[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2011.2.4.

COM(2011) 39 végleges

2011/0018 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS .../.../EK RENDELETE

az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatala vonatkozásában végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 367/2006/EK rendelet módosításáról

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat okai és céljai A javaslat tárgya az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) alkalmazása az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatalára vonatkozó szubvencióellenes eljárásban. |

Háttér-információk E javaslat az alaprendelet végrehajtásával összefüggésben készült, és az alaprendeletben megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően végzett vizsgálat eredményeként jött létre. |

Meglévő intézkedések a javaslat által érintett területen A legutóbb a 806/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelettel módosított, az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatala vonatkozásában végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 367/2006/EK rendelet. |

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Tárgytalan. |

KONZULTÁCIÓ AZ ÉRDEKELTEKKEL, HATÁSVIZSGÁLAT |

Konzultáció az érdekeltekkel |

Az eljárásban érintett érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban a vizsgálat során megvédjék érdekeiket. |

Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása |

Külső szakértők bevonására nem volt szükség. |

Hatásvizsgálat Ez a javaslat az alaprendelet végrehajtásának eredményeképpen jött létre. Az alaprendelet nem ír elő általános hatásvizsgálatot, tartalmazza viszont a vizsgálandó feltételek teljes körű listáját. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

A javaslat összefoglalása A Bizottság 2010. január 14-én részleges időközi felülvizsgálatot indított, amely az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatalára alkalmazandó kiegyenlítő intézkedéseket érintő támogatási szempontokra korlátozódott. A felülvizsgálat megindítására azért került sor, mert a kérelmező, egy indiai exportáló gyártó, elegendő prima facie bizonyítékkal támasztotta alá, hogy az intézkedések meghozatalának alapjául szolgáló támogatásnyújtás tekintetében megváltoztak a körülmények, és hogy ezek a változások tartós jellegűek. A részleges időközi felülvizsgálat megerősítette, hogy i. az érintett indiai gyártó tekintetében a támogatás szintje csökkent; ii. és a vizsgált rendszerek tényleges módozatai és kiegyenlíthetősége az előző vizsgálat óta nem változott meg. Miután bizonyítást nyert, hogy a kérelmező a jövőben is támogatásban fog részesülni, ugyanakkor az esetében érvényben lévő vámnál jóval alacsonyabb összegben, az intézkedések szintjét módosítani kell az új megállapítások figyelembevétele érdekében. A megváltozott körülményeket tartós jellegűnek ítélték meg. Ennélfogva a Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács fogadja el a mellékelt rendeletjavaslatot, ezzel módosítsa 11 %-ra az érintett indiai gyártóra vonatkozó vám mértékét. Ezt a rendeletet legkésőbb 2011. április 14-ig ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában. |

Jogalap A Tanács 597/2009/EK rendelete (2009. június 11.) az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről és különösen e rendelet 19. és 22. cikke. |

A szubszidiaritás elve A javaslat az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. |

Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel az intézkedés formáját a fent említett alaprendelet ismerteti, és ez nem hagy teret nemzeti döntéshozatalnak. Nem szükséges annak feltüntetése, hogy az Unióra, a nemzeti kormányokra, a regionális és helyi hatóságokra, a gazdasági szereplőkre és a polgárokra háruló pénzügyi és adminisztratív teher hogyan minimalizálható, és e teher milyen mértékben arányos a javaslat célkitűzésével. |

A jogi aktus típusának megválasztása |

Javasolt aktus: tanácsi rendelet. |

Más jogi aktus nem felelne meg, mivel az alaprendelet nem rendelkezik alternatív lehetőségekről. |

KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK |

A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai. |

2011/0018 (NLE)

Javaslat

A TANÁCS .../.../EK RENDELETE

az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatala vonatkozásában végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 367/2006/EK rendelet módosításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet)[1] és különösen annak 19. és 22. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,

mivel:

A. AZ ELJÁRÁS

1. Korábbi vizsgálat és meglévő kiegyenlítő intézkedések

2. 1999 decemberében a Tanács a 2597/1999/EK rendelettel[2] végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a jelenleg az ex 3920 62 19 és az ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó, Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia (a továbbiakban: az érintett termék) behozatalára. Az intézkedések az érintett termék egyedileg megnevezett exportőröktől származó behozatala esetében 3,8 % és 19,1 % közötti kiegyenlítő értékvám, míg az összes többi vállalat vonatkozásában 19,1 %-os maradványvám formáját öltötték. Az eredeti vizsgálati időszak 1997. október 1-jétől 1998. szeptember 30-ig tartott.

3. Az alaprendelet 18. cikkében előírt hatályvesztési felülvizsgálatot követően 2006 márciusában a Tanács a 367/2006/EK rendelettel[3] (a továbbiakban: 367/2006/EK tanácsi rendelet) fenntartotta az Indiából származó polietilén-tereftalát fólia (PET) behozatalára a 2597/1999/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot. A felülvizsgálati időszak 2003. október 1-jétől 2004. szeptember 30-ig tartott.

4. Egy indiai PET-fólia gyártó támogatásának időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2006 augusztusában az 1288/2006/EK rendelettel[4] módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.

5. Egy másik indiai PET-fólia gyártó támogatásának részleges időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2007 szeptemberében az 1124/2007/EK rendelettel[5] módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.

6. Öt indiai PET-fólia gyártó támogatásának a Bizottság saját kezdeményezésére indított részleges időközi felülvizsgálatát követően 2009 januárjában a Tanács a 15/2009/EK rendelettel[6] módosította az e vállalatokra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámokat és az 1292/2007/EK rendelettel[7] kivetett végleges dömpingellenes vámokat.

7. Egy indiai PET-fólia gyártó támogatásának részleges időközi felülvizsgálatát követően a Tanács 2010 júniusában az 579/2010/EU rendelettel[8] módosította az erre a vállalatra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.

8. Megjegyzendő, hogy a Vacmet India Limited-re jelenleg 19,1 %-os kiegyenlítő vám van érvényben a módosított 367/2006/EK rendelet alapján.

9. Meglévő dömpingellenes intézkedések

10. Megjegyzendő, hogy a Vacmet India Limited-re jelenleg 17,3 %-os dömpingellenes maradványvám van érvényben a módosított 1292/2007/EK rendelet alapján.

11. Részleges időközi felülvizsgálat megindítása

12. 2009. augusztus 7-én a Bizottsághoz az alaprendelet 19. cikke szerint részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelem érkezett. A támogatás kivizsgálására korlátozott kérelmet egy indiai exportáló gyártó, a Vacmet India Limited (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be. Kérelmében a kérelmező azt állította, hogy az intézkedések elrendeléséhez vezető körülmények megváltoztak, és ezek a változások tartósnak bizonyulnak. A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy a támogatás ellensúlyozásához a továbbiakban nincs szükség a jelenlegi mértékű intézkedés fenntartására.

13. Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2010. január 14-én közzétett értesítéssel[9] (a továbbiakban: a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés) bejelentette, hogy az alaprendelet 19. cikke alapján részleges időközi felülvizsgálatot indít, mely a támogatásnak a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik.

14. A részleges időközi felülvizsgálat – a felülvizsgálat megállapításaitól függően – annak felmérésére is kiterjedt, hogy az érintett terméknek az érintett országba történő behozatala tekintetében szükség van-e a 367/2006/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártókra, nevezetesen az „összes többi” indiai vállalatra jelenleg alkalmazandó vám mértékének módosítására.

15. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2010. január 14-én közzétett értesítéssel[10] továbbá azt is bejelentette, hogy a dömpingellenes intézkedések tekintetében is részleges időközi felülvizsgálatot indít, amely a dömpingnek a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik

16. A vizsgálat

17. A támogatás szintjére vonatkozó vizsgálat a 2009. január 1. és 2009. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.

18. A Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőt, az indiai kormányt és az uniós gazdasági ágazatot a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre.

19. A vizsgálathoz szükségesnek tartott információk beszerzése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek. A Bizottság kérdőívet küldött továbbá az indiai kormánynak is.

20. A kérelmező teljes mértékben együttműködött a vizsgálatban, ugyanakkor az illetékes indiai kormányzati hatóságok nem juttatták el a Bizottsághoz határidőn belül a kitöltött kérdőívet. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a támogatás megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A kérelmező telephelyein ellenőrző látogatásra került sor.

B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK

21. Érintett termék

22. Az e felülvizsgálatban érintett termék megegyezik a hatályban levő intézkedéseket elrendelő rendeletben (a legutóbb módosított 367/2006/EK rendeletben) meghatározott termékkel, vagyis az Indiából származó, jelenleg az ex 3920 62 19 és ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó polietilén-tereftalát (PET) fóliával.

23. Hasonló termék

24. Az előző vizsgálatokhoz hasonlóan ez a vizsgálat is azt mutatta, hogy az Indiában gyártott és az Unióba exportált PET-fólia, az Indiában gyártott és az indiai piacon értékesített PET-fólia, valamint az uniós gyártók által az EU-ban gyártott és értékesített PET-fólia azonos alapvető fizikai és kémiai jellemzőkkel rendelkezik, és alapvető felhasználásuk is megegyezik.

25. Így az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében ezeket a termékeket hasonló terméknek tekintik.

C. TÁMOGATÁS

26. Bevezetés

Országos szintű rendszerek

27. A kérelmező és az uniós gazdasági ágazat által benyújtott információk alapján az alábbi, állítólagos támogatás nyújtásával járó rendszereket vizsgálták:

a) Duty Entitlement Passbook szabályozás (vámhitel-szabályozás);

b) Export Promotion Capital Goods szabályozás (beruházási javak exportösztönzési rendszere);

c) Advance Authorisation szabályozás (előzetes engedélyezési rendszer, korábban Advance Licence Scheme néven volt ismert);

d) Tőketámogatások

28. A fenti a)–c) pontban megjelölt rendszerek az 1992-es (1992. évi 22. számú) külkereskedelmi (fejlesztési és szabályozási) törvényen alapulnak, amely 1992. augusztus 7-én lépett hatályba (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény). A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy bejelentéseket tegyen az export- és importpolitikával kapcsolatban. Ezek a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika, továbbiakban FT-policy) című dokumentumokban vannak összefoglalva, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. Ezen eset felülvizsgálati időszakát tekintve két FT-policy dokumentum bír relevanciával, nevezetesen az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14. Ezen felül az indiai kormány az FT-policy 04-09-re és az FT-policy 09-14-re az „Eljárási kézikönyv” (Handbook of Procedures) I. kötetében (a 2004-2009-es eljárási kézikönyv I. fejezete illetve a 2009-2014-es eljárási kézikönyv I. fejezete) meghatározza a vonatkozó eljárásokat. Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.

29. A d) pontban megjelölt rendszert Uttar Pradesh állam hatóságai működtetik.

30. Duty Entitlement Passbook szabályozás (vámhitel-szabályozás, DEPBS)

a) Jogalap

31. A DEPBS részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 4.3. fejezete, valamint a 2004–2009-es és a 2009–2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4. fejezete tartalmazza.

b) Támogathatóság

32. A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.

c) A DEPBS gyakorlati végrehajtása

33. Az exportőr kérelmet nyújthat be DEPBS-hitel iránt, amelyet a rendszer alapján exportált termékek értékének százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre – többek között az érintett termékre vonatkozóan is – megállapítottak ilyen DEPBS-rátákat. Ezeket a Standard Input Output Norms (standard input-output normák, a továbbiakban: SION) alapján állapítják meg, figyelembe véve az exportált termékek inputjának feltételezett importtartalmát és az ilyen feltételezett import vámterhét, függetlenül attól, hogy ténylegesen megfizették-e a behozatali vámokat.

34. A rendszerből eredő előnyökre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak, jelezve, hogy az export a DEPBS alapján történik. Az áruk exportálása érdekében az indiai vámhatóságok a feladási eljárás során kiállítanak egy export-szállítólevelet. Ez az okmány egyebek között tartalmazza az adott exporttranzakcióhoz nyújtandó DEPBS-hitel összegét is. Az exportőr ekkor tudja meg, hogy milyen előnyben fog részesülni. Amint a vámhatóságok kiállították az export-szállítólevelet, az indiai kormány már nem bírálhatja felül a DEPBS-hitel megadását.

35. Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléletű módon bevételként is elszámolhatók. Az ilyen hitelek felhasználhatók vámkifizetésre bármely, későbbiekben importált termék vonatkozásában, kivéve a beruházási javakat és az importkorlátozás alatt álló termékeket. Az ilyen hitelek felvételével behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók és a kibocsátásuk napjától számított 12 hónapig érvényesek.

36. A DEPBS-hitel iránti kérelem benyújtása elektronikusan formában történik, és a kérelem korlátlan számú exporttranzakciót foglalhat magában. A gyakorlatban nincsenek szigorú határidők a DEPBS-hitel igénylésére. A DEPBS kezelésére használt elektronikus rendszer nem zárja ki automatikusan a 2004–2009-es és a 2009–2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4.47. fejezetében említett benyújtási határidőn túli exporttranzakciókat. Sőt, amint azt a 2004–2009-es és a 2009–2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 9.3. fejezete világosan meghatározza, a benyújtási határidők lejárta után beérkezett kérelmek csekély (a jogosultság 10 %-ának megfelelő) pénzbüntetés kivetésével bármikor elbírálhatók.

37. Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.

d) A DEPBS-sel kapcsolatos következtetések

38. A DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásokat nyújt. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a DEPBS-hitel előnyhöz juttatja az exportőrt, mivel javítja likviditását.

39. Ezen túlmenően a DEPBS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.

40. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, a hitel összege pedig nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva kerül kiszámításra. Ezenkívül nem működik rendszer vagy eljárás annak megerősítésére, hogy az exporttermék gyártási folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám befizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyökre, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árut.

e) A támogatás összegének kiszámítása

41. Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke értelmében, valamint az e rendszerre a 367/2006/EK tanácsi rendeletben használt számítási módszer szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezett számára a felülvizsgálati időszak során biztosított előnyök figyelembevételével számították ki. Ebben a vonatkozásban figyelembe vették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá az előnyhöz, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Jelenleg az indiai kormánynak le kell mondania a vámilletékek beszedéséről, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az export-szállítólevelet, amelyen egyebek között a szóban forgó kiviteli ügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről vagy megtagadásáról. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében biztosított előnyöket úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott hitelek összegét.

42. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a támogatás összegének (mint számlálónak) kiszámításához a hitelek összegéből indokolt kérésre levonták a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezt a támogatási összeget vetítették ki a felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra, mint megfelelő nevezőre, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.

43. A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 7,9 %.

44. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)

a) Jogalap

45. Az EPCGS részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 5. fejezete, valamint a 2004–2009-es és a 2009–2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 5. fejezete tartalmazza.

b) Támogathatóság

46. E rendszer igénybevételére a támogató gyártókhoz „kötött” gyártó-exportőrök és szolgáltatók jogosultak.

c) Gyakorlati végrehajtás

47. Amennyiben egy vállalat exportkötelezettséget vállal, csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és – 2003 áprilisa óta – használt, legfeljebb 10 éves) beruházási javakat. E célból India kormánya – kérelem alapján és díjfizetés ellenében – a beruházási javak exportösztönzési rendszerének használatára feljogosító engedélyt állít ki. 2000 áprilisa óta a rendszer 5 %-os vámtételcsökkentést biztosít a rendszer keretében importált beruházási javakra.

48. Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi gyártója maga veheti igénybe az ilyen beruházási javak gyártásához szükséges alkatrészek vámmentes behozatalának előnyét. Választható lehetőségként a belföldi gyártó kérheti a kváziexport kedvezményét az EPCGS-engedély egyik tulajdonosának szállított beruházási javakra vonatkozóan.

49. Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.

d) Következtetések az EPCG-rendszerrel kapcsolatban

50. Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A vámcsökkentés az indiai kormány által nyújtott pénzügyi támogatás, mivel ez az engedmény csökkenti az indiai kormányt egyébként megillető vámbevételeket. Emellett a vámcsökkentés előnyt biztosít az exportőrnek, mert az importáláskor megtakarított vámok növelik likviditását.

51. Az EPCGS-szabályozás jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel az engedélyek exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhetők el. Ezért ez a rendszer az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése szerint egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.

52. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i. pontja meghatározza, mivel nem használják őket el az exportált termékek előállítása során.

e) A támogatás összegének kiszámítása

53. A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. A kialakult gyakorlat szerint az így kiszámított és a felülvizsgálati időszakra vonatkozó összeget kiigazították az adott időszakra érvényes kamatlábak hozzáadásával, annak érdekében, hogy ez tükrözze az időszak során élvezett előny teljes értékét. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak során Indiában érvényes kereskedelmi kamatot. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből.

54. Az alaprendelet 7. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.

55. Ami az e rendszer alapján történő behozatalokat illeti, a vizsgálat megállapította, hogy számos olyan áru volt, amelyet egyaránt lehetett használni az érintett termék és más termékek előállítására is. Ugyanakkor megállapításra került, hogy egyes árukat egy kizárólag PET fólia gyártását végző gyáregységben használták. Ezért a kérelmezőnek biztosított előny kiszámításakor ezen árukra nevezőként az érintett termék exportforgalmát, és nem a teljes exportforgalmat használták.

56. A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 2,4 %.

57. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)

a) Jogalap

58. A rendszer részletes leírását az FT-policy 04-09 és az FT-policy 09-14 4.1.1.−4.1.14. bekezdése, valamint a 2004–2009-es és a 2009–2014-es eljárási kézikönyvek I. kötetének 4.1.−4.30. fejezete tartalmazza. Ez a rendszer Advance Licence Scheme néven volt ismert az előző vizsgálat idején, amely a jelenleg hatályban lévő, a 367/2006/EK tanácsi rendelettel elrendelt végleges kiegyenlítő vámhoz vezetett.

b) Támogathatóság

59. Az AAS hat alrendszerből áll, amelyeket a (49) preambulumbekezdés mutat be részletesen. Ezek az alrendszerek többek között a jogosultság vonatkozásában is eltérőek. A gyártó-exportőrök és a támogató gyártókhoz „kötődő” kereskedő-exportőrök jogosultak a tényleges exporthoz és az éves igényhez kapcsolódó AAS-re. A végső exportőrt ellátó gyártó-exportőrök a közbenső szállításokra vonatkozó AAS-re jogosultak. Az FT-policy 04-09 8.2. bekezdésében említett, „kváziexport” kategóriákat ellátó fővállalkozók, mint például az exportorientált egység beszállítói, a kváziexportra vonatkozó AAS-alrendszerre jogosultak. Végezetül a gyártó exportőrök közbenső beszállítói az előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditív alrendszerei szerint a „kváziexport”-kedvezményekre jogosultak.

c) Gyakorlati végrehajtás

60. Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:

i. „ Tényleges (fizikai) export: Ez a fő alrendszer. Ez teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártásához szükséges alapanyagok vámmentes behozatalát. A „fizikai” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy az exportterméknek ténylegesen el kell hagynia India felségterületét. Az engedély meghatározza az importtámogatást és az exportkötelezettséget, beleértve az exporttermék fajtáját is.

ii. Éves igény: Az ilyen engedély nem egy adott exporttermékre, hanem egy szélesebb termékcsoportra (például vegyi és kapcsolódó termékekre) vonatkozik. Az engedély jogosultja – a múltbeli exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig – vámmentesen hozhat be bármely nyersanyagot az adott termékcsoportba tartozó bármely termék gyártásához. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes nyersanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja.

iii. Közbenső szállítások: Ez az alrendszer azon eseteket fedi le, amikor két gyártó szándékozik ugyanazt az exportterméket gyártani, és felosztják a gyártási folyamatot. A közbenső terméket előállító gyártó exportőr az alapanyagokat vámmentesen hozhatja be, és e célból igénybe veheti az AAS-t a közbenső szállításokra. A gyártást a végső exportőr fejezi be, és ő köteles a készterméket exportálni.

iv. Kváziexport: Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy az FT-policy 04–09 8.2. szakaszának b)–f), valamint g), i) és j) pontjában említett vevőkategóriák részére „kváziexportként” értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. A kváziexport azon ügyletekre vonatkozik, amelyek során a szállított áru nem hagyja el az országot. Néhány szállítási kategória kváziexportnak minősül, feltéve hogy az árukat Indiában állítják elő; ide tartozik például egy exportorientált egységhez vagy egy különleges gazdasági övezetben található vállalathoz történő áruszállítás;

v. Előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO): Azon AAS-jogosultak, aki a felhasználandó anyagokat közvetlen import helyett belföldi forrásokból kívánja beszerezni, ARO-k ellenében is beszerezheti azokat. Ilyen esetekben az előzetes engedélyeket ARO-ként érvényesítik, és a benne meghatározott áruk szállításakor a belföldi szállítóra ruházzák át őket. Az ARO átruházása feljogosítja a belföldi szállítót az FT-policy 04-09 8.3. bekezdésében meghatározott kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra vonatkozó AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-rendszer a szállítónak fizeti vissza az adókat és a vámokat ahelyett, hogy a végső exportőrnek fizetné azokat vissza vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában. Az adók/vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető.

vi. Fedezett belföldi akkreditív: Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényesíti. A belföldi szállító jogosult lesz az FT-policy 04-09 8.3. bekezdésében említett kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra vonatkozó AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).

61. A kérelmező a felülvizsgálati időszak alatt az érintett termékhez kapcsolódó AAS-rendszer alapján szerzett engedményeket. A kérelmező igénybe vette az egyik alrendszert, nevezetesen a tényleges (fizikai) exportra vonatkozó ASS-t. Ezért nem szükséges az igénybe nem vett fennmaradó alrendszerek kiegyenlíthetőségét megállapítani.

62. Az indiai hatóságok általi ellenőrzés céljára az előzetes engedély jogosultjának jogszabályban előírt kötelezettsége, hogy „a vámmentesen importált/belföldön beszerzett áruk fogyasztásáról és felhasználásáról valósághű és megfelelő nyilvántartást vezessen” meghatározott formátumban (a 2004–2009-es és a 2009-2014-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.26., 4.30. fejezete és 23. függeléke), azaz nyilvántartást kell vezetni a tényleges fogyasztásról. Ezt a nyilvántartást ellenőriznie kell egy külső okleveles könyvvizsgálónak/kontrollernek, aki igazolást ad ki arról, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és megfelelő iratok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak.

63. A felülvizsgálati időszakban a kérelmező által igénybe vett alrendszer, azaz a tényleges (fizikai) export tekintetében az indiai kormány rögzítette mind az importtámogatás, mind pedig az exportkötelezettség mennyiségét és értékét, és azokat dokumentálta az engedélyen. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a megfelelő tranzakciókat a kormánytisztviselőknek dokumentálniuk kell az engedélyen. Az AAS-rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg a standard input-output normák (SION) alapján, amely a legtöbb termékre, így az érintett termékre is létezik. Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat az exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az engedély kiállítástól számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal meghosszabbítható, egyenként 6 hónappal).

64. A jelenlegi időközi felülvizsgálat azt is megállapította, hogy az indiai hatóságok által meghatározott ellenőrzési követelményeket nem tartották be és még nem tesztelték a gyakorlatban. A kérelmező nem tartott fenn olyan, az FT-policyben (23. függelék) és az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontjában meghatározott ellenőrzési rendszert, amelynek segítségével megállapítható lenne, hogy mely alapanyagokat és milyen mennyiségben használtak fel az exportált termék előállításához. A tényleges felhasználást ugyanis nem jegyezték.

65. Az FT-policy 04-09 2005 ősze óta hatályos adminisztratív módosításait, amelyek szerint a visszatérítési eljárás során kötelező a fogyasztási nyilvántartást az indiai hatóságoknak megküldeni, a kérelmező esetében még nem alkalmazták. Ezért a fenti rendelkezés tényleges végrehajtását ebben a szakaszban nem lehetett ellenőrizni.

d) Az AAS-sel kapcsolatos következtetések

66. A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőrt előnyben részesítette.

67. Ezen túlmenően a tényleges (fizikai) exportra vonatkozó AAS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszer alapján nem juthatnak kedvezményekhez.

68. Az ebben az esetben használt alrendszerek nem minősíthetők az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja ii. alpontjának értelmében megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Az indiai kormány nem alkalmazta hatékonyan sem új, sem pedig régi ellenőrzési rendszerét, illetve eljárásait annak ellenőrzésére, hogy az alapanyagokat az exportált termék előállításához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. mellékletének II. 4. pontja és a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében az alaprendelet III. mellékletének II. 2. pontja). Az érintett termék vonatkozásában a standard input-output normák nem voltak kellően pontosak. A standard input-output normák nem tekinthetők a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszernek, mivel nem teszik lehetővé az indiai kormány számára annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű nyersanyagot használtak fel az exportértékesítésre irányuló gyártás során. Ezenfelül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen felhasznált alapanyagok vonatkozásában, noha hatékony ellenőrzési rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kellett volna végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja).

69. Az alrendszer ezért kiegyenlíthető.

e) A támogatás összegének kiszámítása

70. Engedélyezett vám-visszatérítési rendszerek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek hiányában a kiegyenlíthető előny a nyersanyagok importja esetén rendes esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „túlzott” mértékű vámelengedés kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, valamint I. mellékletének i) pontja értelmében a túlzott vámelengedés kizárólag akkor egyenlíthető ki, ha az alaprendelet II. és III. mellékletében foglalt feltételek teljesülnek. Ezek a feltételek azonban a jelen esetben nem teljesültek. Tehát ha a megfelelő nyomon követési eljárás megléte nem bizonyított, a visszatérítési rendszerekre vonatkozó fenti kivételt nem kell alkalmazni, és helyette a ki nem fizetett vámok (bevételkiesés) mennyiségének kiegyenlítésére, nem pedig a túlzott vámelengedés kiegyenlítésére vonatkozó szokásos szabály alkalmazandó. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó túlzott elengedés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóságra hárul. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a vizsgálatot folytató hatóságnak kielégítő bizonyítékot kell találnia az állítólagos ellenőrzési rendszer alkalmasságának megcáfolására.

71. Az AAS-t igénybe vevő kérelmező támogatásának összegét a felülvizsgálati időszak során alkalmazott alrendszer keretében importált anyagokra elengedett importvámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban a támogatás elnyerése során szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (a nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.

72. A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 0,2 %.

73. Tőketámogatások (TT)

a) Jogalap

74. A PET-fóliára vonatkozó előző vizsgálatok során – beleértve a jelenleg hatályban lévő, a 367/2006/EK rendelettel elrendelt végleges kiegyenlítő vámhoz vezető vizsgálatot is – több, helyi vállalatoknak nyújtott ösztönzőket tartalmazó indiai állami rendszert megvizsgáltak. Az állami rendszerek az „ösztönzőrendszer-csomag” kategóriába tartoznak, mivel különböző típusú ösztönzőket foglalhatnak magukban. Az előző vizsgálat azt állapította meg, hogy a vállalatok kedvezményben részesítésének lehetőségét a „Támogathatósági igazolás” (Eligibility Certificate) vagy a „Jogosultsági igazolás” (Entitlement Certificate) tartalmazhatja. Létezhetnek ugyanakkor, amint e vizsgálat is példázza, ad hoc jellegű támogatások is, például tőketámogatások.

b) Támogathatóság

75. A jogosultság megszerzéséhez a vállalatoknak – általános szabályként – az állam kevésbé fejlett területein kell beruházniuk, vagy új ipari létesítmény létrehozásával vagy meglévő ipari létesítménybe történő nagymértékű tőkebefektetéssel vagy annak diverzifikációjával.

c) Gyakorlati végrehajtás

76. A kérdőívre adott válaszok tanúsága szerint a kérelmező 2009-ben jelentős összeget kapott Uttar Pradesh kormányától tőketámogatás formájában új termelési létesítmények létrehozására. Kifejtették, hogy a kapott tőketámogatás új termelési létesítmények létrehozásához kapcsolódik, azaz a kérelmező befektetési kiadásait hivatott fedezni. A kérelmező állítása szerint ez a sajáttőke-arány növelését célzó támogatás volt.

77. A vizsgálat felfedte továbbá, hogy a kérelmező korábbi beruházásai révén héa-visszatérítésre és központi forgalmi adó visszatérítésre is jogosult Uttar Pradesh forgalmiadó-hivatalától (Commercial Tax Department). A „Támogathatósági igazolás” (Eligibility Certificate) megszabja a vállalat által visszaigényelhető összeg felső határát. A vállalat négy éven keresztül vette igénybe ezt a rendszert. Havi rendszerességgel igényelték a szövetségi államon belüli és szövetséges államok közti értékesítéseknél befizetett héá és központi forgalmi adó visszatérítését, a felülvizsgálati időszakot is beleértve.

d) Következtetés

78. A tőketámogatás egy közvetlen pénzügyi tranzakciót jelent, azaz egy, a kérelmezőnek nyújtott pénzügyi támogatást. A tőketámogatás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése alapján támogatásnak minősül. Olyan pénzügyi hozzájárulás az Uttar Pradesh-i szövetségi állam kormánya részéről, amely közvetlen előnyt biztosít a kérelmező számára.

79. A héa és a központi forgalmi adó visszatérítése az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. A visszatérítés az Uttar Pradesh-i szövetségi állami kormánya részéről történő pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel az engedmény csökkenti az állam egyébként esedékes adóbevételét. Ezen kívül az adóvisszatérítés előnyhöz juttatja a kérelmezőt, mert a megspórolt adótételek javítják likviditását.

80. A támogatások jogilag nem függnek az exportteljesítménytől. Uttar Pradesh szövetségi állam hatóságai együttműködésének hiánya miatt azonban a Bizottság a rendszerrel kapcsolatban nem tudott egyértelmű következtetéseket levonni a jogszabály egyediségének és gyakorlati alkalmazásának tekintetében, sem pedig arról, hogy az odaítélő hatóság milyen szinten mérlegelhet, amikor a kérelmekről dönt. Biztonsággal még azt sem lehet megállapítani, hogy teljesül-e a 4. cikk (2) bekezdése b) pontjának első albekezdése, mivel nem állapítható meg, hogy az Uttar Pradesh-i szövetségi állami kormány objektív kritériumokat vagy feltételeket alkalmazott-e a támogatás odaítélésénél. Ezért bár a rendszer a törvény szerint nem egyedi, továbbra sem világos, hogy de facto nem egyedi-e. Ebből következően a rendszer az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdése c) pontjának első albekezdése és 4. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül.

e) A támogatás összegének kiszámítása

81. Ami az új termelési létesítmények létrehozására nyújtott tőketámogatást illeti, a támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban számították ki egy olyan időszakra elosztott tőketámogatás alapján, mely az érintett gazdasági ágazatban a beruházási javak szokásos értékcsökkenési idejét/ hasznos élettartamát tükrözi, mivel a támogatás a tárgyi eszközök beszerzéséhez kapcsolódhat. Az időközben felhalmozódott előny teljes értékének kifejezése érdekében ehhez az összeghez kamatokat adtak hozzá. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatláb. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összegeket vetítették ki a megfelelő nevezőre, azaz a felülvizsgálati időszak során megvalósult export és belföldi értékesítések teljes forgalmára, mivel a támogatás nem az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.

82. A héa-visszatérítést és központi forgalmi adó visszatérítését tekintve a támogatási összeget a felülvizsgálati időszak alatt visszatérített összeg alapján számították ki. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget (nevező) vetítették ki a megfelelő nevezőre, azaz a felülvizsgálati időszak során megvalósult export és belföldi értékesítés teljes forgalmára, mivel a támogatás nem az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.

83. A fentiek alapján a felülvizsgálati időszakban e tőketámogatásokat tekintve a támogatási ráta a kérelmező esetében 0,5 %.

84. A KIEGYENLÍTHETŐ TÁMOGATÁSOK ÖSSZEGE

85. A kérelmezőre jelenleg 19,1 %-os kiegyenlítő vám van érvényben.

86. A jelen részleges időközi felülvizsgálat során az értékarányosan kifejezett kiegyenlítő támogatások mértékét a kérelmező tekintetében 11,0 %-osnak találták, az alábbiaknak megfelelően:

RENDSZER→ | DEPBS(*) | EPCGS(*) | AAS(*) | TT | Összesen |

VÁLLALAT↓ | % | % | % | % | % |

Vacmet India Limited | 7,9 | 2,4 | 0,2 | 0,5 | 11,0 |

(*) A csillaggal jelölt támogatások exporttámogatások.

87. A fentieket figyelembe véve az a következtetés vonható le, hogy az érintett exportáló gyártó tekintetében a támogatás szintje csökkent.

88. KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK

89. Azt is megvizsgálták, hogy a megváltozott körülmények a megvizsgált rendszerek tekintetében tartós jellegűnek tekinthetők-e.

90. A vizsgálat megerősítette, hogy a támogatás összege a kérelmező esetében jóval a rá jelenleg érvényben lévő vámtétel alá csökkent. Az általános támogatási szintben jelentkező csökkenés jórészt a DEPBS-szabályozás keretében rendelkezésre álló előnyök drasztikus csökkenésének tulajdonítható. A fentiek arra engednek következtetni, hogy a kérelmező a jövőben is a rá jelenleg érvényben lévő támogatás mértékénél kisebb mértékű támogatásban fog részesülni.

91. Miután bizonyítottá vált, hogy a kérelmező sokkal alacsonyabb mértékű támogatásban részesül, mint korábban, és hogy minden valószínűség szerint ezt követően is az eredeti vizsgálatban megállapítottnál alacsonyabb összegű támogatásban fog részesülni, az intézkedés szintjét módosítani kell az új megállapítások figyelembevétele érdekében.

92. A fentiek figyelembevételével, a módosított kiegyenlítő vámtételeket a jelen részleges időközi felülvizsgálat során megállapított új támogatási arány alapján kell meghatározni, mivel az eredeti szubvencióellenes vizsgálatban kiszámított kárkülönbözet magasabb marad.

93. Az 597/2009/EK rendelet[11] 24. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint egy termék esetében sem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömping vagy az exporttámogatások miatt kialakult egy és ugyanazon helyzet kezelésére. Ugyanakkor mivel a párhuzamosan zajló időközi dömpingellenes felülvizsgálat eredményeképpen 0 % dömpingellenes vámot állapítottak meg a kérelmezőre az érintett termék vonatkozásában, jelen esetben ez a helyzet nem áll fenn.

94. A 367/2006/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártóktól származó érintett termék behozatalára alkalmazandó jelenlegi vámtételek, azaz az „összes többi” indiai vállalatra vonatkozó vám mértéke tekintetében meg kell jegyezni, hogy a vizsgált rendszerek tényleges módozatai és kiegyenlíthetőségük az előző vizsgálat óta nem változott meg. Ezért e vállalatok esetében nem indokolt a támogatás és a vám mértékének újbóli kiszámítása. Következésképpen a kérelmezőn kívüli összes többi vállalatra alkalmazandó vámtételek változatlanok maradnak.

95. A Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a lényeges tényekről és szempontokról, melyek alapján a kérelmezőre vonatkozó vám módosítását szándékozik javasolni, és a felek lehetőséget kaptak észrevételek benyújtására.

96. A felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket figyelembe vették, és a végleges megállapításokat – adott esetben – azoknak megfelelően módosították,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A 367/2006/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében a táblázat a következőkkel egészül ki:

Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India | 11,0 | „A992” |

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, […]

a Tanács részéről

az elnök

[1] HL L 188., 2009. 7. 18., 93. o.

[2] HL L 316., 1999. 12. 10., 1. o.

[3] HL L 68., 2006. 3. 8., 15. o.

[4] HL L 236., 2006. 8. 31., 1. o.

[5] HL L 255., 2007. 9. 29., 1. o.

[6] HL L 6., 2009. 1. 10., 1. o.

[7] HL L 288., 2007. 11. 6., 1. o.

[8] HL L 168., 2010. 7. 2., 1. o.

[9] HL C 8., 2010. 1. 14., 29. o.

[10] HL C 8., 2010. 11. 14., 27. o.

[11] HL L 188., 2009.7.18., 93. o.