a vízummentes mozgásra, és fogadjon el támogató intézkedéseket, amelyek célja a lakosság nagyobb része és
különösen a fiatalok számára javítani az utazási lehet őségeket; hangsúlyozza a mobilitás fontosságát Szerbia
politikai és gazdasági fejl ődésében, mivel a mobilitás biztosítja az emberek számára, hogy els őkézb ől sze-
rezzenek tapasztalatokat az EU-ról és megkönnyíti Szerbia európai integrációjának folyamatát; nagyobbmérték űrészvételre szólít az egész életen át tartó tanulás projektjében és a kulturális csereprojektekben;
felkéri a Tanácsot, hogy vegye fontolóra a vízumkérelmek kezelésére alkalmas közös rendszer kialakítását,ami megkönnyítené a legleterheltebb konzulátusok munkáját, és hogy biztosítsa a kérelmek ésszer űhatár-
időn belüli feldolgozását;
42. úgy ítéli meg, hogy az oktatási rendszer reformja nem csupán szükségszer űség, hanem egyben az
egyetlen út Szerbia számára ahhoz, hogy a jelenlegi demokratizálási folyamat keretében új értékrendszertalakítson ki a fiatalabb generációk számára;
43. felkéri a Tanácsot, a Bizottságot és a tagállamokat, hogy tegyenek közös er őfeszítéseket az EU Szer-
biában való láthatóságának fokozása érdekében, és sürgeti a Bizottságot, hogy ne késlekedjen tovább sze-mélyzetet felvenni delegációs irodájába, ideértve az IPA-források kezelésére képes szakért őket;
44. felhívja a Külügyi Bizottságot és annak Emberi Jogi Albizottságát, hogy az Európai Parlament vajda-
sági tényfeltáró küldetésér ől szóló zárójelentés következtetései alapján továbbra is szoros figyelemmel
kövesse a vajdasági helyzetet;
45. felhívja a szerb hatóságokat, hogy más országok hasonló törvényeivel összhangban sürg ős ügyként
fogadják el a kárpótlási törvényt, amely az államkötvények helyett adott esetben tárgyi értéken biztosítkárpótlást;
46. felhívja az új tagállamokat, hogy játsszanak tevékeny szerepet Szerbia támogatásában az EU felé
vezet őúton, lehet ővé téve, hogy Szerbia el őnyt kovácsoljon reformtapasztalataikból;
47. felhívja a szerb hatóságokat, hogy folytassák jogszabályaik összehangolását az EU környezetvédelmi
jogszabályaival és el őírásaival, és hajtsák végre az elfogadott jogszabályokat;
48. üdvözli Szerbia tagságát a hetedik kutatási és technológiafejlesztési keretprogramban; felhívja a Taná-
csot, hogy növelje az ikerintézményi együttm űködési programok és a technikai segítségnyújtási programok
számát, különösen a fiatalokra irányulókét;
49. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak és tájékoztatásul a Bizottságnak, valamint
a tagállamok, illetve Szerbia kormányának és parlamentjének.
P6_TA(2007)0483
Az EU és Afrika közötti kapcsolatok
Az Európai Parlament 2007. október 25-i állásfoglalása az EU –Afrika kapcsolatok jelenlegi állásáról
(2007/2002(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel a Kairóban, 2000. április 3 –4-én az Afrikai Egységszervezet és az EU égisze alatt megrende-
zett Afrika –Európa csúcstalálkozón kidolgozott cselekvési tervre és nyilatkozatra,
– tekintettel az Afrikai Unió Bizottságának (AUC) a 2004. július 7-én az afrikai állam- és kormányf ők
harmadik csúcstalálkozóján az etiópiai Addisz-Abebában elfogadott 2004 –2007-es stratégiai tervére,2008.10.16. HU C 263 E/633 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
– tekintettel a „Közös EU –Afrika stratégia tervezetére ”, amelyet az EU –Afrika miniszteri trojka 2007.
május 15-én tartott nyolcadik ülésén hagytak jóvá Brüsszelben,
– tekintettel a „Kairótól Lisszabonig –Az EU és Afrika stratégiai partnersége ”című, az Európai Parlament-
hez és a Tanácshoz intézett, 2007. június 27-i bizottsági közleményre (COM(2007)0357),
– tekintettel a Bizottság/Tanács titkárságának a „Lisszabonon túl –az EU –Afrika stratégiai partnerség
működésbe hozása ”című, 2007. június 27-i közös dokumentumára (SEC(2007)0856),
– tekintettel a Pánafrikai Parlament (PAP) 2005 novemberében elfogadott, „Egy Afrika, egy hang ”című
2006 –2010-es stratégiai tervére,
– tekintettel az AUC az Afrikai Unió –EU stratégiáról alkotott közös elképzelésr ől szóló munkadokumen-
tumára,
– tekintettel a Luxembourgban 2005. június 25-én aláírt, a partnerségi megállapodás (Cotonoui Megálla-
podás) (1) módosításáról szóló megállapodással módosított, a Cotonouban 2000. június 23-án, egyrész-
ről az Afrikai, Karibi és Csendes-óceáni Államok Csoportjának tagjai, másrészr ől az Európai Közösség
és tagállamai között aláírt partnerségi megállapodásra (2),
– tekintettel a fejlesztési együttm űködés finanszírozási eszközének létrehozásáról szóló, 2006. december
18-i 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (fejlesztési együttm űködési eszköz
(DCI)) (3),
– tekintettel „Az EU Afrika-stratégiája: európai –afrikai egyezmény Afrika fejl ődésének gyorsításáért ”című,
a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz intézett, 2005.október 12-i bizottsági közleményre (COM(2005)0489),
– tekintettel az Afrikára vonatkozó fejlesztési stratégiáról szóló, 2005. november 17-i állásfoglalására (
4),
– tekintettel az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsának 2005. november 21 –22-i következtetéseire
az EU Afrika-stratégiájáról,
– tekintettel az afrikai és EU-trojkák 2005. december 2-án Bamakóban (Mali) tartott ötödik miniszteri
ülésének következtetéseire,
– tekintettel az Európai Tanács 2005. december 15 –16-i brüsszeli ülésén elfogadott, „Az EU és Afrika: egy
stratégiai partnerség felé ”címűdokumentumra,
– tekintettel a Bizottság és a Tanács F őtitkársága által az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsa
részére készített, az Afrikára vonatkozó EU-stratégia végrehajtásáról szóló, 2006. október 12-i közösértékel őjelentésre,
– tekintettel az AUC által Accrában (Ghána) 2007. március 26 –28-án szervezett és az Afrika fejlesztésére
irányuló AU –EU közös stratégiáról az afrikai civil társadalmi szervezetek részvételével folytatott konzul-
táció eredményeire és következtetéseire,
(1) HL L 209., 2005.8.11., 27. o.
(2) HL L 317., 2000.12.15., 3. o.
(3) HL L 378., 2006.12.27., 41. o.
(4) HL C 280. E, 2006.11.18., 475. o.C 263 E/634 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
– tekintettel a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésez őképvisel ői, az Európai
Parlament és a Bizottság által az Európai Unió fejlesztési politikájáról elfogadott, „Az európai konszen-
zus”című, 2005. december 20-án aláírt együttes nyilatkozatra (1),
– tekintettel az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programja keretében egymást követ ően kidolgozott humán
fejlesztési jelentésekre,
– tekintettel az Európai Uniónak a Millenniumi Fejlesztési Célok megvalósításában az szerepér ől szóló,
2005. április 12-i állásfoglalására (2)é s„A Millenniumi Fejlesztési Célokról –félúton ”című, 2007. június
20-i állásfoglalására (3),
– tekintettel „A Millenniumi Fejlesztési Célok megvalósítása felé való haladás felgyorsítása –Az Európai
Unió hozzájárulása ”című, a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális
Bizottsághoz intézett, 2005. április 12-i bizottsági közleményre (COM(2005)0132),
– tekintettel az Egyesült Nemzetek 2000. szeptember 8-i millenniumi nyilatkozatára, amely a szegénység
megszüntetése érdekében a nemzetközi közösség által együttesen megállapított kritériumként rögzíti aMillenniumi Fejlesztési Célokat,
– tekintettel a Nemzetközi Beavatkozás és Állami Szuverenitás Bizottság „A védelmezés felel őssége ”című,
2001. decemberi jelentésére,
– tekintettel az Afrikai Unió (AU) egészségügyi miniszteri konferenciájának 2006. szeptember 18 –22-én
Maputóban (Mozambik) tartott különleges ülésszakán elfogadott, a szexuális és reproduktív egészségre
és jogokra vonatkozó kontinentális politikai keret m űködésbe hozásáról szóló maputói cselekvési tervre,
– tekintettel az abujai nyilatkozatra és a HIV/AIDS, a tuberkulózis és a malária elleni szolgálatokhoz való
egyetemes afrikai hozzáférésre irányuló gyorsított fellépésre vonatkozó felhívásra, amelyet 2006. május2–4-én fogadtak el az AU HIV/AIDS-r ől, tuberkulózisról és maláriáról tartott különleges csúcstalálkozó-
ján a nigériai Abujában,
– tekintettel az éghajlatváltozással foglalkozó kormányközi bizottság (IPCC) második munkacsoportjának
negyedik értékel őjelentésére, amelynek címe „Hatások, alkalmazkodás és sebezhet őség”,
– tekintettel a 2005. évi millenniumi ökoszisztéma értékelési jelentésre, amely a Föld számos természeti
erőforrásának felhasználását és kifosztását tanulmányozza,
– tekintettel az Európai Bizottság és az AUC felkérésére a Fejlesztéspolitikai Irányítás Európai Központja
(ECDPM) által a közös EU –Afrika stratégiáról szervezett nyilvános konzultáció eredményeire,
– tekintettel az EK-Szerz ődés 177 –181. cikkére,
– tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,
– tekintettel a Fejlesztési Bizottság jelentésére és a Külügyi Bizottság véleményére (A6-0375/2007),
A. migráció, az éghajlatváltozás és az elsivatagodás, a közjavakkal folytatott fenntartható gazdálkodás, a
szegénység és a világjárványok elleni küzdelem, az AU megszületése és az EU b ővítése, nagymértékben
átalakult a nemzetközi helyzet;
(1) HL C 46., 2006.2.24., 1. o.
(2) HL C 33. E, 2006.2.9., 311. o.
(3) Elfogadott szövegek, P6_TA(2007)0274.2008.10.16. HU C 263 E/635 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
B. mivel az afrikai és EU-trojka 2005. december 2-án Bamakóban tartott ötödik miniszteri ülésén az
afrikai fél üdvözölte az Afrikára vonatkozó 2005-ös EU-stratégiát, és a két fél megállapodott abban,hogy ezt egy olyan közös Afrika –EU stratégiává alakítják át, amelyben tükröz ődnek az emberek igényei
és törekvései, továbbá hogy cselekvési tervet dolgoznak ki ennek végrehajtására;
C. mivel az EU –Afrika stratégiáról alkotott közös elképzelésr ől szóló fent említett munkadokumentumban
az AU Végrehajtó Tanácsa megállapítja, hogy „világossá kell tenni, hogy a közös stratégia célkit űzése
nem válhat az EU már meglév ő, Afrikára vonatkozó stratégiájának meger ősítésévé, hanem egy új közös
stratégiát kell el őterjeszteni, amelyben tükröz ődhetnek mindkét fél együttes törekvései ”;
D. mivel ezért a közös stratégia célját annak kell képeznie, hogy közös politikai elképzelést és gyakorlati
megközelítéseket dolgozzanak ki az EU és Afrika közötti jöv őbeli partnerség számára, amely a kölcsö-
nös tiszteleten, a közös érdekeken és értékeken, valamint az önállóság elvén alapul;
E. mivel a mindkét fél részér ől megmutatkozó hajlandóság a közös partnerség újbóli meghatározására
láthatóan annak az egyre tudatosabb felismeréséb ől ered, hogy Afrika és az EU többé nem szükségsze-
rűen preferenciális partnerei egymásnak;
F. mivel az Afrikára vonatkozó EU-stratégia végrehajtása terén elért eredményr ől szóló, fent említett közös
jelentést nem független, küls őértékelés alapján készítették el;
G. mivel Afrika a világ legszegényebb kontinense, és az egyetlen olyan földrész, ahol a szegénység az
elmúlt 25 évben n őtt;
H. mivel a fent említett kairói cselekvési terv aláíró felei „sajnálatuknak adnak hangot azon elfogadhatatlan
tény miatt, hogy a teljes afrikai lakosság több mint fele teljes szegénységben él, és megállapodnak
abban, hogy fokozzák a szegénység elleni küzdelmet; a szegénység enyhítésével kapcsolatos els ődleges
felelősség helyben az egyes országokra hárul, ez azonban nem csökkenti a szegénység elleni küzdelem
nemzetközi dimenziójának jelent őségét”;
I. mivel az Európai Parlament 2006-ban eseti küldöttséget hozott létre, amely a PAP-pal fenntartott kap-
csolatokért felel, a PAP pedig 2007-ben ad hoc bizottságot hozott létre, amely az Európai Parlamenttelfenntartott kapcsolatokért felel;
J. mivel a fejlesztési folyamat els ődleges szerepl őiként mindkét Unió parlamentjeit tev őlegesen be kell
vonni az általuk képviselt lakosságot érint őstratégiákba és cselekvési tervekbe;
K. mivel a legtöbb afrikai ország tagja az AKCS-csoportnak és aláíró fele a Cotonoui Megállapodásnak;L. mivel Afrika ragaszkodik azon akaratához, hogy egy egységként kezeljék, és támogassák pánafrikai
integrációs folyamatában, amely magában foglalja Észak-Afrikát, Fekete-Afrikát és Dél-Afrikát, és mivelaz AU létrehozta saját stratégiai programját Afrika fejlesztése céljából;
M. mivel a fenntartható fejl ődésről szóló, 2002. évi johannesburgi világ-csúcstalálkozón a kormányok meg-
állapodtak abban, hogy a felel ősségteljes kormányzásnak a hatékony és eredményes környezetvédelmi,
társadalom- és gazdaságpolitikákon, az emberek összességének szükségleteire választ adó demokratikusintézményeken, az emberi jogokon és a jogállamiságon, a korrupcióellenes intézkedéseken, a nemekközötti egyenl őségen és a beruházásoknak kedvez őkörnyezeten kell alapulnia;
N. mivel dönt őjelent őségű
, hogy a közös stratégia holisztikus megközelítést alkalmazzon az emberi jog-
okkal kapcsolatban, ideértve a gazdasági, szociális és kulturális jogokat is;
O. mivel az AU intézményei meglehet ősen új kelet űek, és még nem érték el azt az integrációs, szervezeti és
hatékonysági szintet, mint az EU-intézmények;C 263 E/636 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
P. mivel a hatékonyság és a kölcsönös elszámoltathatóság magában foglalja a tervezhet őés hosszú távú
pénzügyi forrásokat, a világos ütemezést és a kötelezettségvállalások mindkét fél általi teljesítését is;
Q. mivel az elszámoltathatóság túl gyakran a nemzeti végrehajtástól kiindulva a fejlesztési partnerekig
terjed, ezzel megkerülve a nemzetközi megállapodásokkal kapcsolatos bárminem űparlamenti jóváha-
gyást (valamint a civil társadalommal és a helyi hatóságokkal folytatott konzultációt);
R. mivel Afrika történelme során elhanyagolható mértékben járult hozzá az éghajlatváltozáshoz, ugyan-
akkor mint kontinens feltétlenül súlyosabban szenvedi meg annak következményeit (az IPCC becsléseiszerint Afrikában 2020-ig 75 –250 millió ember lesz kitéve az egyre nagyobb mérték űvízhiánynak, és
ugyanezen id őpontig néhány országban a csapadékfügg őmezőgazdasági termények 50%-os csökkenése
várható);
S. mivel Afrika természeti er őforrásainak kimerülése súlyosan veszélyezteti a szegénység csökkentését és a
Millenniumi Fejlesztési Célok megvalósítását;
T. mivel Afrika az ökoszisztéma szempontjából sokféle szolgálatot tesz a világnak, többek között a szén
megkötése trópusi erd ői által, anélkül, hogy ezért méltányos ellentételezést kapna;
A közös stratégia folyamata, felépítése és elvei
Folyamat és felépítés
1. üdvözli a trojka 2007. május 15-i tervezetét mint a közös stratégia irányába tett els őegyüttes er őfe-
szítést;
2. sajnálatának ad hangot amiatt, hogy az Afrikára vonatkozó fent említett 2005-ös EU-stratégiát anélkül
fogadták el, hogy részletes konzultációt folytattak volna az AU intézményeivel és az afrikai kormányokkal ésparlamentekkel, és hogy bármilyen szinten bevonták volna az európai és afrikai civil társadalmat és a helyihatóságokat; megjegyzi ezzel kapcsolatban, hogy ez a stratégia láthatóan nagymértékben azokat a f őtémá-
kat tárgyalja, amelyekkel a javasolt új közös stratégia foglalkozik, így felmerül annak a kockázata, hogy azAfrika fenntartható fejl ődése szempontjából fontos más kérdések kimaradnak a stratégiából; reméli, hogy a
javasolt új stratégia az AU intézményeivel folytatott részletekbe men őkonzultáció eredménye lesz;
3. sajnálja, hogy a Bizottság és az EU Tanácsa, valamint az Afrikai Unió Bizottsága és Végrehajtó Tanácsa
által a közös stratégia létrehozására és elfogadására megállapított határid ők komolyan korlátozzák a folya-
matot; megjegyzi, hogy kihívást jelent a parlamentek teljes kör űrészvételének biztosítása; hangsúlyozza,
hogy a nem állami szerepl őket és helyi hatóságokat sürg ősen és teljes mértékben be kell vonni a folyamatba,
valamint figyelembe kell venni a közös stratégia elfogadásának, végrehajtásának, nyomon követésének ésértékelésének minden szakaszában, mivel a lisszaboni csúcstalálkozót egy hosszabb, nyílt folyamat mérföld-kövének kell tekinteni;
4. üdvözli a Bizottság azon kijelentését, miszerint „a Parlamentnek egyértelm űen fontos szerepet kell
játszania a folyamatban ”, valamint azt az ígéretét, hogy „rendszeresen tájékoztatja a Parlamentet a közös
stratégia el őkészítése terén tett el őrelépésekr ől”, továbbá hogy bátorította a Parlamentet, hogy „vegyen részt
a vitákban, és valóban vállaljon kezdeményez őszerepet ”; megjegyzi azonban, hogy a tárgyalások menetrend-
jét az Európai Bizottság és az Afrikai Unió Bizottsága rögzíti, ezért elvárja, hogy az Európai Bizottság és az
Afrikai Unió Bizottsága tegyenek tényleges lépéseket az Európai Parlament és a Pánafrikai Parlament bevo-
nására a közös stratégia el őkészítésének folyamatába, valamint elfogadásának és végrehajtásának szakaszaiba;
Közös elvek és elképzelések
5. egyetért az AU Végrehajtó Tanácsának nyilatkozatával, amely szerint „Afrika és Európa osztja azt a
fejlődésrő
l, békér ől, biztonságról és jólétr ől alkotott közös elképzelést, amely az embereket helyezi az er őfe-
szítések középpontjába. Ezen elképzelés mozgatórugója a kölcsönös tiszteleten, közös érdekeken és együttescélokon alapuló partnerség, amely a gazdasági és társadalmi fejl ődés eszközeként mindkét régiót kötelezi a
regionális integráció elmélyítésére. Afrikának és Európának azonos az elképzelése a demokrácia, a felel ősség-
teljes kormányzás és az emberi jogok fejlesztését illet ően is, amelyeket a fejl ődés el őmozdítására és az
együttm űködés további er ősítésére szolgáló univerzális értékeknek tekintenek, a szolidaritás és a két konti-
nens oszthatatlanságának tiszteletben tartása mellett ”;2008.10.16. HU C 263 E/637 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
6. rámutat arra, hogy a humanitárius segítségnyújtás egyike a nemzetközi közösség rendelkezésére álló
azon eszközöknek, amelyek segítségével megvédhetik a fenyegetett lakosságot, és hangsúlyozza, hogy az EUnem kívánja válasz nélkül hagyni a nemzetközi humanitárius jogok (NHJ) ellen elkövetett efféle jogsértése-ket; felhívja a tagállamokat és az uniós intézményeket, hogy kezdeményezzenek részletekbe men őpolitikai
vitát a beavatkozási jogról –vagy éppen kötelezettségr ől–azokra az esetekre nézve, amikor súlyosan meg-
sértik a nemzetközi humanitárius jogot és/vagy az emberi jogokat, figyelembe véve a Nemzetközi Beavatko-zás és Állami Szuverenitás Bizottság „A védelmezés felel őssége ”című, 2001. decemberi jelentésének követ-
keztetéseit és ajánlásait is;
7. hangsúlyozza, hogy a közös elveknek és elképzelésnek ki kell terjedniük a jogállamiság, a részvételi
demokrácia, a pluralizmus és az alapvet őszabadságok tiszteletére, amelyeket a fent említett Kairói Nyilatko-
zat mind elismer;
8. üdvözli a fent említett trojka 2007. május 15-i tervezetében felsorolt célkit űzéseket, amelyek a követ-
kezők: i. EU –Afrika politikai partnerség; ii. a béke, a biztonság, a fenntartható fejl ődés, az emberi jogok és a
regionális és kontinentális integráció folyamatos el őmozdítása Afrikában a Millenniumi Fejlesztési Célok
elérése érdekében; iii. globális kihívások közös kezelése; iv. „emberközpontú partnerség ”; ragaszkodik
ahhoz, hogy a fenti célkit űzésekben pontosan tükröz ődjenek az afrikaiak prioritásai, és rámutat arra, hogy
mindazonáltal a fejl ődés a stratégia kiemelt célkit űzése;
9. felkéri a Bizottságot annak tisztázására, hogy az új stratégia hogyan viszonyul a Cotonoui Megállapo-
dás szerinti országos stratégiai dokumentumokhoz és a nemzeti és regionális indikatív programokhoz,továbbá hogy a 2007. decemberi új közös stratégia létrehozásából kialakuló lehetséges új elemek miképpbefolyásolják majd ezeket a stratégiai dokumentumokat és indikatív programokat;
10. sajnálja, hogy a Bizottság és a Tanács stratégiához való hozzájárulása nem támogatja Afrika egyik f ő
kérését, miszerint Afrikát egy egységként kell kezelni; ebben az összefüggésben megjegyzi, hogy a „konti-
nensek közötti ”megközelítést kell alkalmazni a politikai párbeszéd és a tárgyalások szintjén, anélkül azon-
ban, hogy a politikák végrehajtásának szintjén akadályokba ütközzön a differenciált megközelítés alkalma-zása; felkéri az EU intézményeit, hogy fejlesztési együttm űködési eszközeiket igazítsák az AU ezen új politi-
kai követeléséhez, és teljes mértékben támogassa Afrika kontinentális szint űpolitikai és gazdasági integrációs
folyamatát;
11. felkéri az EU intézményeit, hogy alakítsanak ki egy új programozható és tervezhet őpánafrikai pénz-
ügyi keretet az Európai Fejlesztési Alap (EFA), a fejlesztési együttm űködési eszköz tematikus eszközeinek és
az európai szomszédsági és partnerségi támogatási eszköz pénzeszközeinek felhasználásával az új közösstratégia végrehajtásának finanszírozása és támogatása érdekében;
12. sajnálatának ad hangot amiatt, hogy a közös stratégia nem hivatkozik az AU Végrehajtó Tanácsa
2004 –2007-es stratégiai tervére, és sürgeti az Európai Bizottságot, hogy az általa javasolt cselekvéseket az
AU intézményeinek és az általuk kidolgozott kezdeményezéseknek és prioritásoknak politikai, pénzügyi,logisztikai, technikai és az emberi er őforrások tekintetében történ őtámogatására összpontosítsa, ahelyett,
hogy újabb adományozókra épül őkezdeményezésekre és párhuzamos struktúrákra tenne javaslatot;
13. meger ősíti, hogy mindkét fél felel ősségvállalására szükség van a hozzájárulásokat, a párbeszédet és a
kölcsönös elszámoltathatóságot illet ően; ebben az összefüggésben ragaszkodik ahhoz, hogy a közös straté-
giának figyelembe kell vennie azt a tényt is, hogy a partnerek a jogok és felel ősségek tekintetében egyenl
őek,
azonban integrációs szintjüket, valamint pénzügyi, technikai és emberi er őforrásaik fejlettségét és rendelke-
zésre állását illet ően nem, továbbá hogy a stratégiát reálisan kell végrehajtani, amelynek eredményeképp e
realitás összefüggésében meg kell határozni a „partnerséget ”és az „önállóságot ”;
Struktúra: a cselekvés négy kiemelt területe
14. ragaszkodik ahhoz, hogy a közös kötelezettségvállalás az igazságos és fenntartható fejl ődés biztosítá-
sára és a szegénység megszüntetésére vonatkozzon, és ez legyen egyben az EU –Afrika együttm űködés átfogó
célkit űzése is, valamint a különböz őszakpolitikákat kombináló intézkedéscsomag alapja, továbbá hangsú-
lyozza a Millenniumi Fejlesztési Célok központi szerepét, amelyek globálisan elfogadott keretet kínálnak acélkit űzéshez;C 263 E/638 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
15. véleménye szerint a közös stratégiának hangsúlyoznia kell a n ők, a fiatalok és a civil társadalmi
szervezetek szerepét is Afrika fejl ődési folyamataiban;
16. felkéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a koherenciát ezen új stratégia és olyan más európai
politikák között, amelyek hátrányosan érinthetik az EU és Afrika közötti új stratégiai partnerség el őmozdí-
tását, különös tekintettel a kereskedelem-, környezetvédelmi, migrációs és agrárpolitikára; ragaszkodik hozzá,hogy az EU és Afrika közötti politikai párbeszédnek ki kell terjednie ezekre a kérdésekre;
Béke és biztonság
17. a konfliktusok és konfliktushelyzetek átfogó megközelítését támogatja, amely a védelmezés felel őssé-
gének koncepcióján alapul, és magában foglalja a konfliktusmegel őzést, a rendezést, a konfliktuskezelést és
az újjáépítést;
18. meggy őződése, hogy a politikai, gazdasági és társadalmi fejl ődés irányába tett els őlépésként létfon-
tosságú a béke, és hogy a fenntartható és igazságos gazdasági fejl ődés a tartós béke elengedhetetlen el őfel-
tétele;
19. véleménye szerint a konfliktusmegel őzés alapvet őfeltétele a tartós békének, ezért felszólít az Afrikai
Unió és az EU közötti közös stratégia kidolgozására annak érdekében, hogy egy fenntartható fejlesztési
politika elindítása segítségével kezeljék a konfliktusok strukturális okait az afrikai népesség alapvet őszük-
ségleteinek kielégítése, illetve a munkanélküliség és a társadalmi és gazdasági igazságtalanságok elleni küzde-lem céljából;
20. emlékeztet arra, hogy a fenntartható béke és biztonság megteremtése érdekében a törékeny államok
helyzetét olyan konfliktusérzékeny megközelítéssel kell kezelni, amely figyelembe veszi az emberek bizton-ságának javítását, és foglalkozik a konfliktus politikai gazdaságtanával, valamint az egyenl őtlenség és a meg-
különböztetés forrásával; felszólít az uniós politikák koherensebbé tételére, például az EU fegyverkereskede-lem ellen őrzésével kapcsolatos érvényes kötelezettségvállalásainak végrehajtása útján, vagy az EU fegyverex-
portra vonatkozó magatartási kódexének egy jogilag kötelez őerejűKKBP közös állásponttá való
átalakításával, valamint a kézi l őfegyverek és könny űfegyverek (SALW) tiltott felhalmozása és kereskedelme
elleni küzdelemre irányuló EU-stratégia végrehajtásának felgyorsításával; ebben az összefüggésben hangsú-lyozza, hogy a konfliktusok megoldásánál még nagyobb jelent ősséggel bír a konfliktusok megel őzése; nem-
zetközi segítségnyújtásra szólít fel olyan, földrajzi alapon felállított regionális megfigyel őközpontok létreho-
zása céljából, amelyek képesek észlelni az etnikumok, vallások vagy nyelvek közötti feszültségek súlyosbo-dását, és figyelmeztetni a nemzetközi közösséget azokra a helyzetekre Afrikában, amelyek er őszakba
csaphatnak át;
21. felszólítja a Bizottságot és delegációit, hogy legyenek különösen éberek, és id őben figyelmeztessék a
nemzetközi közösséget a kontinensen jelentkez ő, etnikai és vallási feszültségeket magukban hordozó helyze-
tekre;
22. úgy véli, hogy szigorítani kell az illegális fegyverkereskedelem elleni, érvényes uniós magatartási kóde-
xet annak érdekében, hogy gátat lehessen vetni a kézi l őfegyverek és könny űfegyverek elterjedésének, amely-
nek következtében számos fejl ődőországban állandósulnak az er őszakos konfliktusok; úgy gondolja, hogy a
közös stratégia el őfogja segíteni a fegyverkereskedelem elleni küzdelmet;
23. elismeri, hogy a már jelenleg is törékeny helyzet űállamokat további megpróbáltatásnak teszi ki az
éghajlatváltozás; az EU –
Afrika éghajlatváltozási és energetikai partnerség összefüggésében hangsúlyozza,
hogy átfogó megközelítést kell kidolgozni az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásban, annak biztonságivonatkozásait illet ően, ideértve a katasztrófamegel őzés meger ősítését, valamint a felel ősségteljesebb kor-
mányzást és jobb konfliktusmegel őzést;
24. egyetért azzal, hogy az Afrikai Béke Eszközt meg kell er ősíteni, és arra ösztönzi a többi polgári
mechanizmust, hogy megnövelt összeg ű, rugalmas és fenntartható finanszírozáson keresztül járuljanak
hozzá ehhez; hangsúlyozza, hogy a fejlesztéspolitika egyike azoknak a f őeszközöknek, amelyek az instabi-
litás gyökerét képez őokok kezelésére szolgálnak, azonban nem rendelhet őalá a biztonságpolitikának; ebben
az összefüggésben rámutat arra, hogy a hivatalos fejlesztéstámogatás (ODA) tekintetében a Gazdasági Együtt-működési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési Segítségnyújtási Bizottsága (OECD/DAC) által meghatározott
kritériumok jelenleg túl általánosak ahhoz, hogy megakadályozzák egyes kiadások olyan szükségletekhezvaló rendelését, amelyek nem kapcsolódnak szigorúan a szegénység elleni küzdelemhez és a valódi segítség-nyújtáshoz, és hangsúlyozza, az EFA nem megfelel őforrás az Afrikai Béke Eszköz jöv őbeli feltöltéséhez;2008.10.16. HU C 263 E/639 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
25. hangsúlyozza a fenntartható demokrácia fontosságát –beleértve a felel ősségteljes kormányzást és a
demokratikus választásokat –, aminek ki kell terjednie a parlamenti kapacitásépítésre is, ösztönözve különö-
sen az EP, a PAP és az afrikai regionális parlamentek együttm űködését, valamint a civil társadalom kialaku-
lását és a helyi hatóságok politikai párbeszédben való részvételét, különös tekintettel az afrikai és európaicivil társadalmi szervezetek közötti együttm űködés és csere el őmozdítására;
26. ebben az összefüggésben felszólít az EU és az AU, valamint más afrikai regionális testületek által
végzett választásmegfigyelési tevékenységek meger ősítésére, és hangsúlyozza e választásmegfigyel őmisszók
további együttm űködésének szükségességét;
27. hangsúlyozza a fegyveres er ők demokratikus ellen őrzésének fontosságát; ebben az összefüggésben
felszólítja az EU-t, hogy fokozza er őfeszítéseit a biztonsági ágazat reformja (SSR) terén, nevezetesen az
SSR-re vonatkozó bizottsági és tanácsi dokumentumtervezet teljes kör űvégrehajtásával;
28. felszólít arra, hogy a közös stratégiába foglaljanak bele olyan rendelkezéseket, amelyek a büntetlenség
kérdésével foglalkoznak; ebben az összefüggésben felszólít Afrika jogi és igazságszolgáltatási rendszereinekés azok demokratikus ellen őrzési mechanizmusainak az emberi jogokkal összhangban történ őmeger ősíté-
sére annak érdekében, hogy képesek legyenek Afrikában bíróság elé állítani azon személyeket, akik súlyosemberiség elleni b űncselekményeket követtek el; felhívja a figyelmet arra, hogy jelent őse lőrelépés történt a
nemzetközi bíróság létrehozását követ ően;
29. felszólítja az afrikai béke és biztonság el őmozdításában részt vev ővalamennyi szerepl őt a nemek
közötti egyenl őség figyelembevételére és a n ők képviseletének meger ősítésére a konfliktusrendezésekkel kap-
csolatos valamennyi döntéshozatali szinten, beleértve az összes polgári és katonai békefenntartó missziót;arra sürgeti az ENSZ-tagállamokat, hogy teljes mértékben valósítsák meg az ENSZ Biztonsági Tanácsának„Nők, Béke és Biztonság ”című(S/RES/1325), 2000. október 31-én elfogadott állásfoglalását;
30. ösztönzi az arra irányuló munkát, hogy az ENSZ meghatározza a konfliktusok forrását, annak érde-
kében, hogy hatékonyabban küzdhessen a háborút finanszírozó gazdasággal szemben;
31. felszólít arra, hogy a konfliktusérzékenységet érvényesítsék általános elvként a közös stratégia vala-
mennyi célkit űzésében: nem csak a békével és biztonsággal kapcsolatos kérdésekben, hanem a kereskede-
lemben, a természeti er őforrásokkal való gazdálkodásban, az éghajlatváltozási kérdésekben és más kulcsfon-
tosságú fejlesztési témákban is;
32. felszólít egy olyan kötelezettségvállalás beépítésére a közös stratégiába, amely szerint a felek a termé-
szetes er őforrások illegális kereskedelmének mint a konfliktusok mozgatórugójának kezelése érdekében meg-
állapodnak a nemzetközi fellépésr ől, ideértve annak meghatározását is, hogy mi tekintend őkonfliktusforrás-
nak; felszólít egy szakért ői csoport kinevezésére, amely többoldalú megközelítést dolgoz ki ezzel a kérdéssel
kapcsolatban;
Kormányzás, beleértve az emberi jogokat és a jogállamiságot is, és kölcsönös elszámoltathatóság
33. emlékeztet arra, hogy a kormányzási koncepciót, valamint az annak értékelésére használt mutatókat
nem szabhatják meg küls őszerepl ők, hanem azt a helyi szerepl őkkel partnerségben, közös értékek és nem-
zetközileg elismert normák alapján kell kidolgozni;
34. hangsúlyozza a felel ősségteljes kormányzás és a demokratikus választások jelent őségét; felszólít a
parlamenti képvisel őkre és a civil társadalomra irányuló kapacitásépítési intézkedések fokozottabb támogatá-
sára, a költségvetési ellen őrzés és a korrupció elleni küzdelem biztosítása céljából;
35. ismételten hangsúlyozza, hogy támogatja az AKCS –EU Közös Parlamenti Közgy űlés 2005. áprilisi,
9. ülésén megfogalmazott kérést, miszerint a felel ősségteljes kormányzás, a jogállamiság, a demokratikus
struktúrák, valamint a szabad választásokon alapuló pluralisztikus demokráciákban a kormány és az ellen-zék közötti interakció fenntartható meger ősítése érdekében az EFA-el őirányzatok egy megfelel őhányadát a
parlamenti képvisel ők és a politikai, gazdasági és társadalmi vezet ők politikai oktatására és képzésére hasz-
nálják fel; véleménye szerint ezeket a pénzeszközöket fels őfokú közigazgatási képzési intézmények létreho-
zására és a parlamenti képvisel ők, helyi hatóságok képvisel őinek és a politikai pártokban és szövetségekben
felelős tisztséget betölt őszemélyek politikai képzésére kell felhasználni;C 263 E/640 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
36. egyetért azzal, hogy a kormányzás meger ősítése az afrikai országokban els ődleges feladat; megjegyzi
azonban, hogy a kormányzást mindkét oldalon er ősíteni kell –az európai oldalon különösen a segélyekkel
kapcsolatban tett kötelezettségvállalások kormányzását és elszámoltathatóságát, illetve az adományozókhatékonyabb koordinációját illet ően, az úgynevezett „támogatói mostohák ”fokozottabb figyelembe vétele
céljából; hangsúlyozza, hogy a nemzeti és kontinentális parlamenteknek, a nem állami szerepl őknek és a
helyi hatóságoknak fontos szerepet kell játszaniuk ezen a területen;
37. üdvözli az EU –AU emberi jogi párbeszéd 2007. szeptemberi elindítását; reméli, hogy ez id ővel egy
olyan hatékony platformmá alakul, amely kezeli az egyes országok sürget őkérdéseit, és amely ezzel egyide-
jűleg lehet őséget kínál az EU és az afrikai partnerek számára a feleket egyaránt érint őterületek azonosítására
és fellépéseik koordinálására az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa és más ENSZ-szervek keretében;
38. megismétli a Bizottsághoz és a Tanácshoz intézett felhívását, hogy rendszeres összefoglalást kell kap-
nia az EU harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédeinek tartalmáról és eredményeir ől, külön
kiemelve az EU –AU emberi jogi párbeszédet;
39. hangsúlyozza az Európai Parlament és az afrikai parlamentek parlamentközi szerveinek –különösen
az AKCS –EU Közös Parlamenti Közgy űlés és az Euromed Közös Parlamenti Közgy űlés–szerepét a béke és
biztonság, a felel ősségteljes kormányzás és a demokrácia el őmozdításában, valamint abban, hogy hatékony
platformmá váljanak az együttm űködés és a közös érdek űügyek kezelése terén;
40. felhív az EU és Afrika között a kormányzásról folytatott folyamatos párbeszédre és párbeszéd plat-
formjainak megteremtésére különböz őszinteken, hogy nézeteltérés vagy politikai válság esetén a párbeszéd
ne szakadjon meg;
41. kiemeli, hogy a nem kormányzati szervezetek saját jogukon fejlesztési szerepl ők, és jelent ős hozzájá-
rulásokat tesznek olyan területeken, mint a kormányzás, a béketeremtés és konfliktusrendezés, szociálisszolgáltatások nyújtása, emberi jogok, nemek közötti egyenl őség, a szegénység csökkentése és ismeretátadás;
hangsúlyozza, hogy az EU –Afrika partnerségnek a nem kormányzati szervezetekkel való konzultáció elvét
kell követnie a politikák megfogalmazásában és a végrehajtási folyamatokban, valamint a programok meg-állapításában;
42. felszólít arra, hogy nagyobb mértékben támogassák a már létez őafrikai kezdeményezéseket, mint
például az afrikai szakért ői értékelési mechanizmust (APRM) –amely az afrikai vezet ők eddigi legkomolyabb
erőfeszítése a kormányzás javítás érdekében a kontinensen –, valamint az AU által elindított különböz ő
eszközöket, amelyeknek köszönhet ő
en az afrikaiak jobban magukénak fogják érezni a folyamatot;
43. komoly aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság által az egyes AKCS-országok tekintetében
kialakított „kormányzási profilokat ”–amelyek iránymutatást adnak majd a fejlesztéstámogatás programozá-
sára a 10. EFA keretében rendelkezésre bocsátott 2,7 milliárd euró tekintetében –az érintettek bárminem ű
részvétele nélkül készítették el; megjegyzi, hogy a kedvezményezett országok kiegészít őfinanszírozásra való
jogosultságát olyan kérdésekkel kapcsolatos kritériumrendszer alapján ítélték meg, mint a migráció, kereske-
delmi liberalizáció és a terrorizmus elleni küzdelem, és csupán egyetlen kritérium kapcsolódott közvetlenül a
Millenniumi Fejlesztési Célokhoz; nagyfokú aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság „profiljai ”
kockáztatják az APRM folyamatának elmélyítését, valamint hogy a Bizottság az APRM-folyamat kereteinkívül egy „Kormányzási Fórum ”elindítását javasolja –csak azt követ ően, hogy a kiegészít őfinanszírozás
programozása befejez ődött–, továbbá amiatt, hogy „A pánafrikai kormányzási struktúra ( …) hatékonyabb
támogatása érdekében az EU megvizsgálja, hogy milyen új módszerekkel lehet még több közösségi és tagál-lami pénzeszközt bevonni ”; felkéri a Bizottságot, hogy konzultáljon az Európai Parlamenttel és Tanáccsal és
tájékoztassa őket e finanszírozás nyomon követésér ől és végrehajtásáról, hogy megbizonyosodjon arról,
hogy ezeket kormányzati kezdeményezésekhez, az AU kormányzati programjának és az APRM-folyamattámogatásához rendelik;
44. ragaszkodik ahhoz, hogy a kölcsönös elszámoltathatóság azt is jelenti, hogy az EU-nak kezelnie kell
az EU különböz őegyüttm űködési megállapodásaiban és a pénzügyi eszközeiben tapasztalható következet-
lenségeket, valamint a különböz őEU-szerepl ők (tagállamok, a Bizottság és annak különböz őszolgálatai)
közötti összhang hiányát is, illetve, hogy az EU intézményeknek világosan be kell számolniuk értékeléseik-ben a bel- és külpolitikai koherenciával kapcsolatban tett el őrelépésekr ől;2008.10.16. HU C 263 E/641 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
45. ragaszkodik ahhoz, hogy a fent említett kapcsolatok részeként mind az EU, mind pedig az afrikai
partnerek ismerjék el azt a kötelezettségüket, hogy nemzetközi fejlesztési és befektetési politikáikban ésgyakorlataikban tiszteletben kell tartaniuk, védeniük kell és végre kell hajtaniuk az emberi jogi kötelezettsé-geiket;
46. sürgeti a Bizottságot és a Tanácsot, hogy folytassa a fejlesztési célú politikai koherenciára irányuló
munkáját olyan más EU-politikákkal kapcsolatban, mint a kereskedelem, mez őgazdaság, halászat, migráció
(agyelszívás), fegyverkereskedelem stb.;
47. hangsúlyozza a földrajzi stratégiai dokumentumok parlamenti ellen őrzésének fontosságát; ezért
üdvözli a Tanács azon döntését, hogy „tájékoztatás céljából ”átadja az AKCS országos stratégiai dokumentu-
mok tervezetét az AKCS –EU Közös Parlamenti Közgy űlésnek, azonban rámutat arra, hogy ez csupán az els ő
lépés, és a parlamenteknek lehet őséget kell adni arra, hogy teljes kör űellen őrzést gyakoroljanak e progra-
mozási dokumentumokkal kapcsolatban;
48. megjegyzi, hogy a meger ősített EU –Afrika partnerségnek magával kell vonnia Afrika globális színté-
ren betöltend őszerepe kialakításának támogatását, valamint euró-afrikai szövetségek megalapozását is olyan
kérdésekben, mint az éghajlatváltozás és elsivatagosodás, kereskedelem, a nemzetközi fejlesztési architektúrairányítása, amely kiterjed a nemzetközi pénzügyi intézményekre is;
49. megjegyzi, hogy koherenciának kell fennállnia az EU –afrikai partnerség valamennyi szempontja
között, és hogy az energia partnerség célkit űzéseit a demokratikus kormányzási partnerség és a béke és
biztonság partnerségek célkit űzéseivel összhangban kell kifejleszteni;
50. sürgeti az Európai Bizottságot és az AUC-t, hogy az AU-ra irányuló támogatási programját használja
arra, hogy megkönnyítse az afrikai parlamentek, helyi hatóságok és nem állami szerepl ők hozzáférését az
AU-ban folyó f őbb politikai párbeszédhez, és az 55 millió euró egy részét kifejezetten a PAP er ősítésére
különítse el;
51. egyetért a PAP-pal abban, hogy sürg ősen meg kell er ősíteni az Afrikai Bíróság és az Afrikai Emberi
Jogi Bizottság szerepét és kapacitásait, beleértve a pénzügyi önállóságot is, és növelni kell azon AU-tagálla-mok számát, amelyek ratifikálták a Bíróság létrehozásáról szóló jegyz őkönyvet, továbbá arra kell törekedni,
hogy a magánszemélyek és a nem kormányzati szervezetek közvetlenül a hozzáférést kapjanak ahhoz, ésfelhívja az Európai Bizottságot és az AUC-t, hogy terjesszenek el őolyan javaslatokat, amelyek segíthetnének
biztosítani, hogy ez az alapvet őszükséglet kielégítésre kerül;
52. hangsúlyozza, hogy kifejezetten szükség van az emberi jogok általános érvényesítésére az AU vala-
mennyi szervénél, annak biztosítása érdekében, hogy teljes mértékben ki lehessen használni az emberi jogijogsértések kezelésére szolgáló lehet őségeket;
53. cselekvési pontok beépítését kéri a közös stratégiába a béke és a nemzetközi igazságosság meger ősí-
tésének el őmozdítása és a nemzetközi b űnözés elleni harc terén a nemzetközi joggal összhangban, meg-
fogalmazva, hogy az EU és a tagállamok törekednek arra, hogy megosszák tapasztalataikat az afrikai álla-mokkal azon jogi kiigazítások elfogadása terén, amelyek a Nemzetközi Büntet őbíróság római alapokmányá-
hoz való csatlakozáshoz szükségesek, és ezért technikai segítségnyújtást biztosítanak és szorosegyüttm űködést alakítanak ki a római alapokmányhoz való csatlakozáshoz és annak végrehajtásához szük-
séges jogalkotási és alkotmányos módosítások elvégzése céljából;
54. hangsúlyozza, hogy a helyi és nemzeti szint űkormányzás meger ősítésére szolgáló partnerségeknek ki
kell terjednie a kapacitásépítésre, hogy a nemzeti döntéshozatali folyamatokban figyelembe vegyék az éghaj-lat-változási megfontolásokat, továbbá az éghajlatváltozásról szóló nemzetközi tárgyalásokon és a többoldalúintézményekben való részvétel meger ősítésére, valamint a kockázatkezelési és katasztrófa-megel őzési straté-
giák javítására;
Gazdasági növekedés, kereskedelem és regionális integráció
55. hangsúlyozza, hogy a fejlesztéstámogatás szükséges, de nem elégséges feltétele a szegénység leküzdé-
sének, és csak méltányos és fenntartható gazdasági növekedés képes lehet ővé tenni, hogy az országok elin-
duljanak a fejl ődés útján, és az emberek fokozatosan maguk mögött hagyják a szegénységet; mindez azzal a
feltétellel lehetséges, hogy a növekedés a helyes hazai szociál- és környezetvédelmi politikával társul;C 263 E/642 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
56. úgy véli, hogy a közös EU –Afrika stratégiának olyan fenntartható fejlesztési politikán kell alapulnia,
amely figyelembe veszi az afrikai népesség valós igényeit, és arra irányul, hogy tisztességes jövedelmet biz-tosítson a kistermel őknek, növelje a helyi termelést, garantálja az élelmezésbiztonságot és a vidéki megélhe-
tést, kiépíti a hazai és regionális piacokat az afrikai szegénység leküzdése érdekében;
57. úgy ítéli meg, hogy a közös stratégiának figyelembe kell vennie az éghajlatváltozás afrikai országokra
gyakorolt pusztító hatását, ezért felszólítja az AU-t és az EU-t, hogy az éghajlatváltozást helyezze annak
homlokterébe;
58. elismeri a külföldi állami és magánbefektetéseknek a fejl ődés ösztönzésében játszott szerepét; felszólít
arra, hogy a közös stratégia tartalmazzon segítségnyújtási és kapacitásépítési intézkedéseket annak érdeké-ben, hogy az afrikai országok vonzó befektetési környezetet teremthessenek;
59. sajnálattal tölti el, hogy –miközben a szegénység csökkentése és a Millenniumi Fejlesztési Célok
2015-ig történ őmegvalósítása els ődleges prioritás marad –a fent említett 2007. május 15-i trojka terveze-
téből hiányoznak az olyan konkrét javaslatok, amelyek a növekedést a kis- és középvállalatok és a közvetlen
külföldi befektetések támogatásán, a tulajdonjogok meger ősítésén és az adminisztratív terhek csökkentésén
keresztül kívánják ösztönözni;
60. sürgeti, hogy az EU gy őződjön meg arról, hogy a hitelez őszervezetek, mint például az Európai
Beruházási Bank (EBB) és a Vállalkozásfejlesztési Központ (CDE) támogatják az afrikai kis- és középvállalko-zásokat, továbbá hogy tartsák tiszteletben a Világbank nyersanyag-kitermel őiparágakról készített 2004. évi
jelentésében a természetes er őforrások kiaknázása terén a felel ősségteljes kormányzással kapcsolatban rögzí-
tett elveket; úgy véli, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani az informális ágazatra, és ki kell terjeszteni, és
ösztönözni kell a mikrofinanszírozás gyakorlatát, azzal a céllal, hogy azt a n ők lehet őségei kiterjesztésének
és társadalmi beilleszkedésüknek az eszközévé tegyék;
61. hangsúlyozza, hogy a kereskedelem liberalizálása a gazdasági növekedés, valamint a politikai és társa-
dalmi fejl ődés egyik leghatékonyabb ösztönz ője; elengedhetetlen a szegénység csökkentése szempontjából,
továbbá a fenntartható világszint űfejlődés egyik fontos mozgatórugója;
62. rámutat, hogy a gazdasági partnerségi megállapodásokra fejlesztési megállapodásokként kell tekinteni,
és eszerint kell tárgyalni róluk, azaz azoknak az AKCS-régiók tekintetében az asszimetria elvén, az AKCS-régiók integrációjának támogatásán, az AKCS-régiókban a kereskedelem és a befektetések el őmozdítása cél-
jából szilárd és megbízható keret létrehozásán és az Európai Unió piacainak teljes megnyitása el őtt a regio-
nális piacok létrehozásán és megszilárdításán kell alapulniuk; ezért kéri a Bizottságot, hogy adott esetbenhalassza el a piacok megnyitását addig, amíg a konkrét fejlettségi szintek megvalósulnak, és kéri a Bizottsá-got, hogy találjon megoldásokat a tárgyalások folytatása mellett;
63. elismeri, hogy a gazdasági partnerségi megállapodások az afrikai kereskedelem és regionális integráció
fontos eszközeivé válhatnak, amennyiben lényegük teljes mértékben összhangban van a fejlesztéspolitikai
célkit űzésekkel, és csak azzal a feltétellel, ha ezek „fejlesztésbarát eszközök ”, és lehet ővé teszik a mentessé-
geket és a hosszú átmeneti id őszakokat, amennyiben az új piaci helyzethez való alkalmazkodás érdekében a
hazai gyártóknak és iparágaknak erre szüksége van;
64. úgy véli, hogy a közös stratégiának ösztönöznie kell az EPA-k és az észak-afrikai kereskedelmi meg-
állapodások közötti koherencia feltárására irányuló párbeszédet, azzal a céllal, hogy ezek az afrikai konti-nentális integráció épít őelemeivé váljanak;
65. egy diverzifikáción alapuló differenciált megközelítés bevezetésére hív fel, amely támogatja azokat a
bevált gyakorlatokat, amelyek tisztességes munkafeltételeket garantálnak a fejl ődőországokban, mint például
a tisztességes kereskedelmet támogató nemzetközi mozgalom, valamint támogatja a már létez őregionális
gazdasági közösségeket (REC) Afrikában, és lehet
ővé teszi, hogy a pánafrikai integráció saját ritmusát és
menetrendjét kövesse; hangsúlyozza, hogy a dél és dél közötti kereskedelem er ősítése, a regionális integráció
támogatása, valamint az afrikai és nem afrikai befektetések magas szinten tartása szintén nagy jelent őséggel
bír; ezek fényében hangsúlyozza az Afrika szélesebb kör űtermékgyártási és szolgáltatásnyújtási kapacitásá-
nak fejlesztésére irányuló fokozott technikai segítségnyújtás szükségességét;2008.10.16. HU C 263 E/643 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
66. ragaszkodik ahhoz, hogy a regionális gazdasági közösségek képezzék az afrikai integrációs folyamat
és a pánafrikai piac létrehozásának pilléreit, és nem csak közvetlenül Európával kellene foglalkoznia, és hogya gazdasági partnerségi megállapodások ne áshassák alá Afrika saját regionális integrációs menetrendjét,ellenben legyenek a dél-dél integráció és kereskedelem eszközei; felhívja ezért az EU-t, hogy tartsa tisztelet-ben Afrika saját integrációs folyamatát az Afrikai Gazdasági Közösséget létrehozó 1991-es szerz ődésben
megfogalmazottak szerint (az Abujai Szerz ődés), amely el őírja, hogy az Afrikai Gazdasági Közösséget foko-
zatosan hozzák létre, amit a meglév őés létrehozandó afrikai regionális gazdasági közösségek tevékenységei-
nek koordinálásán, harmonizációján és fokozatos integrációján keresztül valósítanak meg;
67. megjegyzi, hogy a szegénység Afrikában jellemz ően vidéki jelenség –Afrika szegényeinek több mint
70%-a a megélhetési és élelmezési célú mez őgazdaságtól függ –, mégis csökken a mez őgazdaságnak nyújtott
fejlesztési támogatás; ezért üdvözöl minden olyan további kezdeményezést, amely hozzájárul a kapacitásépí-téshez az afrikai mez őgazdasági ágazatban, például a vet őmagbankok és a növények diverzifikálására irá-
nyuló kutatás támogatásán keresztül, és felhív arra, hogy a helyi, hozzáadott értéket képvisel őexportok
feleljenek meg a „Bármit, csak fegyvert ne ”kezdeményezésnek;
68. emlékeztet a felel ősségteljes kormányzás és az átláthatóság fontosságára a természeti er őforrások
fejlesztési célú kiaknázása során; emlékeztet arra, hogy az er őforrások kiaknázásának ágazata csak akkor
válhat a fenntartható fejl ődés hajtóerejévé, ha a lehet őlegkisebbre csökkentik negatív társadalmi és környe-
zeti hatását, költségeit és hasznát pedig igazságosan elosztják a népesség között; felszólítja az EU-t, valamintaz afrikai és más partnereket, például Kínát, hogy fokozzák er őfeszítéseiket e cél elérése érdekében; felszólítja
az afrikai országokat annak biztosítására, hogy a bevételeket gazdaságaik diverzifikálására és termelési lánc-ban magasabb szinten lév őgazdasági tevékenységek fejlesztésére is felhasználják, amelyek meghaladják a
természeti er őforrások puszta kitermelését;
69. üdvözli a Bizottságnak az EU –Afrika energetikai partnerség elindítására tett kezdeményezését, elis-
merve, hogy a fenntartható energiaforrásokból származó és helyesen felhasznált jövedelem a gazdasági
növekedés és a fejl ődés motorjaként hasznosítható; hangsúlyozza, hogy a partnerségnek els ősorban arra
kell összpontosítania, hogy a hatékonyság és a megújuló energiaforrások alapján megfizethet őenergiát állít-
sanak a szegénység csökkentésének szolgálatába, ne pedig Európa energiaellátását biztosítsák;
70. hangsúlyozza, hogy a hosszú távú gazdasági növekedés és fejl ődés eléréséhez átfogó stratégiára van
szükség, amely arra irányul, hogy megfordítsák Afrika természeti er őforrásainak folyamatos kimerítését;
különösen hangsúlyozza annak sürg ős szükségességét, hogy megállítsák a folyamatos erd őirtást, és meg-
szüntessék az erd ők rombolását ösztönz őtényez őket; ebben az összefüggésben felszólítja az EU-t, hogy az
EU kibocsátás-kereskedelmi rendszerébe vezessen CO
2-kvótákat a trópusi erd őkre és a földhasználatra, és
ösztönözze a meggyengült ökoszisztémák helyreállítását;
Humán beruházások
71. megjegyzi, hogy Afrika prioritása minden partnerségben lakosainak társadalmi és gazdasági fejl ődé-
sére összpontosul;
72. emlékeztet arra, hogy a fejlesztési célok nem érhet ők el anélkül, hogy megvalósítanák a nemek
közötti egyenl őséget és a n ők jogait; megjegyzi, hogy az EU kulcsfontosságú politikai dokumentumaiban
megismételte a nemek közötti egyenl őség mellett tett kötelezettségvállalását, és maga az AU is messzemutató
kötelelezettségvállásokat tett ezen a területen, amelyeknek a partnerség alapját kell képezniük; ezért hangsú-lyozza, hogy a közös stratégiának hozzá kell járulnia a nemek közötti egyenl őség általános érvényesítéséhez,
valamint n ők lehet őségeinek kiterjesztésére irányuló egyedi és konkrét intézkedések végrehajtásához;
73. emlékeztet arra, hogy az egészségügy a gazdasági fejl ődés egyik legfontosabb mozgatórugója, és hogy
a gyermekhalandósági arányok a szegénység legpontosabb mutatói; ezért hangsúlyozza annak fontosságát,hogy a gyermekeket óvjuk a fert őzésekt ől, különösen azoktól, amelyeket az új és kevéssé használt oltó-
anyagokkal meg lehet el őzni;
74. hangsúlyozza a lánygyermekek védelmének fontosságát, valamint azt, hogy felhívják a figyelmet a
korai házasságra, a nemi er őszakra, az iskolai szexuális zaklatásra valamint a lányoknak a HIV/AIDS miatti
veszélyeztetettségére;C 263 E/644 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
75. hangsúlyozza, hogy a mindenkit megillet őoktatásra és egészségügyre vonatkozó jelenlegi nemzetközi
kötelezettségvállalásokat kifejezetten be kell építeni a közös stratégiába; megjegyzi, hogy az egészségügynekés az oktatásnak a szegényeket támogató fejlesztési stratégia középpontjában kell állnia, és hogy fokozottfigyelmet kell fordítani a szolgáltatásokhoz való hozzáférésre, különösen ami a n őket, a gyermekeket, a
sérülékeny csoportokat és a fogyatékkal él őszemélyeket illeti;
76. úgy ítéli meg, hogy a gyenge egészségügyi rendszerek, beleértve az emberi er őforrás válságát is, az
egészségügyre vonatkozó Millenniumi Fejlesztési Célok megvalósításának egyik f őakadálya, és hangsúlyozza,
hogy az egészségügyi rendszerek meger ősítésének a közös stratégia alapvet őelemét kell képeznie, aminek
része a nem állami egészségügyi szolgáltatók –például a közösségi beágyazottságú szervezeteknek az egész-
ségügyi szolgáltatások nyújtásának támogatásában betöltött –fontos szerepének elismerése, különösen a
nehezen elérhet őterületeken és a leginkább marginális helyzetben lév ő, legkiszolgáltatottabb lakosság köré-
ben;
77. megjegyzi, hogy a világ HIV-fert őzött embereinek 63%-a Afrikában él, és számos afrikai országban az
AIDS-járvány következtében drámaian csökken a várható átlagos élettartam; hangsúlyozza ezért, hogy aközös stratégiába be kell építeni a HIV/AIDS, a tuberkulózis és a malária kezelésével kapcsolatos szolgálta-tásokhoz való általános hozzáférést, különösen a megel őzéshez, a kezeléshez, az ápoláshoz és a támogatás-
hoz való általános hozzáférést Afrikában, mivel ezek a betegségek er őteljes hatást gyakorolnak Afrika gaz-
dasági és társadalmi fejl ődésére;
78. hangsúlyozza, hogy a n ők és a lányok különösen veszélyeztetettek a szexuális úton terjed őfertőzé-
sekkel, köztük a HIV/AIDS-szel szemben, és a terhességgel kapcsolatos komplikációk miatt nagy az anya- éscsecsem őhalandóság aránya; ezért felhív arra, hogy a közös stratégiába építsék be a nemi és reproduktív
egészséget és jogokat, összhangban a fent említett a nemi és reproduktív egészség és jogok kontinentálispolitikai keretének m űveleti kidolgozásáról szóló 2007 –2010-es maputói cselekvési tervvel;
79. megjegyzi, hogy Afrikában a gyógyászati termékek hamisítása (ami els ősorban az olyan halálos fer-
tőzéseket érinti, mint a malária, a tuberkulózis és a HIV/AIDS) egyre súlyosabb probléma, amely emberek
millióinak életét fenyegeti; ösztönzi az Európai Uniót és az érintett országokat, hogy tegyenek lépéseket
(különösen jogi és büntet őjogi intézkedéseket) e probléma leküzdése érdekében;
80. hangsúlyozza, hogy különös figyelmet kell szentelni a népesség legkiszolgáltatottabb csoportjaira,
mint például a belföldön kitelepített személyekre és a menekültekre; hangsúlyozza ezért, hogy a humanitá-rius válságok során is biztosítani kell az egészségügyi szolgáltatásokat és ellátást, beleértve a reproduktívegészségre vonatkozó szolgáltatásokat is;
81. hangsúlyozza a NEPAD-nak (Új partnerség Afrika fejl ődéséért) nyújtott támogatás meger ősítésének
fontosságát, amely a fenntartható fejl ődésre irányuló f őafrikai kezdeményezés;
82. ragaszkodik ahhoz, hogy a mez őgazdaság és az élelmiszerbiztonság kiemelt jelent őséget kapjon a
közös stratégiában, és hangsúlyozza, hogy az EU-politikák, ideértve a támogatásokkal kapcsolatos politikátis, nem veszélyeztethetik Afrika mez őgazdaságát és élelmiszerbiztonságát; ezért felszólít arra, hogy a straté-
gia támogassa az afrikai mez őgazdaság versenyképességének és termelékenységének javítását, a dohai fejlesz-
tési forduló keretében is; továbbá sürgeti az EU-t, hogy nyújtson pénzügyi támogatást az Afrikai Unió és aNEPAD által elfogadott „Átfogó afrikai mez őgazdasági program ”számára;
83. hangsúlyozza –
az elsivatagodás egyre aggasztóbb és romló jelenségével kapcsolatban is –a fenntart-
ható mez őgazdasági módszerek támogatásának szükségességét; ezzel kapcsolatban emlékeztet arra, hogy a
szegénység csökkentését eredményez őnövekedés érdekében a növekedésnek széles körre és a kisbirtoko-
sokra kell irányulnia, és javítania kell a foglalkoztatási lehet őségeken;
84. ragaszkodik ahhoz, hogy az elsivatagodás és a mindenki számára hozzáférhet ővízforrások a közös
stratégia legfontosabb kérdését képezzék; különös aggodalmának ad hangot az elsivatagodás számos –
többek között az élelmiszerbiztonsággal, a migrációval, a menekültekkel és a belföldön kitelepített szemé-lyekkel kapcsolatos –negatív következménye miatt;
85. rámutat arra, hogy Afrika az a kontinens, amelyet el őreláthatólag legsúlyosabban érint az éghajlatvál-
tozás, ezért sürgeti az EU-t, az Afrikai Uniót és tagállamaikat, valamint a befektet őket és az üzleti szerepl ő-
ket, hogy ismerjék el felel ősségüket az éghajlatváltozásban, és felszólítja őket, hogy dolgozzanak ki a helyzet
megfordítását célzó, környezetbarát fejlesztési stratégiát, ideértve egy környezetvédelmi kiigazításra szánt2008.10.16. HU C 263 E/645 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
pénzügyi keretrendszert; továbbá felszólítja az EU-t, hogy nyújtson pénzügyi támogatást az Afrikai Minisz-
teri Környezetvédelmi Konferencia (AMCEN) által 2006-ban, a Kongó-beli Brazzaville-ben elfogadott és aNyolcadik AU Csúcs által az etiópiai Addisz-Abebában, 2007 januárjában meger ősített, a NEPAD környezeti
kezdeményezésés ől és annak m űködtetési határozatairól szóló cselekvési terv számára;
86. üdvözli a Bizottságnak az éghajlatváltozással kapcsolatos EU –Afrika partnerség és egy globális éghaj-
lat-változási szövetség létrehozására tett kezdeményezését; ebben az összefüggésben hangsúlyozza, hogy azEU-nak jelent ős forrásokat kell biztosítania az afrikai országokra vonatkozó alkalmazkodási intézkedésekre;
hangsúlyozza azt is, hogy az alkalmazkodást nem szabad csak humanitárius kérdésként kell kezelni; hang-súlyozza, hogy a kockázatcsökkentéssel és az éghajlatváltozás hatásaival szembeni ellenállással kapcsolatosintézkedéseket integrálni kell az átfogó fejlesztési programba, így a szegénység csökkentésér ől szóló stratégiai
dokumentumokba és az országos stratégiai dokumentumokba is;
87. felhív arra, hogy a közös stratégia foglalkozzon a migráció kiváltó okaival, és fordítson kiemelt
figyelmet a migránsok jogaira és beilleszkedésére, és különösen az egészségügy terén jelentkez őagyelszívás
kérdésére a sikeres körkörös migráció gyakorlati megoldásait tartalmazó javaslatok révén; hangsúlyozza,
hogy az EU-ba irányuló migráció korlátozása nem tekinthet ősem a támogatás feltételének, sem pedig fej-
lesztési stratégiának;
88. úgy véli, hogy a kultúra kulcsfontosságú tényez őa kultúrák közötti párbeszédben, a vallások közötti
kölcsönös megértésben, a nemzeti és regionális identitásban, az er ős társadalmi bázis megteremtésében és az
emberek közötti szolidaritás biztos megalapozásában, és ezért a fenntartható fejlesztési programnak tartal-maznia kell a kultúrát is;
89. úgy ítéli meg, hogy mivel számos afrikai ország számára az adósság még mindig olyan súlyos teher,
amely a fejlesztési er őfeszítések ellen hat, az adósságkönnyítést eseti alapon kell megvizsgálni, és a meg-
erősített kormányzati és gazdaságpolitikától, az adósságkezelést ől és különösen annak garantálásától kell
függ ővé tenni, hogy az adósságokat nem újítják meg rendszeresen más hitelez ők;
90. elismeri a költségvetési támogatások hasznosságát és jelent őségét, amelyek különösen az alapvet ő
szociális szolgáltatások javítását teszik lehet ővé, ugyanakkor el ősegítik az afrikai országok felépítésének meg-
erősödését; óvatosságra int azonban a segélyek költségvetési támogatás formájában történ őkifizetésével kap-
csolatban; ragaszkodik ahhoz, hogy a költségvetési támogatásokat országonként elkülönítve kezeljék az adottország sajátos helyzetét ől függ ően, továbbá hogy ez az instabil vagy konfliktushelyzetben lév őállamok
számára nem megfelel őforma; felszólít arra, hogy dolgozzanak ki mutatókat a humán és társadalmi fejl ő-
dés, a nemi szempontokat figyelembe vev őköltségvetés-készítés, valamint az oktatás és az egészségügy
tekintetében; ebben az összefüggésben ösztönzi a Bizottságot, hogy a költségvetési támogatás tervezett ked-vezményezettjeivel folytassa az általa javasolt, „Millenniumi Fejlesztési Célokról szóló szerz ődés”kidolgozá-
sát; ragaszkodik ahhoz, hogy a folyamat tanulmányozása céljából a költségvetési támogatás a parlamentek,nemzeti számvev őszékek, helyi hatóságok és a civil társadalom kapacitásainak meger ősítésével együtt járjon,
és hogy elkerüljék az alapvet őszociális szolgáltatások alulfinaszírozását; javasolja, hogy a költségvetési támo-
gatás ne váltsa fel az egyes kulcsfontosságú fejlesztési ágazatoknak, például az egészségügynek és oktatásnaknyújtott támogatást, illetve azon ágazatok támogatását, amelyeknél fennáll a kockázat, hogy a kedvezménye-zett kormány háttérbe szorítja fejlesztését;
91. hangsúlyozza, hogy a fenntartható fejl ődés csak akkor lehetséges, ha mindenki számára fejl ődést
jelent, többek között a n ő
k, a kisebbségek és a veszélyeztetett csoportok számára is;
92. hangsúlyozza a n ők felemelkedését célzó stratégiára –többek között a mikrohiteleken keresztül nyúj-
tott támogatásra, valamint a nemi és reproduktív egészséggel kapcsolatos programokra –nyújtott uniós
támogatások jelent őségét, amelyek dönt őfontosságúak a HIV/AIDS elleni küzdelemben;
Végrehajtás és ellen őrzés
93. felkéri a Bizottságot és a Tanács F őtitkárságát, hogy az Afrikára irányuló EU-stratégia végrehajtása
terén elért haladásról szóló összes további jelentést küldje meg az Európai Parlamentnek is; továbbá tájékoz-tatást kér a 10. EFA-n keretében további 2,7 milliárd euró folyósításáról és végrehajtásáról, amelyet a Bizott-ság által minden AKCS-ország számára kidolgozott „kormányzati kezdeményezések ”programra különítettek
el;C 263 E/646 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
94. felkéri a Bizottságot annak bemutatására, hogy miként használták fel és programozták át a 9. EFA-t,
hogy lehet ővé váljon az Afrikára irányuló EU-stratégia végrehajtása; független értékelést kér e stratégia vég-
rehajtásáról; felkéri a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot az új közös stratégia végrehajtására és értékeléséreszolgáló közös mechanizmusra, mind technikai, mind politikai szempontból, beleértve az EK összes fejlesz-tési célú pénzügyi eszközét valamennyi szinten;
95. üdvözli az EU és az AU azon szándékát, hogy a közös stratégia els őidőszakára vonatkozóan cselek-
vési tervet dolgozzanak ki; rámutat arra, hogy ennek konkrét finanszírozási és mérési mutatókat kell tartal-
maznia a végrehajtás valamennyi szintjére (helyi, nemzeti, regionális és kontinentális) és az összes szóba
jöhet őegyüttm űködési célú pénzügyi eszközre vonatkozóan, amelyek egyszer űbbé és átláthatóbbá teszik
az ellen őrzést; hangsúlyozza, hogy a parlamentek, a helyi hatóságok és a civil társadalom által végzett
ellen őrzésnek a hivatalos ellen őrzési folyamat részét kell képeznie;
96. felszólítja a Bizottságot annak biztosítására, hogy bármely ellen őrzési keretrendszer foglalja magában
az Afrikai Unió és az EU meglév őkötelezettségvállalásainak –mint például a Millenniumi Fejlesztési Célok, a
Cotonoui Megállapodás, a felgyorsított fellépésr ől szóló fent említett abujai kérelem és az Emberi Jogok
Egyetemes Nyilatkozata –ellen őrzését is;
97. felhív egy közös stratégia megalkotására, amely kifejezetten tartalmazna egy kommunikációs straté-
giát, annak érdekében, hogy felhívja a köz figyelmét a kormányok tevékenységeire és hogy visszacsatolástbiztosítson azért, hogy biztosítsa, hogy a kormányok tisztában vannak az ezen politikákkal kapcsolatosállampolgári szükségletekkel;
98. ösztönzi, hogy a közös stratégia részeként megfelel őfinanszírozáson keresztül és a politikai függet-
lenség szavatolása mellett politikai teret teremtsenek az emberek közötti valódi és hatékony párbeszéd szá-mára, és hozzon létre olyan mechanizmusokat, amelyek keretében a civil társadalom és a nem állami sze-replők hozzájárulhatnak a kormányzati döntéshozatali folyamatokhoz, és a kormányok elszámoltathatók
maradnak az emberekkel szemben;
99. felhívja a Bizottságot, hogy jelölje meg, miként kívánja finanszírozni az új stratégiát és cselekvési
programját; megjegyzi, hogy az EFA, a Dél-Afrikára vonatkozó földrajzi program, és a fejlesztési együttm ű-
ködési eszköz tematikus programjai, valamint az európai szomszédsági és partnerségi támogatási eszközképezik az egyedüli f őbb forrást a közös stratégia végrehajtására; sürgeti a Bizottságot, hogy biztosítsa a
koherenciát ezen együttm űködési eszközök és a közös stratégia végrehajtásában; felkéri a Bizottságot, hogy
a folyamat minden szakaszában (programozás, azonosítás, engedélyezés, finanszírozás, végrehajtás és érté-kelés) tájékoztassa az Európai Parlamentet és a PAP-ot;
100. felszólít arra, hogy az els őcselekvési terv tartalmazzon külön pénzügyi keretet a pánafrikai intéz-
mények, a pánafrikai szinten végrehajtandó tevékenységek és az új partnerség számára (lisszaboni kezdemé-
nyezések); ragaszkodik ahhoz is, hogy a nemzeti, regionális és kontinentális lépték űparlamenteket kedvez-
ményezettként kiemelten vegyék figyelembe;
101. üdvözli, hogy a Tanács az érdekelt tagállamok szakért őinek részvételével ad hoc munkacsoportot
hozott létre a tagállamok álláspontjainak koordinálása céljából a közös stratégia hatókörébe tartozó kérdé-sekben, és felkéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy rendszeresen számoljon be az Európai Parlamentnek emunkacsoport tevékenységér ől;
102. meger ősíti, hogy a kormányzás fontos intézményeként, mind a PAP-nak, mind pedig az Európai
Parlamentnek dönt őszerepl őnek kell lennie a közös stratégia nyomon követésében, és be kell vonniuk a
helyi hatóságokat és a nem állami szerepl őket is, mint például az Afrika Unió Gazdasági, Szociális és Kultu-
rális Tanácsát és annak uniós megfelel őjét, a Gazdasági és Szociális Bizottságot;
103. ezért elkötelezett amellett, hogy a PAP-pal együttm űködésben szorosan ellen őrizze a közös stratégia
és a cselekvési programok végrehajtását; ezért felszólítja az érintetteket az Európai Parlament és a PAP közösparlamenti küldöttségének létrehozására, amely fórumként szolgál az EU és Afrika népeinek kapcsolatátérint őkérdések demokratikus megvitatására;2008.10.16. HU C 263 E/647 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök
104. a pánafrikai szervezetekkel közösen elkötelezett amellett, hogy biztosítsa a fejlesztési együttm űkö-
dési politika és az EU politikájának Afrika fejl ődőországaira kiható egyéb területei közötti összhangot;
105. úgy véli, hogy a fejlesztéstámogatási csomagok parlamenti ellen őrzése és jóváhagyása a pénzeszkö-
zök kifizetésének egyik feltétele kell, hogy legyen;
106. úgy határoz, hogy a PAP-pal együttm űködésben közös parlamenti eseményt szervez a 2007 de-
cemberében Lisszabonban tartandó második EU –Afrika csúcstalálkozó el őtt;
*
**
107. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, valamint a tagál-
lamok kormányainak és parlamentjeinek, az Afrikai Unió Bizottságának, az Afrikai Unió Végrehajtó Tanács-ának, a Pánafrikai Parlamentnek, az AKCS Miniszterek Tanácsának és az AKCS –EU Közös Parlamenti Köz-
gyűlésnek.
P6_TA(2007)0484
A kazettás bombák betiltására irányuló nemzetközi szerz ődés
Az Európai Parlament 2007. október 25-i állásfoglalása a kazettás bombák valamennyi típusának
betiltására irányuló globális szerz ődésről
Az Európai Parlament ,
– tekintettel az egyes államok és a nem egy állam képviseletében eljáró csoportok által egyaránt használt
hagyományos hadianyagok néhány típusának (gyalogsági aknák és kazettás bombák, gyengített uránium
lőszerek, foszfort tartalmazó gránátok, fel nem robbant háborús robbanóanyag-maradványok (ERW))
kártékony hatásáról szóló korábbi állásfoglalásaira,
– különös tekintettel a bakteriológiai (biológiai), és toxin-fegyverek kifejlesztésének, gyártásának és raktá-
rozásának megtiltásáról és e fegyverek megsemmisítésér ől szóló egyezményr ől, a kazettás bombákról és
a hagyományos fegyverekr ől szóló, 2006. november 16-i állásfoglalására (1), melyben felszólította az EU
intézményeit, hogy támogassa a kazettás bombák világszint űtilalmáról szóló átfogó és eredményes
egyezmény kidolgozására vonatkozó kezdeményezést,
– tekintettel az egyes hagyományos fegyverekr ől (CCW) szóló ENSZ egyezmény 2003. november 28-án
elfogadott, háborús robbanóanyag-maradványokról szóló V. jegyz őkönyvére, üdvözli ennek 2006. no-
vember 12-i hatályba lépését,
– tekintettel az államok egy csoportja, az ENSZ, a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottsága, a kazettás bomba-
ellenes koalíció és egyéb humanitárius szervezetek által aláírt, 2007. február 22 –23-i oslói nyilatkozatra,
amelyben az aláírók megállapodtak egy olyan, jogilag kötelez őérvény űnemzetközi eszköz 2008-ig
történ őlétrehozásáról, amely betiltja a civil lakosságnak elfogadhatatlan károkat okozó kazettás bombák
alkalmazását, el őállítását, transzferét és tárolását ( „oslói folyamat ”),
– tekintettel a CCW kazettás bombákkal kapcsolatos tárgyalási mandátumtervezetére, melyet az Európai
Unió nevében Németország nyújtott be a CCW kormányszakért ői csoportjához ,
(1) HL C 314. E, 2006.12.21., 327. o.C 263 E/648 HU 2008.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2007. október 25., csütörtök