A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK A kulturális javak kiviteléről szóló 2008. december 18-i 116/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról 2011. január 1. – 2013. december 31. /* COM/2015/0144 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK A kulturális javak kiviteléről szóló 2008. december 18-i 116/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról 2011. január 1. – 2013. december 31. Tartalomjegyzék 1............ Összefoglalás. 4 2............ Bevezetés. 5 3............ A rendelet háttere. 5 3.1......... Az európai kontextus. 5 3.2......... Nemzetközi összefüggések. 8 4............ A rendelettel kapcsolatos gyakorlati fejlesztések. 8 5............ Statisztikai adatok a rendelet tagállami végrehajtásáról 9 5.1......... A végrehajtási rendelet 2. cikkének (1) pontjában meghatározottak szerinti normál engedély használata 9 5.2......... A végrehajtási rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerinti egyedi nyílt engedély használata. 9 5.3......... A végrehajtási rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerinti általános nyílt engedély használata. 10 5.4......... A normál engedélyek kiállításának elutasítása. 10 5.5......... Azok a szállítmányok, amelyek nem feleltek meg a szabályoknak. 10 6............ Jövőbeni kihívások. 10 6.1......... Az elektronikus rendszerek alkalmazása. 11 6.2......... A kulturális javak kategóriáinak értelmezése. 11 6.3......... A hatóságok együttműködése. 12 6.4......... A pénzben kifejezett értékhatárok megfelelőssége. 12 6.5......... Kulturális javak behozatala az Unióba. 13 7............ Következtetések. 13 1. összefoglalás Ez a kulturális javak kiviteléről szóló 116/2009/EK rendelet (továbbiakban: alaprendelet) végrehajtásáról szóló jelentés tájékoztatást nyújt a kulturális javakra vonatkozó kiviteli engedélyeknek az alaprendelet és az 1081/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet által létrehozott keretben történő használatáról. A jelentés a tagállamok által a kiviteli engedélyek használatáról szóló kérdőívre adott válaszokon alapul, és a 2011–2013 közötti időszakra, valamint néhány, a 2014. év elejét érintő fejleményre vonatkozik. A közölt adatok a kiviteli engedélyek három típusára vonatkoznak: normál engedélyek, egyedi nyílt engedélyek és általános nyílt engedélyek. A 2011–2013 közötti időszakban összesen 24 564 normál engedélyt adtak ki. Ezt a típusú engedélyt főleg Nagy-Britannia és Olaszország bocsátotta ki. Az egyedi nyílt engedélyeket meghatározott kulturális javak bizonyos személy vagy szervezet általi ismételt ideiglenes kivitele esetében adják ki. A vizsgált időszak során 946 egyedi nyílt engedélyt adtak ki összesen 588 személy vagy szervezet számára. Ezen engedélyek több mint 90 %-át az Egyesült Királyság, Hollandia és Lengyelország bocsátotta ki. Az általános nyílt engedélyek hatálya alá a valamely múzeum vagy más intézmény állandó gyűjteményének részét képező kulturális javak bármilyen ideiglenes kivitele tartozik. A vizsgált időszakban öt tagállam összesen 472 alkalommal adott ki ilyen engedélyt, és Spanyolország bocsátotta ki az összes ilyen engedély 84 %-át. A normál engedély kiadását 318 esetben utasították el, leggyakrabban azzal az indokkal, hogy a szóban forgó kulturális javak nemzeti kincsnek minősülnek. Az érintett időszakban 147 nem szabályszerű szállítmányt fedeztek fel, többségében Franciaország és Hollandia által (az összes eset 93 %-a). A jelentés továbbá tájékoztatást nyújt a jelenlegi kezdeményezésekről és a jövőbeni kihívásokról (pl. a kiállított kiviteli engedélyeket tartalmazó, a nemzeti vámkezelési rendszerekkel összekapcsolható online adatbázis lehetséges bevezetése, az alaprendelet I. mellékletében szereplő kulturális javak problémás kategóriáinak értelmezése, a hatóságok közötti együttműködés, a pénzben kifejezett értékhatárok megfelelősége és a kulturális javak behozatala során hiányzó ellenőrzés). 2. Bevezetés A kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i 116/2009/EK tanácsi rendelet[1] (kodifikált változat, a továbbiakban: alaprendelet) a kulturális javaknak az Európai Unió vámterületén kívülre vitelét kiviteli engedély bemutatásához köti, valamint biztosítja, hogy az említett kulturális javak kivitele egységes ellenőrzés alá kerüljön az Unió külső határainál. Az I. melléklet tartalmazza az alaprendelet hatálya alá tartozó kulturális tárgyak kategóriáira vonatkozó információkat, valamint a korukra és/vagy értékükre vonatkozó követelményeket. A kiviteli engedélyeket azon tagállam illetékes hatósága állítja ki, amelynek területén a kulturális tárgy jogszerűen megtalálható. A vámellenőrzések biztosítják, hogy a kulturális javak csak érvényes kiviteli engedély kíséretében hagyják el az EU vámterületét, és ennek a rendszernek garantálnia kell a kulturális javak magas szintű védelmét a belső piacon. Az alaprendelet előírja, hogy a Bizottság rendszeresen bemutatja a szóban forgó rendelet végrehajtásáról szóló jelentését az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak. A 3911/92/EGK tanácsi rendelet szerinti első jelentést 2000-ben nyújtották be[2], míg az alaprendelet 10. cikke szerinti második jelentést 2011-ben adták ki[3]. A kulturális javak kiviteléről szóló rendeletek végrehajtása kapcsán szerzett mintegy 20 éves tapasztalatot követően e jelentés a 2011. január 1. és 2013. december 31. közötti hároméves időszakra vonatkozik, de kitér egyes 2014 elejei fejleményekre is. A jelentés a tagállamok által a kiviteli engedélyekre vonatkozó kérdőívre adott válaszokon alapul, ideértve az engedélyek használatára vonatkozó statisztikai adatokat is[4], és tükrözi a szóban forgó időszak során a tagállamokkal együttműködésben végzett jelentős munkát. 3. A rendelet háttere 3.1. Az európai kontextus A 116/2009/EK tanácsi rendelettel bevezetett, a kulturális javak kivitelére vonatkozó uniós szintű rendszer a kulturális javak védelmére szolgáló egyéb eszközök és kezdeményezések kiegészítése. A következőkben kiemeltünk néhány uniós szinten megvalósult kapcsolódó fellépést. A kulturális javak visszaszolgáltatása 2009-ben a Bizottság felállított a kulturális javak kivitelével és visszaszolgáltatásával foglalkozó bizottságon (a továbbiakban: a bizottság) belül egy ad hoc munkacsoportot azzal a céllal, hogy azonosítsa a 93/7/EGK tanácsi irányelv[5] alkalmazása során felmerülő problémákat és tegyen javaslatot ezek megoldására. 2011-ben a munkacsoport arra a következtetésre jutott, hogy az irányelvet felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy az említett rendszer még hatékonyabban működhessen a nemzeti kincsek visszaszolgáltatása tekintetében. Azt is megállapította, hogy mechanizmusokat kell életbe léptetni az a központi hatóságok közötti igazgatási együttműködés és konzultáció javítása érdekében. E következtetéseket megerősítette az Európai Bizottságnak a 93/7/EGK irányelv[6] alkalmazásáról szóló negyedik jelentése. A nyilvános konzultációt és hatásvizsgálatot követően a Bizottság 2013. május 30-án a 93/7/EGK irányelv átdolgozására irányuló javaslatot terjesztett elő[7]. Ez a 2014/60/EU irányelv 2014. május 15-i elfogadásához vezetett.[8] Az új rendelkezések 2015. december 19-étől alkalmazandók. Az új irányelv a tagállamok kulturális örökségének hatékonyabb védelmének biztosítása érdekében lehetővé teszi bármely, egy tagállam által művészi, történelmi vagy régészeti értékkel bíró nemzeti kincsként azonosított kulturális tárgy visszaszolgáltatását[9]. E célból az irányelv tekintetében illetékes tagállami központi hatóságok feladata, hogy a belső piaci információs rendszer (IMI)[10] használatán keresztül együttműködjenek és információt cseréljenek a tagállam területéről jogellenesen kivitt kulturális tárgyakról. A gyűjtemények mobilitása A gyűjtemények mobilitásával foglalkozó munkacsoportot 2011 márciusában az európai kulturális menetrend[11] végrehajtásának keretében a Tanács hozta létre a 2011–2014-es időszakra vonatkozó kulturális munkaterve alapján[12]. A munkacsoport 2012 szeptemberében jelentést készített, valamint összeállított egy eszköztárat a kulturális javak tagállamok közötti kölcsönzésével járó költségek csökkentésének gyakorlati módjairól. Kulturális javak kereskedelme A Bizottság finanszírozást nyújtott A kulturális javak tiltott kereskedelmének megelőzéséről és felszámolásáról[13] szóló tanulmány elkészítéséhez; a tanulmányhoz kapcsolódó végső jelentést 2011 októberében nyújtották be[14]. A jelentés azonosította azokat a fennálló jogi és gyakorlati akadályokat, amelyek megnehezítik a kulturális javak tiltott kereskedelmének megelőzését és az ellene folytatott küzdelmet, így például a tagállamok közötti információcserét érintő nehézségeket, illetve a vámtisztviselők különleges, a gyanús áruk azonosítására irányuló képzésének szükségességét. A jelentés azt javasolta, hogy az Európai Bizottság létrehozhatna egy koordinációs osztályt, amelynek feladata az érintett hatóságok közötti kapcsolatok előmozdítása és a tisztviselők részére kínált képzések szervezése lenne. A Tanács a kulturális javakkal kapcsolatos bűncselekmények megelőzése és az ilyen bűncselekmények elleni küzdelem vonatkozásában 2011 decemberében kiadott következtetéseiben[15] többek között azt ajánlotta, hogy a tagállamok fokozzák a bűnüldöző szervek, a kulturális hatóságok, valamint a magánszervezetek közötti együttműködést. Ezen túlmenően 2012 októberében egy tanácsi állásfoglalás létrehozta a bűnüldözési hatóságok és a kulturális javak szakértőinek informális hálózatát (EU CULTNET)[16]. A hálózat fő célja az, hogy javítsa a kulturális javak tiltott kereskedelmének megelőzéséhez kapcsolódó információk cseréjét, így például a kulturális javak tiltott kereskedelmében való részvétellel gyanúsított bűnszövetkezetekre vonatkozó nem operatív információk, valamint a határokon átnyúló együttműködés előtt álló akadályokra vonatkozó információk meghatározását és megosztását. A vámhatóságokat felkérték, hogy vegyenek részt a hálózat munkájában, mivel szakértelemmel rendelkeznek a kulturális javak az Unió külső határainál való mozgásának nyomon követésében és ellenőrzésében. 2011 novemberében közös vámügyi műveletre (JCO) került sor COLOSSEUM[17] elnevezéssel, amelyet Olaszország, Málta, Görögország és Ciprus irányított, együttműködve a Vámigazgatások Világszervezetének Regionális Hírszerző Összekötő Irodájával (RILO WE). A műveletben 17 másik ország vett részt[18]. A 10 napos művelet során négy tagállamban foglaltak le olyan kulturális javakat, amelyekkel tiltott módon kereskedtek (az Olaszországban, Máltán, Görögországban és Hollandiában végrehajtott egy-egy művelet keretében összesen 134 műtárgyat foglaltak le). A 2014 első felében végrehajtott ODYSSEUS közös vámügyi művelet a Földközi-tenger térségében eltulajdonított kulturális örökség védelmére irányult. 19 tagállam[19] kapott felkérést a műveletben való részvételre. A két operatív szakasz a kulturális javak illegális szállítmányainak felderítéséhez és lefoglalásához kapcsolódó adatok gyűjtésére, illetve a megerősített ellenőrzésekre összpontosult. A végleges jelentést 2015 márciusában teszik közzé. 2013 decemberében a Tanács rendeletet fogadott el, amely korlátozza a Szíriából elszállított kulturális javak mozgását[20]. A korlátozások alá eső tételek jegyzéke megegyezik az alaprendeletben szereplővel. A Bizottság egy, a Múzeumok Nemzetközi Tanácsa (ICOM) által előterjesztett, a kulturális javak tiltott kereskedelmére irányuló nemzetközi megfigyelőközpont létrehozására irányuló projekthez is finanszírozást nyújtott[21]. A megfigyelőközpontot arra reagálva hozták létre, hogy nem állnak rendelkezésre a kulturális javak tiltott kereskedelmére vonatkozó központi statisztikák és érvényes, hozzáférhető információk. A megfigyelőközpont célja, hogy különböző forrásokból információkat gyűjtsön és azokat végül összefoglalja az első globális jelentésben, amely elősegíti a tagállamok közötti információcserét és bővíti a tisztviselők ismereteit. Az e célra létrehozott weboldal 2014 áprilisában kezdett működni[22]. 3.2. Nemzetközi összefüggések A kulturális javak kivitele tekintetében a két legfontosabb nemzetközi szintű eszköz az 1970-ben létrejött UNESCO egyezmény[23] és az 1995-ben kötött UNIDROIT egyezmény[24]. Az 1970. évi UNESCO egyezményt eddig 23 uniós tagállam ratifikálta, és az egyezmény tagsága jelenleg 127 részes államból áll. Az 1995-ben kötött UNIDROIT egyezményt csak 14 uniós tagállam erősítette meg. 2014 márciusában közös UNESCO–EU művelet kezdődött a kulturális örökség folyamatban lévő elvesztésének megállítására Szíriában. A szíriai kulturális örökség vészhelyzeti védelme projekt[25] célja a fokozott segítségnyújtás és a kapacitásépítés biztosítása a nemzeti érdekelt felek és kedvezményezettek számára, ideértve a rendőrségi és vámtisztviselők képzését Szíriában és a szomszédos országokban. 4. A rendelettel kapcsolatos gyakorlati fejlesztések Az eredeti 752/93/EGK végrehajtási rendeletet az 1081/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet (a továbbiakban: a végrehajtási rendelet) hatályon kívül helyezte. E rendelet háromféle kiviteli engedélyről rendelkezik (normál engedély, egyedi nyílt engedély és általános nyílt engedély), valamint meghatározza az alkalmazásukra vonatkozó szabályokat. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban, a kiviteli engedélyek kiállítására felhatalmazott hatóságokat tartalmazó legfrissebb jegyzékeket[26] 2014 márciusában, míg a kivitellel kapcsolatos vámalakiságok kezelésére felhatalmazott vámhivatalok jegyzékét[27] egy hónappal korábban tették közzé a Hivatalos Lapban. Ezen túlmenően az alaprendelet 8. cikk alapján létrehozott, a kulturális javak kivitelével és visszaszolgáltatásával foglalkozó bizottság a vizsgált időszak során három alkalommal, azt követően pedig egyszer, 2014 elején ült össze. 5. Statisztikai adatok a rendelet tagállami végrehajtásáról 5.1. A végrehajtási rendelet 2. cikkének (1) pontjában meghatározottak szerinti normál engedély használata A normál engedélyt általában minden egyes, az alaprendelet hatálya alá tartozó kivitel tekintetében alkalmazzák. A tagállamok által kiadott normál engedélyek számának áttekintése az I. mellékletben található[28]. Az összesített szám a 2011. évi 21 498-ról 2013-ban 24 564-re emelkedett (+ 14 %). Ezek az éves adatok magasabbak az előző időszakra (2000–2010) vonatkozóan közölt átlagnál is. Az I. mellékletből kiderül továbbá az összes kiadott engedélyből a különböző tagállamok által kiállított engedélyek részaránya28. Az adatok arról árulkodnak, hogy a kulturális javak Unióból történő kivitele elsősorban két tagállamot érint: a 2011–2013 közötti időszakban az összes normál engedély 37–40 %-át Olaszországban, 33–36 %-át pedig az Egyesült Királyságban állították ki. Az említett két országot Franciaország (12–13 %), Németország (4–5 %), Ausztria (2–3 %) Spanyolország (1–3 %), Portugália, Hollandia és Belgium (egyaránt 1–1 %) követi. 5.2. A végrehajtási rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerinti egyedi nyílt engedély használata Az egyedi nyílt engedély hatálya alá a meghatározott kulturális javak bizonyos személy vagy szervezet általi ismételt ideiglenes kivitele tartozik. A 2. melléklet áttekintést nyújt a tagállamokban28 érvényben lévő egyedi nyílt engedélyek számáról. Az összesített szám a 2011. évi 261-ről 2013-ban 365-re emelkedett (+ 40 %). Egyértelmű tendencia azonban nem állapítható meg, mivel az előző időszak (2000–2010) számadatai azt mutatják, hogy a számok évről évre jelentősen ingadoznak. A számok azonban mindenképpen viszonylag alacsonyak. Az adatok azt mutatják, hogy csak hét tagállam (Franciaország, Ciprus, Magyarország, Hollandia, Lengyelország, Szlovénia és az Egyesült Királyság) alkalmazta ezt a fajta engedélyt. Az említettek közül a legtöbb engedélyt – a 2011–2013 közötti időszakban kiállított engedélyek arányában – az Egyesült Királyságban (33 %), Hollandiában (30 %) és Lengyelországban (28 %) állították ki. A 3. melléklet tartalmazza az egyedi nyílt engedéllyel rendelkező személyek és szervezetek számát. 5.3. A végrehajtási rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerinti általános nyílt engedély használata Az általános nyílt engedély hatálya alá valamely múzeum vagy más intézmény állandó gyűjteményének részét képező kulturális javak ideiglenes kivitele tartozik. A 4. melléklet áttekintést nyújt a tagállamokban28 érvényben lévő általános nyílt engedélyek számáról. A volumen viszonylag alacsony (2011-ben 141, 2012-ben 172, 2013-ban pedig 159 engedélyt állítottak ki). Az adatok azt mutatják, hogy csak öt tagállam (Bulgária, Spanyolország, Ciprus, Lengyelország és Szlovénia) alkalmazta ezt a fajta engedélyt. A legtöbb engedélyt Spanyolországban állították ki (az összes kiállított engedély 84 %-a). 5.4. A normál engedélyek kiállításának elutasítása Az 5. melléklet áttekintést nyújt a normál engedély iránti, az illetékes hatóságok28 által elutasított kérelmek számáról. Mindössze hét tagállam számolt be elutasításról; az összesen bejelentett 318 eset 72 %-ára Olaszországban, míg 25 %-ára Spanyolországban került sor. Az engedély iránti kérelem elutasításának fő oka az volt, hogy a kivitelre szánt tárgy nemzeti kincsnek számított az érintett tagállamban. A jelentett adatok nem tartalmazzák az olyan esetekre vonatkozó számokat, amelyek esetében hiányos kérelmet nyújtottak be, mivel ez általában nem vezet elutasításhoz, és a kiállító hatóság lehetőséget ad a kérelmezőnek a hiánypótlásra. Az összes kiállított engedély számával összehasonlítva az elutasított engedélyek száma az Unióban nagyon alacsony (0,4 %). Hasonló arányt állapítottak meg az előző időszak (2000–2010) tekintetében. 5.5. Azok a szállítmányok, amelyek nem feleltek meg a szabályoknak A 6. melléklet mutatja azon szállítmányok számát, amelyek nem feleltek meg az alkalmazandó szabályoknak[29]. A tagállamok a három év alatt összesen 147 esetről számoltak be, amely szám az összes kiadott engedély számával összehasonlítva nagyon alacsony (az összes engedély 0,2 %-a). A legtöbb eset (136 az összesen 147 esetből) két tagállamhoz (Franciaország és Hollandia) köthető. A tagállamok jelezték, hogy a nem szabályszerű szállítmányokat általában vámhatóságaik vagy a rendőrség fedezte fel. Az egyes esetek körülményeitől és az alkalmazandó nemzeti jogszabályoktól függően az illetékes hatóságok, a rendőrség és az igazságügyi hatóság foglalkoznak a továbbiakban az ügyekkel. 6. Jövőbeni kihívások A vizsgált időszak során mélyreható vitákat folytattak számos olyan alapvető kérdésről, amelyek hatással vannak a meglévő rendszer jövőjére. A kulturális javak kivitelével és visszaszolgáltatásával foglalkozó bizottság ülései megfelelő fórumot kínáltak az eszmecserére és az intézkedések ösztönzésére. 6.1. Az elektronikus rendszerek alkalmazása A tagállamok túlnyomó többségében még mindig nem lehetséges a kiviteli engedély iránti kérelem elektronikus formanyomtatvány használatával történő benyújtása. Spanyolország kivételével a tényleges kérelmet még azokban a tagállamokban is nyomtatott formában kell benyújtani, ahol elérhetők az elektronikus formanyomtatványok. A tagállamokban ezért – Spanyolország kivételével – az elektronikus engedélyek sem állnak rendelkezésre. Ugyanakkor az elektronikus úton megkapott engedélyt a vámhatóság számára történő bemutatás céljára Spanyolországban is ki kell nyomtatni vagy le kell tölteni. A vizsgált időszakban széles körű vita folyt a kiviteli engedélyek kiállításához szükséges uniós szintű elektronikus rendszer kialakításának lehetőségéről. Franciaország 2011-ben javasolta, hogy vizsgálják meg a nemzeti vámkezelési rendszerekkel összekapcsolható online szolgáltatás bevezetésének lehetőségét. Az e kérdésről tartott találkozóra 2012-ben került sor 8 tagállam részvételével. A tagállamok egyetértettek abban, hogy a közös adatbázis lehetséges jövőbeli kialakítása jelentős, a beazonosított potenciális problémákat egyértelműen meghaladó haszonnal járhat. Ugyanakkor hangsúlyozták a finanszírozás hiányát. Figyelembe véve a meglévő korlátozásokat, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a projekt még nem érett meg a megvalósításra, de felkérte Franciaországot, Olaszországot és az Egyesült Királyságot (a legjelentősebb engedély-kibocsátókat), hogy dolgozzanak ki konkrétabb elképzeléseket. Az említett tagállamok közösen dolgoznak a témán, és a közeljövőben ismertetni fogják eredményeiket. 6.2. A kulturális javak kategóriáinak értelmezése Az egyedi tárgyak besorolása a kulturális javakra vonatkozó, az alaprendelet I. mellékletében szereplő kategóriák valamelyikébe nem mindig magától értetődő. Az e tekintetben hozott tagállami döntések is eltérhetnek. Az egyes kategóriákat ismertető szöveg nem mindig egyértelmű, és így eltérő értelmezésre ad lehetőséget. A kulturális javak kivitelével és visszaszolgáltatásával foglalkozó bizottság ülésein folytatott megbeszéléseket követően megállapodás született egy, a kategóriák értelmezésével foglalkozó munkacsoport létrehozásáról (a továbbiakban: munkacsoport), amely bizonyos tagállamok és a Bizottság képviselőiből áll. A munkacsoport feladata, hogy iránymutatást dolgozzon ki néhány problematikus kategória értelmezésére, ami kiterjedne bizonyos különösen nehezen besorolható tárgytípusra is (érmék, ikonok, ősmaradványok). A munkacsoport 2013-ban kétszer ült össze; emellett alcsoportokban és levélváltások útján is dolgozott. A munkacsoport arra a következtetésre jutott, hogy az egységes értelmezés nem oldaná meg az összes problémát. Ehelyett egyes kategóriák megfogalmazásának módosítására lehet szükség, az egyik kategóriát feltehetően meg kell szüntetni, illetve sor kerülhet egy újabb kategória hozzáadására. Elismerve azt a tényt, hogy az I. melléklet módosítása az egész rendelet felülvizsgálatával járna, a munkacsoport egyetértett abban, hogy kizárólag az értelmezéssel foglalkozik, és egyszerűen kiemelt néhány felülvizsgálatot igénylő szempontot: ikonok besorolása; egyedülálló érmék és őslénytani maradványok besorolása; a „gyűjtemény” fogalmának meghatározása; és a 15. kategória alkalmazási körének vizsgálata. 6.3. A hatóságok együttműködése Az alaprendelet megfelelő végrehajtásához szükség van a különböző hatóságok, méghozzá nem csak a kulturális hatóságok és a vámhatóságok, hanem a rendőrség együttműködésére is. Elengedhetetlen, hogy a hatóságok nyitottan és tettre készen viszonyuljanak a közös munkához, és megértsék egymás álláspontját, korlátait és igényeit. E kérdés előtérbe került a kulturális javak kivitelével és visszaszolgáltatásával foglalkozó bizottságon belül folytatott megbeszélések során. A kezdeményezés az Ausztria által a vonatkozó vámjogszabályokról tartott előadással indult. Később Hollandia, Magyarország és Olaszország mutatta be a különböző szintű hatóságok közötti jó együttműködés példáit. Valamennyi tagállam felkérést kapott, hogy ismertesse tapasztalatait, hozzájárulva ezzel az alaposabb megértéshez. Az előadások azt mutatták, hogy Hollandiában, Magyarországon és Olaszországban a hatóságok együttműködésének alapját az illetékes minisztériumok közötti keretelvek vagy többoldalú megállapodások képezik. Az együttműködés a vámtisztviselők számára tartott speciális képzések, a kockázati mutatókra és profilokra vonatkozó információcsere, a tiltott áruk kiszűrésére irányuló közös műveletekben való részvétel, valamint a kulturális javak azonosításában nyújtott segítség formájában nyilvánul meg. A kezdeményezés a jövőben is folytatódni fog, és adott esetben egy, a bevált módszereket tartalmazó összeállítás kidolgozásához vezet majd. Egyetértés alakult ki továbbá annak kapcsán, hogy dolgozzanak ki olyan eszközöket is, amelyek lehetővé teszik a különböző tagállamok illetékes hatóságai közötti hatékony együttműködést. 6.4. A pénzben kifejezett értékhatárok megfelelőssége Az alaprendelet I. melléklete meghatározza az ott felsorolt kulturális javak kategóriáinak[30] többségére alkalmazandó, pénzben kifejezett értékhatárokat. Az e kategóriák alá tartozó tárgyak tekintetében csak akkor van szükség kiviteli engedélyre, ha az áruk értéke eléri a vonatkozó értékhatárt. A tagállamok többsége esetében a pénzben kifejezett értékhatárok túl magasak és csökkenteni kell őket. Azt állítják, hogy a rendelet a magas értékhatárok miatt nem tudja betölteni szerepét a nemzeti örökség védelme terén. Ez részben magyarázatot ad arra, hogy számos tagállam[31] csak nagyon korlátozott mértékben alkalmazza a rendeletet. Az alaprendelet 10. cikkével összhangban, az I. mellékletben feltüntetett összegeket rendszeres időközönként felül kell vizsgálni, és adott esetben aktualizálni kell a gazdasági és pénzügyi mutatók alapján. Ez a rendelkezés már nem idomul az uniós helyzethez. A rendelet felülvizsgálatának esetén a tagállamok többsége támogatná a meglévő értékhatárok mérséklését. 6.5. Kulturális javak behozatala az Unióba A különböző fórumokon aggodalmakat fogalmaztak meg a kulturális javak Unióba történő behozatalának (az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó) ellenőrzésére szolgáló eszköz hiánya miatt. Ennek fényében az EU korlátozásokat vezetett be az Irakból[32] és Szíriából[33] származó kulturális javak behozatalára. Az 1210/2003/EK rendelet tiltja az iraki kulturális javak behozatalát, kivitelét és az azokkal való kereskedést, amennyiben azokat jogellenes módon, jogos tulajdonosuk beleegyezése nélkül vitték ki Irakból, vagy a kivitel az iraki jogszabályok megsértésével történt. Hasonlóképpen, az 1332/2013/EU rendelet tiltja a szíriai kulturális javak behozatalát, kivitelét és átruházását, amennyiben alapos gyanú merül fel arra vonatkozóan, hogy a javakat a jogos tulajdonosuk beleegyezése nélkül vitték ki Szíriából, vagy a kivitel a szíriai jog vagy a nemzetközi jog megsértésével történt. A kulturális javak azon kategóriái, amelyekre az említett rendeletek alkalmazandók, felsorolásra kerültek a rendeletek mellékleteiben, amelyek megfelelnek az alaprendelet I. mellékletének. 2012. október 12-én francia vámtisztviselők 13 Irakból származó régészeti tárgyat foglaltak le. 7. Következtetések A kulturális javak kivitelének az Unió külső határain történő ellenőrzésére szolgáló, 1993-ban bevezetett, és eredetileg 12 tagállamra kidolgozott rendszert a tagállamok különböző mértékben alkalmazzák. Az egyes országok nemzeti kulturális örökségének mérete és súlya, valamint a műtárgypiac alakulása jelentős mértékben meghatározza, hogy az adott tagállam mennyiben tartja magát az előírásokhoz. Jóllehet a tagállamok jelentős többsége hasznosnak tartja a hatályos jogszabályokat, úgy vélik, gyakorlati javításokra van szükség. Számos folyamatban lévő és jövőbeli kezdeményezésre van szükség a rendszer jobb működéséhez. Ehhez elengedhetetlen az érintett szereplők közötti, valamennyi szinten megvalósuló jó együttműködés. * * * A Bizottság az Európai Parlament, a Tanács, valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság figyelmébe ajánlja ezt a jelentést. [1] A Tanács 2008. december 18-i 116/2009/EK rendelete a kulturális javak kiviteléről (kodifikált változat) (HL L 39, 2009.2.10., 1. o.). E rendelet az 1993. március 30-a óta hatályban lévő, a kulturális javak kiviteléről szóló, 1992. december 9-i 3911/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 395., 1992.12.31., 1. o.) helyébe lépett. [2] A Bizottság jelentése a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak a kulturális javak kiviteléről szóló, 3911/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtásáról és a tagállam területéről jogellenesen kiszállított kulturális tárgyak visszaszolgáltatásáról szóló 93/7/EGK tanácsi irányelvről (COM(2000) 325, 2000.5.25.). [3] A Bizottság 2011. június 27-i jelentése a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak a kulturális javak kiviteléről szóló, 2008. december 18-i 116/2009/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról 2000. január 1. és 2010. december 31. között (COM(2011) 382, 2011.6.27.). [4] A kérdőívre 26 tagállam válaszolt (BE, BG, CZ, DK, DE, IE, ES, FR, HR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK). [5] A Tanács 1993. március 15-i 93/7/EGK irányelve a tagállam területéről jogellenesen kiszállított kulturális tárgyak visszaszolgáltatásáról (HL L 74., 1993.3.27., 74. o.), amelyet az Európai Parlament és a Tanács 1997. február 17-i 96/100/EK irányelve (HL L 60., 1997.3.1., 59. o.) és az Európai Parlament és a Tanács 2001. június 5-i 2001/38/EK irányelve (HL L 187., 2001.7.10., 43. o.) módosított. Ezt az irányelvet időközben felváltotta a 2014/60/EU irányelv (HL L 159., 2014.5.28., 1. o.). Lásd még a lenti 8. lábjegyzetet. [6] További részletekért lásd a 93/7/EGK tanácsi irányelv alkalmazásáról szóló negyedik jelentést (COM(2013) 310, 2013.5.30.). [7] COM(2013) 311, 2013.5.30. [8] Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 2014/60/EU irányelve a tagállamok területéről jogellenesen kivitt kulturális javak visszaszolgáltatásáról és az 1024/2012/EU rendelet módosításáról (átdolgozás). Lásd még a fenti 5. lábjegyzetet. [9] A 93/7/EGK irányelv magában foglalt egy, a kulturális tárgyak kategóriáit tartalmazó mellékletet, amely megegyezik az alaprendelet I. mellékletével; e melléklet már nem szerepel az új irányelvben. [10] Az IMI-t hivatalosan a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről és a 2008/49/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 1024/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: az IMI rendelet) hozta létre. [11] HL C 325., 2010.12.2., 1. o. [12] Az európai kulturális menetrendről szóló 2007. november 16-i tanácsi következtetések (HL C 287., 2007.11.29., 1. o.). [13] A jelentés a Bizottság Belügyi Főigazgatósága számára a HOME/2009/ISEC/PR/019-A2. számú szerződés alapján készült. [14] http://ec.europa.eu/home-affairs/doc_centre/crime/crime_prevention_en.htm. [15] 17541/11 ENFOPOL 415 CULT 111 ENFOCUSTOM 143. [16] 14232/12 ENFOPOL 292 CULT 116 ENFOCUSTOMS 93. [17] 10515/1/12 REV 1 ENFOCUSTOMS 45 ENFOPOL 159. [18] BE, BG, CZ, DE, ES, IT, LU, HU, NL, AT, RO, SK, valamint Oroszország, Svájc, Törökország, Ukrajna és az Amerikai Egyesült Államok. [19] BE, BG, CZ, DE, EL, ES, FR, HR, IT, CY, MT, HU, NL, AT, PL, PT, RO, SI, UK. [20] A Tanács 2013. december 13-i 1332/2013/EU rendelete a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 335., 2013.12.14, 3 o.). [21] HOME/2011/ISEC/AG/2607. [22] http://obs-traffic.museum/ [23] UNESCO egyezmény a kulturális javak jogtalan behozatalának, kivitelének és tulajdona jogtalan átruházásának megakadályozását és megelőzését szolgáló eszközökről, Párizs, 1970. november 14., amelyet az alábbi tagállamok ratifikáltak: BE, BG, CZ, DK, DE, EE, EL, ES, FR, HR, IT, CY, LT, HU, NL, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK. [24] UNIDROIT egyezmény a lopott vagy jogellenesen külföldre vitt kulturális javakról, Róma, 1995. június 24., amelyet az alábbi tagállamok ratifikáltak: DK, EL, ES, HR, IT, CY, LT, HU, PT, RO, SI, SK, FI, SE. [25] http://www.unesco.org/new/en/safeguarding-syrian-cultural-heritage/international-initiatives/emergency-safeguarding-of-syria-heritage/ [26] HL C 72., 2014.3.11., 16. o. (a helyesbített horvát nyelvi változat közzététele: HL C 205., 2014.7.2., 27. o.). [27] HL C 40., 2014.2.11., 6. o. [28] Az adatok 26 tagállam benyújtott adatait tartalmazzák; lásd a 4. lábjegyzetet. A 2000–2010 közötti összehasonlítható adatok azonban nem utalnak arra, hogy a hiányzó adatok megváltoztatnák a vizsgált időszak tekintetében levont következtetéseket. [29] A számok 25 tagállam adatait tartalmazzák (BG, CZ, DK, DE, IE, ES, FR, HR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, NL, AT, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK). . [30] Kivéve az 1. kategóriát (régészeti tárgyak), a 2. kategóriát (megcsonkított emlékművek), a 9. kategóriát (ősnyomtatványok és kéziratok) és a 12. kategóriát (iratok). [31] Gyakorlatilag az Unióhoz 2004 óta csatlakozott tagállamok mindegyike úgy véli, hogy az értékhatárok túl magasak. [32] A Tanács 2003. július 7-i 1210/2003/EK rendelete az Irakkal fennálló gazdasági és pénzügyi kapcsolatok egyes korlátozásairól és a 2465/96/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 169., 2003.7.8., 6. o.). [33] Lásd a fenti 20. lábjegyzetet. MELLÉKLETEK 1. melléklet: A tagállamok által kiállított normál engedélyek * || || Év || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || 261 || 229 || 313 || 803 || 1 % BG || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 % CZ || 56 || 171 || 141 || 368 || 1 % DK || 38 || 36 || 42 || 116 || 0 % DE || 1138 || 1081 || 1181 || 3400 || 5 % EE || - || - || - || - || - IE || 14 || 12 || 10 || 36 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 281 || 620 || 548 || 1449 || 2 % FR || 2863 || 3003 || 2907 || 8773 || 13 % HR |||||| 3 || 3 || 0 % IT || 7904 || 9455 || 9682 || 27041 || 39 % CY || 2 || 4 || 1 || 7 || 0 % LV || 3 || 2 || 4 || 9 || 0 % LT || 0 || 0 || 10 || 10 || 0 % LU || 0 || 5 || 0 || 5 || 0 % HU || 32 || 33 || 13 || 78 || 0 % MT || 13 || 13 || 10 || 36 || 0 % NL || 282 || 260 || 276 || 818 || 1 % AT || 516 || 553 || 475 || 1544 || 2 % PL || 69 || 61 || 76 || 206 || 0 % PT || 247 || 347 || 279 || 873 || 1 % RO || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SI || 30 || 24 || 35 || 89 || 0 % SK || 1 || 4 || 4 || 9 || 0 % FI || 0 || 1 || 2 || 3 || 0 % SE || 111 || 62 || 330 || 503 || 1 % UK || 7637 || 7856 || 8222 || 23715 || 34 % Összesen || 21498 || 23833 || 24564 || 69895 || 100 * Egy engedély különböző kulturális tárgyakra is kiterjedhet; az adatok az állandó és az ideiglenes engedélyekre egyaránt vonatkoznak 2. melléklet: Érvényben lévő egyedi nyílt engedélyek || || Tárgyév || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % BG || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CZ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EE || - || - || - || - || - IE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FR || 0 || 0 || 24 || 24 || 3 % HR |||||| 0 || 0 || 0 % IT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CY || 1 || 0 || 1 || 2 || 0 % LV || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HU || 24 || 0 || 4 || 28 || 3 % MT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % NL || 65 || 125 || 97 || 287 || 30 % AT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PL || 111 || 92 || 66 || 269 || 28 % PT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % RO || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SI || 1 || 12 || 12 || 25 || 3 % SK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FI || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % UK || 59 || 91 || 161 || 311 || 33 % Összesen || 261 || 320 || 365 || 946 || 100 % 3. melléklet: Egyedi nyílt engedéllyel rendelkező személyek/szervezetek || || Tárgyév || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % BG || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CZ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EE || - || - || - || - || - IE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FR || 0 || 0 || 17 || 17 || 3 % HR |||||| 0 || 0 || 0 % IT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CY || 1 || 0 || 1 || 2 || 0 % LV || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HU || 49 || 49 || 53 || 151 || 26 % MT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % NL || 25 || 50 || 49 || 124 || 21 % AT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PL || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % RO || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SI || 3 || 5 || 3 || 11 || 2 % SK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FI || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % UK || 53 || 84 || 146 || 283 || 48 % Összesen || 131 || 188 || 269 || 588 || 100 4. melléklet: Érvényben lévő általános nyílt engedélyek || || Tárgyév || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % BG || 3 || 2 || 6 || 11 || 2 % CZ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EE || - || - || - || - || - IE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 114 || 145 || 138 || 397 || 84 % FR || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HR |||||| 0 || 0 || 0 % IT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CY || 2 || 4 || 1 || 7 || 1 % LV || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % MT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % NL || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % AT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PL || 19 || 16 || 11 || 46 || 10 % PT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % RO || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SI || 3 || 5 || 3 || 11 || 2 % SK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FI || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % UK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % Összesen || 141 || 172 || 159 || 472 || 100 % 5. melléklet: Elutasított, normál engedély iránti kérelmek || || Tárgyév || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % BG || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CZ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EE || - || - || - || - || - IE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 17 || 26 || 35 || 78 || 25 % FR || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HR || || || 0 || 0 || 0 % IT || 60 || 81 || 88 || 229 || 72 % CY || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LV || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % MT || 2 || 0 || 2 || 4 || 1 % NL || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % AT || 1 || 2 || 0 || 3 || 1 % PL || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PT || 1 || 0 || 0 || 1 || 0 % RO || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SI || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 % SK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FI || 0 || 0 || 2 || 2 || 1 % SE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % UK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % Összesen || 81 || 110 || 127 || 318 || 100 6. melléklet: Felderített, a szabályoknak nem megfelelő szállítmányok || || Tárgyév || || ÖSSZESEN || Részarány || 2011 || 2012 || 2013 || 2011–2013 || (%-ban) BE || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. BG || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CZ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % DE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EE || - || - || - || - || - IE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % EL || - || - || - || - || - ES || 2 || 3 || 2 || 7 || 5 % FR || 12 || 29 || 31 || 72 || 49 % HR |||||| 0 || 0 || 0 % IT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % CY || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LV || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % LU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % HU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % MT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % NL || 24 || 20 || 20 || 64 || 44 % AT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % PL || 0 || 1 || 0 || 1 || 1 % PT || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % RO || 0 || 2 || 1 || 3 || 2 % SI || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % FI || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % SE || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % UK || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 % Összesen || 38 || 55 || 54 || 147 || 100 % ***