenntartható városfejlesztésre összpontosító finanszírozást;

6. emlékeztet arra, hogy a Digitális Európa programról szóló rendelet megállapítja, hogy ezen eszköz és az ERFA-KA együttes fellépésének hozzá kell járulnia a regionális és helyi innovációs ökoszisztémák fejlesztéséhez és megerősítéséhez, az ipari átalakuláshoz, valamint a társadalom és a közigazgatás digitális átalakulásához;

7. sürgeti a Tanácsot és a Bizottságot, hogy tűzzenek ki ambiciózusabb célokat valamennyi uniós régió digitális fejlődésére vonatkozóan, és kéri, hogy dolgozzanak ki minden régióra kiterjedő, 2025-ig megvalósítandó középtávú célkitűzéseket és intézkedéseket tartalmazó európai digitális cselekvési tervet az EU-nak és a tagállamoknak szóló konkrét ajánlásokkal annak érdekében, hogy 2030-ig konkrét eredményeket lehessen elérni;

8. hangsúlyozza, hogy a digitalizációs folyamatok során megfelelően figyelembe kell venni a regionális sajátosságokat és a sajátos igényeket; emlékeztet arra, hogy az egyenmegoldás a különböző fejletteségi szintű régiók és területek között már meglévő szakadék szélesedésének kockázatát hordozza magában;

9. hangsúlyozza, hogy a digitalizáció előmozdítására irányuló számos uniós kezdeményezés és program közötti összhang, valamint az ezek és a kohéziós politikai eszközök közötti szinergiák biztosítása fontos szerepet játszik az e területen kínálkozó lehetőségek lehető legjobb kiaknázásában; felhívja a tagállamokat annak figyelembe vételére, hogy a digitalizációt serkentő befektetéseknek a gazdaságfejlesztési stratégiákkal összhangban álló növekedést kell célozniuk, elkerülve a megkettőződéseket;

10. megjegyzi, hogy a hatékony mobilitási rendszer a regionális gazdasági fejlődés, a területi kohézió és a regionális potenciális lehetőségek fejlesztésének egyik feltétele; rámutat, hogy ezért biztosítani kell a szükséges finanszírozást a környezetileg fenntartható és megfizethető közlekedési összeköttetések fejlesztéséhez és fenntartásához, ami arra ösztönözheti az idősebb generációt, hogy hosszabb ideig maradjon a mezőgazdaságban, és a fiatalokat a regionális központokból a vidéki térségekbe csábíthatja;

11. hangsúlyozza, hogy az EU kevésbé fejlett régiói sajátos kihívásokkal szembesülnek; felszólítja a Bizottságot, hogy nyújtson személyre szabott segítséget e régióknak az adminisztratív kapacitás, a tudás és a technológiaalapú szakértelem megerősítéséhez annak biztosítása érdekében, hogy gazdaságaik és társadalmaik sikeresen léphessenek át az egyre inkább digitális jövőbe;

12. üdvözli, hogy a Tanács az álláspontjában támogatja, hogy a Bizottság a zöld átállást és a digitális átalakulást „kettős kihívásként” ismeri el; hangsúlyozza, hogy a kettős átállásban rejlő lehetőségek a Covid19-világjárványt követő gazdasági fellendüléshez szükséges új zöld és digitális munkahelyeket teremtenek, és meggyőződése, hogy a digitális komponens kulcsfontosságú lesz az európai zöld megállapodás és az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak elérésében, amint azt az „Európa digitális jövőjének megtervezése” című uniós digitális stratégia meghatározza;

13. hangsúlyozza, hogy nemcsak az éghajlatváltozás megelőzésére szolgáló digitális megoldások fejlesztését kell támogatni (pl. az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése a digitális erőforrás-hatékonyság és az intelligens innováció révén), hanem az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra szolgálókét is; hangsúlyozza, hogy a természeti katasztrófák (pl. áradások, földcsuszamlások, hőhullámok, erdőtüzek stb.) negatív hatásainak csökkentése érdekében digitális figyelmeztető eszközöket és alkalmazásokat kell kifejleszteni;

A digitális szakadék áthidalása

14. felhívja a Bizottságot annak biztosítására, hogy a jövőbeli vidéki megfigyelőközpont átfogó és naprakész adatokat gyűjtsön a digitális szakadékról annak érdekében, hogy támogassa a tagállamokat régióik és városaik szükségleteinek azonosításában; alapvető fontosságúnak tartja, hogy minden európai régióban naprakész információkkal rendelkezzünk a digitalizáció előrehaladásáról, és felszólítja a Bizottságot, hogy a digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő mutató adatait NUTS 2 szinten bocsássa rendelkezésre;

15. hangsúlyozza, hogy a digitális megosztottságnak két vetülete van: az infrastruktúra és a kapacitások; hangsúlyozza továbbá, hogy ezek eredete eltérő, és hogy különböző, mindig az adott sajátosságaikhoz igazodó politikákat kell rájuk alkalmazni;

16. aggodalommal állapítja meg a tagállamokban és a tagállamok között továbbra is fennálló digitális szakadékot; különösen aggódik a város és vidék között a széles sávú hálózatok minősége és megfizethetősége tekintetében fennálló digitális szakadék miatt ( 26 ) ; emlékeztet különösen arra, hogy az ERFA-KA keretében megvalósuló jövőbeli beruházásoknak hozzá kell járulniuk a nagy sebességű digitális infrastruktúrahálózatok fejlesztéséhez; kiemeli, hogy e tekintetben a vidéki területeknek elsőbbséget kell adni;

17. sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák és segítsék az inkluzív és méltányos digitalizáció területén meglévő platformokat és projekteket mint olyan eszközöket, amelyek az EU valamennyi területét – beleértve a távoli és vidéki térségeket is – bevezetik a 21. századba;

18. megjegyzi, hogy a vidéki területeken és a városokban élő felnőttek között kritikus a digitális készségek közötti eltérés, ami különösen az alacsony jövedelműeket, a nőket és az időseket érinti; megjegyzi, hogy ez a megosztottság egyes tagállamokban különösen erős, és a vidéki területeken az eddiginél is nehezebbé teszi az elhelyezkedést; felszólítja a tagállamokat, hogy a digitális hiányosságok megszüntetése érdekében fektessenek be célzott készségfejlesztő és oktatási intézkedésekbe, és hangsúlyozza, hogy e hiányosságok egyebek mellett a nagy kapacitású hálózatokhoz való hozzáférés hiányával függnek össze;

19. nagy érdeklődéssel veszi tudomásul a Bizottság digitális iránytűjét, amely az EU 2030-ig tartó időszakra szóló digitális törekvéseit hivatott konkrét célokká átalakítani az alábbi négy fő területen: a készségek, a biztonságos és fenntartható digitális infrastruktúra, a vállalkozások digitális átalakítása és a közszolgáltatások digitalizációja; kéri a Bizottságot, hogy rendszeresen számoljon be az e négy területen elért eredményekről;

20. meggyőződése, hogy a digitalizáció lehetőséget kínál az életminőség javítására, valamint az oktatási lehetőségek, a munkahelyteremtés, az innováció és a közszolgáltatásokhoz való jobb hozzáférés előmozdítására a vidéki és elmaradott régiókban, segítve ezzel az elnéptelenedési tendenciák és az agyelszívás megfordítását;

21. üdvözli a 2030-ig tartó időszakra szóló digitális szakpolitikai program célkitűzését, amely szerint az évtized végére az EU valamennyi lakott területét lefedi majd az 5G; felszólítja a Bizottságot, hogy a jövőbeli jogszabályokban mozdítsa elő az 5G-hálózatok vidéki térségekben történő kiépítését megkönnyítő intézkedéseket, megszüntetve vagy legalább csökkentve különösen a nehézkes adminisztratív eljárásokat;

22. kiemeli, hogy meg kell szüntetni a vidéki és városi térségek között továbbra is fennálló digitális megosztottságot, és egy horizontális stratégia kidolgozása révén ki kell aknázni a vidéki területek konnektivitásában és digitalizálásában rejlő lehetőségeket; felhívja a tagállamokat, hogy használják fel a kohéziós politika, a közös agrárpolitika és a helyreállítási eszköz keretében rendelkezésre álló forrásokat az intelligens falvak 2020 utáni bevezetésére, ami hozzájárul majd a vidéki területek digitalizációjához, gazdasági potenciáljának megerősítéséhez és a társadalmi befogadáshoz, valamint a vidéki közösségek boldogulásához olyan testre szabott projekteknek köszönhetően, amelyek célja a széles sávú konnektivitás és infrastruktúra javítása; emlékeztet azonban arra, hogy a digitalizációs stratégiákat a vidéki környezethez kell igazítani, és a vidéki közösségek bevonásával és aktív részvételével kell végrehajtani, digitális és robotikai technológiákat alkalmazva a mezőgazdaságban; hangsúlyozza, hogy a fenntartható mezőgazdaságra való átállás 2030-ra megvalósítandó céljának szolgálatában elő kell mozdítani az új technológiákat, a kutatást és az innovációt, valamint folyamatosan át kell adni a tudást a vidéknek;

23. sürgeti a tagállamokat, hogy a lehető legnagyobb mértékben használják fel mind az ERFA-KA, mind a NextGenerationEU helyreállítási eszköz keretében rendelkezésükre álló pénzügyi forrásokat annak érdekében, hogy a lehető legteljesebb és leghatékonyabb módon biztosítsák a célzott támogatást a felzárkózásra szoruló térségek számára, és felszámolják mind a vidéki térségek között, mind pedig a nemzedékek között meglévő digitális szakadékot; kéri továbbá a tagállamokat, hogy a megfelelő állami finanszírozási rendszereken keresztül támogassák a nagy kapacitású hálózatok kiépítését a piac által le nem fedett területeken, valamint ágazatokon átívelő és átfogó megoldásokat kínáljanak, például intelligens falvakat és vidéki innovációs központokat hozva létre; támogatja azokat az erőfeszítéseket, amelyek a digitalizációt a kohéziós politika tematikus koncentrációjának erősítésével kívánják előmozdítani, fokozva ezzel párhuzamosan az Európai Beruházási Bankkal és más fejlesztési bankokkal folytatott együttműködést; felhívja a figyelmet arra a kockázatra, hogy ha a legkiszolgáltatottabb területek nem részesülnek megfelelő támogatásban, akkor az egyenlőtlenségek tovább mélyülhetnek, hiszen e területek gyakran gyengébb kapacitással rendelkeznek a források hatékony megtervezéséhez és felhasználásához, jóllehet nekik volna a legnagyobb szükségük azokra;

24. kéri továbbá az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz maradéktalan végrehajtását, amelynek új digitális finanszírozási eszköze a kiszélesített, határokon átnyúló digitális konnektivitás mellett kulcsfontosságú szerepet játszik majd a gazdasági, társadalmi és területi megosztottság megszüntetésében, új lehetőségek tömkelegét kínálva Európa régiói, közöttük a vidéki térségek számára is;

Inkluzív és méltányos digitalizáció

25. hangsúlyozza, hogy fenntartható és inkluzív digitalizációs folyamatra van szükség, amely senkit sem hagy lemaradni; hangsúlyozza, hogy az az európai strukturális és beruházási alapok keretében nyújtott támogatásnak hozzá kell járulnia a digitális lehetőségek kibontakoztatásához és az innovációhoz a kkv-k körében, illetve a digitális képességek és készségek fejlesztéséhez a lakosság körében, valamint támogatnia kell a digitális társadalom befogadó jellegét, és meg kell erősítenie a gazdasági, társadalmi és területi kohéziót az EU minden régiójában, a hangsúlyt a kevésbé fejlett régiókra helyezve;

26. felszólítja a tagállamokat annak biztosítására, hogy a közszolgáltatások digitalizálásával párhuzamosan intézkedések könnyítsék meg a polgárok számára a megkülönböztetés, korlátozás vagy beavatkozás nélküli hozzáférést az internetszolgáltatásokhoz; emlékeztet arra, hogy a sikeres digitális átállás előfeltétele a stabil és megfizethető széles sávú internetkapcsolat;

27. hangsúlyozza, hogy Európa peremterületei, köztük szigetei kihívásokkal néznek szembe a digitális hálózati összekapcsoltság terén; úgy véli, hogy a digitális összekapcsoltság az európai szigetekre vonatkozó stratégiák egyik legfontosabb pillére; további intézkedéseket szorgalmaz annak érdekében, hogy a digitális átállás minden helyi közösség számára inkluzív legyen;

28. aggodalommal jegyzi meg, hogy a digitális megoldásoknak, valamint a távmunkának és az IKT-alapú mobil munkavégzésnek a Covid19-világjárvány következtében elterjedt, széles körű használata súlyosbította a bizonyos népességcsoportok között már meglévő digitális egyenlőtlenségeket; hangsúlyozza azonban, hogy a digitalizáció bizonyos feltételek mellett előnyökkel is járhat a szociálisan és anyagilag hátrányos helyzetben levő csoportok számára; felhívja a figyelmet arra, hogy a digitálisan kirekesztettek kettős kirekesztéssel szembesülnek, mivel nehézségekkel szembesülnek az oktatáshoz, a munkaerőpiachoz vagy az alapvető közszolgáltatásokhoz való hozzáférés tekintetében is; hangsúlyozza, hogy a gyakorlati megoldást különösen az intelligens falvak jelenthetik, amelyek a vidéki térségekben kínált szolgáltatások növelésével csökkentik a meglévő egyenlőtlenségeket;

29. hangsúlyozza, hogy a Covid19-világjárvány rámutatott a digitális megoldások, különösen a távmunka fontosságára; kéri a Bizottságot, hogy mihamarabb tegyen javaslatot a tisztességes távmunkára vonatkozó minimumszabályokról és -feltételekről szóló irányelvre azzal a céllal, hogy megvédje a munkavállalók egészségét és tisztességes munkakörülményeket biztosítson, ideértve az ilyen munka önkéntes vállalását, a munkaidő tiszteletben tartását, a szabadságot, a munka és a magánélet egyensúlyát és egyéb munkahelyi digitális jogokat (közöttük a kikapcsolás jogát), a munkavállalók magánéletének védelmét (a távoli megfigyeléssel vagy bármely más digitális nyomon követéssel szemben is) és a mesterséges intelligencia használatának tilalmát a munkaerőfelvételi eljárásokban, figyelembe véve az európai szociális partnerek digitalizációról szóló keretmegállapodását;

30. kéri a Bizottságot és a tagállamokat globális stratégia kidolgozására, amely a digitalizációval, valamint a távmunkával és a hibrid munkavégzéssel kapcsolatos társadalmi egyenlőtlenségek és hátrányos megkülönböztetés kezelése érdekében holisztikus megközelítést alakít ki és fokozza a digitalizáció pozitív hatásait;

31. véleménye szerint a polgárok szerepvállalásának biztosítása, az érintett szereplőkkel folytatott konzultáció és a helyi hatóságok bevonása kulcsfontosságú mind a regionális digitális stratégiák megfelelő megtervezéséhez, mind pedig a sikeres végrehajtásukhoz;

A kis- és középvállalkozások és a közszolgáltatások digitalizációja

32. felszólít az e-kormányzásra vonatkozó cselekvési terv nyomon követésére, két átívelő céllal: a digitális átalakulás hatékonyságának és a bürokrácia csökkentésének biztosítása, valamennyi tagállamban javítva a polgárok életminőségét, a hozzáférést, a szolgáltatásokat és az átláthatóságot; valamint intézkedések bevezetése a közszférában dolgozók digitális készségeinek fejlesztése érdekében; hangsúlyozza, hogy e nyomon követés során szem előtt kell tartani a Covid19-világjárvány számos tanulságát, hiszen a járvány alatt a közigazgatási szolgáltatások szinte kizárólag online működtek;

33. megjegyzi, hogy a távmunka és az IKT-alapú mobil munka (TICTM) elterjedése a Covid19-világjárvány során – mind a magán-, mind a közszférában – sebezhetőbbé tette társadalmunkat a kibertámadásokkal szemben; emlékeztet arra, hogy a magánszektor vagy a közszféra hálózataihoz való távoli hozzáférés új kiberbiztonsági megoldásokat igényel;

34. sürgeti a Bizottságot és a tagállamokat, hogy fokozzák a közszolgáltatások digitalizálásának ütemét, többek között az iskolák, az egyetemek, a kutatóintézetek, a tömegközlekedés, az e-kormányzat és a hatékony közigazgatás tekintetében;

35. megjegyzi, hogy a Covid19-világjárvány felgyorsította az elektronikus közszolgáltatások és az egészségügyi megoldások térnyerését; kiemeli, hogy kezelni kell az egészségügyi szakemberek e-készségek terén mutatkozó hiányosságait, és a betegeket – különösen az időseket és a szociálisan hátrányos helyzetű polgárokat – fel kell készíteni a digitális egészségügyi szolgáltatások használatára; figyelmeztet, hogy egyes emberek, például az idősek vagy a szociálisan hátrányos helyzetűek esetleg kevésbé képesek a szükséges technológiákat használni vagy megfizetni, ezért lemaradhatnak; rámutat, hogy közberuházásokra van szükség többek között a humán erőforrások terén, nyilvános digitális szolgáltatásokat kell nyújtani és proaktív támogatási intézkedéseket kell tenni annak érdekében, hogy mindenki számára megkülönböztetésmentes, gyors és magas színvonalú hozzáférést lehessen biztosítani a digitális közszolgáltatásokhoz, közöttük az egészségügyi szolgáltatásokhoz is; rámutat ezzel összefüggésben arra, hogy fokozni kell a digitális készségek oktatásának és fejlesztésének előmozdítását és megerősítését, különösen a vidéki térségekben; hangsúlyozza, hogy az új digitális eszközöket, technológiákat és megoldásokat az az egészséges társadalom szolgálatába kell állítani, a bennük rejlő lehetőségeket teljes mértékben kiaknázva;

36. elismeri, hogy a tisztességes, társadalmilag fenntartható munka és a munkavállalók tényleges részvétele a munkakörülmények alakításában minden eddiginél fontosabb – nemcsak a digitális platformokon, hanem minden más ágazatban is –, és hogy a munkavállalóknak módot kell adni arra, hogy demokratikusan befolyásolják a munkaügyi irányítást; hangsúlyozza, hogy a digitalizáció előnyeit széles körben és igazságosan meg kell osztani, és hogy a digitális ágazatban dolgozókat ugyanazon jogok és munkakörülmények illetik meg, mint más ágazatok munkavállalóit; felszólítja a Bizottságot, hogy terjesszen elő irányelvre irányuló javaslatot a digitális gazdaságban biztosítandó tisztességes munkakörülményekről és munkajogokról;

37. hangsúlyozza a vállalkozások, közöttük a mikrovállalkozások és a kis- és középvállalkozások (kkv-k) alapvető szerepét a tisztességes munkahelyek létrehozásában, a fenntartható növekedésben és a vidékfejlesztésben, és úgy véli, hogy a kohéziós politika és más eszközök forrásaiból megvalósuló állami beruházások hozzá fognak járulni a társadalmi, gazdasági és területi kohézió megerősítéséhez valamennyi uniós régióban; kiemeli, hogy sok mikro- és kisvállalkozás számára az egyik legsürgetőbb kérdés a finanszírozáshoz jutás, és hogy a kkv-k különböző típusainak személyre szabott típusú támogatásokra és ösztönzőkre van szükségük uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten, saját körülményeiktől és technológiai szintjüktől függően; sürgeti a régiókat, hogy hozzanak létre kkv-irányultságú innovációs stratégiákat, amelyek összhangban kutatási és innovációs intelligens szakosodási stratégiáikkal;

38. sajnálja, hogy az EU-ban a kkv-k túlnyomó többsége még nem használta ki teljes mértékben a digitális átalakulást; felszólítja a Bizottságot annak biztosítására, hogy a tagállamok operatív programjaikban támogassák az alacsonyabb digitális fejlettségű térségekben működő kkv-kat;

39. megjegyzi, hogy az e-kereskedelem nagy lehetőségeket kínál a vidéki kkv-k és a helyi termelők számára, mivel növeli elérhetőségüket és csökkenti a súlyos és állandó földrajzi vagy demográfiai kihívásokkal küzdő régiókban tapasztalható akadályokat. felszólítja az uniós régiókat és a tagállamokat, hogy hozzanak létre kísérleti projekteket és digitalizációs stratégiákat azzal a céllal, hogy az e-kereskedelmet integrálják a vidéki kkv-k üzleti modelljeibe;

40. elismeri, hogy a digitalizáció lehetőségeket nyújt a vállalatok, különösen a kkv-k összekapcsolására, és kiemeli a digitalizáció pozitív hatását a szociális szolgáltatások nyújtásában, többek között az intelligens közlekedési megoldások, az e-egészségügy, az online banki szolgáltatások és a sérülékeny diákok számára testre szabott tanulási megoldások tekintetében; emlékeztet a digitális készségekkel kapcsolatos oktatás biztosításának fontosságára annak biztosítása érdekében, hogy senki ne maradjon le;

41. emlékeztet arra, hogy a Digitális Európa programról szóló rendelet értelmében az e program és az ERFA-KA közötti szinergiáknak hozzá kell járulniuk a regionális és helyi innovációs ökoszisztémák fejlesztéséhez és megerősítéséhez, az ipari átálláshoz, valamint a társadalom és a közigazgatás digitális átalakulásához;

42. hangsúlyozza, hogy az ERFA-KA-ra vonatkozó véleménye ( 27 ) szerint a kkv-k innovatív megoldásokat kínálnak az olyan kihívásokra, mint az éghajlatváltozás, az erőforrás-hatékonyság és a társadalmi kohézió, és elősegítik az innováció elterjedését az európai régiókban, azaz nélkülözhetetlen szerepet játszanak az EU fenntartható és digitális gazdaságra való átállásában;

43. aggodalommal jegyzi meg, hogy mind az induló innovatív vállalkozások, mind a már működő kkv-k a képzett munkaerő hiányával küzdenek, és kiemeli, hogy a készséghiány különösen súlyos a digitalizációval és az új technológiákkal kapcsolatos készségek esetében, mivel a munkaerő 35 % ( 28 ) -át alkotja az a csoport, amelynek tagjai vagy egyáltalán nem, vagy csak alacsony szinten rendelkezik ilyen készségekkel; úgy véli, hogy kezdeményezéseket kell indítani a sajátos kihívásokkal szembesülő kkv-k támogatására, valamint fejleszteni kell a munkavállalóknak a modern gazdaságban feltétlenül szükséges kompetenciáit és készségeit, többek között a digitális tehetségek vonzása és megtartása terén, előmozdítva egyúttal a rugalmas digitális készségfejlesztési, továbbképzési és átképzési lehetőségeket mindenki számára, foglalkoztatási helyzettől, életkortól, végzettségtől vagy szakmától függetlenül;

44. hangsúlyozza, hogy az innovatív vállalkozások számát az új technológiákhoz való hozzáférés biztosítása, az Ipar 4.0 és a fenntartható gazdaság szabványainak való megfelelés, a magántőke mozgósítása, a humán erőforrások fejlesztése és az intelligens városok kezdeményezéseinek támogatása révén növelni kell;

A digitális korban fontos készségek előmozdítása

45. hangsúlyozza, hogy az EU-ban mindenütt pótolni kell a digitális készségek terén fennálló hiányosságokat annak érdekében, hogy a digitális átalakulás minden egyén és vállalkozás számára a legtöbb gyümölcsöt hozza; felszólít a Bizottság 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési tervének fokozatos végrehajtására, a digitális készségek javításával garantálva mindenki számára a hozzáférést oktatáshoz, a képzéshez és a munkahelyekhez, ideértve a vállalkozói lehetőségeket is; kiemeli a tagállamok és a regionális kormányok kulcsfontosságú szerepét a vidéki hatóságok által a digitális befogadás kialakítására és biztosítására tett erőfeszítések támogatásában, megvédve a polgárok adatait és az adatokhoz való hozzáférés biztosításával segítve az emberek és a helyi vállalkozások boldogulását; hangsúlyozza, hogy a digitális készségeket és a médiaműveltséget már fiatal korban ki kell alakítani, és az egész életen át fejleszteni kell; kéri a Bizottságot, hogy ösztönözze a digitális készségekkel és a médiaműveltséggel kapcsolatban az iskolákban, a szakiskolákban és az egyetemeken folyó oktatási programok és kezdeményezések támogatását; emlékeztet ezzel összefüggésben az ESZA+ fontosságára a munkavállalókat vagy a munkanélkülieket új készségek elsajátításában segítő projektek finanszírozásában, az alap célkitűzései közé tartozik ugyanis, hogy e személyek az új készségek birtokában javíthassák helyzetüket a munkahelyükön (továbbképzés révén) vagy más munkahelyet találhassanak (átképzés révén); fontosnak tartja a hibrid tanulási modellek létrehozását, hogy a digitális készségekkel alapszinten vagy egyáltalán nem rendelkezők számára is elérhetővé váljon a továbbképzés;

46. üdvözli a megerősített ifjúsági garancia ajánlását, amely szerint a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő személyek vegyenek részt digitáliskészség-felmérésen, és amennyiben az hiányosságokat állapít meg, úgy részesüljenek a digitális készségeik fejlesztését célzó képzésben;

47. megjegyzi, hogy a digitális készségek terén hatalmas különbségek vannak egyrészt a vidéki területeken és a városokban élő emberek, másrészt az idősebb és fiatalabb nemzedék között is; megjegyzi továbbá, hogy a távmunka és az IKT-alapú mobil munkavégzés aránya sokkal magasabb a városokban élő, jól képzett, szolgáltatási ágazatban dolgozó, kiváló digitális készségekkel rendelkező alkalmazottak körében; megállapítja, hogy a vidéki területeken nincs lehetőség digitális készségek elsajátítására; felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy az ESZA+ és az ERFA által kínált lehetőségeket használják fel az egyensúlyt megteremtő intézkedések elfogadására, és biztosítsanak munkalehetőségeket az elnéptelenedés kockázatának kitett régiókban; megjegyzi, hogy az intelligens falvak gyakorlati megoldásként szolgálhatnak, mert alulról építkező digitális megközelítést követnek, amelybe digitális tanulási eszközöket is beépítenek;

48. hangsúlyozza, hogy az e-készségek előmozdítása és fejlesztése alapvető szerepet játszik a munkaerőpiaci kapacitás növelésében, előmozdítja a társadalmi beilleszkedést, támogatja a technológiai diverzifikációt, valamint munkalehetőségeket teremt, különösen a vidéki térségekben és a kevésbé fejlett régiókban; bátorítja a Bizottságot, hogy a digitális készségekkel és munkahelyekkel foglalkozó koalíció közreműködésével és valamennyi érdekelt fel bevonása mellett tegyen hathatósabb erőfeszítéseket a digitális készséghiány felszámolása érdekében;

49. megjegyzi, hogy a közös rendelkezésekről szóló rendelet 4. szakpolitikai célkitűzésében (PO4) hivatkozásként szereplő ESZA+ egyedi célkitűzést tartalmaz a digitális készségek, a befogadó jelleg és a képzési rendszerek tekintetében, többek között a nem formális és informális tanulás validálása révén;

50. emlékeztet az európai készségfejlesztési programban megfogalmazott felhívásra, amely szerint az ERFA-KA és az InvestEU program keretében be kell ruházni a nagy társadalmi hatású infrastruktúrákba, többek között a digitális infrastruktúrába; hangsúlyozza, hogy az ERFA-KA és az InvestEU program keretében be kell ruházni a digitális infrastruktúrába, építve ennek során a digitális készségek előmozdítására irányuló kezdeményezésekre, például a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési tervre;

51. ismételten hangsúlyozza, hogy a demográfiai változás komoly kihívást jelent az EU számára, ezért kezelését a programok kialakítása és végrehajtása során prioritásnak kell tekinteni; emlékeztet ennek kapcsán arra, hogy a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló ERFA-KA egyik fő célkitűzése a földrajzi vagy demográfiai hátrányokkal küzdő városi és vidéki térségek támogatása, a tagállamoknak pedig uniós pénzügyi támogatást kell elkülöníteniük az érintett régiók digitális fejlesztésére és IKT-konnektivitására; emlékeztet e tekintetben arra, hogy külön támogatást kell nyújtani azon NUTS 3. szintű területeknek, illetve a helyi közigazgatási egységek azon klasztereinek, amelyek népsűrűsége 12,5 lakos/négyzetkilométer alatt van, vagy amelyek népessége 2007 és 2017 között évente átlagosan több mint 1 %-kal csökkent, és ezeket külön regionális és nemzeti értékelésnek kell alávetni;

52. üdvözli az Igazságos Átmenet Alapot, valamint annak a képzésre és a készségekre összpontosító szerepét, nagyra értékeli, hogy az Alap lehetőséget ad a befektetésre a szociális infrastruktúrába, például a munkalehetőségeket és a minőségi foglalkoztatást gyarapító képzési központokba minden régióban, hozzájárulva a klímasemlegesség legkésőbb 2050-ig történő megvalósításához, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy különös hangsúlyt kell fektetni a digitális készségekre; felhívja a Bizottságot annak megvizsgálására, hogy a jelenlegi kihívások fényében szükséges-e és megvalósítható-e az Igazságos Átmenet Alap felülvizsgálata;

53. felszólítja a tagállamokat és az irányító hatóságokat, hogy könnyítsék meg és egyszerűsítsék a vidéki területek hozzáférését az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz és az európai strukturális és beruházási alapok forrásaihoz; véleménye szerint az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz és az európai strukturális és beruházási alapok forrásainak felhasználása során minden érintett intézményi szereplőt gondosan ellenőrizni kell annak biztosítása érdekében, hogy a pénzeszközök a régiók között méltányosan kerüljenek elosztásra;

54. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy számos digitális program esetében a közbeszerzési szerződést pályázati felhívás alapján ítélik oda, ez ugyanis gátolhatja a vidéki területek hozzáférését az Európai Uniós Helyreállítási Eszköz és az európai strukturális és beruházási alapok forrásaihoz, mivel e területek hagyományosan gyengébb kapacitásépítési és technikai háttérrel rendelkeznek uniós alapok programozása és felhasználása tekintetében;

55. felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy mielőbb hajtsák végre „Az időskorúak emberi jogai, részvétele és jólléte a digitalizáció korában” című tanácsi következtetéseket, beleértve a „munkahelyi részvételt és önkéntességet biztosító platform” létrehozását, valamint a nemzedékek közötti tapasztalatcserék és kapcsolatok előmozdítását;

o

o o

56. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Régiók Bizottságának és a tagállamoknak.

(1) HL L 231., 2021.6.30., 159. o.

(2) HL L 231., 2021.6.30., 60. o.

(3) HL L 231., 2021.6.30., 94. o.

(4) HL L 231., 2021.6.30., 21. o.

(5) HL L 437., 2020.12.28., 30. o.

(6) HL L 231., 2021.6.30., 1. o.

(7) HL L 107., 2021.3.26., 30. o.

(8) HL L 166., 2021.5.11., 1. o.

(9) Rissola G., Kune H. és Martinez P., Innovation Camp Methodology Handbook: Realising the potential of the Entrepreneurial Discovery Process for Territorial Innovation and Development [Az innovációs kampusz módszertani kézikönyve: A vállalkozói felfedezési folyamatban rejlő lehetőségek kiaknázása a területi innováció és fejlesztés érdekében], az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg.

(10) Arregui Pabollet, E és mások, The Changing nature of work and skills in the digital age (A munka és a készségek változó jellege a digitális korban), az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg.

(11) Dijkstra, L., Poelman, H., Rodríguez-Pose, A., The Geography of EU Discontent [Az uniós ellentétek földrajza], az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg.

(12) HL C 15., 2022.1.12., 204. o.

(13) HL C 270., 2021.7.7., 2. o.

(14) HL C 494., 2021.12.8., 26. o.

(15) HL C 15., 2022.1.12., 125. o.

(16) 2020. június 11-i bizottsági szolgálati munkadokumentum: Digital Economy and Society Index (A digitális gazdaság és a társadalom fejlettségét mérő mutató), (DESI) 2020’ (SWD(2020)0111).

(17) SWD(2020)0111.

(18) Negreiro, M., Madiega, T., Az Európai Parlament Kutatószolgálata, Digital Transformation (Digitális átalakulás), 2019. június.

(19) Tervezet – A Tanács következtetései a távoli helyről történő munkavégzés keretében végzett távmunkáról, 17. pont.

(20) A Bizottság 2020. májusi munkadokumentuma: „Távmunkaalkalmasság és a Covid19-válság: új digitális szakadék?”.

(21) Európai Intézet a Nemek Közötti Egyenlőségért: Work-life balance in the ICT sector – Women in the ICT sector (Munka és magánélet egyensúlya az IKT-ágazatban – Nők az IKT-ágazatban).

(22) Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának szakpolitikai tájékoztatója: Telework in the EU before and after the COVID-19: where we were, where we head to (Távmunka az EU-ban a COVID-19 előtt és után: honnan jöttünk és merre tartunk?), 2020.

(23) Az európai technológiai helyzetről szóló jelentés, 2020.

(24) HL L 119., 2016.5.4., 1. o.

(25) Az (EU) 2021/1060 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja.

(26) Negreiro, M., Az Európai Parlament Kutatószolgálata: The rise of digital health technologies during the pandemic (A digitális egészségügyi technológiák fellendülése a járvány idején), 2021. április.

(27) Az Európai Számvevőszék sajtóközleménye: European funding for boosting SME competitiveness being probed by EU auditors (Uniós ellenőrök vizsgálják a kkv-k versenyképességének növelését célzó európai finanszírozást), 2020. Október 14.

(28) Európai Számvevőszék: EU actions to address low digital skills (A digitális készségek alacsony szintjének kezelésére irányuló uniós intézkedések), 2. sz. áttekintés, 2021.