HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 157/96

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye a következő témában: „Az Európai Bizottság közleménye a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez: »Hatékonyabb közös európai menekültügyi rendszer: Az egységes eljárás a következő állomás«”

(COM(2004)503 final – SEC(2004) 937)

(2005/C 157/17)

2004. október 15-én az Európai Bizottság úgy határozott, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 262. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a fent említett témában.

A „Foglalkoztatáspolitika, szociálpolitika, állampolgárság” szekció, mint az ide vonatkozó bizottsági munka előkészítésének felelőse, 2004. november 25-én ismertette véleményét. (Előadó: An LE NOUAIL-MARLIÈRE)

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2004. december 15-én és 16-án megtartott 413. plenáris ülésén (december 15-i ülés) 133 szavazattal, és 10 tartózkodás mellett az alábbi véleményt fogadta el:

1. Az Európai Bizottság közleményének összefoglalása

1.1 Az EGSZB számára megvitatásra ajánlott közlemény azt javasolja, hogy javítsák és gyorsítsák a nemzetközi védelemben részesülő, illetve menekültstátusz elismerésének eljárási folyamatait.

1.2 Megvizsgálja, hogy mik lennének egy gyorsabb és hatékonyabb egységes menekültügyi eljárás, illetve a kérelmezők számára egyszerűsített eljárás előnyei; törekedve a menedékjog iránti kérelmek és esetleges hazatelepülések kezelésének közvélemény általi jobb megítélésére.

1.3 Az Európai Bizottság végül hangsúlyozza azt a hozzáadott értéket, amit a tagállamok számára közös módszerek használata, illetve az együttműködés megerősítése jelent, ennek létrehozása két egymásra épülő összefüggő részből áll: egy első, úgynevezett előkészítő szakaszból, majd a közösségi jogalkotás folyamatából.

1.4 Az előkészítő szakasz egy – az előírt feltételekre vonatkozó irányelvben (1) meghatározott kétféle jogállás elismerési eljárásainak egységesítését célzó intézkedések meghozataláról szóló – konzultációs és vita időszak lenne a tagállamok között.

1.5 2005 januárjában kezdődne ez az előkészítő szakasz, párhuzamosan a már elfogadott „közös európai menekültügyi rendszer első részére” vonatkozó jogszabályok (2) végrehajtásával.

1.6 Az Európai Bizottság 2004 végéig előterjeszti „egyablakos ügyintézőhely” elnevezésű cselekvési tervét.

1.7 A javasolt előkészítő szakasz négy célkitűzése a következő: — az egységes eljárás bevezetése kapcsán az EU által teendő intézkedésekről szóló vita irányítása; — a szükséges változtatások felmérése; — ezen változások kezdeményezése a jogalkotási szakasz előtt vagy azzal párhuzamosan a működőképes gyakorlat elfogadásával; — az előkészítő szakasz végül a konzultáció színtere is.

1.8 A közösségi jogalkotói lépések alkotják a második szakaszt, amelyben egységesítik az 1951-es Genfi Egyezmény és az 1967-es New York-i Jegyzőkönyv értelmében menekültstátus elnyerése iránti kérelmeket vizsgáló eljárást, valamint a feltételeket meghatározó irányelv (3) értelmében a másodlagos védelemért folyamodó kérelmeket vizsgáló eljárást.

1.9 Az Európai Bizottság közleménye megjelöli a jogalkotói megközelítés tervezett módozatait: a kitűzött célok szintje, a jogszabályozás menetrendje, alkalmazási terület, jogorvoslat, a Genfi Egyezmény integritásának megőrzése, a határozatok minőségének fenntartása, hazatérésre vonatkozó szabályozás, valamint más eszközökkel történő interakció.

1.10 Röviden, a tervezett egységes eljárás egységesíti a menedékjog és a nemzetközi védelem iránti kérelem eljárásait, bármi is legyen a kérelmező jogállása, akár: — menekült az 1951-es Genfi Egyezmény és az 1967-es New York-i Jegyzőkönyv értelmében; — kiegészítő védelemben részesülő a Tanács 2004. április 29-én elfogadott 2004/83/EK irányelve (4) értelmében.

2. Általános megjegyzések

2.1 Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság törekvését és osztja véleményét, hogy az egységes eljárásnak meg kell őriznie az 1951-es Genfi Egyezmény teljességét. Ezért a „Feltételek” irányelv rendelkezéseinek megfelelően a menekültek jogait elsősorban az 1951-es Egyezmény eljárásai alapján kellene megvizsgálni és a kiegészítő védelem másodszori vizsgálatára akkor kerülne sor, ha az egyezmény szerinti feltételek nem teljesülnek.

2.2 Az EGSZB azt ajánlja, hogy ez a prioritás nyilvánvaló legyen, bármi is lesz az egységes eljárás jövője.

2.3 Az EGSZB javasolja, hogy minden nemzetközi védelem iránti kérelmet követő elutasító határozatot és különösen az 1951-es Genfi Egyezmény értelmében a menekültstátusz elismerését elutasító határozatot meg kelljen indokolni, abban az esetben is, ha a kiegészítő védelmet elismerik. Az EGSZB szerint ezek a garanciák nélkülözhetetlenek az 1951-es Genfi Egyezmény integritásának megőrzéséhez, ahogy azt az Európai Bizottság is hangsúlyozza.

2.4 A kiegészítő védelem iránti igényt illetően az EGSZB elismerhetné, hogy a menedékjogot kérelmezők nem tudhatják felmérni, hogy melyik jogállás ered az Egyezményből vagy melyik kiegészítő jellegű, így fokozódó nehézségekkel találják magukat szemben akkor, amikor a tartózkodó országban ismételten kérelmet nyújtanak be. Az 1951-es Genfi Egyezményből eredő státuszt nem ismerik el nekik és más alapon újra be kell adniuk kérelmüket; mindez értetlenséget, elbátortalanodást és elviselhetetlen időveszteséget jelent.

2.5 Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot, hogy vegye figyelembe –mind közleményében, mind az előkészítő és jogalkotási szakasz elindításánál – a visszaküldés tilalmának elvét (Genfi Egyezmény 33. cikke) valamint az elutasító határozatokkal szembeni fellebbezés jogának valóságossá tételét. Egy esetleges hivatalos (közigazgatási) vizsgálatot kellene elvégezni a kiegészítő védelem indokairól, miután a Genfi Egyezményben meghatározott menekültstátusz elismerésének feltételeit már megvizsgálták, és a kérelmezőnek meg kellene adni a kitoloncolással szembeni jogorvoslat lehetőségét az emberi jogokról szóló nemzetközi és európai egyezményeknek megfelelően.

2.6 Ezért a nem kormányzati szervezeteket és az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságát nem kellene kizárni az adminisztratív panaszbizottságokból – ha vannak ilyenek -, és ha nincsenek, előbbiek szabadon hozzáférhessenek a kérelmezők anyagához, így megkönnyítve a fellebbezési jog használatát.

2.7 Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot, hogy a Tanács által 2004. november 19-én elfogadott „Eljárások”-ról szóló irányelv módosításánál, -amelyet újra be kell nyújtani az EP-hez – terjessze ki annak hatályát a kiegészítő védelemre a „Feltételek”-ről szóló irányelv értelmében, valamint tekintse át újra a származási vagy tranzit harmadik országok „biztonságos harmadik ország” minősítését, amely megfosztja a menedékkérőket egyéni helyzetük és jogaik megvizsgálásának lehetőségétől.

2.8 Az EGSZB azt javasolja, hogy a menekültstátusz elismerésének jelenlegi eljárásaival kapcsolatos hiányosságokat és problémákat az előkészítő szakasz során vizsgálják meg.

2.9 A kétoldalú visszafogadási megállapodásokkal kapcsolatban a Tanácsnak, annak érdekében, hogy valamennyi tagállam tiszteletben tarthassa nemzetközi kötelezettségeit és az uniós irányelveket (5) – az előkészítő szakaszban összehangolt szolidaritási rendszert kellene létrehoznia a tagállamok között (például: újbóli beilleszkedési és „tehermegosztási” program).

2.10 Az EGSZB úgyszintén felkéri az Európai Bizottságot, hogy tekintse át újra az úgynevezett gyorsított eljárást, amely megfosztja a menedékkérőket egyéni helyzetük és az őket megillető jogok alaposabb vizsgálatától, különösképpen a jogorvoslat felfüggesztő hatályától, aminek következtében visszatoloncolhatják őket származási országukba, még mielőtt fellebbezésük egy illetékes bíróság elé kerülne.

2.11 Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy a hatékony visszatérés lehetőségeinek és okainak vizsgálatakor azt is vegye figyelembe, hogy a visszatérés adott esetben valódi akadályok felmerülése miatt vagy humanitárius okokból (pl. betegség) nem lehetséges.

Brüsszel, 2004. december 15. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság Elnöke Anne-Marie SIGMUND

(1) Lásd a menekültstátust meghatározó minimumszabályokra vonatkozó 2004. április 29-én elfogadott Tanácsi irányelvet (2004/83/EK.) és az EGSZB 2002. szeptember 17-i HL C221-ben megjelent véleményét (előadó: An LE NOUAIL).

(2) Lásd Európai Menekültügyi Alapról szóló 2000/596/CE határozat és vonatkozó vélemény a 2000.06.16-án megjelent HL C 168–ban (előadó: zu EULENBURG asszony); lakóhelyét elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén átmeneti védelemről szóló 2001/55/CE irányelv és az EGSZB 2001.5.29-i HL C155-ben megjelent véleménye (előadó: Giacomina CASSINA); a menekültstátusz megadásának és megvonásának eljárásaira vonatkozó minimumszabályokról szóló tanácsi irányelv (2004. november 19.) és EGSZB vélemény a (2001.7.10. HL C193, előadó: M. MELICÍAS); a menedékkérők fogadására vonatkozó minimumszabályokról szóló irányelv (2003/9/CE) és EGSZB vélemény (2001.2.21. HL C 48, előadók: MENGOZZI és Luis Miguel PARIZA CASTANOS); a menedékkérelmek vizsgálati mechanizmusáról és kritériumairól szóló 2003/343-as rendelet (Dublin II) és EGSZB vélemény (HL C 125, 2002.5.27, előadó: Madi SHARMA); a menekültstátusz vagy nemzetközi védelemre szoruló személy státuszának elnyeréséhez szükséges feltételekre vonatkozó minimumszabályokról szóló tanácsi irányelv (2004/83/EK), melyet a Tanács 2004. április 29-én elfogadott és EGSZB vélemény (HL C 221, 2002.9.17., előadó: An LE NOUAIL); az Európai Menekültügyi Alap 2005-től 2010-ig terjedő időszakára vonatkozó határozat (2004.6.8.) és vélemény (HL C 241, 2004.09.28).

(3) Lásd a menekültstátusz vagy nemzetközi védelemre szoruló személy státuszának elnyeréséhez szükséges feltételekre vonatkozó minimumszabályokról szóló tanácsi irányelv (2004/83/EK), melyet a Tanács 2004. április 29-én elfogadott és EGSZB vélemény (HL C 221, 2002.9.17., előadó An LE NOUAIL)

(4) Lásd a menekültstátusz vagy nemzetközi védelemre szoruló személy státuszának elnyeréséhez szükséges feltételekre vonatkozó minimumszabályokról szóló tanácsi irányelv (2004.4.29).

(5) Lásd az EGSZB véleményének 3.13.1. pontját az Európai Bizottság következő témájú közleményéről: „Tanulmány a legális és illegális bevándorlás közti kapcsolatról” (COM(2004) 412 fin); elfogadva: 2004. december 15-16-án