HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 224/124

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye tárgy: Javaslat tanácsi irányelvre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítás és pénzügyi szolgáltatások tekintetében történő módosításáról

COM(2007) 747 végleges – 2007/0267 CNS

(2008/C 224/28)

2007. december 18-án a Tanács úgy határozott, hogy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 262. cikke alapján kikéri az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményét a következő tárgyban:

Javaslat tanácsi irányelvre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítás és pénzügyi szolgáltatások tekintetében történő módosításáról

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Gazdasági és monetáris unió, gazdasági és társadalmi kohézió” szekció véleményét 2008. április 30-án elfogadta. (Előadó: Wautier ROBYNS DE SCHNEIDAUER.)

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2008. május 28–29-én tartott 445. plenáris ülésén (a május 29-i ülésnapon) 98 szavazattal, 3 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

Következtetések és ajánlások

1. Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság erőfeszítéseit a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-szabályainak az egységes piac követelményeinek megfelelő kiigazítása érdekében. Az EGSZB különösen nagyra értékeli a közvetlenül bevont érintettekkel (1) való együttműködést, illetve az interneten lefolytatott nyilvános konzultációt. A HÉA-szabályok jövőbeli felülvizsgálatai esetén ugyanakkor az EGSZB valamennyi érdekelt fél közvetlen bevonását javasolja a jogalkotási folyamatba.

2. Az EGSZB elismeri, hogy a javaslatok jelentős lépést jelentenek a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások modern és versenyképesebb HÉA-szabályozása felé. Az EGSZB ugyanakkor a még mindig meglévő értelmezési nehézségek és megoldatlan problémák felszámolása érdekében mélyrehatóbb jogalkotási megközelítést tartott volna kívánatosnak. Nem lehet eléggé hangsúlyozni, milyen óvatosan kell eljárnia az Európai Bizottságnak a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-szabályok előterjesztésekor. Sem az ágazatok, sem a fogyasztók – különösen a magánfogyasztók – érdekeit nem lehet kockára tenni. Túl azon, hogy két olyan ágazatról van szó, amelyek kulcsszerepet játszanak a jól működő gazdaságban és sok európai polgár számára teremtenek munkahelyet, ez egy meglehetősen technikai jellegű szakterület, ahol nincs helye kísérletezgetésnek. Mivel a fő célkitűzések között szerepel a jogbiztonság növelése, illetve a gazdasági szereplők és a nemzeti adóhatóságok adminisztratív terheinek csökkentése, a megszövegezésnek egyértelműnek kell lennie.

3. A HÉA-semlegesség kérdése kapcsán az EGSZB örömmel fogadja a költségmegosztási megállapodások bevezetését, és az adózás választására vonatkozó lehetőség kibővítését. Az EGSZB meg van győződve róla, hogy megfelelő megszövegezés és végrehajtás mellett ezen eszközök képesek lesznek csökkenteni a pénzügyi és biztosítási szolgáltatók költségeiben jelentkező rejtett HÉA-hatást. Ez nem csak a szektor hatékonyságát és versenyképességét javítja, de a szolgáltatók motiválása és a munkahelyek EU-n belül tartása révén pozitív hatással lesz a szolgáltatások hozzáférhetőségére is. Azonban mivel a cél a HÉA-semlegesség és az egyenlő versenyfeltételek megteremtése a pénzügyi és biztosítási szektorban, még számos megoldandó kihívás marad. Nevezetesen egyértelműbb és megbízhatóbb definíciót igényel számos adómentesség, illetve olyan fogalom, mint a mentesített szolgáltatás „specifikus és lényegi jellemzője”, vagy a mentesített közvetítés érvényességi köre. Elfogadható megoldást kellene találni arra is, hogyan terjeszthető ki a költségmegosztás célkitűzése a lehető legtöbb szereplőre, és kerülhetőek el a tagállamok közötti indokolatlan különbségek az adózás választására irányuló lehetőség végrehajtása terén. Végezetül fel kell tárni annak lehetséges módozatait, hogy miként kerülhető el, hogy a HÉA egyéb hasonló adókon túlmenően merüljön fel mindazon szolgáltatások – például a biztosítási díjak – esetében, amelyek egyedi nemzeti adók hatálya alá esnek, és HÉA-kötelessé válnának, ha a szolgáltató az adózás lehetőségét választja. Máskülönben a fogyasztók érdekeit sodorjuk veszélybe.

Indokolás

1. A pénzügyi és biztosítási szolgáltatások versenyképesebb egységes piaca felé (2)

1.1 A jelenlegi HÉA-szabályozás értelmében a legtöbb pénzügyi és biztosítási szolgáltatás fogyasztóit nem terheli HÉA-fizetési kötelezettség. E szabályozás ennek ellenére felesleges akadályokat gördít a biztosítók és a pénzügyi szolgáltatók integrált, nyitott, hatékony és versenyképes egységes piaca elé. Két fő probléma merül fel. (3)

1.2 Az első probléma a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó meghatározások elavult volta. Ráadásul nincs világos határvonal a HÉA-mentes, illetve HÉA-köteles szolgáltatások között, sem pedig a visszaigényelhető input-HÉA meghatározására irányuló, Közösség-szerte elfogadott módszer. Ennélfogva a tagállamok nem egységesen alkalmazzák az adómentességeket, ami miatt az elmúlt években jelentős mértékben nőtt az Európai Bíróság (EB) elé vitt ügyek száma. A jogalkotási lemaradást pótolni kell, és világossá kell tenni a biztosítás és a pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó szabályokat. Ésszerű dolog teret hagyni a pénzügyi szolgáltatások iparágában bekövetkező jövőbeli fejleményeknek is; az Európai Bizottságnak ez szándékában is áll.

1.3 A másik probléma a HÉA-semlegesség hiánya. A pénzügyi és biztosítási szolgáltatók általában nem tudják visszaigényelni az üzletmenet fenntartása céljából vásárolt termékeket és szolgáltatásokat terhelő HÉA-t („input-HÉA”). Ez eltér a nem pénzügyi szolgáltatók helyzetétől, amelyek számára az input-HÉA nem jelent költséget: a HÉA számukra olyan adónem, amelyet a fogyasztóktól szednek be (ezért „fogyasztási adó”), hogy továbbadják az államnak, és amely nem befolyásolja bevételeiket. Míg a HÉA a tagállamok adóhatóságai számára jelentős bevételi forrás, a vállalkozások szenvednek áttételes hatásaitól. A vissza nem igényelhető„rejtett” HÉA a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások költségkomponense lesz. Végső soron ez a fogyasztók számára a termékek és szolgáltatások drágulását eredményezi. (4)

1.4 Az európai pénzügyi piacok integrációja felé mutató általános trend, valamint a fokozott hatékonyság és versenyképesség érdekében folytatott globális verseny részeként a pénzügyi és biztosítási vállalatok új üzleti modelleket alkalmaznak. Ez lehetővé teszi számukra egyes alapvető háttérirodai és támogatási funkciók központosítását, illetve úgynevezett „kiválósági központokba” való kiszervezését, amelyek horizontálisan látják el e tevékenységeket egyes szereplőcsoportok részére. Az efféle üzleti modellek révén mindenekelőtt lehetővé válik a know-how és a beruházások hatékonyabb felhasználása, jobb minőségű termékeket és alacsonyabb költségeket eredményezve. Ugyanakkor felmerül a probléma, hogy ha a hasonló szolgáltatásokat HÉA-val számlázzák a pénzügyi és biztosítási szolgáltatók felé, az többletköltségeket jelent. Ez vezet a fent említett áttételes hatáshoz.

1.5 A HÉA-szabályozás felülvizsgálata egyfelől a HÉA-szabályok naprakész és egységesebb alkalmazását szolgálja, ami nagyobb jogbiztonságot teremt és csökkenti a gazdasági szereplőkre és a hatóságokra nehezedő adminisztratív terheket. Másrészről a HÉA-semlegesség kérdésének megoldása érdekében a javaslat (HÉA-irányelv) a le nem írható HÉA-költségek csökkentésére ösztönzi a pénzügyi és biztosítási intézményeket, lehetővé téve számukra a HÉA-val terhelt szolgáltatások nyújtását, és egyúttal a vissza nem igényelhető HÉA keletkezésének elkerülését, egyértelműsítve az adómentességeket, illetve kiterjesztve azokat a költségmegosztási megállapodásokra is, a határokon átnyúló ügyleteket is beleértve.

2. A közös hozzáadottérték-adó rendszer: jogalkotási megközelítés (5)

2.1 Több mint harminc éven át a hatodik HÉA-irányelv (77/388/EK) alkotta a HÉA közös európai szabályozási keretének alapját. Ugyanakkor a számos módosítás miatt az irányelv nehezen áttekinthetővé és nehezen érthetővé vált a gyakorló üzleti szereplők számára. 2007. január 1-jétől hatályba lépett az Európai Közösség új HÉA-irányelve (2006/112/EGK), amely a fokozott világosság, ésszerűség és egyszerűsítés mellett azonban tartalmi változtatásokat nem hozott.

2.2 A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó adózási szabályok korszerűsítését, illetve egyszerűsítését célzó kampány részeként az Európai Bizottság 2007 novemberében újabb módosítási javaslatot nyújtott be az uniós HÉA-szabályozáshoz (6). A javaslatok a szabályozási környezet egyszerűsítésére irányuló bizottsági stratégia részét képezték (COM (2006) 690, 66. szakasz). Az új meghatározások célja egyúttal a belső piacra vonatkozó szabályokkal való nagyobb összhang volt (pl. beruházási alapok, hitelminősítés, derivatívák).

2.3 A HÉA közös rendszeréről szóló tanácsi irányelvre irányuló jelenlegi javaslat a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások kezelése tekintetében módosítja a HÉA-irányelv (2006/112/EK) 135. cikkének (1) (a)–(g), valamint 137. cikkének (1) (a) és (2) bekezdését. Az irányelv-javaslatot rendeletre irányuló javaslat (7) kíséri (HÉA-rendelet), amely a biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006. november 28-i, 2006/112/EK irányelv releváns cikkeinek végrehajtási rendelkezéseit tartalmazza. A rendelet felsorolja a HÉA-mentesség hatálya alá, illetve azon kívül eső pénzügyi, biztosítási, menedzsment-, illetve közvetítési szolgáltatásokat, valamint a mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével bíró szolgáltatásokat, amelyek ezért saját jogon mentességet kapnak a HÉA alól. A pénzügyi szolgáltatásokra és biztosítási piacokra jellemző komplexitás és az új termékek folyamatos fejlesztése fényében ezek a felsorolások nem a teljesség igényével készültek.

3. Konzultáció az érdekelt felekkel és hatásvizsgálat (8)

3.1 Az Európai Bizottság 2004-től 2007-ig konzultációt folytatott az érdekelt felekkel és független tanulmányt készíttetett: mindkettő megerősítette a pénzügyi és biztosítási szektorra vonatkozó HÉA-szabályozás felülvizsgálatának szükségességét. A felmerült lehetséges opciók teljes körű ismertetését az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság által készített hatástanulmány (9) tartalmazza.

3.2 2004-ben Dublinban megrendezésre került a Fiscalis szeminárium a tagállamok nemzeti adóhatóságainak részvételével. A szemináriumon megvitatásra kerültek a gazdasági szereplők szempontjából felmerülő különböző problémakörök, különös tekintettel a kiszervezés jelensége mögött álló globális és belső piaci folyamatokra. 2005 folyamán a főbb érintettekkel folytatott párbeszéd tovább erősödött. Rendszeressé vált a kapcsolattartás az olyan reprezentatív csoportokkal, mint az Európai Bankszövetség (FBE), az Európai Biztosítók Bizottsága (CEA), az Európai Biztosításközvetítők Szövetsége (BIPAR), az Európai Alap- és Vagyonkezelők Szövetsége (EFAMA); illetve a szakmai tanácsadókkal és más érdekelt felekkel.

3.3 Az első Fiscalis szeminárium nyomonkövetése keretében az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság tanulmányt rendelt egy független szakértőtől a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség gazdasági hatásának megfelelőbb megértése céljából (10). A záró jelentés 2006 novemberében került benyújtásra az Európai Bizottságnak, és egyebek mellett az alábbi következtetéseket tartalmazta (11): a) az EU pénzintézetei kevésbé nyereségesek a világ többi gazdaságilag fejlett régiójában – például az USA-ban – működő megfelelőiknél. Az EU pénzintézetei több beépített – vissza nem igényelhető és áttételes – HÉA-terhet viselnek. Ez növeli költségeiket; b) mivel a tagállamok különbözően értelmezik a HÉA-irányelvet a pénzügyi szolgáltatások HÉA-mentessége, illetve HÉA-kötelezettségei tekintetben, a gazdasági szereplők nyilvánvalóan jelentős jogbizonytalanság közepette kénytelenek kereskedelmi döntéseket hozni. Ez jelentősen befolyásolja a tevékenységek kiszervezésére vonatkozó döntéseiket; c) az EB határozatok értelmezése, illetve a visszaigényelhető HÉA-hányad kiszámítása terén mutatkozó eltérések versenytorzulást eredményeznek, ami hozzájárul a HÉA-semlegesség hiányához. A tanulmány arra a következtetésre jutott, hogy a pénzügyi szolgáltatások jelenlegi HÉA-besorolása középtávon „tisztességtelen versenyelőny” forrásává válhat, és „akadályozhatja a pénzügyi szolgáltatások egységes piacának megvalósítását”.

3.4 A tagállamokkal és a Belső Piaci Főigazgatósággal folytatott ezt követő konzultációsorozat eredményeképpen kidolgozásra került egy alapdokumentum – a TAXUD 1802/06. számú munkadokumentum –, amely az érintett felekkel és a tagállamokkal a 2006 májusában, Brüsszelben megrendezett adókonferencián került megvitatásra. A munkadokumentum kiemeli az alapvető problémákat, illetve a számba jöhető lehetséges technikai megoldásokat.

3.5 2006. május 9-től2006. június 9-ig nyilvános konzultáció zajlott az interneten. Összesen 82 válasz érkezett be az Európai Bizottsághoz (12). A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokról tartott konzultáció keretében az érintettek által benyújtott válaszokból három fő következtetés vonható le. Az első, hogy a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-besorolásának korszerűsítésére irányuló bármely opciónak nagyobb jogbiztonságot és világosságot, illetve a szolgáltatókra, alvállalkozókra, közvetítőkre és fogyasztókra nehezedő adminisztratív terhek csökkenését kell eredményeznie. Másodsorban a biztosítási ágazatban, illetve a pénzügyi szektorban működő gazdasági szereplők alapvetően azonos törekvésekben osztoznak, de gyakran más intézkedésekre helyezik a hangsúlyt az egyes kérdésekben. Harmadsorban a vállalkozások közötti (B2B), illetve a vállalkozások és fogyasztók közötti (B2C) szolgáltatások tekintetében a gazdasági szereplők érdekei jelentős mértékben eltérnek.

3.6 2007 júniusában közzétették a Főigazgatóság honlapján az első jogalkotási tervezeteket tartalmazó munkadokumentumot. A jogalkotási tervezet ezt követően alaposan megvitatásra került valamennyi érdekelt féllel, több megbeszélés keretében. 2007. július 31-én kerekasztal-megbeszélést szerveztek a HÉA-szabályozásban érintettekkel. 2007. november 28-án az Európai Bizottság elfogadta és közzétette az említett javaslatokat, illetve a hatástanulmányt.

3.7 A hatástanulmányban az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság felsorolja a javaslatok remélt hatásait a magánfogyasztókra, az üzleti fogyasztókra, az európai pénzügyi és biztosítási társaságokra, illetve a nemzeti adóhatóságokra. Ez az elemzés elsősorban a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-mentesség gazdasági hatásainak jobb megértését célzó tanulmány eredményeire alapult (13). A költségvetési hatás különböző tényezőktől függően – előírt HÉA-százalék, a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások jelenlegi HÉA-besorolása, egyéb adónemekkel (pl. a jövedelemadókkal) való kölcsönhatás, a társadalombiztosítási, illetve a munkanélküliséghez kapcsolódó költségek hatása stb. – várhatóan tagállamról tagállamra változó lenne. A PwC-tanulmány (14) alapján a következő elvárások szűrhetők le (15):

3.7.1 A magán-, illetve üzleti fogyasztókra gyakorolt költséghatás: jelenleg a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások általában mentesülnek a HÉA alól. Az adózás választására vonatkozó lehetőség kiterjesztése nem növelheti a pénzügyi szolgáltatások végső költségeit a fogyasztók számára. A pénzügyi szolgáltatások tranzakciói szempontjából a termékek árában foglalt, vissza nem igényelhető HÉA-rész úgynevezett „rejtett adóként” működik. Az adózás választásának lehetősége megszüntetné a rejtett adózást, és lehetővé tenné a vállalkozások számára a hatékonyság növelését, és így a termékek árának csökkentését. Ez a logika érvényesül a költségmegosztási megállapodások esetében is. Mindez egyelőre csak feltételezés, melynek alapját néhány ország – pl. Belgium – választható HÉA-val kapcsolatos tapasztalatai képezik. Még dolgozni kell annak értékelésén, milyen aktuális hatással járhat az adózás választásának lehetősége az üzleti modellekre, illetve a pénzügyi termékek költségeire a különböző piaci szegmensekben. A magánfogyasztók számára lehetővé kell tenni, hogy a legkedvezőbb lehetőséggel élhessenek, és ne szenvedjenek hátrányt amiatt, hogy a piac más szegmenseiben HÉA-t vetnek ki.

3.7.1.1 Igen kevéssé valószínű, hogy az adózás választásának lehetősége negatív hatásokkal járjon az üzleti fogyasztókra nézve, mivel ezek elvileg visszaigényelhetik az input-HÉA-t. Kevéssé világos viszont, milyen hatással lehet számolni a magánfogyasztók költségei terén abban a valószínűtlen esetben, ha az adózás választásának lehetőségét a B2C ügyletek esetén is engedélyezik. Mivel a magánfogyasztók nem vonhatják le a HÉA-t, az egyéb hasonló adókon túl felszámított HÉA problémája különösen markánsan felmerülhet a biztosítási díjak esetében. Jelenleg ezeket a díjakat nemzeti adókkal és járulékokkal terhelten számlázzák ki, abból a sajátos okból kifolyólag, hogy a nemzeti adóhatóságok nem jogosultak HÉA-t szedni a biztosítási szolgáltatások után. Ugyanakkor a végső hatás attól függ, milyen mértékben élnek ténylegesen a pénzügyi és biztosítási szolgáltatók az adózás választásának lehetőségével a B2C környezetben.

3.7.2 A foglalkoztatásra gyakorolt hatás: fontos megjegyezni, hogy a költségvetési hatás nem korlátozódik a HÉA-bevételek összegére. Az EGSZB siet hangsúlyozni, hogy az olyan HÉA-megoldások, mint az adózás választásának lehetősége vagy a költségmegosztási megállapodások, hozzájárulnak a kulcsfontosságú szektorok tagállamokba vonzásához és ott tartásához. Ez egyfelől közvetlen foglalkoztatást biztosít a pénzügyi szolgáltatásokban és a biztosítási szektorban, másrészről közvetett foglalkoztatást is generál a tagállamokban. A közvetett munkahelyteremtő hatás olyan egyéb szektorokban mutatkozhat meg, mint az IKT-k illetve más, kiszervezett szolgáltatások. Ide sorolhatók a pénzügyi és biztosítási szereplők részére nyújtott termékek és szolgáltatások is (pl. számítógépes rendszerek, biztonsági szolgáltatások, étkeztetés, építőipari és ingatlanszolgáltatások stb.). A javaslatok megelőznék, hogy az európai szereplők a tevékenységek offshore kiszervezéséhez folyamodjanak (azaz egyes funkciókat Európán kívülre telepítsenek), mivel hatékony tervezés és végrehajtás mellett az új szabályok vonzó lehetőséget kínálnának a vállalkozásoknak, hogy az EU-n belül központosítsák vagy szervezzék ki tevékenységeiket. Ez a feltételezés a normál üzleti gyakorlatok elemzésén alapul, a helyi tudásszint, illetve az ellenőrzési láncok jelentőségének figyelembevételével. Ugyanakkor mindez nyilvánvalóan nem jelenthet garanciát arra, hogy az európai vállalkozások a jövőben nem dönthetnek bármely tevékenységük offshore kiszervezése mellett. Az EGSZB éppen ezért kiemelten figyel a versenyképesség és a munkahelyek minősége közötti megfelelő egyensúlyra.

3.7.3 Az európai pénzügyi és biztosítási társaságokra gyakorolt várható hatás: az Európai Bizottság reméli, hogy a mentesült pénzügyi és biztosítási szolgáltatások meghatározásának egyértelművé tétele csökkenteni fogja a megfelelés költségeit. Manapság a vállalkozások kénytelenek minden egyes tagállamnál külön tudakozódni a mentesség helyi értelmezéséről, és gyakran kényszerülnek az Európai Bíróságra támaszkodni. Ez nem csak jelentős költségtétel, de egyúttal az európai integráció és a nemzetközi versenyképesség akadálya is. A következetes értelmezés azt jelenti, hogy az egyik tagállamban alkalmazott értelmezés bárhol másutt érvényesnek tekinthető. Ráadásul a szélesebb körben alkalmazott költségmegosztási megállapodások és az adózás választásának lehetősége segít majd a pénzügyi és biztosítási szolgáltatóknak megfelelőbben kezelni a vissza nem igényelhető HÉA hatását saját belső költségstruktúrájukra. Ez növeli a pénzügyi és biztosítási szolgáltatók nyereségességét, lehetővé téve számukra, hogy jobban helytálljanak a globális piacon, és csökkentsék a tőke-, illetve biztosítási költségeket az európai gazdaság és általában véve a fogyasztók számára.

3.7.4 A nemzeti adóhatóságokra gyakorolt költséghatás: az Európai Bizottság meg van győződve róla, hogy a jogbiztonság növelése biztosítja a tagállamok adószedési jogait, és egyúttal csökkenti az agresszív adótervezésre nyíló alkalmakat. Ezen túlmenően a világosabb mentességi szabályoknak köszönhetően csökkennek a nemzeti adóhatóságokra nehezedő adminisztratív terhek is. Mindazonáltal az adómentesség következetesebb alkalmazása nem zárhatja ki sem azt, hogy egyes tagállamok kénytelenek lesznek mentességet adni egyes szolgáltatásoknak, amelyeket jelenleg adókötelesnek tekintenek, sem a fordított esetet. Egy magas szintű elemzésre alapozva azonban az Európai Bizottság feltételezi, hogy a bevételekre gyakorolt globális hatás csekély vagy semleges lesz. A nyereségesebb pénzügyi és biztosítási szolgáltatók több közvetlen adót fizetnek, és ennek megfelelően járulnak hozzá a nemzeti költségvetéshez. Továbbá a költségmegosztási megállapodások ilyen eseteiben elvileg elvesző HÉA jelentős részét jelenleg nem szedik be ténylegesen, mivel a szereplők megfelelő, de komplikált és adminisztratív terhekkel járó szervezési intézkedésekkel minimalizálják a funkciók központosításának e költségét.

3.7.4.1 Az Európai Bizottság mindezek ellenére jelzi, hogy a fenti HÉA-megoldások hatása nehezen megbecsülhető. Sok függ attól, hogyan reagálnak a pénzügyi és biztosítási intézetek a változásokra. A költségmegosztás tekintetében az adóbevételek csökkenése attól függ, hogy a mechanizmusok már léteznek-e, és a HÉA hatálya alá esnek-e vagy sem. Ha az új szabályok arra ösztönzik a pénzügyi és biztosítási szolgáltatókat, hogy olyan hatékonysági elven működő mechanizmusokat alakítsanak ki, amelyekre egyébként nem gondoltak volna, nem lesz HÉA-veszteség. Ha a mechanizmusok már léteznek és a HÉA hatálya alá tartoznak – ami kevéssé valószínű –, akkor az adómentesség kiterjesztése miatt bevételkieséssel kell számolni. Ami az adózás választásának lehetőségére vonatkozó szabályok változását illeti, nettó adókiáramlásra lehet számítani a vállalkozások közötti (B2B) ügyletek esetében, mivel az üzleti fogyasztók általában vissza tudják igényelni az általuk fizetett HÉA-t. Másrészről a vállalkozások és fogyasztók közötti (B2C) ügyletek elvileg adóbevétel-többletet termelnek. Ugyanakkor a jelenlegi fázisban bizonytalan, milyen arányban választják a szereplők a B2C környezetben a pénzügyi és biztosítási termékek adózásának opcióját. A pénzintézeteknek és a biztosítótársaságoknak először is meg kell győződniük róla, hogy képesek lesznek olyan mértékben növelni a hatékonyságukat, hogy a magánfogyasztókra ráterhelhessék a HÉA-t anélkül, hogy az növelné az utóbbiakat terhelő költségeket.

4. A biztosítási és pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatos észrevételek

4.1 Az EGSZB maradéktalanul támogatja az Európai Bizottságot abban az ambiciózus tervében, hogy a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-mentességére vonatkozó szabályozást a modern piac követelményeihez igazítsa. A javaslatok világos megoldásokat keresnek a pénzügyi és biztosítási szektor, illetve ezek fogyasztói részéről felmerülő főbb problémakörökre; a választott megközelítés – ti. az irányelvre irányuló javaslat és a végrehajtási intézkedéseket tartalmazó rendeletre irányuló javaslat – helytállónak és logikusnak tűnik.

4.2 Az EGSZB ennek ellenére arra bíztatja az Európai Bizottságot a tagállamokkal együtt, hogy dolgozzanak tovább bizonyos meghatározások további egyértelműsítésén, a nagyobb jogbiztonság alapvető problémájának maradéktalan megoldása érdekében. Ami a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó meghatározásokat illeti, az EGSZB aggodalmát fejezi ki a javaslat egyes megfogalmazásaival, például a hitelnyújtás – a HÉA irányelv 135. cikke (2) bekezdésében, illetve a HÉA-rendelet 15. cikkében foglalt – meghatározásával kapcsolatban. E definíciók nem teljesen világosak, és túlságosan leszűkítő értelműnek tűnnek. Például csak a „hitelnyújtás” általános fogalmára terjednek ki, láthatóan anélkül, hogy konkrétan foglalkoznának a finanszírozás nyújtására meglévő vagy kialakulóban lévő megoldások különböző fajtáival, így az értékpapírokat magukban foglaló tranzakciókkal. Ezért az EGSZB azt ajánlja, hogy megfontolás tárgyává kellene tenni a további egyértelműsítést, teret adva a pénzügyi szolgáltatások iparága további lehetséges fejleményeinek is. Erre az Európai Bizottság hajlandó is.

4.3 Ugyanezek az ajánlások vonatkoznak a rendeletre irányuló javaslatra is. Az EGSZB a munka folytatását ajánlja annak biztosítása érdekében, hogy a rendeletben foglalt példák jegyzéke teljesen világos és következetes legyen. Az EGSZB megérti, hogy elviekben a rendeletben felsorolt definíciók jegyzéke nem a teljesség igényével készült, mégis aggódik a zavar kockázata, illetve az olyan pénzügyi és biztosítási szolgáltatások gyakorlatában felmerülő előre nem látható problémák miatt, amelyeket nem említ kifejezetten a jegyzék.

4.4 Meg kellene fontolni, hogyan lehet több bizonyosságot teremteni a fizetési szolgáltatások, derivatívák, értékpapír- és megőrzési szolgáltatások kategóriái, illetve a befektetési alapok kezeléséhez kapcsolódó specifikus szolgáltatások adómentességének köre tekintetében. Ami a mentesített szolgáltatás specifikus és lényegi jellemzőjével rendelkezőnek tekintett szolgáltatásokat illeti, az EGSZB úgy véli, további egyértelműsítést igényelhet a „lényegi” illetve a „specifikus” fogalma (16). Úgy tűnik, a javaslatok nem mindig adnak elég világos képet arról, milyen adminisztratív intézkedéseket tekintenek specifikusnak és lényeginek, miközben a listák nem mindig tűnnek teljesen következetesnek, mivel úgy tűnik, hogy az egyazon értéklánchoz tartozó szolgáltatásokat olykor eltérően kezelik.

4.5 Ami a közvetítést illeti, több világosságot kell teremteni a „szerződő fél”, illetve a „standardizált szolgáltatások” fogalmával kapcsolatban (17). A közvetítést is be kellene foglalni a mentesített szolgáltatás „lényegi” és „specifikus” jellemzőjével rendelkező szolgáltatások meghatározásába (18). Máskülönben a közvetítői tevékenységre nem egyenlő versenyfeltételek vonatkoznak. Ez ellentétes volna a javasolt adómentességek szándékolt új filozófiájával is, amely a szolgáltatásnyújtásra összpontosít, nem pedig a szolgáltatást nyújtó személyre vagy arra, hogy milyen eszközöket vesznek igénybe a szolgáltatásnyújtáshoz.

4.6 Különös figyelmet kell szentelni az olyan szolgáltatásoknak, mint a nyugdíjak, illetve az életjáradékok, amelyek különböző mentességi kategóriák címén részesülnek az adómentességből. A kockázatok megléte vagy éppen hiánya alapján ez vagy a biztosítás (19) vagy a pénzbetét (20) kategóriáját jelenti. A gondot az okozza, hogy a kapcsolódó szolgáltatások (háttériroda) koncepcióját külön-külön és eltérő módon fogják fejleszteni (21). Ebből adódóan a szóban forgó egységes terméknek a lényegi és specifikus jellemzőkkel bíró szolgáltatások két különböző HÉA-kategóriájába kell esnie attól függően, hogy az adómentes fő szolgáltatáson belül hova sorolják.

4.7 Az EGSZB üdvözli a szereplők jogának kiterjesztését a biztosítási és pénzügyi szolgáltatások adózásának választására vonatkozó lehetőség tekintetében, valamint a költségmegosztási megállapodások bevezetését, mint a rejtett HÉA-hatás csökkentésének eszközeit. Az EGSZB ugyanakkor attól tart, hogy a költségmegosztásra való jogosultság szigorú feltételei, illetve a HÉA-semleges költségmegosztási megállapodáson belül nyújtható szolgáltatások szigorúan behatárolt köre a gyakorlatban a költségmegosztási intézkedések potenciális előnyeit a szituációk egy bizonyos, igen korlátozott körére fogja redukálni.

4.8 A csoportos HÉA-alanyiság (amikor vállalatok csoportjait HÉA-szempontból egyetlen adófizetőnek tekintik, ahogy az a jelenlegi HÉA-irányelvben is szerepel, bár csak opcionálisan) általános bevezetése, a visszaélések elleni megfelelő intézkedésektől kísérve megfelelőbb és rugalmasabb megoldásnak bizonyulhat, amely lehetővé tenné a szereplők számára, hogy többlet-HÉA-kötelezettség nélkül integrálják alapvető funkcióikat. Az EGSZB ugyanakkor elismeri, hogy a csoportos HÉA-alanyiságra irányuló intézkedések végrehajtása jelenleg nem élvez egyhangú támogatottságot a tagállamok körében, és hogy az Európai Bizottságnak is fenntartásai vannak. Ez tehát rövid távon nem tűnik megoldásnak.

4.9 Az EGSZB üdvözli az adózás választására vonatkozó lehetőség általános bevezetését, amely jelenleg a biztosítási szolgáltatások számára nem hozzáférhető. E lehetőség előnyei világosak a B2B tranzakciók esetén, ahol az ügyfelek a HÉA-t nem tudják visszaigényelni. Azonban az EGSZB aggódik amiatt, hogy az új szabályozás keretében felmerül a további adóztatás veszélye, amely költségkihatással jár a magánfogyasztókra, akik nem tudják visszaigényelni a HÉA-t. A biztosítási szerződéseket a kockázat helye szerinti tagállamokban – a rájuk vonatkozó törvényektől függetlenül – közvetlen adók és járulékterhek terhelik. Ezen adók mértéke számottevő mértékben eltér a tagállamok, illetve a biztosítástípusok (pl. életbiztosítás, gépjármű-felelősségbiztosítás stb.) között. Mindez felveti az EU-szintű egyeztetés szükségességének kérdését. Az EGSZB kétségesnek tartja, hogy a biztosítótársaságok alkalmaznák – különösen a B2C piacokon – az adózás választásának lehetőségét, amíg a nemzeti adóhatóságok egyéb adókkal terhelik a biztosítási díjakat. Másrészről az EGSZB valószínűtlennek tartja, hogy a nemzeti hatóságok eltörölnék vagy legalább megfelelő mértékben csökkentenék a díjakat terhelő adókat, mivel ez bevételkiesést jelent a tagállamok számára. Ez a kérdés nyilvánvalóan megoldásra vár.

4.10 Ami a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások adózásának megválasztására vonatkozó lehetőséget illeti, az EGSZB üdvözölne egy olyan rendszert, amely lehetővé teszi a szereplők számára, hogy ügyletről ügyletre vagy ügyfelek szerint, illetve az ügyletek vagy az ügyfelek előre meghatározott kategóriája szerint válasszák ezt az opciót. Üdvözlendő volna, ha a szereplők ugyanilyen mértékben lehetőséget kapnának a HÉA-val terhelt kiadásokhoz kapcsolódó input-HÉA megfelelő visszaigénylésére. Ez maximális HÉA-semlegességet teremtene a B2B környezetben. Ugyanakkor döntő fontosságú, hogy garantáljuk az opció egységes végrehajtását 2012-től, és hogy éppen ezért a tagállamok nem kaphatnak lehetőséget, hogy a HÉA-opció alkalmazására eltérő feltételeket diktáljanak. Ha az adózás választásának lehetősége nem egyformán kerül végrehajtásra, valószínű, hogy versenytorzulások keletkeznek a tagállamok és a gazdasági szereplők között.

Kelt Brüsszelben, 2008. május 29-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Dimitris DIMITRIADIS

(1) Ezek az érintettek a következők: a pénzügyi szektor szereplői, a biztosítási szektor szereplői, illetve a nemzeti adóhatóságok.

(2) MEMO/07/519, „A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-szabályozás korszerűsítése – Gyakran feltett kérdések”, Brüsszel, 2007. november 28., 1–4. o.

(3) COM(2007) 747 final, „Javaslat tanácsi irányelvre, Indokolás”, Brüsszel, 2007. november 28., 2–4. o.

(4) Battiau P. (2005), „Letter from Brussels. VAT in the Finance Sector” [Levél Brüsszelből. A HÉA a pénzügyi szektorban], in: The Tax Journal, 2005. november 28., 11–14. o.

(5) COM (2007) 747, „Javaslat tanácsi irányelvre, Indokolás”, Brüsszel, 2007. november 28., 2–4. o.

(6) COM(2007) 747: Javaslat tanácsi irányelvre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítás és pénzügyi szolgáltatások tekintetében történő módosításáról.

(7) COM(2007) 746: Javaslat tanácsi rendeletre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítási és pénzügyi szolgáltatások kezelésével kapcsolatos végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról.

(8) COM(2007) 747 final, „Javaslat tanácsi irányelvre, Indokolás”, Brüsszel, 2007. november 28., 2–6. o.

(9) SEC(2007) 1554, az Európai Bizottság munkadokumentuma, „Kísérő dokumentum a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítás és pénzügyi szolgáltatások tekintetében történő módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslathoz: Hatástanulmány”, Brüsszel, 2007. november 28., 1–61. o.

(10) Price Waterhouse Coopers, Taxud/2005/AO-006. sz. tender, „Study to increase the Understanding of the Economic Effects of the VAT Exemption for Financial and Insurance Services” [Tanulmány a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-mentessége gazdasági hatásának megfelelőbb megértéséhez], Brüsszel, 2006, 1-369. o.

(11) SEC(2007) 1554, az Európai Bizottság munkadokumentuma, „Kísérő dokumentum a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv biztosítás és pénzügyi szolgáltatások tekintetében történő módosításáról szóló tanácsi irányelvre irányuló javaslathoz: Hatástanulmány”, Brüsszel, 2007. november 28., 12-13. o.

(12) A nyilvános konzultáció dokumentuma (Konzultációs dokumentum a pénzügyi szolgáltatókat és biztosítókat terhelő hozzáadottértékadó-kötelezettségek korszerűsítéséről), illetve a válaszadók álláspontjainak részletes összefoglalása (Eredmények összefoglalása – Nyilvános konzultáció a pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokról) a http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm internetes címen érhető el.

(13) Price Waterhouse Coopers, Taxud/2005/AO-006. sz. tender, „Study to increase the Understanding of the Economic Effects of the VAT Exemption for Financial and Insurance Services” [Tanulmány a pénzügyi és biztosítási szolgáltatások HÉA-mentessége gazdasági hatásának megfelelőbb megértéséhez], Brüsszel, 2006, 162-174. o.

(14) Ld. a 10. lábjegyzetet.

(15) MEMO/07/519, „Modernising VAT rules applied on Financial and Insurance services – Frequently Asked Questions” [A pénzügyi és biztosítási szolgáltatásokra vonatkozó HÉA-szabályozás korszerűsítése – Gyakran feltett kérdések], Brüsszel, 2007. november 28., 2–4. o.

(16) Ld. a HÉA-irányelvre irányuló javaslat 135. cikke (1) bekezdésének (a) pontját és a HÉA-rendeletre irányuló javaslat 14. cikkének (1) bekezdését.

(17) Ld. a HÉA-irányelvre irányuló javaslat 135a. cikkének (9) bekezdését és a HÉA-rendeletre irányuló javaslat 10. cikkének (1)–(2) bekezdését.

(18) Ld. a HÉA-irányelvre irányuló javaslat 135. cikke (1) bekezdésének (a) pontját.

(19) Ld. a HÉA-rendeletre irányuló javaslat 2. cikkének (1) bekezdését.

(20) Ld. a HÉA-rendeletre irányuló javaslat 5. cikke (1) bekezdésének h) pontját.

(21) Ld. a HÉA-rendeletre irányuló javaslat 14. és 17. cikkét.