A visszajelzések számos aggályt is feltártak, többek között a következőket:

Az Európai Parlament és a Tanács kérésének megfelelően az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus tartalmazza az uniós taxonómiával kapcsolatos technikai vizsgálati kritériumok első csoportját, valamint kialakítja a fenntartható tevékenységekkel kapcsolatos közös nyelvezetet. Az uniós taxonómiai rendelet előírja, hogy a befektetők és a vállalatok ezeket a kritériumokat használják majd a kapcsolódó közzétételekhez, ami a befektetési döntésekhez is megbízható iránymutatásul fog szolgálni.

E megbízatást az a követelmény határozza meg, hogy a technikai vizsgálati kritériumoknak naprakészeknek kell lenniük, és tudományos bizonyítékokon kell alapulniuk. Ezeknek a kritériumoknak egyértelműeknek, megvalósíthatóknak és könnyen alkalmazhatóknak kell lenniük, elkerülve ezáltal a szükségtelen adminisztratív terheket. Az Európai Parlament és a Tanács szintén elismerte a nyilvános konzultáció fontosságát, és kifejezetten felkérte a Bizottságot, hogy vonja be az érdekelt feleket, és támaszkodjon az érintett területeken bizonyított ismeretekkel és tapasztalattal rendelkező szakértők tanácsaira.

A fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati beszámolásról szóló irányelv olyan közös európai beszámolási szabályokat állapítana meg, amelyek növelik az átláthatóságot, és megkövetelik a vállalatoktól, hogy következetes és összehasonlítható módon tegyenek jelentést a fenntarthatóságra vonatkozó információkról. Az új beszámolási követelmények minden nagy és tőzsdén jegyzett vállalatra vonatkoznának, a tőzsdén jegyzett kis- és középvállalkozásokat (kkv-k) is beleértve. A Bizottság arányos szabványokat fog kidolgozni a kkv-k számára. Ez utóbbi referenciaként szolgál majd azon információk tekintetében, amelyeket a fenntarthatósággal kapcsolatos vállalati beszámolásról szóló irányelv hatálya alá tartozó vállalatok észszerűen kérhetnének az értékláncaikban szereplő, kkv-nak minősülő beszállítóiktól és ügyfeleiktől.

Az uniós taxonómia megbízható, tudományos alapokon nyugvó átláthatósági eszköz a vállalatok és a befektetők számára. Egyértelmű teljesítménykritériumokat vezet be annak meghatározására, hogy mely gazdasági tevékenységek járulnak hozzá lényeges mértékben a zöld megállapodás célkitűzéseihez. Ezek a kritériumok közös nyelvezetet teremtenek a vállalkozások és a befektetők számára, lehetővé téve számukra, hogy nagyobb hitelességgel kommunikáljanak a zöld tevékenységekről, és segítik őket abban, hogy eligazodjanak a már zajló átmenetben. Az uniós taxonómia az uniós zöldkötvény-standard és az egyes lakossági pénzügyi termékekre vonatkozó uniós ökocímke létrehozásában is fontos szerepet fog betölteni.

Az európai zöld megállapodás Európa növekedési stratégiája, amely javítani fogja a polgárok egészségét és jólétét, klímasemlegessé teszi Európát 2050-ig, és védi, megőrzi és fejleszti az EU természeti tőkéjét. Az emberközpontú gazdaság olyan méltányos átállást is jelent, amely munkahelyeket teremt, és garantálja, hogy senki sem marad ki. E célok eléréséhez az európai pénzügyi rendszernek fenntarthatóbbá kell válnia. Ehhez szilárd pénzügyi szabályozásra és a vállalkozások egyértelmű átállási pályájára is szükség lesz. Az elengedhetetlen változásokhoz szükséges befektetések mértéke az európai pénzügyi ágazatot a Covid19-világjárvány utáni fenntartható és inkluzív gazdasági helyreállítás, valamint Európa hosszú távú fenntartható gazdasági fejlődésének középpontjába fogja állítani.

A következő három szakasz tisztázza a fenti kérdéseket, és kifejti, hogy a Bizottság milyen lépéseket tett vagy tesz a jövőben ezek megoldása érdekében.

1.Annak következményei, ha egy tevékenység környezeti szempontból fenntarthatónak vagy nem fenntarthatónak minősül

Számos érdekelt fél aggodalmát fejezte ki amiatt, hogy a taxonómia meghatározza, hogy mely tevékenységek minősülnek „környezeti szempontból fenntarthatónak”, ami azt jelentheti, hogy ha egy tevékenységet az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus nem tárgyal, az automatikusan „nem fenntarthatónak” minősülne. Ez egyáltalán nincs így. Pusztán az a tény, hogy egy vállalat nem a taxonómiához igazodó tevékenységet folytat, nem jelenti azt, hogy következtetések vonhatók le a vállalat környezeti teljesítményére vagy a finanszírozási eszközökhöz való hozzáférésére vonatkozóan.

Az uniós taxonómia jelenleg nem határozza meg, hogy a környezetbarát tevékenységektől eltérő tevékenységeket hogyan kell kezelni. Semmilyen tevékenységet nem határoz meg és nem minősít „a környezeti teljesítmény jelenlegi szintjét javító”, de a lényeges hozzájárulás szintjét el nem érő tevékenységként. Ezek a tevékenységek – bár saját jogon is fontosak az uniós gazdaság szükséges széles körű átalakításának támogatásához – önmagukban nem lesznek elegendőek zöld célkitűzéseink eléréséhez. Az uniós taxonómia ugyanígy semmilyen tevékenységet nem határoz meg és nem minősít „környezeti szempontból nem fenntarthatónak”. Emellett az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus még nem terjed ki minden olyan környezetbarát tevékenységre, amely lényeges mértékben járulhat hozzá a környezetvédelmi célkitűzésekhez, és így nem képezi részét az uniós taxonómiának. Az uniós taxonómia élő, dinamikusan frissülő dokumentum, amelyet idővel kiegészítenek és szükség esetén frissítenek.

Az uniós taxonómia az átláthatóság eszköze. Egyes vállalatok és pénzügyi piaci szereplők számára közzétételi kötelezettséget vezet be, és előírja számukra, hogy tegyék közzé a taxonómiához igazodó tevékenységekben való részesedésüket. A taxonómiához igazodó környezetbarát tevékenységek arányának közzététele lehetővé teszi a vállalatok és a befektetési portfóliók ezen arányon alapuló összehasonlítását. A vállalatok, amennyiben úgy kívánják, nyugodtan használhatják az uniós taxonómiát az éghajlatvédelmi és ökológiai átállás megtervezéséhez és ahhoz, hogy az átálláshoz finanszírozást szerezzenek. A pénzügyi piaci szereplők, ha úgy kívánják, az uniós taxonómiát használhatják a hiteles zöld pénzügyi termékek kidolgozásához. Az uniós taxonómia várhatóan elősegíti majd a változást, és ösztönzi a fenntarthatóságra való átállást. Míg azonban az uniós taxonómia iránymutatással szolgálhat a piaci szereplők számára befektetési döntéseik során, természetesen nem tilt meg semmilyen tevékenységbe történő befektetést. A vállalkozások nem kötelesek igazodni a taxonómiához, és a befektetők is szabadon választhatják meg, hogy mibe fektetnek be.

A taxonómiai keret a jelenleg meglévő piaci alapú zöld finanszírozási eszközökön túlmenően is javítani fogja a fenntartható finanszírozáshoz való hozzáférést. Több gazdasági tevékenységet és több környezetvédelmi célkitűzést foglal magában, mint amelyeket eddig a piaci alapú zöld finanszírozási keretekben alkalmaztak. Idetartoznak különösen egyes karbonintenzív ágazatok, amelyek lehetővé teszik az ezen ágazatokon belüli, átállással összefüggő tevékenységek piaci elismerését.

A vállalatok nemcsak az árbevételt, hanem bizonyos működési költségeket és tőkekiadásokat is az uniós taxonómiához igazodóként számíthatnak be, ami tovább bővíti az uniós taxonómia által kínált lehetőségeket. Becslések és az éghajlattal kapcsolatos taxonómiai kritériumok korai tesztelése azt mutatta, hogy a vállalatok tevékenységeiben és befektetési portfólióiban jelenleg alacsony a taxonómiához való általános igazodás (egy és öt százalék között, és számos vállalati és befektetési portfólió esetében nulla). Bár ez a szám várhatóan jelentősen nőni fog a zöld megállapodás végrehajtásával, rámutat arra, hogy még milyen mértékű átállás szükséges a klímasemlegesség 2050-ig történő megvalósításához.

Az uniós taxonómiát kifejezetten abból a célból hozták létre, hogy egy besorolási rendszert biztosítson, és javítsa az átláthatóságot. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközről szóló rendelet az uniós taxonómiai rendelet 17. cikkében foglalt jelentős károkozás elkerülését célzó elvet alkalmazza, ugyanakkor nem írja elő a taxonómiai felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott kritériumok alkalmazását. A Bizottság célzott technikai iránymutatást tett közzé, amelyben részletesebben kifejtette, hogyan kell alkalmazni a jelentős károkozás elkerülését célzó elvet a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz alkalmazásában. Ez azt jelenti, hogy az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározott kritériumok nem gyakorolnak közvetlen kötelező hatást a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz végrehajtására. A kohéziós politikáról szóló rendelet szintén előírja, hogy forrásainak célja az uniós taxonómiai rendelet jelentős károkozás elkerülését célzó elvének alkalmazása a 2021 és 2027 közötti programozási időszakban, ugyanakkor nem írja elő a taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott kritériumok alkalmazását. A jövőben újra hangoztatni kell az uniós taxonómia eredeti célját, és alaposan meg kell vizsgálni a következményeket az alkalmasság, az arányosság és a megfelelési költségek tekintetében, mielőtt azt más szakpolitikákba is beépítenék.

2.Az éghajlat-politikai uniós taxonómiáról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus kritériumainak ambíciószintje és használhatósága

A fenntartható gazdasági tevékenységekre vonatkozó kritériumok meghatározására irányuló, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kidolgozása során az Európai Bizottságnak meg kell felelnie az Európai Parlamenttől és a Tanácstól kapott azon megbízatásának, amely arra irányul, hogy határozza meg a zöld projektek uniós környezetvédelmi célkitűzések eléréséhez szükséges ambíciószintjét.

Az uniós taxonómia fenntarthatóként ismeri el azokat a tevékenységeket, amelyek nem elhanyagolható, hanem lényeges mértékben járulnak hozzá az uniós környezetvédelmi célkitűzések eléréséhez. Az uniós taxonómia az európai zöld megállapodás céljainak – ideértve az EU klímasemlegességi célkitűzését is – ambíciószintje alapján határozza meg a lényeges hozzájárulás kritériumait és a jelentős károkozás elkerülését.

A beérkezett visszajelzések alapos vizsgálata alapján módosítások történtek a nyilvános visszajelzés céljából közzétett felhatalmazáson alapuló jogi aktus tervezetéhez képest anélkül, hogy a módosítások aláásnák az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek ambíciószintjét. Néhány a módosítások közül:

-számos, a kritériumok technikai pontosságának és használhatóságának megerősítését célzó pontosítás;

-a használhatóság további javítása a kritériumok egyszerűsítése, az összetettség és összességében a terhek csökkentése, valamint adott esetben a kritériumok konkrétabbá és rugalmasabbá tétele érdekében;

-pontosítások a szubszidiaritás elve, valamint adott esetben az uniós és tagállami szintek közötti megosztott hatáskörök jobb megjelenítése érdekében (ideértve a nemzeti szabályozások jobb figyelembevételét célzó pontosításokat is);

-nagyobb összhang a meglévő keretekkel és ágazati jogszabályokkal, és adott esetben a soron következő felülvizsgálatok mérlegelése;

-egyes átállással összefüggő és támogató tevékenységek alkalmazási körére vonatkozó előírások és kiigazítások, amelyek célja, hogy a taxonómia használhatóbbá váljon a gazdasági szereplők számára;

-néhány olyan tevékenység pontosabb meghatározása, amelyek korábban egy másik tevékenység részét képezték, amennyiben az érdekelt felek részéről egyértelmű igény merült fel, és amennyiben e tevékenységek összhangban állnak az uniós taxonómiai rendelet célkitűzéseivel és követelményeivel,

-naprakésszé tett preambulumbekezdések, amelyek hangsúlyozzák a jövőbeli felülvizsgálatok és a kiegészítő tevékenységek bevezetésének szükségességét egy későbbi fázisban.