5/2009/EK KÖZÖS ÁLLÁSPONT

a Tanács által 2009. január 9-én elfogadva

a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályainak megállapításáról és a 96/26/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendelete elfogadása céljából

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2009/C 62 E/01)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 71. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

tekintettel az európai adatvédelmi biztos véleményére (2),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),

mivel:

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy és hatály

(1) Ez a rendelet a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezését és e szakma gyakorlását szabályozza.

(2) Ezt a rendeletet alkalmazni kell a Közösségben letelepedett, a közúti fuvarozói szakmát gyakorló minden vállalkozásra. Alkalmazni kell továbbá a közúti fuvarozói szakmát gyakorolni szándékozó vállalkozásokra is. A közúti fuvarozói szakmát gyakorló vállalkozásokra történő hivatkozásokat adott esetben úgy kell tekinteni, hogy azok hivatkozást tartalmaznak az e szakmát gyakorolni szándékozó vállalkozásokra is.

(3) Az érintett tagállamok a Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésében említett régiók tekintetében kiigazíthatják a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételeket, amennyiben a tevékenységeket teljes mértékben az említett régiókban, az ott letelepedett vállalkozások végzik.

(4) A (2) bekezdéstől eltérve, e rendelet a nemzeti jog eltérő rendelkezése hiányában nem alkalmazandó a következőkre:

(5) A tagállamok mentesíthetik e rendelet összes vagy néhány rendelkezésének hatálya alól azokat a kizárólag belföldi fuvarozással foglalkozó közúti fuvarozókat, amelyek csak csekély hatással vannak a fuvarozási piacra az alábbi tényezők miatt:

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

3. cikk

A közúti fuvarozói szakma gyakorlásának követelményei

(1) A közúti fuvarozói szakmát gyakorló vállalkozásoknak a következő követelményeket kell teljesíteniük:

(2) A tagállamok a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezéséhez a vállalkozások által teljesítendő további arányos és megkülönböztetésmentes követelményeket határozhatnak meg.

4. cikk

Szállításszervező

(1) A közúti fuvarozói szakmát gyakorló vállalkozás kijelöl legalább egy olyan természetes személyt – a szállításszervezőt –, aki megfelel a 3. cikk (1) bekezdésének b) és d) pontjában előírt követelményeknek és aki:

(2) Ha a vállalkozás nem felel meg a 3. cikk (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott szakmai alkalmassági követelménynek, az illetékes hatóság az e cikk (1) bekezdésnek megfelelően megjelölt szállításszervező nélkül is engedélyezheti számára a fuvarozói szakma gyakorlását, feltéve, hogy:

(3) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1) bekezdéssel összhangban kijelölt szállításszervező a továbbiakban nem hatalmazható fel a (2) bekezdés szerint, vagy csak a (2) bekezdés c) pontjában foglaltaknál kisebb számú vállalkozás vagy jármű tekintetében.

(4) A vállalkozás értesíti az illetékes hatóságot a kijelölt szállításszervezőről vagy szállításszervezőkről.

II. FEJEZET

A 3. CIKK SZERINTI KÖVETELMÉNYEKNEK VALÓ MEGFELELÉS ÉRDEKÉBEN TELJESÍTENDŐ FELTÉTELEK

5. cikk

A székhely követelményével kapcsolatos feltételek

A 3. cikk a) pontjában meghatározott követelmény teljesítéséhez a vállalkozásnak az érintett tagállamban:

6. cikk

A jó hírnév követelményével kapcsolatos feltételek

(1) E cikk (2) bekezdésének értelmében a tagállamok meghatározzák 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglalt, jó hírnévre vonatkozó követelmény teljesítése érdekében teljesítendő feltételeket.

A tagállamok annak megállapítása során, hogy egy vállalkozás megfelel-e e követelménynek, megvizsgálják a vállalkozás, annak szállításszervezői és a tagállam által meghatározott egyéb releváns személyek magatartását. Az e cikkben a büntetőjogi felelősségét megállapító ítéletre, az azzal szembeni szankciókra vagy a vállalkozás általi jogsértésekre való hivatkozások magukban foglalják magával a vállalkozással, annak szállításszervezőivel és a tagállam által meghatározott egyéb releváns személyekkel kapcsolatos büntetőjogi felelősséget megállapító ítéleteket, szankciókat vagy jogsértéseket.

Az első albekezdésben említett feltételek magukban foglalják legalább az alábbiakat:

(2) Az (1) bekezdés harmadik albekezdése b) pontjának alkalmazásában:

(3) A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerintikövetelmény mindaddig nem teljesül, amíg a nemzeti jog vonatkozó rendelkezései alapján valamilyen rehabilitációs vagy azzal egyenértékű hatású intézkedés nem történik.

7. cikk

A pénzügyi helyzet követelményével kapcsolatos feltételek

(1) A 3. cikk (1) bekezdés c) pontjában meghatározott követelmények teljesítése érdekében egy vállalkozásnak a számviteli év során mindenkor eleget kell tudnia tenni pénzügyi kötelezettségeinek. Ennek érdekében a vállalkozásnak az éves beszámolói alapján bizonyítania kell – miután ez utóbbiakat ellenőr vagy egy arra megfelelően felhatalmazott személy hitelesítette –, hogy minden évben rendelkezik egy használatban lévő gépjármű esetében legalább 9 000 EUR-nak, és minden további gépjármű esetében 5 000 EUR-nak megfelelő tőkével és tartalékkal.

E rendelet alkalmazásában az euro értékét azokban a tagállami valutákban, amelyek nem vesznek részt az európai monetáris unió harmadik szakaszában, ötévenként rögzíteni kell. Az alkalmazandó árfolyamként az október első munkanapján érvényes és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett árfolyamot kell használni. Az árfolyamok a következő naptári év január 1. napjától kezdődően tekintendők hatályosnak.

Az első albekezdésben említett könyvelési tételek a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelvben (8) meghatározottak szerint értendők.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve az illetékes hatóság elfogadhatja vagy megkövetelheti, hogy az (1) bekezdés első albekezdésében meghatározott összegek erejéig egy vállalkozás egy vagy több olyan bank vagy más pénzügyi szervezet – a biztosítótársaságokat is beleértve – igazolásával, például szakmai felelősségbiztosítással bizonyítsa pénzügyi helyzetét, amely egyetemleges felelősségen alapuló kezességet nyújt a számára. A tagállamok úgy határozhatnak, hogy a garancia a közúti fuvarozói szakma gyakorlását engedélyező illetékes hatóság hozzájárulásával hívható le, és a hozzájárulása nélkül nem szabadítható fel.

(3) Az (1) bekezdésben említett ellenőrizendő éves beszámolók vagy a (2) bekezdésben említett ellenőrizendő garancia az azon tagállam területén letelepedett gazdasági egységhez tartozik, amelyikben engedélyt kértek, nem pedig egy másik tagállamban letelepedett másik egységhez.

8. cikk

A szakmai alkalmasság követelményével kapcsolatos feltételek

(1) A 3. cikk (1) bekezdés d) pontjában foglalt követelmény teljesítése érdekében az érintett személynek vagy személyeknek rendelkezniük kell az I. melléklet I. részében felsorolt tárgyak kapcsán előírt szintnek megfelelő ismeretekkel. Az alkalmasságról kötelező írásbeli vizsgán kell tanúságot tenni, amely – ha valamely tagállam így határoz – kiegészíthető szóbeli vizsgával. A vizsgákat az I. melléklet II. részének megfelelően rendezik meg. A tagállamok e célból határozhatnak úgy, hogy előírják a vizsga előtti képzést.

(2) Az (1) bekezdésben említett írásbeli és szóbeli vizsgákat kizárólag a tagállam által meghatározott kritériumok alapján a tagállam által arra megfelelően felhatalmazott hatóságok vagy szervek szervezhetik és tanúsíthatják. A tagállamok rendszeresen ellenőrzik, hogy a körülmények, amelyek között az általuk felhatalmazott hatóságok vagy szervek megszervezik a vizsgákat, megfelelnek-e az I. mellékletnek.

(3) A tagállamok az általuk meghatározott kritériumok alapján megfelelően felhatalmazhatják bizonyos szerveket arra, hogy a jelöltek számára a vizsgára való felkészüléshez minőségi képzést, illetve az ismereteiket felfrissíteni kívánó szállításszervezőknek továbbképzést nyújtsanak.

(4) A tagállamok mentesíthetik az I. mellékletben felsorolt valamennyi tárgyban szerzett ismereteket magukban foglaló, az adott tagállamban kibocsátott, kifejezetten e célból megjelölt bizonyos felsőfokú képesítések és műszaki képesítések birtokosait azon vizsgák alól, amelyek anyagára a képesítésük vonatkozik. A mentesség az I. mellékletnek csak azokra a szakaszaira vonatkozik, amelyek tekintetében a képesítés az adott szakasz címe alatt felsorolt valamennyi tárgyra kiterjed.

A tagállamok a vizsga meghatározott részei alól mentesíthetik az adott tagállamban a belföldi fuvarozásra érvényes, szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványok birtokosait.

(5) A szakmai alkalmasság bizonyítására a (2) bekezdés szerinti hatóság vagy szerv által kiadott bizonyítványt kell bemutatni. A bizonyítvány nem ruházható át más személyre. A bizonyítványt a II. és III. mellékletben meghatározott biztonsági jellemzőknek és mintának megfelelően kell elkészíteni, és el kell látni a kibocsátó, megfelelően felhatalmazott hatóság vagy szerv bélyegzőjével és aláírásával.

(6) A Bizottság az I., II. és a III. mellékletet a műszaki fejlődéshez igazítja. Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 25. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(7) A Bizottság ösztönzi és elősegíti a tagállamok között a képzésre, a vizsgákra és az engedélyezésre vonatkozó tapasztalat- és információcserét, többek között a Bizottság által kijelölhető bármely szerven keresztül.

9. cikk

Mentesség a vizsga alól

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a 8. cikk (1) bekezdésében említett, a szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítvány megszerzéséhez szükséges vizsga alól mentesítik azokat a személyeket, akik bizonyítani tudják, hogy …-t (9) megelőzően 15 évig valamely tagállamban folyamatosan közúti árufuvarozói vagy közúti személyszállítói vállalkozást irányítottak.

III. FEJEZET

ENGEDÉLYEZÉS ÉS FELÜGYELET

10. cikk

Az illetékes hatóságok

(1) Minden tagállam egy vagy több illetékes hatóságot jelöl ki e rendelet megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében. Az illetékes hatóságok a következőkre kapnak felhatalmazást:

(2) Az illetékes hatóságok közzéteszik az e rendeletben és az egyéb nemzeti rendelkezésekben megállapított követelmények összességét, az érdekelt jelöltek számára követendő eljárásokat, valamint a kapcsolódó magyarázatokat.

11. cikk

A kérelmek áttekintése és nyilvántartásba vétele

(1) A 3. cikkben meghatározott követelményeket teljesítő fuvarozási vállalkozásnak – kérelemre – engedélyezni kell a közúti fuvarozói szakma gyakorlását. Az illetékes hatóság megbizonyosodik arról, hogy a kérelmet benyújtó vállalkozás teljesíti-e a 3. cikkben meghatározott követelményeket. A tagállamok megfelelő nemzeti jogszabályokban előírhatják a fuvarozói szakma gyakorlására jogosító engedélyek érvényességi időtartamát.

A kérelem értékelése a …/2009/EK rendelettel és a …/2009/EK rendelettel összhangban közösségi engedély kiadását eredményezheti. A tagállamok a közösségi engedélytől eltérő típusú engedélyt is kiadhatnak azoknak a vállalkozásoknak, amelyek kizárólag az adott tagállam területén végeznek fuvarozást.

(2) Az illetékes hatóság rögzíti a 16. cikkben említett nemzeti elektronikus nyilvántartásban az általa engedélyezett vállalkozásokra vonatkozó és a 16. cikk (2) bekezdésének a)–d) pontjában említett adatokat.

(3) Az illetékes hatóság a lehető legrövidebb határidőn belül, de a kérelem elbírálásához szükséges valamennyi dokumentum kézhezvételének időpontjától számított legfeljebb három hónapon belül megvizsgálja az engedélyezés iránti kérelmet. Az illetékes hatóság kellően indokolt esetben további két hónappal meghosszabbíthatja ezt a határidőt.

(4) 2012. december 31-ig az illetékes hatóság – kétség esetén – a vállalkozások jó hírnevének értékelésekor ellenőrzi, hogy a kijelölt szállításszervező vagy szállításszervezők a 14. cikk alapján nincs vagy nincsenek-e a kérelmezés időpontjában egyik tagállamban sem alkalmatlannak nyilvánítva vállalkozások fuvarozási tevékenységeinek irányítására.

2013. január 1-től az illetékes hatóság a vállalkozások jó hírnevének értékelésekor – a 16. cikk (2) bekezdése első albekezdésének f) pontjában említett adatokhoz való hozzáférés révén, amely vagy a nemzeti nyilvántartások vonatkozó részéhez való közvetlen és biztonságos hozzáférés formájában vagy kérés útján történik – minden esetben ellenőrzi, hogy a kijelölt szállításszervező(k) a 14. cikk alapján nincs(enek)-e a kérelmezés időpontjában egyik tagállamban sem alkalmatlannak nyilvánítva vállalkozások fuvarozási tevékenységeinek irányítására.

Az e rendelet nem alapvető elemeinek módosítására irányuló, az e bekezdésben említett határidők legfeljebb 3 évvel történő elhalasztására vonatkozó intézkedéseket a 25. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(5) A fuvarozói szakma gyakorlására jogosító engedéllyel rendelkező vállalkozások a (2) bekezdésben említett adatok bármilyen változását egy a letelepedés szerinti tagállam által meghatározandó, legfeljebb 28 napos időszakon belül bejelentik az engedélyt kibocsátó illetékes hatóságnak.

12. cikk

Ellenőrzések

(1) Az illetékes hatóságok ellenőrzik, hogy a vállalkozások, amelyeknek engedélyezték a fuvarozói szakma gyakorlását, továbbra is teljesítik-e a 3. cikkben meghatározott követelményeket. Ennek érdekében a tagállamok a fokozott kockázatot jelentő vállalkozásokra irányuló ellenőrzéseket végeznek. Ennek céljából a tagállamok az e rendelet 6. cikkében megállapított jogsértések összességére kiterjesztik a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályokkal kapcsolatos 3820/85/EGK és a 3821/85/EGK tanácsi rendelet végrehajtásának minimumfeltételeiről és a 88/599/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 2006/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 9. cikke alapján a tagállamok által létrehozott kockázatosztályozási rendszert.

(2) 2014. december 31-ig a tagállamoknak legalább ötévente ellenőrzést kell végezniük annak megvizsgálása érdekében, hogy a vállalkozások továbbra is teljesítik-e a 3. cikkben meghatározott követelményeket.

Az e rendelet nem alapvető elemeinek módosítására irányuló, az e bekezdésben említett határidő elhalasztására vonatkozó intézkedéseket a 25. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

(3) Amennyiben azt a Bizottság kellően indokolt esetben kéri, a tagállamok egyedi ellenőrzéseket végeznek annak megvizsgálása céljából, hogy egy adott vállalkozás továbbra is teljesíti-e a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezésére vonatkozó feltételeket. A tagállamok értesítik a Bizottságot ezen ellenőrzések eredményeiről, és az abban az esetben hozott intézkedésekről, ha megállapítják, hogy a vállalkozás már nem felel meg az e rendeletben meghatározott követelményeknek.

13. cikk

Engedély-felfüggesztési és engedély-visszavonási eljárás

(1) Amennyiben az illetékes hatóság megállapítja, hogy annak kockázata áll fenn, hogy a vállalkozás már nem teljesíti a 3. cikkben meghatározott követelményeket, erről értesíti a vállalkozást. Amennyiben az illetékes hatóság megállapítja, hogy egy vagy több követelmény már nem teljesül, a vállalkozás számára határidőt szabhat helyzete rendezésére, az alábbiak szerint:

(2) Az illetékes hatóság bármilyen rehabilitációs intézkedést megelőzően arra kötelezheti a vállalkozást, amelynek engedélyét felfüggesztette vagy visszavonta, hogy szállításszervezői tegyenek eleget a 8. cikk (1) bekezdésében említett vizsgakötelezettségnek.

(3) Amennyiben az illetékes hatóság megállapítja, hogy a vállalkozás a 3. cikkben foglalt követelmények közül egynek vagy többnek már nem felel meg, legkésőbb az e cikk (1) bekezdésben említett határidők lejártát követően felfüggeszti vagy visszavonja fuvarozói szakma gyakorlására jogosító engedélyt.

14. cikk

A szállításszervező alkalmatlanná nyilvánítása

(1) Amennyiben a szállításszervező a 6. cikk rendelkezéseivel összhangban elveszti jó hírnevét, az illetékes hatóság a szállításszervezőt vállalkozások fuvarozási tevékenységeinek irányítására alkalmatlannak nyilvánítja.

(2) A nemzeti jog megfelelő rendelkezéseinek megfelelően a rehabilitációs intézkedésekre sor nem kerül, a fuvarozási tevékenység irányítására alkalmatlanná nyilvánított személynek a 8. cikk (5) bekezdésében említett, szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványa egyik tagállamban sem érvényes.

15. cikk

Az illetékes hatóságok határozatai és jogorvoslat

(1) A tagállamok illetékes hatóságai megindokolják az e rendelet alapján hozott elutasító határozataikat, ideértve a kérelmek elutasítását, a meglevő engedélyek felfüggesztését vagy visszavonását és a szállításszervező alkalmatlanná nyilvánítását is.

E határozatok figyelembe veszik mind a vállalkozás vagy annak szállításszervezője által elkövetett, a vállalkozás jó hírnevének ártó jogsértésekről rendelkezésre álló információkat, mind pedig az illetékes hatóság rendelkezésére álló minden egyéb információt. A határozatok megnevezik az engedély felfüggesztése vagy az alkalmatlanná nyilvánítás esetén alkalmazandó rehabilitációs intézkedéseket.

(2) A tagállamok intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy a vállalkozásoknak és az érintett személyeknek az (1) bekezdésben említett határozatokkal szemben a fellebbezést nyújthassanak be legalább egy független és pártatlan szervhez vagy rendes bírósághoz.

IV. FEJEZET

EGYSZERŰSÍTÉS ÉS IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS

16. cikk

Nemzeti elektronikus nyilvántartások

(1) E rendelet – és különösen a 11–14. és 26. cikkének – végrehajtása érdekében minden tagállam nemzeti elektronikus nyilvántartást vezet azokról a közúti fuvarozási vállalkozásokról, amelyeknek az általa kijelölt illetékes hatóság engedélyezte a közúti fuvarozói szakma gyakorlását. Az e nyilvántartásban foglalt adatok feldolgozása az e célra kijelölt hatóság felügyeletével történik. A nemzeti elektronikus nyilvántartásban szereplő releváns adatokat elérhetővé kell tenni az érintett tagállam valamennyi, illetékes hatósága számára.

A nyilvántartások jövőbeli összekapcsolásának megkönnyítése érdekében a Bizottság legkésőbb 2009. június 1-ig iránymutatásokat ad ki a nemzeti elektronikus nyilvántartásokban az azok létrehozásától kezdődően rögzítendő adatok minimális követelményeire vonatkozóan. Ajánlhatja továbbá a (2) bekezdésben említett adatokon túl a járművek forgalmi rendszámának beillesztését is.

(2) A nemzeti elektronikus nyilvántartás legalább a következő adatokat foglalja magában:

Az e) pont alkalmazásában a tagállamok 2015. december 31-ig dönthetnek úgy, hogy a nemzeti elektronikus nyilvántartásba kizárólag a IV. mellékletben említett legsúlyosabb jogsértéseket viszik be.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az első albekezdés e) és f) pontjában említett információkat külön tartják nyilván. Ez esetben a releváns adatokat az érintett tagállam valamennyi, illetékes hatósága számára kérésre vagy közvetlenül hozzáférhetővé kell tenni. A kért információkat a kérelem kézhezvételétől számított 30 munkanapon belül meg kell adni.

Az illetékes hatóságoktól eltérő hatóságok minden esetben kizárólag akkor férhetnek hozzá az első albekezdés e) és f) pontjában említett információkhoz, ha kellő felhatalmazással rendelkeznek felügyelet gyakorlására és szankció kiszabására a közúti fuvarozás területén, valamint tisztviselőik felesküdtek vagy más hivatalos titoktartási kötelezettség vonatkozik rájuk.

(3) Az azon vállalkozásokra vonatkozó adatokat, amelyek engedélyét felfüggesztették vagy visszavonták, a nemzeti elektronikus nyilvántartás az engedély felfüggesztésének lejártától vagy visszavonásától számított két évig tartalmazza; ezt követően az adatokat haladéktalanul törölni kell.

A közúti szállításszervező szakma gyakorlására alkalmatlannak nyilvánított személyekre vonatkozó adatokat a nemzeti elektronikus nyilvántartás addig tartalmazza, amíg az adott személy jó hírnevének helyreállítása a 6. cikk (3) bekezdés szerint meg nem történik. A rehabilitálást vagy azzal egyenértékű intézkedést követően az adatokat azonnal törölni kell.

Az első és második albekezdésben említett adatoknak meg kell jelölniük az engedélyek felfüggesztésének vagy visszavonásának, illetve az alkalmatlanná nyilvánítás indokolását, illetve azok megfelelő időtartamát.

(4) A tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak érdekében, hogy az elektronikus nyilvántartásban található minden – különösen a (2) bekezdés első albekezdésének e) és f) pontjában említett – adat naprakész és pontos legyen.

(5) Az (1) és a (2) bekezdés sérelme nélkül, a tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti elektronikus nyilvántartásokhoz a Közösség egész területén a 18. cikkben meghatározott nemzeti kapcsolattartókon keresztül hozzá lehessen férni. A nemzeti kapcsolattartókon keresztül történő hozzáférést oly módon alakítják ki legkésőbb 2012. december 31-ig, hogy bármely tagállam illetékes hatósága bármely tagállam nemzeti elektronikus nyilvántartásához hozzáférhessen.

(6) A (4) bekezdés végrehajtására – mint például a kicserélt adatok formátumára, a más tagállamok elektronikus nyilvántartásaiba való elektronikus betekintéssel kapcsolatos műszaki eljárásokra és az e nyilvántartások és egyéb releváns adatbázisok közötti interoperabilitás előmozdítására – vonatkozó közös szabályokat a Bizottság fogadja el a 25. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban. E közös szabályok meghatározzák, hogy mely hatóság felelős az adatokhoz való hozzáférésért, azok további felhasználásáért és a hozzáférést követően való frissítésükért, és ennek érdekében előírásokat tartalmaznak az adatok naplózására és nyomon követésére vonatkozóan.

(7) Az e rendelet nem alapvető elemeinek módosítására irányuló, az (1) és a (4) bekezdésben említett határidők elhalasztására vonatkozó intézkedéseket a 25. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

17. cikk

A személyes adatok védelme

A 95/46/EK irányelv alkalmazására tekintettel a tagállamok biztosítják különösen, hogy:

18. cikk

A tagállamok közötti igazgatási együttműködés

(1) A tagállamok e rendelet alkalmazására tekintettel nemzeti kapcsolattartót jelölnek ki, amely felelős a többi tagállammal folytatott információcseréért. A tagállamok legkésőbb …-ig (11) eljuttatják a Bizottsághoz nemzeti kapcsolattartójuk nevét és címét. A Bizottság összeállítja a nemzeti kapcsolattartók jegyzékét, és eljuttatja a tagállamoknak.

(2) Az e rendelet keretében információt cserélő tagállamok e célra a (2) bekezdés alapján kijelölt kapcsolattartókat veszik igénybe.

(3) A 6. cikk (2) bekezdésében említett jogsértésekkel kapcsolatos információt vagy az alkalmatlannak nyilvánított szállításszervezőkkel kapcsolatos információt cserélő tagállamok tiszteletben tartják a(z) …/2009/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében vagy adott esetben a(z) …/2009/EK rendelet 23. cikkének (1) bekezdésében említett eljárást és határidőket. Az a tagállam, amely egy másik tagállamtól büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletet vagy szankciót eredményező súlyos jogsértésre vonatkozó értesítést kap, a bejelentett jogsértést bevezeti a nemzeti elektronikus nyilvántartásába.

V. FEJEZET

A BIZONYÍTVÁNYOK ÉS EGYÉB OKIRATOK KÖLCSÖNÖS ELISMERÉSE

19. cikk

A jó hírnévvel kapcsolatos igazolások és azzal egyenértékű okiratok

(1) A 11. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül a székhely szerinti tagállam a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezéséhez szükséges jó hírnévre vonatkozóan elegendő bizonyítékként elfogadja az erkölcsi bizonyítvány, vagy annak hiányában egy azzal egyenértékű, a szállításszervező korábbi lakóhelye szerinti tagállam illetékes igazságügyi vagy közigazgatási hatósága által kibocsátott okirat bemutatását.

(2) Amennyiben egy tagállam a jó hírnév tekintetében olyan követelményeket támaszt a saját állampolgáraival szemben, amelyek teljesülésére nem bizonyíték az (1) bekezdés szerinti okirat, akkor ez a tagállam a többi tagállam állampolgárai tekintetében elegendő bizonyítékként elfogadja a szállításszervező korábbi lakóhelye szerinti tagállam(ok) illetékes igazságügyi vagy közigazgatási hatósága által kibocsátott, az említett követelmények teljesüléséről szóló igazolást. Ezek az igazolások tartalmazzák azokat a konkrét információkat, amelyeket a székhely szerinti tagállam figyelembe vesz.

(3) Ha a szállításszervező korábbi lakóhelye szerinti tagállam(ok) nem állított/állítottak ki az (1) bekezdésben említett okiratot vagy a (2) bekezdésben említett igazolást, az okirat vagy igazolás helyett elfogadható a szállításszervező által egy illetékes igazságügyi vagy közigazgatási hatóság vagy adott esetben a szállításszervező korábbi lakóhelye szerinti tagállam egy közjegyzője előtt eskü alatt tett nyilatkozat vagy ünnepélyes nyilatkozat. Ez a hatóság vagy a közjegyző igazolást ad ki az eskü alatt tett nyilatkozat vagy az ünnepélyes nyilatkozat hitelességéről.

(4) Az (1) bekezdésben említett okiratot vagy a (2) bekezdésben említett igazolást nem fogadják el, amennyiben a kiadásuk időpontjától számított három hónapnál később mutatják be azokat. Ez a feltétel a (3) bekezdéssel összhangban tett nyilatkozatokra is vonatkozik.

20. cikk

A pénzügyi helyzettel kapcsolatos igazolások

Ha egy tagállam saját állampolgáraival szemben a 7. cikkben megállapított, pénzügyi helyzettel kapcsolatos követelményeken felül más követelményeket is támaszt, akkor a többi tagállam állampolgárai tekintetében elegendő bizonyítékként elfogadja a szállításszervező korábbi lakóhelye szerinti tagállam(ok) illetékes közigazgatási hatósága által kibocsátott, a követelmények teljesüléséről szóló igazolást. Ezek az igazolások tartalmazzák azokat a konkrét adatokat, amelyeket a letelepedés szerinti tagállam figyelembe vesz.

21. cikk

A szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványok

(1) A tagállamok a szakmai alkalmasság elegendő bizonyítékaként elismerik a III. mellékletben szereplő bizonyítványmintának megfelelő, erre megfelelően felhatalmazott hatóságok vagy szervek által kiállított bizonyítványokat.

(2) Az … (12) előtt az addig hatályos rendelkezések alapján a szakmai alkalmasság bizonyítására kiállított bizonyítványok egyenértékűek a III. mellékletben szereplő mintának megfelelő bizonyítvánnyal, és azokat minden tagállamban elismerik a szakmai alkalmasság bizonyítékaként. A tagállamok megkövetelhetik, hogy a kizárólag belföldi fuvarozásra érvényes, szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványok birtokosai teljesítsék a 8. cikk (1) bekezdésében említett vizsgát vagy annak egyes részeit.

VI. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

22. cikk

Szankciók

(1) A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden intézkedést, amely ezek végrehajtásához szükséges. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok legkésőbb … (13) értesítik a Bizottságot ezekről a rendelkezésekről, valamint haladéktalanul értesítik bármilyen későbbi, ezeket érintő módosításokról. A tagállamok biztosítják, hogy ezeket intézkedéseket a fuvarozó nemzetisége és székhelye tekintetében való megkülönböztetés nélkül alkalmazzák.

(2) Az (1) bekezdésben említett szankciók közé tartozik különösen a közúti fuvarozói szakma gyakorlására jogosító engedély felfüggesztése, visszavonása és az érintett szállításszervező alkalmatlanná nyilvánítása.

23. cikk

Átmeneti rendelkezések

Azon vállalkozásoknak, amelyek … (9) megelőzően rendelkeztek a közúti fuvarozói szakma gyakorlására jogosító engedéllyel, legkésőbb …-ig (13) meg kell felelniük e rendelet rendelkezéseinek.

24. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

A tagállamok illetékes hatóságai szorosan együttműködnek, és e rendelet alkalmazásában kölcsönös segítségnyújtást biztosítanak egymásnak. Az illetékes hatóságok a személyes adatok védelmére alkalmazandó rendelkezések tiszteletben tartása mellett információt cserélnek a súlyos jogsértések miatt kiszabott, büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletekről és szankciókról vagy egyéb konkrét információkról, amelyek következményekkel járhatnak a közúti fuvarozói szakma gyakorlására.

25. cikk

Komitológia

(1) A Bizottságot a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20-i 3821/85/EGK tanácsi rendelet (14) 18. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét kell alkalmazni figyelemmel 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

26. cikk

Jelentéstétel

(1) A tagállamok minden második évben elkészítik és megküldik a Bizottságnak a hatáskörrel rendelkező hatóságok tevékenységére vonatkozó jelentést. Ez a jelentés a következőket foglalja magában:

(2) Az (1) bekezdésben említett jelentések alapján a Bizottság kétévente az Európai Parlament és a Tanács részére jelentést készít a közúti fuvarozói szakma gyakorlásáról. E jelentésnek kiemelten fontos részét képezi a tagállamok közötti információcsere működésének értékelése, valamint a nemzeti elektronikus nyilvántartások működésének és a nemzeti elektronikus nyilvántartások elemeinek a felülvizsgálata. E jelentést a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (15) 17. cikkében említett jelentéssel egy időben kell közzétenni.

27. cikk

Az illetékes hatóságok jegyzéke

Minden tagállam legkésőbb …-ig (12) megküldi a Bizottságnak az általa a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának engedélyezésére kijelölt illetékes hatóságok jegyzékét, továbbá a 8. cikk (1) bekezdésében említett vizsgák megszervezéséért és a bizonyítványok kibocsátásáért felelős, felhatalmazott hatóságok vagy szervek jegyzékét. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában a Közösség egészére nézve közzéteszi e hatóságok és szerveik egységes szerkezetbe foglalt jegyzékét.

28. cikk

A nemzeti intézkedések közlése

A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseit, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el, legkésőbb 30 nappal elfogadásuk időpontját követően és első alkalommal legkésőbb …-ig (12).

29. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 96/26/EK irányelv hatályát veszti.

30. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet …-től (16) kell alkalmazni.

(1) HL C 151., 2008.6.17., 16. o.

(2) HL C 14., 2008.1.19., 1. o.

(3) Az Európai Parlament 2008. május 21-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2009. január 9-i közös álláspontja és az Európai Parlament …-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács …-i határozata.

(4) HL L 124., 1996.5.23., 1. o.

(5) HL L …

(6) HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

(7) HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

(8) HL L 222., 1978.8.14., 11. o.

(9) E rendelet hatálybalépésének időpontja.

(10) HL L 102., 2006.4.11., 35. o.

(11) E rendelet hatálybalépésétől számított két évnek megfelelő dátum.

(12) E rendelet alkalmazásának időpontja.

(13) E rendelet hatálybalépésétől számított 2 évnek megfelelő időpont.

(14) HL L 370., 1985.12.31., 8. o.

(15) HL L 102., 2006.4.11., 1. o.

(16) E rendelet hatálybalépését 2 évvel követő dátum.

A TANÁCS INDOKOLÁSA

I. BEVEZETÉS

A Bizottság az ún. „közúti csomag”-ot (1) alkotó három javaslat egyikeként 2007. május 25-én előterjesztette a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályainak megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslatot.

Az Európai Parlament 2008. május 21-én megszavazta az első olvasat során kialakított véleményét.

A Tanács 2009. január 9-én a Szerződés 251. cikkének megfelelően elfogadta közös álláspontját.

Munkája során a Tanács figyelembe vette az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét. A Régiók Bizottsága úgy döntött, hogy nem nyilvánít véleményt a Bizottság javaslatairól.

II. A KÖZÖS ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

1. Általános megjegyzések

Az Európai Tanács 2007. tavaszi ülésén elfogadott, a közlekedési ágazatnak a lisszaboni stratégia teljesítéséhez való hozzájárulásáról szóló következtetéseket követően a Bizottság úgy határozott, hogy a közúti fuvarozói szakma gyakorlásának feltételeire, a nemzetközi árufuvarozási piachoz való hozzáférésre, valamint az autóbusszal végzett személyszállítás nemzetközi piacához való hozzáférésre vonatkozó meglévő jogi keret felülvizsgálatára irányuló javaslatokat nyújt be, többek között annak biztosítása érdekében, hogy az adminisztratív terhek megfelelőek és arányosak legyenek. Együttesen az új javaslatok célja a közúti fuvarozókra és a közúti fuvarozói piachoz való hozzáférésre vonatkozó rendelkezések korszerűsítése, felváltása és egyesítése.

A közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályainak megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslat célja az, hogy egységes és végrehajtható rendelkezéseket vezessen be a közúti fuvarozó szakma gyakorlásának lehetőségére vonatkozóan. A javaslat hozzájárul továbbá a lisszaboni stratégia céljainak eléréséhez, mivel tisztességesebb versenyhelyzetet és az ügyfelek szempontjából nagyobb átláthatóságot teremt a közúti szállításban. Végeredményben pedig hatékonyabb és jobb minőségű szállítási szolgáltatásokat idéz elő. Figyelembe véve a közúti szállítás uralkodó szerepét az iparág termelési és forgalmazási rendszerében, az új rendelet erősíti az Unió versenyképességét.

2. Kulcsfontosságú szakpolitikai kérdések

i. Tárgy, hatály és fogalommeghatározások

A Tanács nagy vonalakban a bizottsági javaslatot követi a jogi rendelkezések pontosítása és racionalizálása érdekében. A Tanács azonban meghatározta, hogy ez a rendelet nem alkalmazandó az olyan közúti személyszállítási szolgáltatásokra, amelyek nem kereskedelmi célúak vagy amelyeket térítésmentesen végeznek, sem a közúti fuvarozói szakmát gyakorló olyan vállalkozásokra, amelyek a közúti fuvarozást kizárólag 40 km/h-nál nagyobb haladási sebességre nem képes gépjárművekkel végzik. Az utóbbi mentességet az Európai Parlament is javasolta. A közös álláspont továbbá előirányozza, hogy a tagállamok mentesíthetik e rendelet hatálya alól azokat a kizárólag belföldi fuvarozással foglalkozó közúti fuvarozókat, amelyek csak csekély hatással vannak a fuvarozási piacra a fuvarozott termékek jellege vagy a fuvarozás kis távolsága miatt.

Az Európai Parlament nagy vonalakban a bizottsági javaslatot követte.

ii. Szállításszervező

A bizottsági javaslat meghatározza a szükséges szakmai alkalmassággal bíró személy (az ún. szállításszervező) és azon vállalkozás kapcsolatát, amelynek a szállítási tevékenységét irányítja. E személy a díjazását álló vállalkozás alkalmazottja.

Mivel e személy a vállalkozás szállítási tevékenységének tényleges és állandó irányítója, vállalnia kell döntéseinek következményeit, és ennek megfelelően felelős az irányítása alatt álló tevékenységek keretében elkövetett jogsértésekért. Ez a felelősség e rendelet alkalmazásában értendő, ami viszont nem sérti az egyes tagállamok nemzeti jogszabályainak szintjén meghatározott saját büntetőjogi vagy pénzügyi felelősségeket. A rendelet kiterjed a magánvállalkozóknak fenntartott azon lehetőségre, hogy – különösen az őket rakománnyal ellátó nagyobb fuvarozókkal szembeni függetlenségük megőrzése és az álfüggetlen alkalmazásoktól való védelmük érdekében – más („külső”) szállításszervezőhöz fordulhassanak a szükséges képesítés megszerzéséhez.

A Tanács általánosságban a bizottsági javaslatot követi. A közös álláspont azonban egyértelművé teszi a „belső” és a „külső” szállításszervező közötti különbségeket, különösen azáltal, hogy a szállításszervezőként való működés tekintetében eltérő követelményeket állapít meg, például a Közösségben lakóhellyel rendelkezés feltételét. A külső szállításszervező a vállalkozás által kijelölt független személy, aki szállításszervezőként irányítja a vállalkozás fuvarozói tevékenységét; mint például a gépjárművek karbantartásának irányítását, a szállítmányozási szerződések és dokumentumok ellenőrzését, az alapszintű könyvelést, a rakományok vagy szolgáltatások vezetőkhöz és gépjárművekhez rendelését és a biztonsági eljárások ellenőrzését. A külső szervező legfeljebb négy különböző vállalkozás legfeljebb összesen ötven gépjárművel végzett szállítási műveletét irányíthatja. A tagállamok ezzel összefüggésben úgy határozhatnak, hogy csökkentik a szállításszervező által irányítható vállalkozások számát és/vagy a járművek teljes számát. A közös álláspont továbbá előirányozza, hogy a tagállamok megtilthatják vagy korlátozhatják azt, hogy a belső szállításszervezők egy másik vállalkozás külső szállításszervezőiként kapjanak felhatalmazást.

Az Európai Parlament is hűen követte a bizottsági javaslatot. A Tanácshoz hasonlóan azonban a Parlament is pontosította a fuvarozási vállalkozások és a (belső) szállításszervezők közötti valódi kapcsolatot. A külső szállításszervező tekintetében az Európai Parlament azt javasolta, hogy a nemzeti illetékes hatóság határozza meg a szállításszervező által kezelendő maximális járműmennyiséget.

iii. A székhely követelményével kapcsolatos feltételek

A Bizottság javaslata közös szabályokat rögzít annak érdekében, hogy kizárólag a valós és állandó telephellyel rendelkező vállalkozások kaphassanak engedélyt a szakma gyakorlására. A cél az, hogy minden vállalkozásra ugyanazt a felügyeleti szintet alkalmazzák, és hogy elkerülhető legyen, hogy némely vállalkozás kiessék a székhelyéhez tartozó tagállam hatóságainak felügyeleti köréből. Azt is meghatározzák továbbá, hogy az állandó és valós székhely irodát, bejegyzett járműveket és telephelyet jelent.

A Tanács a bizottsági javaslatot követi, kivéve a székhely járműveinek rendszeres parkolására szolgáló megfelelő számú helyre vonatkozó a követelményt, amelyet töröltek.

Az Európai Parlament nagy vonalakban a bizottsági megközelítést követte.

iv. A jó hírnév követelményével kapcsolatos feltételek

A bizottsági javaslat magában foglalja a közösségi szabályok súlyos megsértéseinek listáját, amelyek a jó hírnév elveszítéséhez vezethetnek akkor is, ha a súlyos jogsértést más tagállamban követték el. A javaslat aláhúzza, hogy az ismétlődő kisebb jogsértések egy ponton túl szintén súlyosaknak minősülhetnek. Ez a Bizottságot végrehajtó hatalommal ruházza fel arra, hogy összeállítsa a jogsértések listáját, amely előfeltétele minden szervezett információcserének a tagállamok között, illetve azon egységes küszöbök meghatározásának, amelyek átlépése engedélybevonáshoz vezet.

A Tanács hűen követi a bizottsági javaslatot. A Tanács mindamellett törölte a kisebb, de több alkalommal megismételt jogsértésekre való utalást, és beillesztette állatok szállítását, mint egy olyan követelményt, amelyet a szállításszervezőnek vagy a vállalkozásnak tiszteletben kell tartania. A Tanács továbbá pontosítja a III. mellékletben szereplő, legsúlyosabb jogsértéseket követő eljárást, amely vonatkozásában a Tanács törölte a komitológiai eljárás keretében történő elfogadás lehetőségét. A közös álláspont ezzel összefüggésben mérlegelési jogkört biztosít az illetékes hatóságoknak annak meghatározására, hogy a legsúlyosabb jogsértés esetén a jó hírnév elvesztése aránytalan válaszreakció lenne-e egy-egy konkrét esetben.

Az Európai Parlament nagy vonalakban a bizottsági javaslatot követte. Az Európai Parlament mindamellett a Tanácshoz hasonlóan törölte a kisebb, de több alkalommal megismételt jogsértésekre való utalást. Az Európai Parlament ezenkívül 2010. január 1-jét határozza meg a Bizottság számára határidőként a közösségi jogszabályok azon megsértéseinek kategóriáit, típusait és súlyossági fokát meghatározó jegyzék elfogadására, amelyek a jó hírnév elveszítését eredményezhetik.

v. Új mutatók a vállalkozások anyagi helyzetének mérésére

A Bizottság pontosabb mutatókat vezet be a vállalkozások pénzügyi helyzetének mérésére. Két lehetőség közül választhatnak a vállalkozások és a tagállamok: a vállalkozás éves beszámolói alapján felállított forgóeszközök vagy gyors arány (a negyedik számviteli irányelv terminológiája szerint) betart bizonyos határokat, vagy a vállalkozás bankgaranciával igazolja pénzügyi helyzetét. A javasolt pénzügyi mutatók általánosan használatosak a tartozásaikat rövid távon rendezni köteles vállalkozások helyzetének felmérését szolgáló pénzügyi elemzéseknél.

A Tanács törölte a „gyors arány”-ra való utalást, azonban helyette biztosította a fuvarozónak azt a lehetőséget, hogy egy vagy több bank vagy más pénzügyi szervezet – a biztosítótársaságokat is beleértve – igazolásával, például szakmai felelősségbiztosítással igazolja pénzügyi helyzetét.

Az Európai Parlament is úgy határozott, hogy törli a „gyors arány”-ra való utalást, és megengedi, hogy a biztosítást a vállalkozás pénzügyi helyzetére vonatkozó igazolásnak tekinthessék. Az Európai Parlament ezenkívül azt javasolta, hogy a tőkét hitelesített kereskedelmi mérleggel vagy adóügyi célokra szolgáló eredmény-kimutatással kelljen bizonyítani. A közúti fuvarozói szakmát első alkalommal gyakorolni kívánó jelentkezőknek hitelesített nyitómérleget kell benyújtaniuk. Az Európai Parlament végül azt javasolta, hogy az árfolyamok közötti átváltási árfolyamot – az ötévenkénti rendszeresség helyett – évente határozzák meg.

vi. A szakmai alkalmasság követelményével kapcsolatos feltételek

A Bizottság javaslata képzésből és ahhoz kapcsolódó kötelező vizsgából álló egységes megközelítést vezet be minden jelölt szakmai alkalmasságának vizsgálatára; ez a szakmai gyakorlattal és az oklevéllel rendelkező jelöltekre is érvényes. A cikk ezenkívül előírja a vizsgaközpontok és képzési központok hitelesítésének minimális rendszerét, illetve támogatja a tagállamok közötti tapasztalatcseréket. Végül pedig megszűnik a tagállamok azon lehetősége, hogy a nemzetközi vagy nem nemzetközi szállítás függvényében különböző képzettségi szinteket állapítsanak meg.

A Tanács törölte a szállítószervezővé válást megelőző kötelező képzéshez kapcsolódó rendelkezést. A Tanács közös álláspontja továbbá előirányozza, hogy a tagállamok mentesíthetik a vizsga bizonyos részei alól az adott tagállamban kibocsátott bizonyos felsőfokú képesítések és műszaki képesítések birtokosait, valamint az adott tagállamon belüli fuvarozásra érvényes, szakmai alkalmasságot igazoló bizonyítványok birtokosait. A Tanács végezetül bevezette azt a lehetőséget, hogy a tagállamok mentesítik a vizsgakötelezettség alól azokat a személyeket, akik valamely tagállamban tizenöt évig folyamatosan a közúti árufuvarozói szakmában vagy a közúti személyszállítói szakmában folytattak vezetői szintű tevékenységet.

Az Európai Parlament is úgy határozott, hogy elhagyja a kötelező képzésre vonatkozó rendelkezést, azonban ehelyett biztosította a tagállamoknak azt a lehetőséget, hogy ösztönözzék a szállítószervezők rendszeres képzését. Az Európai Parlament azt a rendelkezést is elfogadta, amely szerint a tagállamok mentesíthetik a vizsgakövetelmény alól azokat a személyeket, akik legalább tízéves, folyamatos vezetői szintű közúti fuvarozási vállalkozási gyakorlatot tudnak felmutatni. Az Európai Parlament a visszaélések – például a vizsgaturizmus – elkerülése érdekében arról is rendelkezik, hogy az érintett személyek a vizsgát csak a lakóhelyük szerinti tagállamban tehessék le. Azt is javasolják ezenfelül, hogy a szállításszervező-jelöltek képzését és vizsgáztatását végző szervek akkreditálására vonatkozó kritériumok kölcsönösen összeegyeztethetőek legyenek. Az Európai Parlament végezetül bevezette azt a követelményt a szállításszervezők számára, hogy ötéves szakmai távollét után frissítő képzésben kell részt venniük.

vii. Engedélyezés és felügyelet

A bizottsági javaslat egyértelművé teszi és megerősíti a tagállamok által kijelölt hatóságok azon feladatát, hogy ellenőrizzék, hogy a vállalkozások betartják-e a rendeletben előírt feltételeket. A javaslat egységes elveket is bevezet oly módon, hogy biztosított legyen az átláthatóság, az összevethetőség, végeredményben pedig a szabályok hitelessége a szakmához való hozzáférés területén. A javaslat továbbá ekképpen meghatározza a hatóságok számára az ügyek átvizsgálására előírt határidőket, továbbá a vállalkozások helyzetének rendezésére a szankciók foganatosítása előtt rendelkezésre álló időt. A javaslat kötelezi az illetékes hatóságokat arra, hogy figyelmeztessék azon vállalkozásokat, amelyek várhatóan nem fognak a későbbiekben megfelelni a rendelet feltételeinek. A javaslat felállítja az adminisztratív szankciók sorát az engedély részleges bevonásától a szállításszervező kizárásáig. Az ellenőrzést illetően a javaslat olyan célzott ellenőrzéseket ír elő, amelyeket a tagállamok a jelenlegi öt évenkénti ellenőrzéseknél gyakrabban végeznek.

A Tanács – amellett, hogy elvben követi a Bizottság javaslatát, – úgy határozott, hogy rendelkezéseket vezet be a szabályozó elvek racionalizálása és egyszerűsítése érdekében. A tagállamok a csak nemzeti szállítási szolgáltatásokat ellátó vállalkozások számára különböző engedélyeket adhatnak ki. A tagállamok lerövidíthetik azt a határidőt, amelyen belül a vállalkozásoknak tájékoztatást kell adniuk az engedélykérelmekhez használt adatok megváltozásával kapcsolatban. A tagállamoknak továbbá lehetőségük van arra, hogy meghosszabbítsák az engedélykérelmek elbírálására rendelkezésre álló határidőt. Az illetékes hatóság kételyek felmerülése esetén 2012. december 31-ig ellenőrzi, hogy a szállításszervezőt nem nyilvánították-e valamely tagállamban a vállalkozás fuvarozási tevékenységének irányítására alkalmatlannak, míg az illetékes hatóság 2013. január 1. után mindezt a nemzeti elektronikus nyilvántartáson keresztül teszi. A közös álláspont emellett beépíti azt a megközelítést is, amely szerint a vállalkozások ellenőrzésének rendszerességét a technikai fejlődésnek megfelelően kell kiigazítani. A tagállamok 2015-ig kötelesek legalább ötévente ellenőrzést végezni, 2015. után azonban az ellenőrzésekre a kockázatosztályozási rendszer alapján kerül sor.

Az Európai Parlament is bevezetett a Bizottság javaslatára vonatkozóan néhány módosítást. 2012. január 1-jétől kételyek felmerülése esetén az illetékes hatóság ellenőrzi, hogy a szállításszervezőt nem nyilvánították-e valamely tagállamban a vállalkozás fuvarozási tevékenységének irányítására alkalmatlannak. Az ellenőrzések rendszerességét illetően a Bizottság az ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően módosíthatja a rendszeres ellenőrzésekre előírt, ötéves időtartamot. A tagállamoknak továbbá módjukban áll a képzés és vizsga teljesítésének előírása olyan vállalkozások szállításszervezői számára, amelyek engedélyét felfüggesztették vagy visszavonták. Végül a Parlament pontosítja, hogy a szankciókat csak akkor kell alkalmazni a szállításszervezőkre, ha valóban felelősek az egyes jogsértésekért.

viii. A nemzeti elektronikus nyilvántartások

A bizottsági javaslat előírja, hogy minden tagállam hozza létre a fuvarozó vállalkozások – 2010 végéig európai szinten összekapcsolandó – elektronikus nyilvántartását. A javaslat emellett előírja az információcserét célzó nemzeti kapcsolattartó pontok kijelölését, valamint bizonyos követendő eljárásokat.

A Tanács elvben követi a Bizottság javaslatát a nemzeti elektronikus nyilvántartások létrehozása vonatkozásában. Néhány kiegészítő rendelkezést illeszt be mindamellett. A Bizottságnak 2009. június 1-jéig a nyilvántartások struktúrájára vonatkozó iránymutatásokat kell kiadnia. A tagállamoknak e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított 24 hónapon – azaz a rendelet kihirdetését követő 20 napon belül – létre kell hozniuk nemzeti nyilvántartásukat. A nemzeti nyilvántartások összekapcsolását 2012. december 31-ig kell végrehajtani. A tagállamoknak a súlyos jogsértéseket csak 2016-tól kezdődően kell bevezetniük nemzeti nyilvántartásukba. Ezen túlmenően a komitológiai eljárás keretében valamennyi meghatározott határidő módosítható és (adott esetben) törölhető. A Bizottság végül felkérést kap arra, hogy jelentésében tekintse át a nemzeti elektronikus nyilvántartások elemeinek működését.

A Parlament azt javasolja, hogy a nemzeti elektronikus nyilvántartásokban hozzanak létre külön nyilvános és személyes felületet. Az utóbbi csak az illetékes hatóságok számára, meghatározott feltételek mellett lenne hozzáférhető (azaz a közúti fuvarozás vonatkozásában meghatározott hatáskörrel rendelkező hatóságok, valamint a hatóságok felesküdött tisztviselői számára). A Parlament emellett javasolja, hogy hozzák létre a szállításszervezők nyilvántartását. Míg a Parlament kéri a letelepedés szerinti tagállamon kívül működő járművek forgalmi rendszámának nyilvántartásba vételét is, a Tanács közös álláspontja szerint a Bizottság 2009-ben ajánlást terjeszthet elő a járművek forgalmi rendszámának nyilvántartásba vételére vonatkozóan. Az Európai Parlament azt javasolta végül, hogy az illetékes hatóság legyen felelős az elektronikus nyilvántartás frissítéséért és karbantartásáért.

3. Egyéb szakpolitikai kérdések

A Tanács úgy határozott, hogy a „büntetés” kifejezés helyett a „szankció” kifejezést kell alkalmazni.

A Tanács úgy határozott, hogy törli az előzetesen szerzett jogokra vonatkozó rendelkezéseket, amelyek szerint a szakmai alkalmasság bizonyítási kötelezettsége alól mentességet kapnak azok a vállalkozások, amelyek igazolják, hogy valamely tagállamban bizonyos időpontok előtt a tagállam nemzeti jogszabályai alapján rendelkeztek a közúti árufuvarozói vagy adott esetben a közúti személyszállítói szakma gyakorlására jogosító engedéllyel.

A Tanács az adminisztratív terhek csökkentése érdekében módosította a jelentéstételi kötelezettségre vonatkozó rendelkezéseket.

A Tanács közös álláspontja értelmében a rendeletet hatálybalépését követően (18 hónap helyett) 24 hónapig kell alkalmazni.

A Tanács úgy határozott, hogy a II. mellékletet pontosítja biztonsági jellemzők megadásával, amelyek közül legalább kettőt be kell illeszteni a dokumentumokba.

A Tanács létrehozta a legsúlyosabb jogsértéseket tartalmazó III. mellékletet.

4. Az Európai Parlament által elfogadott egyéb módosítások

A közös álláspontban nem szereplő további módosítások az alábbiakhoz kapcsolódnak:

— a biztonságos adathordozók – mint a telephelyre vonatkozó követelményhez kapcsolódó feltétel – említése;

— az adott tagállam kötelezése arra, hogy tájékoztassa a Bizottságot azon bizonyítványokról, amelyeket elismer a szakmai alkalmasság bizonyítékaként,

— az adatok archiválásának és az adatvédelemnek olyan közösségi szabályokként való említése, amelyek be nem tartása a szállításszervező jó hírnevét megkérdőjelezheti;

— a szakmai alkalmassági bizonyítvány jogi személyekre való átruházásának tilalmára vonatkozó utalás;

— a szállításszervező helyettesítésére a vállalkozás számára biztosított határidő lerövidítése;

— a nemzeti nyilvántartások összekapcsolásának ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás keretében történő elhalasztására vonatkozó lehetőség törlése;

— annak a határidőnek a lerövidítése, amely a vállalkozásnak tényleges és állandó telephelye felmutatására rendelkezésére áll;

— a taxiknak a rendelet hatálya alá vonása lehetőségére vonatkozó tanulmány kérése;

— a rendelet 2009. június 1-jei hatálybalépésének javasolt időpontja.

III. ÖSSZEGZÉS

A Tanács közös álláspontja kialakítása során teljes mértékben figyelembe vette a Bizottság javaslatát, és az Európai Parlament első olvasat során elfogadott véleményét. Az Európai Parlament által javasolt módosítások tekintetében a Tanács megállapítja, hogy e közös álláspont a módosítások jelentős részét – elvben, részben vagy teljes egészében – magában foglalja.

(1) A másik két jogalkotási javaslat a következőkre vonatkozik:

— Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés közös szabályairól (átdolgozás)