Az Európai Unió jól teljesít a megújuló ágazatban is: 2014-ben a megújuló energiaforrások aránya az EU bruttó végső energiafogyasztásában elérte a 16%-ot. Mivel 2020 közeledtével egyre nagyobb mértékben kell növelni a megújuló energiaforrások arányát, további erőfeszítésekre van szükség.

Az Európai Unióban az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2015-ben 22%-kal alacsonyabb volt, mint 1990-ben. A kibocsátás 2015-ben tapasztalt csekély mértékű, átmeneti növekedése ellenére a trend továbbra is csökkenő. Azokban az ágazatokban, amelyekre kiterjed az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszerének (ETS) hatálya, a kibocsátás 2015-ben is csökkent.

Mindezen okok következtében a hangsúly most a végrehajtásra kerül. A jogalkotási kezdeményezésekről megegyezést kell elérni az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal, a meglévő jogszabályokat végre kell hajtani, és a Szerződés versenyjogi és állami támogatási szabályait szigorúan érvényesíteni kell. Ezzel egyidejűleg folytatni kell és meg kell erősíteni az uniós, nemzeti és helyi szintű nem jogalkotási fellépéseket.

A Bizottság javaslatai egyúttal biztosítják, hogy ez az átmenet az európai polgárok és vállalkozások számára is megfizethető legyen, hogy új munkahelyek létrehozásához, új készségek térnyeréséhez és új lehetőségek kialakításához járuljon hozzá, lendületet adjon a növekedésnek, és biztosítsa a magas életminőséget az Európai Unióban. Ezt várják az Uniótól az európai fiatalok is.

2016-ban az Európai Unió arról is tanúbizonyságot tett, hogy a Párizsi Megállapodás saját határain belül történő végrehajtása tekintetében is élen jár. A Bizottság mindazokat a jogalkotási javaslatokat elfogadta, amelyek nélkülözhetetlenek az EU Párizsi Megállapodásban vállalt jelentős kötelezettségeinek teljesítéséhez. Ezek a javaslatok és az őket kísérő intézkedések alapvető módon járulnak hozzá a Bizottság munkahelyteremtésre, növekedésre és az ehhez kapcsolódó beruházások növelésére irányuló átfogó programjához.

Az energiaunió esetében a projekt külső dimenziói is rendkívül fontosak. Egy gyorsan változó geopolitikai környezetben Európa hosszú távú gazdasági érdekeinek és az európai polgárok jóllétének védelme szempontjából elengedhetetlen az energiaunió sikere. A belső menetrenddel kapcsolatos munkát ezért kiegészíti az energiaellátás biztonságának megerősítését, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású európai technológiai megoldások kivitelének bővítését és az ipar versenyképességének a növelését célzó, megerősített energiadiplomácia. Az energiadiplomácia tágabb célja, hogy egy, a korábbinál kevésbé kiszámítható világban a nemzetközi partnerekkel együtt növelje Európa mozgásterét. Olyan terület ez, ahol Európa jó eséllyel globálisan vezető szerepet játszhat.

Az energiaunió nem csak az energiáról és az éghajlatról szól: célja a teljes európai gazdaság korszerűsítésének meggyorsítása, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és hatékony energia- és erőforrás-gazdálkodás társadalmilag méltányos keretek között történő biztosítása. Mindezt oly módon kell elérni, hogy az az európai fogyasztók, munkavállalók és vállalkozások számára egyaránt előnyös legyen. Az ehhez szükséges beruházásokban élen kell járniuk az európai vállalkozásoknak, mivel az új technológiák és üzleti modellek bevezetése üzleti előnyökkel kecsegteti a „korán ébredőket”. Más szóval: a korszerűbb, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás mellett erős gazdasági érvek is szólnak.

Az energiaunió része az Európai Unió Pozsonyi Nyilatkozatban megfogalmazott eredményközpontú programjának, és elválaszthatatlan más kulcsfontosságú uniós szakpolitikáktól. Hozzájárul a fenntartható fejlesztési célok teljesítéséhez és a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési terv végrehajtásához, és szorosan összefügg a tőkepiaci unióval, a digitális tartalmak egységes piacával, az Új európai készségfejlesztési programmal, az európai beruházási tervvel és a biztonsági unióval. Azáltal, hogy az energiaunió keretében az EU felülvizsgál egyes meglévő jogszabályokat, és biztosítja, hogy azok továbbra is megfeleljenek a kitűzött céloknak, a kezdeményezés a Célravezető és hatásos szabályozás programjának (REFIT) megvalósításához is hozzájárul.

2. ábra: A megújuló energiaforrások aránya az Európai Unióban a megújulóenergia-irányelvben (RED) és a megújuló energiára vonatkozó nemzeti cselekvési tervekben (NREAP) előírt pályához képest

További fontos trend, hogy az Európai Unióban a gazdasági növekedés mindinkább függetlenedik az üvegházhatásúgáz-kibocsátástól. Az 1990 és 2015 közötti időszakban az EU együttes GDP-je 50%-kal nőtt, miközben a kibocsátás 22%-kal csökkent. Az ellentétes irányú mozgás a jelenlegi folyamatok alapján és az előrejelzések szerint a jövőben is folytatódni fog.

3. ábra: A GDP (reálértéken), az ÜHG-kibocsátás és a kibocsátásintenzitás (egységnyi GDP-re eső ÜHG-kibocsátás) múltbeli és várható alakulása – Index (1990 = 100)

Az Európai Unió jelentősen csökkentette az uniós gazdaság kibocsátásintenzitását is. Jelenleg az EU az üvegházhatású gázok szempontjából a világ egyik leghatékonyabban működő nagy gazdasága, és amennyiben teljesülnek a 2030-ra elérendő éghajlat- és energiapolitikai célok, az üvegházhatásúgáz-kibocsátás szempontjából a G20-csoport leghatékonyabb gazdasága lesz. Eközben azonban a Párizsi Megállapodásba foglalt klímapolitikai vállalásoknak megfelelően a világ más részein is jelentősen csökken a kibocsátásintenzitás. A kedvező folyamatok ellenére tehát az EU nem ülhet babérain, ha továbbra is meg kívánja őrizni vezető helyét ezen a téren.

4. ábra: Kibocsátásintenzitás (millió tonna CO2-egyenérték / milliárd USD)

III. Az előrelépés értékelése és a kihívások

Folyamatban van a korszerű, alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás

Az energiaunió keretstratégiájában megfogalmazódott az a cél, hogy csökkenteni kell a gazdaság függését a fosszilis tüzelőanyagoktól. Az európai gazdaság dekarbonizációja terén jelentős haladás történt. A társjogalkotók rekordgyorsasággal megállapodtak a Párizsi Megállapodás uniós megerősítéséről. Az EU kötelezettségvállalásainak teljesítése érdekében a Bizottság elfogadta a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keret végrehajtásához szükséges javaslatokat: az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerével kapcsolatos javaslatot már 2015 júliusában, a kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli ágazatokra vonatkozó javaslatot, illetve a földhasználat, a földhasználat-megváltoztatás és az erdőgazdálkodás éghajlat- és energiapolitikai keretbe történő beillesztésével foglalkozó javaslatot 2016 júliusában. Következő lépésként elő kell készíteni az EU részvételét az „elősegítő jellegű párbeszéd” 2018-ban sorra kerülő első fordulójában, ahol a résztvevők áttekintik a közös törekvéseket és a Párizsi Megállapodás végrehajtása terén elért eredményeket.

2016-ban a Bizottság előterjesztette az alacsony kibocsátású mobilitás európai stratégiáját, amely hasonlóan világos célokat fogalmazott meg: az évszázad közepére a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás szintjét legalább 60%-kal kell csökkenteni az 1990. évi szinthez képest, és a teljes kibocsátásmentesség felé mutató határozott tendenciának kell kirajzolódnia, egyúttal pedig gondoskodni kell arról, hogy az emberek utazásával és az áruk szállításával összefüggő szükségletek ki legyenek elégítve, és a globális összekapcsoltság ne szenvedjen csorbát. Emellett a levegőszennyező anyagok közlekedésből eredő egészségkárosító kibocsátását is késedelem nélkül drasztikusan csökkenteni kell. A stratégia középpontjában a közúti közlekedés áll, amely a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás 70%-áért felelős.

Közvetlenül a Párizsi Megállapodás hatálybalépését követően a Bizottság elfogadta a tiszta energiákra vonatkozó intézkedéscsomagot, amely a 2020 utáni időszakra vonatkozó keretszabályokat tartalmazza, és jelentős lendületet ad a tisztább gazdaságra való átállásnak. Nagyjából ezzel egy időben fogadta el a Bizottság a nemzeti kibocsátási határértékekre vonatkozó felülvizsgált irányelvet. A legfontosabb légköri szennyező anyagok kibocsátására vonatkozó szigorúbb határértékek előírásával az Európai Unió hozzájárul polgárai egészségének javításához és a korai elhalálozások számának csökkentéséhez, miközben csökkenti a társadalom számára ebből adódó óriási gazdasági költségeket is. Egy modern gazdaságban az egészséggel kapcsolatos ráfordításoknak a polgárok javát kell szolgálniuk.

Úton az innovatív, energia- és erőforrás-hatékony gazdaság felé

A Bizottság teljesítette azon ígéretét, hogy az energiahatékonyságot önálló energiaforrásként kezeli: javaslatot tett arra, hogy az EU tegye kötelezővé az energiahatékonyság uniós szinten 30%-os javítását 2030-ig. A célérték költséghatékony teljesítését több energiahatékonysági kezdeményezés biztosítja majd. Ezek a vonatkozó jogszabályokat a 2030-as célokhoz igazítják, és elősegítik az energiahatékonysági beruházásokat és különösen az épületek korszerűsítését akadályozó számos tényező felszámolását.

A korszerű gazdaság ismérve nemcsak a hatékony energiafelhasználás, hanem az erőforrásokkal való hatékony gazdálkodás teljes életciklusukon keresztül. Az energetikai átállásnak kéz a kézben kell járnia a körforgásos gazdaságra való átállással, mivel számottevő energiamegtakarítás érhető el a hulladékképződés megelőzésével és az újrafeldolgozással. A hulladék energetikai hasznosításának szerepéről szóló, nemrégiben elfogadott bizottsági közleményben foglaltak szerint például a hulladékhierarchia elvének betartása mellett a hulladékból visszanyert energia mennyisége 29%-kal lenne növelhető a bevált technológiák és támogató intézkedések megfelelő, az energiaunió keretstratégiájában és a Párizsi Megállapodásban meghatározott célok teljesítését szolgáló végrehajtása esetén. Európa élen jár a környezetbarát technológiák kialakításában. Az Európai Unióban a környezeti termékek és szolgáltatások GDP-egységben kifejezett előállítása az elmúlt évtizedben több mint 50%-kal növekedett, és a „zöld gazdasággal” összefüggő foglalkoztatás növekedése meghaladta a 4 millió teljes munkaidős egyenértéket. E területen is bizonyított gazdasági potenciállal és számottevő üzleti lehetőségekkel számolhatunk.

Az európai gazdaság korszerűsítéséhez, az innováció és a versenyképesség fokozásához nélkülözhetetlen a tényleges energiapiaci verseny és a stabil szabályozási környezet. „A tiszta energiákkal kapcsolatos innováció felgyorsítása” című közlemény vázolja azt az uniós stratégiát, amely lehetővé teszi, hogy az európai vállalatok – régi és új vállalkozások egyaránt – növeljék a tiszta energiával kapcsolatos kutatási és innovációs tevékenységüket, és ezek eredményeit gyorsan és sikeresen piacra dobják. Jelentős haladás történt a költséghatékony, alacsony szén-dioxid-kibocsátással járó technológiák energiarendszerbe való integrálását célzó európai stratégiai energiatechnológiai terv (SET-terv) minden egyes prioritási területén is.

A tisztaenergia-technológiával kapcsolatos kutatás és innováció elkötelezett támogatójaként az EU csatlakozott az „Innovációs küldetés” elnevezésű globális kezdeményezéshez. Vezető szerepével összhangban az Unió – szoros együttműködésben a befektetőkkel – biztosítani kívánja, hogy a kezdeményezés transzformatív eredményeket hozzon. A tisztaenergia-technológiák importját, exportját és piaci részesedését mérő pontosabb és újabb mutatók például segíthetnek abban, hogy megfelelőbb képet alkothassunk az EU globális teljesítményéről és versenyképességéről e téren, és aktualizálhassuk kutatási és innovációs céljainkat. Ennek érdekében a Bizottság a már működő fórumokkal szoros együttműködésben még az idei év vége előtt összehívja a tiszta energiák ipari versenyképességi fórumát a tagállamok, az iparág képviselői, a kutatási és innovációs közösség és más egyéb fontos érdekelt felek részvételével.

A fogyasztók pozíciójának erősítése

Az energiaunió kézzelfogható előnyöket kínál a fogyasztók számára, akik az energetikai átállás középpontjában állnak. Egyre több fogyasztó válik az energiapiac aktív részesévé, amint arról a lakóházakra szerelt napelemek növekvő száma, a megújulóenergia-szövetkezetek térnyerése vagy a villamosenergia- és gázpiaci szolgáltatóváltást kezdeményező fogyasztók egyre nagyobb aránya tanúskodik. Azt a nagyszámú fogyasztót ugyanakkor, akiknek ma még nincs lehetőségük arra, hogy megjelenjenek az energiapiacon, további intézkedésekkel kell segíteni.