BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA amely a következő dokumentumot kíséri: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK TANÁCSI RENDELET módosításáról és Javaslat a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (átdolgozás) /* SWD/2013/096 final */





BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA amely a következő dokumentumot kíséri: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK TANÁCSI RENDELET módosításáról és Javaslat a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (átdolgozás) 1. Háttér Európában a védjegyek lajstromozása nemzeti szinten a tagállamok iparjogvédelmi hivatalainál, uniós szinten közösségi védjegyként pedig az alicantei Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnál (védjegyek és formatervezési minták) (a továbbiakban: BPHH) történik. Az 1990-es évek óta – amikor a védjegyekkel kapcsolatos vívmányokat létrehozták – sem a védjegyekről szóló irányelven, sem a közösségi védjegyről szóló rendeleten nem hajtottak végre jelentős módosításokat. Az üzleti környezet azonban nagy mértékben változott az elmúlt két évtizedben. 2. Problémameghatározás A két fő azonosított probléma egyfelől a meglévő szabályozási keret egymástól eltérő rendelkezései, másfelől a védjegyhivatalok közötti együttműködés alacsony szintje. Először, az irányelv egyáltalán nem terjed ki az eljárási szempontokra, nem kielégítő az anyagi jog harmonizációjának szintje (ideértve az opcionális rendelkezéseket is), és a közösségi védjegyről szóló rendelet csupán homályos jogalapot biztosít a BPHH és az iparjogvédelmi hivatalok közötti együttműködés számára. Másodszor, a közösségi védjegy és a nemzeti rendszerek egymást kiegészítő jellegének és interoperabilitásának elérése és biztosítása érdekében a BPHH-nak és az iparjogvédelmi hivataloknak szorosan együtt kell működniük egymással. Az egyértelmű jogalap hiánya mellett azonban további két másik tényező is hátráltatja az együttműködést. Az egyik visszahúzó erő a nemzeti hivatalok hiányos műszaki felszereltsége (IT-berendezések), a másik pedig az a körülmény, hogy a nemzeti hivatalok nem rendelkeznek a közös eszközök – pl. online keresési funkciót biztosító közös védjegy-adatbázisok – kifejlesztéséhez, elindításához és hosszú távú működtetéséhez szükséges pénzügyi forrásokkal. Fenti problémák sok tekintetben igen kedvezőtlen hatást fejtenek ki az iparra. E hiányosságok, azon túl, hogy korlátozzák a védjegyoltalmi rendszerekhez való hozzáférést, jelentős jogbizonytalanságot okoznak és veszélyeztetik a közösségi védjegy és a nemzeti rendszerek közötti kiegészítő jellegű kapcsolatot, torzítják a vállalkozások egyenlő versenyfeltételeit is, valamint további negatív következményekkel járnak az uniós versenyképességre nézve. Megfelelő változtatások hiányában az európai vállalkozások számára korántsem optimális feltételek és a védjegyrendszerek közötti alacsony szintű komplementaritás jellemezte jelenlegi helyzet nagy valószínűséggel tovább romlik majd. Már sor került néhány ígéretes kísérletre – nevezetesen a BPHH együttműködési alap keretében – annak érdekében, hogy a BPHH és az iparjogvédelmi hivatalok közötti együttműködés megkönnyítését célzó gyakorlati megoldásokat találjunk. Mindazonáltal ez a tapasztalat felfedte a jelenlegi együttműködési keret egyértelmű hiányosságait, és rávilágított az önkéntes megállapodásokon alapuló együttműködés korlátaira. Ezért a meglévő együttműködési kezdeményezések ellenére nem biztosíthatók fenntartható előnyök, és a meglévő együttműködési kezdeményezésekből származó haszon – ha a helyzet nem változik – költséget jelent majd. Következésképpen minél inkább csökken az iparjogvédelmi hivatalok hatékonysága, azok annál kevésbé lesznek vonzóak a közösségi védjeggyel szemben, és fennáll a kockázata, hogy a védjegytulajdonosok teljesen felhagynak azok alkalmazásával, és ehelyett a közösségi védjegy mellett döntenek. Hosszú távon ezáltal veszélybe kerülhet a nemzeti rendszerek életképessége, ami ellentétes azzal a törekvéssel, hogy a nemzeti védjegyeket megőrizzük a közösségi védjegyek mellett, biztosítva azok harmonikus és egymást kiegészítő, párhuzamos létezését 3. Szubszidiaritás Az EUMSZ 118. cikkének (1) bekezdése lehetővé teszi a szellemitulajdon-jogok Unión belüli egységes oltalmát biztosító európai oltalmi jogcímek létrehozására, valamint egy uniós szintű központi engedélyezési, koordinációs és ellenőrzési rendszer megteremtésére irányuló intézkedések kidolgozását. Az EUMSZ 114. cikke értelmében az EU elfogadhatja azokat a tagállamok törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseinek közelítésére vonatkozó intézkedéseket, amelyek tárgya a belső piac megteremtése és működése. A közösségi védjegy önálló uniós szellemitulajdon-jogcím. A rendelet szükséges módosításait kizárólag az unós jogalkotók hajthatják végre a közösségi védjegy rendszerének fejlesztése és ésszerűsítése céljából. Ugyanez vonatkozik a már a védjegyekről szóló irányelv részét képező megfelelő rendelkezések szükséges módosításaira is. Továbbá, mivel az azonosított problémák miatt nem biztosíthatóak az egyenlő versenyfeltételek az uniós vállalkozások számára (és az említett problémák további kedvezőtlen hatást fejtenek ki azok versenyképességére), kívánatos a belső piac működését elősegítő intézkedések elfogadása. Ilyen intézkedések – amelyek célja, hogy a védjegyekről szóló irányelv révén jobban közelítsék egymáshoz a tagállami rendszereket – kizárólag uniós szinten fogadhatók el, különösen azért, mert biztosítani kell a közösségi védjegyek rendszerével való koherenciát. Végül, mivel a BPHH az EU egyik szabályozási ügynöksége, annak a nemzeti hivatalokkal való hatékony együttműködését gátló kedvezőtlen keretfeltételeket is kizárólag uniós szinten lehet megváltoztatni. 4. Célkitűzések A felülvizsgálat általános célkitűzései a következők: az európai védjegyrendszer korszerűsítése, és ezáltal az uniós vállalkozások versenyképességének növelése a védjegyrendszerekhez való hozzáférés javítása révén (alacsonyabb költségek, gyorsabb eljárás és nagyobb fokú kiszámíthatóság); jogbiztonság nyújtása valamennyi uniós vállalkozás számára; valamint az uniós és tagállami rendszerek párhuzamos fennállásának és komplementaritásának biztosítása. A konkrét célkitűzéseket a védjegyekről szóló irányelvnek a közösségi védjegyről szóló rendelettel való jobb összehangolása, valamint a BPHH és a nemzeti iparjogvédelmi hivatalok közötti együttműködés szintjének növelése jelenti. Végül, az operatív célkitűzések a következők: a védjegyekkel kapcsolatos eljárások és az érdemi kérdések jobb közelítése; az együttműködésre irányuló megfelelő szabályozási ösztönzők nyújtása; a technikai együttműködési kapacitás kiépítése a nemzeti iparjogvédelmi hivatalokban; valamint az együttműködési tevékenységek hosszú távú finanszírozásának biztosítása. 5. A szakpolitikai lehetőségek és hatásaik elemzése és összehasonlítása A Bizottság szolgálatai minden egyes operatív célkitűzés tekintetében megvizsgálták és az eredményesség (a célkitűzések elérése) és hatékonyság (szükséges idő, összköltség és arányosság) kritériumai szempontjából mérlegelték a szakpolitikai lehetőségeket. 5.1. A védjegyekre vonatkozó jogszabályok és eljárások közelítése 1. lehetőség (alaphelyzet): További harmonizációra a szerteágazó jogi keret jobb összehangolásának nyilvánvaló szükségessége ellenére nem kerül sor. 2. lehetőség (részleges közelítés): A nemzeti jogszabályok közelítését és azoknak a közösségi védjegy rendszerével való koherenciáját ki kell terjeszteni oly módon, hogy magukba foglalják i. a fő eljárási szabályok összehangolását a közösségi védjegyről szóló rendelettel; ii. a közösségi védjegyről szóló rendeletben foglalt további anyagi jogi szempontok összehangolását, és iii. a védjegyekről szóló irányelv nem kötelező érvényű rendelkezéseinek csökkentését, a közösségi védjegyről szóló rendelettel összhangban. A tagállamok vélhetően képesek lennének az ilyen korlátozott összehangolás elvégzésre, és arra, hogy azt ésszerű határidőn belül hajtsák végre. Mivel az azonosított célkitűzések elérése meglehetősen bizonytalan, amennyiben a közelítés végrehajtása önkéntes alapon történik (2a. alváltozat), célszerűnek tűnik, hogy a harmonizáció során jogilag kötelező érvényű eszközt alkalmazzanak (2b. alváltozat). 3. lehetőség (teljes körű közelítés): A közelítés a 2. lehetőségen alapul, de azon felül magában foglalja az anyagi védjegyjog és az azzal kapcsolatos eljárások összes fennmaradó szempontját is. A közelítés vagy önkéntes alapon (3a.), vagy kötelező jelleggel (3b.) történik. Mindazonáltal a meglévő problémák elemzése nem támasztotta alá azt, hogy a védjegyekre vonatkozó valamennyi rendelkezés tekintetében nyilvánvalóan teljes körű közelítésre van szükség. Továbbá úgy tűnik, hogy a tagállamok sem állnak készen ilyen átfogó lépésre. Következésképpen a 3. lehetőség nem áll arányban a jelenlegi szükségletekkel, és politikai kivitelezhetősége is meglehetősen kétséges. 4. lehetőség (egységes szabálykönyv): A védjegyekre vonatkozó nemzeti jogszabályokat teljes egészében egy egységes szabálykönyv váltaná fel, amely egységes szabályokat állapítana meg az EU egész területére. Ennek eredményeképpen valamennyi nemzeti hivatal azonos rendelkezéseket alkalmazna. Ez a lehetőség azonban még a 3. lehetőségnél is nagyobb mértékben lenne egyértelműen aránytalan, így már első körben el kell vetni. 1. lehetőség – a védjegyekre vonatkozó jogszabályok közelítése[1] || || Eredményesség || Hatékonyság || Összesítve A védjegyekre vonatkozó jogszabályok és eljárások nagyobb mértékű közelítése || Szükséges idő || Összes költség || Arányosság 1. Alapforgatókönyv || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Részleges közelítés || || || || || 2a. Önkéntes || ? || -- || - || + || - 2b. Kötelező || ++ || + || - || + || ++ 3. Teljes körű közelítés || || || || || 3a. Önkéntes || ? || -- || -- || - || - 3b. Kötelező || ++ || -- || -- || -- || +/- 4. Egységes szabálykönyv || ++ || -- || -- || -- || +/- A kiválasztott 2b. lehetőség várhatóan túlnyomórészt pozitív hatást fejt ki a védjegyrendszert alkalmazó összes felhasználó – és különösen a kkv-k – esetében. Ez a lehetőség hosszú távon hozzájárulna a nemzeti iparjogvédelmi hivatalok eredményességének és hatékonyságának fokozásához, és esetleg jelentős költségmegtakarításhoz vezet. Végül ez a lehetőség egyértelműen hasznos lenne a BPHH számára, tekintettel arra, hogy a közösségi védjegy rendszerének referenciaértékül kell szolgálnia, a Hivatal feladata pedig az, hogy támogassa és összehangolja azon erőfeszítéseket, amelyeket a nemzeti hivatalok a gyakorlatok és eszközök konvergenciája érdekében fejtenek ki. Ezenfelül a harmonizációs intézkedések egyik prioritása, az „osztályonkénti díj” rendszerének bevezetése, a közösségi védjegyek bejelentésével, megújításával és osztályozásával kapcsolatos díjak megfelelő kiigazításával párosul, ami további előnyökkel jár a felhasználók számára. 5.2. Az együttműködésre vonatkozó egyértelmű jogalap hiánya 1. lehetőség (alaphelyzet): Ez a lehetőség semmilyen konkrét jogalapot nem nyújtana az együttműködésre vonatkozóan. 2. lehetőség: Világos jogalapot biztosítana, ami lehetővé tenné a BPHH és a nemzeti hivatalok együttműködését (fakultatív együttműködés) a gyakorlatok összehangolása és közös eszközök és adatbázisok kifejlesztése céljából. Tekintettel e lehetőség jogilag nem kötelező jellegére, nem várható el, hogy abban valamennyi hivatal részt vesz. 3. lehetőség: Ez a lehetőség kötelezővé tenné a nemzeti hivatalok és a BPHH közötti együttműködést (kötelező együttműködés). Az együttműködés célkitűzéseit világosan meghatároznák, hogy ezáltal nyomon követhető legyen azok teljesítése. Ennek eredményeképpen biztosítható lenne az összes hivatal részvétele, így azok könnyebben megindokolhatnák a költségvetési hatóságaik felé a más iparjogvédelmi hivatalokkal közös projektek céljára szolgáló források elosztását, a BPHH számára pedig egyszerűbbé válna az együttműködési tevékenységek kiadásainak belső validálása. 2. célkitűzés – megfelelő jogalap biztosítása az együttműködéshez || || Eredményesség || Hatékonyság || Összesítve Az együttműködés ösztönzésének fokozása || Szükséges idő || Összes költség || Arányosság 1. Alapforgatókönyv || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Jogalap a fakultatív együttműködéshez || ? || + || + || ? || ? 3. Jogalap a kötelező együttműködéshez || ++ || + || + || + || + A kiválasztott 3. lehetőség biztosítaná a gyakorlatok összehangolásának és a közös eszközök kifejlesztésének folyamatában való teljes körű részvételt, és ezáltal megfelelne a felhasználók elvárásainak. A nemzeti hivatalok számára a kiválasztott lehetőség közép és hosszú távon jelentős előnyökkel járna a hatékonyság és a költségek szempontjából. A nemzeti hivatalok a BPHH együttműködési alap keretében szerzett tapasztalatokra építhetnék tevékenységüket, és továbbfejleszthetnék a meglévő keretet, ami megkönnyítené a zökkenőmentes átállást. A BPHH egyértelműen bizonyította, hogy képes ilyen nagy horderejű együttműködési projektek hatékony és rövid határidővel történő kezelésére, és arra is képes lesz, hogy kiaknázza a közös projektek előnyeit. 5.3. Az együttműködési kapacitás fejlesztése: technikai berendezések 1. lehetőség: Minden iparjogvédelmi hivatalnak egyénileg kellene beszereznie és kifejlesztenie az előírt berendezéseket. 2. lehetőség: Az iparjogvédelmi hivatalok önkéntes együttműködés keretében juthatnának hozzá az előírt berendezésekhez és eszközökhöz. 3. lehetőség: E lehetőség szerint az előírt berendezések rendelkezésre állnának a kötelező együttműködés keretében. Kizárólag ez a lehetőség biztosítaná, hogy valamennyi hivatal részesül a közös eszközökből és adatbázisokból, illetve közreműködik azok kifejlesztésében. 3. célkitűzés – A technikai kapacitás kiépítése a nemzeti iparjogvédelmi hivatalokban || || Eredményesség || Hatékonyság || Összesítve Biztonságosabb hozzáférés a berendezésekhez || Szükséges idő || Összes költség || Arányosság 1. Alapforgatókönyv || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Fakultatív hozzáférés az eszközökhöz || ? || ? || + || + || ? 3. Kötelező hozzáférés az eszközökhöz || ++ || + || + || + || + A kiválasztott 3. lehetőség esetében a felhasználók várhatóan összehangolt és technológiailag frissített informatikai megoldásokkal találkoznak majd. Ennek eredményeképpen javul a hozzáférhetőség, növekszik a hatékonyság és csökkennek a költségek. Az informatikai fejlesztésekhez való jobb hozzáférésnek köszönhetően az iparjogvédelmi hivatalok kihasználhatják a fokozott együttműködésből származó előnyöket. A kiválasztott lehetőség a BPHH számára is előnyös lesz. 5.4. Az együttműködési kapacitás fejlesztése: finanszírozás 5.4.1. A finanszírozás általánosságban 1. lehetőség: Az együttműködési tevékenységeikből fakadó összes költséget az egyes iparjogvédelmi hivatalok és a BPHH viselik. Ez visszatarthatja a tagállamokat az együttműködési programokban való részvételtől, tehát ez a lehetőség akadályozhatja az azonosított célkitűzés elérését. 2. lehetőség: Az együttműködési tevékenységeket az uniós költségvetésből finanszíroznák. Mindazonáltal meglehetősen valószínűtlennek tűnik, hogy – tekintettel a jelenlegi költségvetési megszorításokra – az uniós költségvetés jelentős mértékben képes hozzájárulni az együttműködési tevékenységek finanszírozásához. 3. lehetőség: A finanszírozás a BPHH költségvetéséből történne, a BPHH éves bevétele egy részének felhasználásával. Megfelelő finanszírozási mechanizmust kellene kidolgozni, ideértve az annak biztosítására szolgáló ellenőrzési mechanizmusokat is, hogy a forrásokat kizárólag konkrét, meghatározott rendeltetésű célokra használják fel, és a finanszírozás a megfelelőségi követelményekkel összhangban történjen. A BPHH jelentős többletet halmozott fel, amelynek egy részét már felhasználták az együttműködési alap projektjeire. Továbbá a BPHH éves költségvetési eredményei folyamatosan meghaladják a Hivatal operatív kiadásait. Ezért az új együttműködési tevékenységeket az éves bevételből és/vagy a meglévő többletből lehetne finanszírozni, ezáltal biztosítva, hogy elegendő forrás álljon rendelkezésre. A BPHH és a nemzeti hivatalok közötti együttműködési tevékenységek költsége évi 17–20 millió EUR-t tenne ki, ami hozzávetőlegesen a BPHH működési bevétele 10 %-ának felel meg. A költségvetési előrejelzések szerint a 3. lehetőség nem okoz egyensúlyhiányt a BPHH költségvetésében.4. célkitűzés – A hosszú távú finanszírozás biztosítása Lehetőségek || Értékelési kritériumok A hosszú távú finanszírozás biztosítása || Eredményesség (a célkitűzések elérése) || Hatékonyság || Átfogó értékelés Nagyobb finanszírozási biztonság || Szükséges idő || Összes költség 1. Finanszírozás tagállami forrásokból || 0 || 0 || 0 || 0 2. Finanszírozás az uniós költségvetésből || ? || ? || 0 || - 3. Finanszírozás a BPHH költségvetéséből || ++ || ++ || 0 || ++ 5.4.2. Finanszírozás a BPHH költségvetéséből – finanszírozási mechanizmusok A jelentés két lehetséges finanszírozási modellt elemez: az elfogadott elosztási kritériumokon alapuló, egyösszegű kifizetés révén történő finanszírozás (3.1a.) és a támogatásokon alapuló projektalapú finanszírozás (3.2a.) lehetőségét. Ezen értékelés alapján a jelentés úgy találja, hogy az utóbbi lehetőség megfelelőbb az azonosított célkitűzések eléréséhez.A BPHH költségvetésének felhasználása – finanszírozási mechanizmusok A BPHH költségvetéséből történő finanszírozással kapcsolatos lehetőségek Finanszírozási mechanizmusok || Eredményesség (célkitűzés: a hosszú távú finanszírozás biztosítása) || Hatékonyság || Átfogó értékelés A finanszírozás pontossága || Összetettség és átláthatóság 1a. Elosztási kulcson alapuló egyösszegű kifizetés || +/- || - || - || - 2a. Támogatásokon alapuló projektalapú finanszírozás || ++ || ++ || + || ++ 5.4.3. Finanszírozás a BPHH költségvetéséből – finanszírozási forrás A lehetőségek – nevezetesen a BPHH működési költségvetéséből (3.1b.), a BPHH egyedi bevételéből (3.2b.) vagy a felhalmozott pénzügyi tartalék további felhasználásával (3.3b) történő finanszírozás – elemzése alapján az tűnik a legmegfelelőbbnek, ha az együttműködési tevékenységek finanszírozása a BPHH teljes éves bevételéből történik. Finanszírozás a BPHH költségvetéséből – finanszírozási forrás A BPHH költségvetéséből történő finanszírozással kapcsolatos lehetőségek Finanszírozási források || Eredményesség (célkitűzés: a hosszú távú finanszírozás biztosítása) || Hatékonyság || Átfogó értékelés A finanszírozás pontossága || Relevancia (forrás/cél) || Kockázat a BPHH költségvetésére 1b. Finanszírozás a működési költségvetésből || ++ || + || 0 || +/- || + 2b. Finanszírozás egyedi bevételből (megújítási díjak) || ++ || - || - || 0 || 0 3b. Többletfelhasználás (az együttműködési alap számára elkülönített előirányzat növelése) || -- || + || 0 || 0 || - 5.4.4. A kiválasztott lehetőség hatásai A felhasználók számára egyértelműen előnyös lenne az új együttműködési rendszer. Továbbá ez a lehetőség semmilyen negatív hatást nem gyakorolna rájuk, mivel a nemzeti iparjogvédelmi hivatalokkal közös projektek finanszírozásához a BPHH költségvetését használnák fel. Mivel elegendő forrás állna rendelkezésre az együttműködési tevékenységek finanszírozásához, a nemzeti iparjogvédelmi hivataloknak lehetőségük nyílna arra, hogy hosszú távon elkötelezzék magukat az együttműködési projektekben való részvétel mellett. Az együttműködési tevékenységek BPHH általi finanszírozása jelentős hatást gyakorolna annak költségvetésére. Azt a következtetést vonhatjuk le, hogy a BPHH költségvetése az éves működési bevételeiből képes lehet fedezni a nemzeti hivatalokkal közös együttműködési projektek finanszírozásával kapcsolatos további kiadásokat, egyúttal figyelembe véve a BPHH által beszedett díjaknak az „osztályonkénti díj” rendszerének bevezetése miatti kiigazításából fakadó hatást. Ennek megfelelően a kiválasztott lehetőség nem okoz egyensúlyhiányt a BPHH költségvetésében. 6. Nyomon követés és értékelés Három évvel az átültetési határidő lejárta után a tagállamok jelentést nyújtanának be a Bizottságnak az irányelv új rendelkezéseinek végrehajtásáról. A benyújtott adatok alapján a Bizottság jelentést készítene, amely magában foglalná a végrehajtott intézkedések eredményességének értékelését is. Továbbá a Bizottság elvégezné a BPHH költségvetéséből finanszírozott együttműködési tevékenységek ellenőrzését és nyomon követését a Hivatalra alkalmazandó pénzügyi szabályozással összhangban, különös tekintettel a támogatási eljárásokra vonatkozó rendelkezésekre. A gyakorlatok és eszközök összehangolása terén elért haladás felmérése éven szinten, a BPHH összefoglaló jelentései alapján történne. Öt évvel a közösségi védjegyről szóló rendelet (és adott esetben a védjegyekről szóló irányelv) módosításainak hatálybalépése után a Bizottság felülvizsgálná az együttműködés új jogi keretét, különös figyelemmel az együttműködés finanszírozási mechanizmusára. A felülvizsgálat a BPHH által készített éves összefoglaló jelentéseken alapulna. [1] Értékelési rendszer: pozitív hatás: kissé pozitívtól (+) különösen pozitívig (++); negatív hatás: kissé negatívtól (-) különösen negatívig (--); bizonytalan eredmény: (?); nincs hatás: 0.