E javaslat tehát az Unió által önállóan kezelt állományokon kívül a következőkre is kiterjed:

Ez a javaslat olyan halászati lehetőségeket tartalmaz, amelyeket az Unió saját hatáskörben állapít meg. A javaslatban azonban olyan halászati lehetőségek is szerepelnek, amelyek két- vagy többoldalú halászati konzultációk nyomán kerültek meghatározásra. E konzultációk eredményeit a tagállamok közötti, a viszonylagos stabilitás elve szerinti belső elosztás előírásával kell végrehajtani.

Az 1380/2013/EU rendelettel bevezetett kirakodási kötelezettség

A KHP-alaprendelet által bevezetett kirakodási kötelezettség 2015 és 2019 között fokozatosan került bevezetésre. 2019. január 1-jétől valamennyi, fogási korlátok hatálya alá tartozó állományra vonatkozik a kirakodási kötelezettség. Az alaprendeletben előírt kirakodási kötelezettség alól bizonyos kivételek alkalmazhatók. A tagállamok által benyújtott közös ajánlások alapján a Bizottság felhatalmazáson alapuló rendeleteket fogadott el, amelyek egyedi visszadobási terveket határoznak meg. E tervek de minimis kivételek vagy a magas túlélési arányon alapuló mentességek alapján korlátozott mennyiségű visszadobást tesznek lehetővé.

A kirakodási kötelezettség bevezetésével a javasolt halászati lehetőségeknek – az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (2) bekezdésével összhangban – tükrözniük kell a kirakodott és a kifogott mennyiség közötti eltéréseket, figyelembe véve, hogy a halak visszadobása már nem engedélyezett. Ezt úgy kell megvalósítani, hogy a halászati lehetőségek meghatározásakor a KHP-alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdésében említett halászati tevékenységek által érintett halállományok vonatkozásában a kapott tudományos szakvéleményeket kell alapul venni. A halászati lehetőségeket ezenkívül más releváns intézkedéseknek, nevezetesen a 16. cikk (1) bekezdésének (a viszonylagos stabilitás elve) és a 16. cikk (4) bekezdésének (a közös halászati politika céljai és a többéves tervekben előírt szabályok) megfelelően kell megállapítani.

Ezért – a kirakodási kötelezettség 2019. január 1-jétől történő teljes körű alkalmazásának figyelembevétele érdekében – a Bizottság a korábban alapul vett, kirakodásra vonatkozó szakvélemények helyett fogási szakvélemények alapján terjeszt elő teljes kifogható mennyiségeket. A javasolt teljes kifogható mennyiségek figyelembe veszik azt, hogy a megállapított mentességek, illetve kivételek alapján előfordulnak majd korlátozott mértékű visszadobások, vagyis a visszadobott halakat nem fogják kirakodni, illetve beleszámítani a kvótákba. Ezért ezek a mennyiségek levonásra kerülnek a fogásokon alapuló teljes kifogható mennyiségekből.

A járulékos fogásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek

[Tudományos szakvéleményében az ICES hat állomány (a közönséges tőkehal, illetve a vékonybajszú tőkehal Skóciától nyugatra fekvő vizekben élő állománya, a vékonybajszú tőkehal ír-tengeri állománya, a közönséges tőkehal kelta-tengeri állománya, a sima lepényhalnak a Kelta-tenger déli részén, az Írországtól délnyugatra eső vizekben élő állománya, valamint a közönséges tőkehal kattegati állománya) esetében teljes halászati tilalmat javasolt 2019-re. A közönséges tőkehal kelta-tengeri állománya szerepel a nyugati vizekre vonatkozó többéves terv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott célállományok jegyzékében. Ezért az ezen állományra vonatkozó halászati lehetőségeket a terv 4. cikkében előírt FMFH-tartománnyal összhangban kell meghatározni. Ezenkívül a terv 8. cikke értelmében védőintézkedéseket kell hozni a szaporodóképes biomasszának a védelmi szint feletti helyreállítása érdekében.

A 2019. évi halászati lehetőségekben a járulékos fogásokra vonatkozóan meghatározott öt TAC tekintetében az északnyugati vizek tagállamai vállalták az alábbi nyilatkozatban foglaltakat:

„Nyilatkozat a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervekről és az ellenőrző intézkedésekről (az északnyugati vizek csoportja, azaz Belgium, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Írország és Spanyolország, valamint a Bizottság)

Az északnyugati vizeken együttműködő tagállamok az északnyugati vizekkel foglalkozó tanácsadó testülettel szorosan együttműködve a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervet készítenek majd annak biztosítása céljából, hogy a szelektivitásra vagy a fogások elkerülésére irányuló intézkedések révén csökkenjenek azoknak az állományoknak a járulékos fogásai, amelyekre vonatkozóan az ICES 2019-re teljes halászati tilalmat javasolt. Ebből a célból az érintett tagállamok legkésőbb 2019. április 30-ig a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervet nyújtanak be a Bizottságnak. A járulékos fogások csökkentésére irányuló tervekben majd szereplő intézkedések közé tartoznak a szelektívebb halászeszközök, a területi tilalmak, az azonnali hatályú halászati tilalmak, a fogások elkerülésére irányuló intézkedések és az eltávolodási szabályok. A tervek a legutóbbi releváns visszadobási tervekre épülhetnek. A járulékos fogások csökkentésére irányuló terveket az adott fajokhoz kell igazítani, és azokat az egyes halászatok sajátosságaihoz igazítva a fenti intézkedéskatalógusból kell kiválasztani. A terveket a hatékonyságuk tekintetében a HTMGB fogja értékelni. Az északnyugati vizek csoportjának elnöke minden év október 1-jéig jelentést tesz a Bizottságnak a járulékos fogások csökkentésére irányuló terv révén elért eredményekről.

A tagállamok az ellenőrzési rendelettel összhangban megtesznek minden megfelelő ellenőrzési intézkedést annak biztosítására, hogy azoknak az állományoknak a járulékos fogásai, amelyekre vonatkozóan az ICES 2019-re teljes halászati tilalmat javasolt, szigorúan az elkerülhetetlen mennyiségre korlátozódjanak, és a visszadobási terv által megengedett szinten túl ne kerüljön sor visszadobásokra. Az érintett tagállamok 2019. július 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot a meghozott ellenőrzési intézkedésekről.”

A járulékos fogások csökkentésére irányuló tervet benyújtották a Bizottságnak, és azt a HTMGB értékelte. A HTMGB az alábbi következtetéseket bocsátotta ki a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervvel kapcsolatban:

„A HTMGB azt a következtetést vonja le, hogy a járulékos fogások csökkentésére irányuló terv nem tesz eleget a tagállamok által tett kötelezettségvállalásoknak, mivel a visszadobási tervben, a közös ajánlásban és a technikai-intézkedésekről szóló új rendeletben már szereplő intézkedéseken túl nem tartalmaz olyan elemeket, amelyek biztosítanák az érintett állományok járulékos fogásainak csökkentését, valamint nyomonkövetési vagy ellenőrzési elemeket sem tartalmaz.

A hatékonysággal kapcsolatban a HTMGB ugyanakkor azon az állásponton van, hogy a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervben említett, a technikai intézkedésekről szóló új rendeletben, a visszadobási tervben és a közös ajánlásban szereplő intézkedések a 18–06 és a 19–08 számú szakértői munkacsoport minőségi értékelésének megfelelően valószínűleg csökkentik az érintett fajok járulékos fogásait. E hatékonyság feltétele a megfelelő ellenőrzés és végrehajtás. A mennyiségi értékeléshez és az állományokra gyakorolt hatás vizsgálatához a járulékos fogások csökkentésére irányuló tervben javasoltakkal összhangban nyomonkövetési tanulmányokra van szükség.

Az átfogó jelleg tekintetében a HTMGB azt a következtetést vonja le, hogy a járulékos fogások csökkentésére irányuló terv nem átfogó jellegű, mivel nem vesz figyelembe bizonyos további rendelkezésre álló halászeszközöket, nem tartalmaz területi tilalmakat, azonnali hatályú halászati tilalmakat, a fogások elkerülésére irányuló intézkedéseket és eltávolodási szabályokat, továbbá nem tartalmaz javaslatokat a nyomon követésre, az ellenőrzésre és a végrehajtásra vonatkozóan.

A HTMGB úgy ítéli meg, hogy a későbbi vizsgálatokra és értékelésekre vonatkozó további javaslatok csak akkor lesznek hasznosak, ha olyan konkrét intézkedéseket eredményeznek, amelyek csökkentik a járulékos fogásokat.”

Ami a járulékos fogásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek kihasználtságát illeti, különösen olyankor, amikor a járulékos fogások nagy része a minimális állományvédelmi referenciaméret alatt van (például az ír tengeri vékonybajszú tőkehal esetében), a kihasználtság mértéke továbbra is nagyon alacsony, és a kirakodási adatok hasonlóak a kirakodási kötelezettség alkalmazása előttiekhez. Ez ahhoz a következtetéshez vezet, hogy megfelelő ellenőrzési intézkedések hiányában, amelyeket az ellenőrzési rendelet értelmében a tagállamoknak már életbe kellett volna léptetniük, a visszadobás gyakorlata tovább fog folytatódni, ami aláássa a járulékos fogásokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek hatékonyságát.

Ezért a járulékos fogások csökkentésére irányuló teljes kifogható mennyiségeket szorgalmazó megközelítés folytatása érdekében meg kell hozni a rossz biológiai állapotban lévő állományok védelméhez szükséges intézkedéseket. Ezen intézkedések részeként az ilyen állományokhoz tartozó halak kifogásával foglalkozó halászatok halászati lehetőségeit olyan szinten kell megállapítani, amely elősegíti a kimerített állományok biomasszájának helyreállítását, emellett pedig a halászati lehetőségekhez szorosan kapcsolódó egyéb intézkedések meghozatalára is szükség van. Ezen intézkedéseknek javítaniuk kell a szelektivitást (például a halászeszközök módosítása és az eltávolodási szabályok révén), valamint ideiglenes és állandó tilalmakat és a visszadobás visszaszorítására alkalmas ellenőrzési és felügyeleti intézkedéseket kell eredményezniük.

Évek közötti rugalmasság

Végezetül figyelembe kell venni a KHP-alaprendelet és a 847/96/EK tanácsi rendelet közötti összefüggéseket. Az utóbbi rendelet kiegészítő feltételeket vezet be a teljes kifogható mennyiségek éves kezelésére vonatkozóan, beleértve az elővigyázatossági szempontból kifogható állományokra vonatkozó 3. cikkben és az analitikai célokra kifogható állományokra vonatkozó 4. cikkben előírt rugalmassági rendelkezéseket is. A hivatkozott rendelet 2. cikke értelmében a teljes kifogható mennyiségek rögzítésekor a Tanács határoz arról, hogy mely állományok esetében nem alkalmazandó a 3. és a 4. cikk, figyelembe véve különösen az állományok biológiai állapotát. Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése alapján nemrégiben egy másik rugalmassági mechanizmus is bevezetésre került. Ezért annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a túlzott rugalmasság, amely gyengíti az élő tengeri biológiai erőforrások észszerű és felelősségteljes kiaknázásának elvét, valamint akadályozza a közös halászati politika célkitűzéseinek elérését, egyértelművé kell tenni, hogy a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikke nem alkalmazható az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdésében előírt, egymást követő évek közötti rugalmassági rendezkedésekkel együttesen.

Ki kell zárni az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (9) bekezdés szerinti évek közötti rugalmasságot azokban az esetekben, amikor e rugalmasság alkalmazása hátrányosan befolyásolná a közös halászati politika célkitűzéseinek elérését, különösen olyan halállományok tekintetében, amelyeknek a szaporodóképes biomasszája a Blim alatt van.