INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

A digitális technológiák fejlődésének hatására megváltozott a művek és egyéb védett teljesítmények létrehozásának, előállításának, terjesztésének és hasznosításának módja. Nemcsak új felhasználási lehetőségek merültek fel, de új szereplők és üzleti modellek is megjelentek. A digitális környezetben megélénkült a tagállamközi felhasználás is, és új lehetőségek jelentek meg arra, hogy a fogyasztók szerzői jogi védelem alatt álló tartalmakhoz férjenek hozzá. Az uniós szerzői jogi keretben meghatározott célkitűzések és alapelvek továbbra is helytállóak, azonban ezekhez az új körülményekhez kell igazítani őket. Uniós szintű beavatkozásra is szükség van a belső piac széttöredezésének elkerülése érdekében. Erre tekintettel az Európai Bizottság a 2015 májusában elfogadott digitális egységes piaci stratégiában megállapítja, hogy „a nemzeti szerzői jogi rendszerek közötti különbségek csökkentése érdekében” Európa-szerte lehetővé kell tenni „a felhasználók számára a szélesebb körű internetes hozzáférést a különböző művekhez”. E közleményben a Bizottság arra is rámutatott, hogy fontos javítani a szerzői jogi védelem alatt álló tartalommal kapcsolatos szolgáltatások másik határokon átnyúló hozzáférhetőségét, élénkíteni az új felhasználási lehetőségek igénybevételét a kutatás és az oktatás terén, valamint tisztázni az online szolgáltatások szerepét a művek és egyéb teljesítmények terjesztésében. 2015 decemberében a Bizottság közleményt adott ki „A korszerű, európaibb szerzői jogi keret felé” címmel. Ebben a közleményben célirányos intézkedéseket és hosszú távú jövőképet vázolt fel az uniós szerzői jogi szabályok modernizálásához. Ez a javaslat a közleményben feltárt konkrét kérdések megoldását célzó intézkedések közé tartozik.

A szerzői jogra és a szomszédos jogokra vonatkozó kivételek és korlátozások uniós szinten harmonizáltak. E kivételek némelyike közérdekű célok elérését, például a kutatást vagy az oktatást szolgálják. Mivel azonban nemrég új felhasználási lehetőségek jelentek meg, ezért változatlanul bizonytalan, hogy ezek a kivételek még mindig alkalmasak-e arra, hogy méltányos egyensúlyt biztosítsanak egyrészről a szerzők és más jogosultak, másrészről a felhasználók jogai és érdekei között. Ráadásul ezek a kivételek változatlanul tagállami szinten léteznek, így a határokon átnyúló felhasználás jogbiztonsága nem garantált. Ennek kapcsán a Bizottság a következő három beavatkozási területet jelölte meg: digitális és határokon átnyúló felhasználási lehetőségek az oktatás terén, szöveg- és adatbányászat a tudományos kutatásban, valamint a kulturális örökség megőrzése. A cél annak garantálása, hogy bizonyos felhasználási módok jogszerűek legyenek ezeken a területeken, a tagállamok között is. A kivételek és korlátozások keretének modernizálásával egyértelműbb jogi környezetet lehet teremteni, hogy a kutatók innovatív szöveg- és adatbányászati kutatóeszközöket használhassanak, az oktatók és a tanulók teljes mértékben kihasználhassák a digitális technológiákat az oktatási rendszer minden szintjén, a kulturális örökséget ápoló intézmények (vagyis a nyilvánosan hozzáférhető könyvtárak és múzeumok, levéltárak, illetve mozgóképörökség-védelmi vagy hangzóörökség-védelmi intézmények) pedig támogatást kaphassanak a kulturális örökség megőrzésére tett erőfeszítéseikhez, ami végső soron az uniós polgárok javát szolgálja.

Annak ellenére, hogy a digitális technológiáknak meg kellene könnyíteniük a művekhez és egyéb teljesítményekhez való határokon átnyúló hozzáférést, továbbra is vannak akadályok, különösen akkor, ha a felhasználáshoz vagy a műhöz fűződő jogok rendezése bonyolult. Ez a helyzet például akkor, ha a kulturális örökséget ápoló intézmények internetes – így határokon átnyúló – hozzáférést kívánnak nyújtani a katalógusaikban található, kereskedelmi forgalomból kivont művekhez. Ezen akadályok miatt az európai polgároknak nincs lehetőségük az említett módon megismerni kulturális örökségüket. A javaslat e problémák orvoslása érdekében külön mechanizmust vezetne be, amely megkönnyítené a kulturális örökséget ápoló intézmények számára a kereskedelemben már nem kapható művek terjesztésére vonatkozó engedélyek beszerzését. Ami az audiovizuális alkotásokat illeti, az online videotékák jelentőségének növekedése ellenére az ilyen felületeken elérhető művek mindössze egyharmadát teszik ki az uniós audiovizuális alkotások. A művek ilyen csekély arányú hozzáférhetősége ismét csak a bonyolult jogrendezésre vezethető vissza. A javaslat intézkedéseket tartalmaz az engedélyezés és a jogrendezés megkönnyítésére. Ezáltal végeredményben a fogyasztók is könnyebben, határoktól függetlenül hozzáférhetnek szerzői joggal védett tartalmakhoz.

A digitális technológiák fejlődésével együtt új üzleti modellek is megjelentek, és felértékelődött az internet szerepe a szerzői joggal védett tartalmak terjesztésének és hozzáférhetővé tételének fő színtereként. Ebben az új környezetben a jogosultak nehézségekbe ütköznek, ha jogaikat engedélyezni szeretnék, és ellenszolgáltatásban kívánnak részesülni műveik online terjesztéséért. Ez a helyzet az európai alkotóképességet és kreatív tartalmak előállítását egyaránt veszélyezteti. Ezért garantálni kell, hogy a szerzők és a jogosultak méltányosan részesedjenek a műveik és egyéb teljesítményeik felhasználásával előállított értékből. Ennek fényében a javaslat olyan intézkedéseket is magában foglal, amelyek arra irányulnak, hogy a jogosultak jobb tárgyalási pozícióba kerüljenek, és megkapják a nekik járó ellenszolgáltatást azokért az őket megillető tartalmakért, amelyeket felhasználók által feltöltött tartalmakhoz hozzáférést kínáló online szolgáltatók hasznosítanak. Az érték méltányos felosztására a sajtókiadványok ágazata fenntarthatóságának biztosításához is szükség van. A sajtótermékek kiadói nehézségekbe ütköznek, ha kiadványaik online hasznosítását kívánják engedélyezni, és hozzá akarnak jutni az ebből származó érték őket méltányosan megillető részéhez. Ez végső soron a polgárok információhoz való hozzáférésére is kihathat. A javaslat szerint új jogot kell biztosítani a sajtótermékek kiadóinak azzal a céllal, hogy könnyebben engedélyezhessék kiadványaik online falhasználását, beruházásaik megtérülhessenek, és érvényesíthessék jogaikat. A javaslat emellett kitér a jelenlegi jogbizonytalanságra is azon lehetőség tekintetében, hogy kivétel alapján minden kiadó részesedjen a művek felhasználásáért járó ellenszolgáltatásból. Végül pedig gyakran fordul elő, hogy a szerzők és az előadóművészek szerződéses jogviszonyaikban gyakran kerülnek gyenge tárgyalási pozícióba jogaik engedélyezését illetően. Ráadásul a műveik és előadásaik felhasználásából származó bevételek sokszor nem kellően átláthatóak. Ez végeredményben a szerzők és előadóművészek javadalmazására is kihat. A javaslat ezért olyan intézkedéseket is tartalmaz, amelyek az átláthatóságot hivatottak növelni, valamint kiegyensúlyozottabb szerződéses jogviszonyt igyekeznek kialakítani a szerzők és előadóművészek, illetve jogaik átvevői között. Összességében véve tehát a javaslat IV. címében foglalt, a szerzői jogok szempontjából jól működő piac megteremtését célzó intézkedések középtávon várhatóan kedvező hatást gyakorol a tartalmak előállítására és hozzáférhetővé tételére, valamint a tömegtájékoztatás sokszínűségére, mindez pedig végső soron a fogyasztók javát szolgálja.