[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 28.4.2005

COM(2005) 171 végleges

2005/0062 (CNS)

2005/0063 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

a madárinfluenza (klasszikus baromfipestis) elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az állat-egészségügyi kiadásokról szóló 90/424/EGK tanácsi határozat módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság) {SEC(2005)549}

INDOKLÁS

1. A javaslat háttere

( A javaslat alapja és célkitűzései

A madárinfluenza (klasszikus baromfipestis) elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről szóló új tanácsi irányelvre vonatkozó javaslatával a Bizottság a 92/40/EGK tanácsi irányelvben megállapított jelenlegi közösségi intézkedések frissítését tervezi, azzal a célkitűzéssel, hogy javítsa a madárinfluenza-kitörések megelőzését és az azok elleni védekezést, továbbá azzal, hogy csökkentse az egészségügyi kockázatokat, a költségeket, a veszteségeket és az e betegség által a társadalom egészének okozott károkat. A madárinfluenza elleni védekezéssel kapcsolatos jogszabályokban javasolt változtatásokat az állat-egészségügyi kiadásokról szóló 90/424/EGK tanácsi határozat módosításaival párhuzamosan kell elvégezni, ezeknek a jogszabályoknak az új irányelvhez való igazítása, valamint a madárinfluenza elleni védekezéssel kapcsolatos néhány új intézkedéssel összefüggésben a tagállamoknak megfelelő pénzügyi támogatás biztosítása érdekében

( Általános háttér

A madárinfluenza a baromfi és más szárnyasok súlyos, erősen fertőző, az influenza különböző – az Influenzaviridae rendkívül nagy családjába tartozó – vírusai által okozott betegsége. A madárinfluenza-vírusok átterjedhetnek más állatokra és az emberre is, rendszerint a fertőzött madarakkal való közvetlen érintkezést követően. Az emberi gazdaszervezetben a betegség enyhe kötőhártya-gyulladástól súlyos, néha halálos betegségig változhat; az egyes ázsiai országokban jelenleg is pusztító madárinfluenza miatti emberi halálozási arány nagyon magas.

A kórokozók folyamatos genetikai elváltozásai és az újonnan megfertőződött állati vagy emberi gazdaszervezetekhez való esetleges „adaptációjuk” miatt a különböző madárinfluenza-vírusoknak az állategészségügyre vagy a közegészségügyre jelentett kockázatai változóak és előrejelzésük rendkívül nehéz. A jelenlegi ismeretek azonban azt jelzik, hogy az úgynevezett alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok (LPAI) kockázataz alacsonyabb az olyan magas patogenitású madárinfluenza-vírusok (HPAI) kockázatánál, amelyek az egyes alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok mutációjából származnak, nevezetesen a H5 és H7 vírustípusokból, és amelyek akár 90%-os elhullási arányt eredményező baromfibetegséget okozhatnak.

Ami a közegészségügyet illeti, a rendelkezésre álló adatok alapján a H5 és H7 típusú magas patogenitású madárinfluenza-vírusok a felelősek az embernél előfordult madárinfluenza-vírus esetek jelentős részénél, valamint a madárinfluenza-vírusok miatti valamennyi emberi halálesetért.

A házibaromfi-állományok általában mentesek a madárinfluenza-vírusoktól. Azonban egyes vadon élő madarak (különösen a vándorló víziszárnyasok, mint a kacsák és libák) az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírus állandó hordozói, róluk a vírusok időnként átterjednek a háziszárnyasokra. Jelenleg nincs és nem is tervezhető olyan intézkedés, amely megállítaná vagy csökkentené a természetben vadon élő madarakban a vírusok mozgását; ez azt jelenti, hogy folyamatosan fennáll annak a kockázata, hogy a vadon élő madarak potenciálisan nagyon veszélyes madárinfluenza-vírusokat adhatnak át a háziszárnyasoknak, és végül más állatoknak, illetve az embernek.

Nem tisztázott okok miatt az elmúlt évek során a madárinfluenza-kitörések száma megnőtt. A közelmúltban számos különböző madárfaj esetén – beleértve a különböző tenyésztési és gazdálkodási gyakorlatok szerint tartott háziszárnyasokat – számoltak be súlyos madárinfluenza-kitörésekről (magas patogenitású madárinfluenza) a világ különböző részeiről és minden kontinensről. Ezek a madárinfluenza-kitörések több százmillió madár elhullásához vagy járványvédelmi célokból történő leöléséhez vezettek, továbbá a baromfiágazat számára világszerte nagyon komoly veszteségeket okoztak. Ezekkel a madárinfluenza-kitörésekkel összefüggésben számos emberi megfertőződésről, köztük néhány halálesetről számoltak be.

Az elmúlt öt év során az EU-ban jelentősebb magas patogenitású madárinfluenza-kitörések Olaszországban (1999–2000) és Hollandiában jelentkeztek, másodlagos átterjedés Belgiumban és Németországban (2003) fordult elő. Ezeknek a madárinfluenza-kitöréseknek pusztító következményei voltak a baromfiágazatra és negatív hatásai a társadalom egészére nézve, különösen Hollandiában, ahol több emberi megbetegedés is előfordult. Ez annak ellenére történt, hogy a tagállamok rendkívül szigorú járványvédelmi intézkedéseket alkalmaznak, beleértve madárinfluenza sújtotta területeken a baromfi és más szárnyasok tömeges leölését és elpusztítását, amely intézkedések gyakran jóval túllépték a 92/40/EGK irányelv minimumkövetelményeit.

Az EU-ban előfordult korábbi állat-egészségügyi válságokat követően ezek a madárinfluenza-kitörések további kritikákat váltottak ki a tagállamokban állatjóléti, etikai, társadalmi, gazdasági és környezetvédelmi okok miatt az állatok tömeges levágása ellen. Ezen intézkedés bevezetése rendkívül negatív hatással volt a közvéleményre, és komoly kritikákat váltott ki különleges madárkategóriákkal, például a veszélyeztetett fajokkal vagy tenyészállatokkal, vagy kedvtelésből tartott állatokkal összefüggésben. A Számvevőszék is gyakran illette kritikával a Bizottságot a tömeges levágásnak a közösségi költségvetésre gyakorolt gazdasági hatása miatt.

A tudósok véleménye szerint az ellenőrzés nélküli, különösen az egyes vírustípusok okozta madárinfluenza-kitörések – a vírusnak madarakról vagy más állatokról az emberre való átterjedését követően – az emberhez teljes mértékben alkalmazkodni képes vírus kialakulásához vezethetnek, és olyan világméretű influenzajárványt okozhatnak, mint az 1917–1919 közötti „spanyol nátha”. Az ilyen világjárvány emberek millióinak halálát okozhatja, továbbá jelentős társadalmi-gazdasági következményei lehetnek az egész világon.

A 92/40/EGK irányelv kötelező járványvédelmi intézkedéseket csak a magas patogenitású madárinfluenza által okozott baromfibetegségek kitörése esetén állapít meg. A közelmúltbeli járványokból levonták a tanulságokat. A mutáció útján magas patogenitású madárinfluenza-vírusokká alakult H5 és H7 alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok okozta madárinfluenza-kitörések megsemmisítő következményekkel jártak. A mutáció bekövetkezése után a vírus elleni védekezés rendkívül nehéz.

A madárinfluenza-vírusoknak az emberi egészségre jelentett kockázatairól rendelkezésre álló kibővült ismeretek, a tudományos bizottság véleményei, valamint a madárinfluenza patogeneziséről, epidemiológiájáról és terjedéséről rendelkezésre álló legfrissebb ismeretek fényében jelenleg egyértelműen szükség van a hatályos jogszabályok frissítésére, hogy azok tükrözzék ezeket az előrelépéseket és tapasztalatokat, és a jövőben javítsák mind a magas patogenitású madárinfluenza, mind az alacsony patogenitású madárinfluenza elleni járványvédelmet. Ez közvetlenül az állati egészségre, közvetetten pedig az emberi egészségre nézve is jótékony hatással fog járni.

( A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések

A 92/40/EGK tanácsi irányelv. A 2002/649/EK bizottsági határozat. A 2002/673/EK bizottsági határozat. A 2002/649/EK bizottsági határozat a baromfiféléknél és a vadon élő madaraknál előforduló madárinfluenzával kapcsolatban EK-szerte végzett felmérésekhez iránymutatásokat állapított meg. A 2002/673/EK és a 2004/630/EK bizottsági határozatok elfogadták a tagállamoknak a baromfifélékkel és vadon élő madarakkal összefüggésben végzett felmérési programjait, amelyek jelenleg folyamatban vannak.

Az állat-egészségügyi kiadásokról szóló 90/424/EGK határozat megállapítja, hogy a tagállamok részesülhetnek közösségi pénzügyi hozzájárulásban a madárinfluenza (magas patogenitású madárinfluenza) elleni védekezés és annak felszámolása érdekében végrehajtott egyes intézkedésekért.

( Más politikákkal való összhang

Mivel az élő baromfi szerepel a Szerződés I. mellékletében található felsorolásban, az állategészségügy terén a Közösség egyik feladata a baromfi egészségi állapotának javítása, elősegítve ezáltal a baromfi és baromfitermékek kereskedelmét és biztosítva az ágazat fejlődését. Ezen túlmenően valamennyi közösségi politika és tevékenység meghatározása és végrehajtása során biztosítani kell az emberi egészségvédelem magas szintjét.

2. Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció és hatásvizsgálat

( Konzultáció az érdekelt felekkel

A javaslattervezettel kapcsolatban a tagállamokkal folytatott konzultáció munkacsoportokon belül és elektronikus úton valósult meg 2004 júliusa és októbere között.

2004 októberében kikérték az európai nem kormányzati szervezetek véleményét a javaslattervezettel kapcsolatban.

A konzultáció eredményeképpen a javaslattervezet egyes cikkeinek és mellékleteinek tökéletesítésére vonatkozó javaslatokat figyelembe vették.

( A szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

1. A tudományos bizottság 2000-ben véleményt adott ki a madárinfluenzáról, és a 92/40/EGK irányelvben rögzített meghatározás módosítására tett javaslatot, annak érdekében, hogy az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírus törzseivel való fertőzések esetén is fogadjanak el járványvédelmi intézkedéseket.

2. 2003-ban újabb tudományos véleményt adtak ki a legfrissebb diagnosztikai technikákról és a madárinfluenza elleni vakcinázás alkalmazásáról.

3. A tudományos bizottság véleményei a következő címen érhetők el:

http//europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/outcome_en.html .

A javaslattervezet kidolgozása során a véleményeket figyelembe vették.

( Hatásvizsgálat

A tudományos bizottság 2000. évi jelentésében meghatározott három politikai lehetőség értékelése megtörtént, és hatásvizsgálatot[1] is végeztek.

Az eredmény a következőképpen foglalható össze:

1. lehetőség: változatlanul kell hagyni a madárinfluenza 92/40/EGK irányelvben szereplő meghatározását és az ott megállapított járványvédelmi intézkedéseket, és ajánlást kell kiadni azért, hogy a tagállamok írjanak elő korlátozásokat az alacsony patogenitású madárinfluenza terjedésének visszaszorítása érdekében;

A fennálló helyzet fenntartása nem csökkentené a jövőben a Közösség számára a baromfinevelő telepeken az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok ellenőrizetlen mozgásából adódó magas patogenitású madárinfluenza-kitörések kockázatát. Az alacsony patogenitású madárinfluenza elleni nemzeti járványvédelmi intézkedések elfogadására vonatkozóan a tagállamoknak szóló ajánlás nem biztosítana megfelelő garanciákat a javított járványvédelemre és a kapcsolódó egészségügyi kockázatok csökkentésére, figyelembe véve a gazdasági szereplők ellenállását az olyan szigorúbb járványvédelmi intézkedésekkel szemben, amelyek nem feltétlenül esnek hasonlóan szigorú szabályozás alá más tagállamokban. Az alacsony patogenitású madárinfluenza elleni nemzeti szintű felügyeleti és járványvédelmi intézkedéseknek az egyes tagállamok általi végrehajtása ezért a baromfi és baromfitermékek kereskedelmének súlyos zavarát idézheti elő, és a termelők között tisztességtelen versenyhelyzetet teremthet egy olyan piacon, ahol nagyon erős a verseny.

2. lehetőség: a madárinfluenza jelenlegi meghatározásának módosítása oly módon, hogy tartalmazza az alacsony patogenitású madárinfluenzát is, ezáltal ugyanolyan járványvédelmi intézkedéseket állapítva meg az alacsony patogenitású madárinfluenza és a magas patogenitású madárinfluenza esetén.

A magas patogenitású madárinfluenza elleni jelenlegi járványvédelmi intézkedések az alacsony patogenitású madárinfluenza esetén nem lennének arányosak alacsony patogenitású madárinfluenza által az állategészségügyre és a közegészségügyre jelentett kockázatokkal; ez az állatok tömeges leöléséhez is vezethet, jelentős negatív hatást gyakorolva az állatjólétre és rendkívül magas járványvédelmi költségeket eredményezve olyan körülmények között, ahol az ilyen tömeges leölések és költségek nem feltétlenül megalapozottak vagy fennatrthatóak. Az alacsony patogenitású madárinfluenza esetén a kötelező és rendszeres felszámolási politika végrehajtása, amely az állatok tömeges leölését és elpusztítását vonná maga után, nem tűnik szükségesnek, bár bizonyos esetekben érvényes lehetőségnek bizonyulhat, figyelembe véve az előnyeivel szembeni költségeit és kockázatait. Ezenkívül a magas patogenitású madárinfluenza esetében szükséges több más kiegészítő járványvédelmi intézkedést sokkal rugalmasabban kell alkalmazni az alacsony patogenitású madárinfluenza esetén.

3. lehetőség: a madárinfluenza meghatározásának módosítása oly módon, hogy tartalmazza az alacsony patogenitású madárinfluenzát is, de olyan járványvédelmi intézkedéseket kell előirányozni, amelyek figyelembe veszik a különböző érintett vírustípusokat és az állati gazdaszervezeteket.

A 3. lehetőségtől várt legnagyobb előny a baromfiféléknél és más szárnyasoknál a magas patogenitású madárinfluenza kockázatának csökkentése lenne, az alacsony patogenitású madárinfluenza fokozottabb ellenőrzésével, valamint egy olyan megközelítésre alapozva, amely arányos a két helyzet jelentette kockázattal. Ezenkívül csak ez a megközelítés felelne meg az O.I.E. kézikönyv új fejezetének, amelyet várhatóan 2005 májusában fogadnak el véglegesen, és amellyel elkerülhető lenne, hogy a közösségi járványvédelmi intézkedések negatív hatással legyenek a nemzetközi kereskedelemre.

3. A javaslat jogi elemei

( A javasolt intézkedés összefoglalása

A 92/40/EGK irányelv helyébe új irányelv lépne, amely frissítené a hatályos rendelkezéseket, azzal a céllal, hogy a madárinfluenza elleni fokozottabb védekezést biztosítson, figyelembe véve annak szükségességét, hogy amennyire lehetséges, visszaszorítható legyen a madarak tömeges leölése.

A 3. lehetőséggel összhangban a madárinfluenza elleni védekezésre irányuló jelenlegi intézkedésekben következő jelentősebb változtatások bevezetésére kerülne sor:

1. A madárinfluenza meghatározásának módosítása annak érdekében, hogy a járványvédelmi intézkedések kiterjedjenek azokra az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusokra is, amelyek mutáció útján magas patogenitású madárinfluenza-vírusokká alakulhatnak, az új meghatározás azonban megkülönböztetné a két helyzetet, hogy egyedi járványvédelmi intézkedéseket lehessen majd alkalmazni az e vírusok jelentette különböző kockázatokkal összefüggésben.

2. Az alacsony patogenitású madárinfluenza elleni kötelező felügyeleti intézkedések bevezetése minden tagállamban.

3. A vakcinázásra vonatkozóan új és rugalmasabb rendelkezések.

4. A baromfitól eltérő szárnyasok – például az állatkertekben tartott vagy veszélyeztetett fajokhoz tartozó madarak – esetén az alacsony patogenitású madárinfluenza és a magas patogenitású madárinfluenza elleni védekezésre irányuló új és rugalmasabb rendelkezések.

5. A tagállamok állat-egészségügyi és közegészségügyi hatóságai közötti együttműködést biztosító új rendelkezések a madárinfluenza feltárása esetén, az emberi egészség védelmére irányuló célkitűzéssel.

6. A Bizottságra komitológiai eljárások során ruházott hatáskör arra vonatkozóan, hogy elfogadjon további és célzottabb madárinfluenza elleni védekezésre irányuló intézkedéseket, és létrehozzon egy madárinfluenza elleni vakcinabankot.

( Jogalap

Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 37. cikke.

( Szubszidiaritás elve

Az e javaslatban megállapított állat-egészségügyi intézkedések a Közösség kizárólagos szabályozási hatáskörébe tartoznak. Nagyon kevés közegészségügyhöz kapcsolódó intézkedés van, amely összhangban van a szubszidiaritás elvével, mivel a tagállamok teljes hatáskörben megállapíthatnak például betegségmegelőzési intézkedéseket az olyan személyek esetében, akik ki vannak téve a madárinfluenzával fertőzött vagy gyaníthatóan fertőzött baromfiféléknek.

( Arányosság elve

A javaslat meghatározza azokat a minimumintézkedéseket, amelyeket a baromfiféléknél és más szárnyasoknál kitört madárinfluenza esetén kell alkalmazni. A tagállamok a javasolt irányelv által érintett területen szabadon választhatnak szigorúbb igazgatási és egészségügyi fellépést. Ezenkívül rendelkezéseket állapítanak meg annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a tagállamok hatóságai számára a különböző állat-egészségügyi helyzetekkel arányos intézkedések alkalmazását.

( Az eszközök megválasztása

A javasolt eszköz egy irányelv.

Más eszköz a következő okok miatt nem lenne megfelelő:

A harmonizált közösségi állat-egészségügyi jogszabályokkal összefüggésben a tapasztalatok 1964 óta azt mutatták, hogy az irányelv kellő rugalmasságot biztosít a tagállamoknak arra, hogy saját jog- és közigazgatási rendszerük keretében alkalmazzák a jogszabályokat. Ezen túlmenően a fent említett arányosság elvével kapcsolatos észrevételek is érvényesek.

4. Költségvetési vonatkozások

E javaslat, valamint a 90/424/EGK határozat módosítására vonatkozó javaslat költségvetési vonatkozásai a hatásvizsgálatban szerepelnek és a következőképpen foglalhatók össze:

Éves szinten a Közösség költségvetése számára a fent említett intézkedések elfogadásával és végrehajtásával összefüggő intézkedések többletköltségei 3-8 millió eurót tennének ki, ami megközelítőleg átlag 5,5 millió eurót jelent. Ezeket a költségeket nagymértékben ellensúlyozniuk kell a jövőbeli magas patogenitású madárinfluenza-járványok csökkentett kockázatainak tulajdonítható megtakarításoknak. Azt természetesen nem lehet pontosan meghatározni, hogy a javasolt intézkedések a jövőben milyen mértékben járulnak hozzá a magas patogenitású madárinfluenza-járványok számának csökkenéséhez, amelyeknek az előfordulása még mindig nagyon nehezen jelezhető előre, és a szóban forgó kockázat jellegéből adódóan sohasem zárható ki teljes mértékben. Ha azonban ezeknek az intézkedéseknek a bevezetése és végrehajtása már megtörtént volna az EU-ban az elmúlt öt évben, a Közösségben előfordult két jelentős járvány valamelyike minden valószínűség szerint megelőzhető lett volna. Mindezek alapján következésképp a becslések szerint a javasolt intézkedések végrehajtásával az elkövetkezendő tíz évben sikeresen megelőzhető két magas patogenitású madárinfluenza-járvány.

A közelmúltban az EU-ban előfordult két jelentős járvánnyal összefüggésben az érintett tagállamoknak a gazdálkodók kompenzálása, a felszámolási intézkedések, valamint a tisztítás és fertőtlenítés miatt felmerült kiadásai (amely kiadások 50%-a a 90/424/EGK határozat rendelkezéseivel összhangban elvileg támogatható közösségi társfinanszírozással) 101 és 174 millió euro között volt. Ezért a két jelentős járvány megelőzésének aktuális költségeivel számolva a becslések szerint ez egy tíz éves időszakban legalább 100 millió euro megtakarítást jelentene a közösségi költségvetés számára. Ez jelentős mértékben meghaladná az alacsony patogenitású madárinfluenza elleni új felügyeleti és járványvédelmi intézkedésekre előirányzott többletköltségeket (tíz év alatt megközelítőleg 55 millió euro).

Ezenkívül a jelenlegi javaslat értelmében tervezett egyéb járványvédelmi intézkedések – beleértve a vakcinázást – elfogadásának köszönhetően további megtakarítások érhetők el a jövőbeli madárinfluenza-járványok várhatóan csökkent mértékű előfordulása miatt. E megtakarítások számszerűsítése azonban rendkívül nehéz.

5. További információk

( A meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése

A javaslat elfogadása a meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezését teszi szükségessé.

( Európai Gazdasági Térség

A javasolt jogszabály EGT-vonatkozású kérdést érint, és ezért a hatályát ki kell terjeszteni az EGT-re.

2005/0062 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS IRÁNYELVE

a madárinfluenza (klasszikus baromfipestis) elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[2],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[4],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[5],

mivel:

(1) A madárinfluenza a baromfi és más szárnyasok súlyos, erősen fertőző, az influenza különböző vírusai által okozott betegsége. E vírusok átterjedhetnek emlősökre, beleértve a sertést és az embert is.

(2) Mivel az élő baromfi szerepel a Szerződés I. mellékletében található felsorolásban, az állategészségügy területén a Közösség egyik feladata a baromfi egészségi állapotának javítása, elősegítve ezáltal a baromfi és baromfitermékek kereskedelmét és biztosítva az ágazat fejlődését. A közösségi politikák és tevékenységek meghatározásakor és végrehajtásakor biztosítani kell továbbá az emberi egészség védelmének magas szintjét.

(3) A madárinfluenza elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedéseket a madárinfluenza (klasszikus baromfipestis) elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. május 19-i 92/40/EGK[6], tanácsi irányelv vezette be az állati egészség védelmének biztosítása és a baromfiágazat fejlődéséhez való hozzájárulás érdekében.

(4) A 92/40/EGK irányelvben megállapított intézkedéseket alapjaiban kell felülvizsgálni tekintettel a madárinfluenza állati és közegészségre jelentett fennálló kockázataira vonatkozó legújabb tudományos ismeretekre, az új laboratóriumi vizsgálatokra és vakcinákra, valamint a betegségnek a Közösségben és harmadik országokban az utóbbi időben előfordult kitöréseiből nyert tapasztalatokra.

(5) Az új közösségi intézkedéseknek figyelembe kell venniük az állat-egészségügyi és állatjóléti tudományos bizottság legfrissebb véleményeit a madárinfluenzára vonatkozóan, valamint a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) Szárazföldi Állatok Egészségügyi Kódexét és a Szárazföldi állatok diagnosztikai vizsgálatainak és a vakcinák szabványainak kézikönyvét.

(6) Az influenzavírusok nagyszámú különböző vírustörzset foglalnak magukban. Az állat- és közegészségügyre nézve az influenzavírusok különböző törzsei jelentette kockázat nagymértékben változó és bizonyos fokig előre nem jelezhető, a gyors vírusmutáció és a különböző törzsek genetikai anyagának lehetséges átrendeződése miatt.

(7) Az egyes madárinfluenzavírus-törzsek olyan fertőzése, amely a háziszárnyasok között járványos méretű kitörésekhez vezet, a baromfi nagymértékű elhullását és zavarokat okozhat, ami különösen veszélyeztetheti a baromfitenyésztés egészének jövedelmezőségét. A madárinfluenza-vírusok megfertőzhetik az embert is és a közegészségügyre komoly kockázatot jelenthetnek.

(8) A jelenlegi ismeretek azt jelzik, hogy az úgynevezett alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok kockázata alacsonyabb az egyes alacsony patogenitású vírusok mutációjából származó magas patogenitású madárinfluenza-vírusok kockázatánál.

(9) A madárinfluenza elleni védekezésre vonatkozó közösségi jogszabályoknak lehetővé kell tenniük a tagállamok számára a járványvédelmi intézkedések arányos és rugalmas módon történő elfogadását, figyelembe véve a különböző vírustörzsek jelentette kockázat különböző szintjeit, a kérdéses intézkedések lehetséges társadalmi és gazdasági hatásait, annak egyidejű biztosításával, hogy minden esetben a legmegfelelőbb intézkedéseket hozzák.

(10) Azoknak a közegészségügyi problémáknak a megelőzése, illetve az azokra való felkészülés céljából, amelyeket a madárinfluenza jelenthet, a tagállamok állat-egészségügyi és közegészségügyi szolgálatai között hatékony kommunikációra és szoros együttműködésre kell törekedni, hogy az illetékes hatóságok a kellő időben megtehessék az emberi egészség védelme érdekében szükséges megfelelő intézkedéseket.

(11) Tekinettel arra, hogy az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusok mutáció útján magas patogenitású madárinfluenza-vírussá alakulhatnak, rendelkezéseket kell hozni a baromfiakban előforduló fertőzés korai feltárására, a gyors intézkedés és a megfelelő intézkedések elfogadása céljából, amelynek magában kell foglalnia a tagállamok általi aktív felügyeleti rendszert is. E felügyeletnek olyan általános iránymutatásokat kell követnie, amelyeket az e téren felhalmozódó későbbi ismeretekre és tapasztalatokra tekintettel kell alakítani.

(12) Haladéktalanul hivatalos vizsgálatot kell indítani a madárinfluenza klinikai vagy laboratóriumi vizsgálatokból, vagy a fertőzés gyanúját keltő más okból származó gyanúja esetén, hogy adott esetben azonnali és hatékony intézkedéseket lehessen hozni. Ezen intézkedéseket a fertőzés megállapítása esetén azonnal végre kell hajtani, beleértve a fertőzött és a fertőzéssel fenyegetett gazdaságok kiürítését is.

(13) Az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírussal való megfertőződés esetén, vagy ha vírusizolációs vizsgálatokkal nem erősíthető meg a vírus jelenléte, az e két feltétel jelentette kockázat különböző szintjének figyelembevételével a járványvédelmi eltérhetnek a magas patogenitású madárinfluenza-vírus feltárása esetén alkalmazandó intézkedésektől.

(14) A járványvédelmi intézkedéseket, és különösen a védőkörzetek létesítését a fertőzés feltárásával érintett terület baromfiállományának sűrűségére és más kockázati tényezőire tekintettel kell szabályozni.

(15) Járvány kitörésekor meg kell előzni a fertőzés további terjedését is a baromfi, valamint az esetlegesen megfertőződött termékek mozgásának alapos ellenőrzésével és korlátozásával, a baromfitenyésztés minden szintjén a biológiai biztonsági intézkedések szigorításával, a fertőzött helyiségek kitakarításával és fertőtlenítésével, és a kitörés helye körül védő- és megfigyelési körzetek létesítésével, és szükség esetén vakcinázással.

(16) A magas patogenitású madárinfluenza elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedéseknek először is a fertőzött állományok felszámolásán kell alapulnia, az állatjólétre vonatkozó közösségi jogszabályokkal összhangban.

(17) A madárinfluenza elleni vakcinázás hatékony eszköz lehet a járványvédelmi intézkedések támogatására és a baromfi és más szárnyasok tömeges leölésének és elpusztításának elkerülésére. A jelenlegi ismeretek szerint a vakcinázás nem csak vészhelyzetben lehet hasznos, hanem a betegség megelőzésére is olyan helyzetekben, amikor nagyobb a madárinfluenza behurcolásának a vadon élő állatok vagy más források jelentette kockázata. Rendelkezéseket kell ezért hozni mind a sügősségi vakcinázásról, mind a védőoltásról.

(18) Bár a beoltott baromfi védett a betegség klinikai tünetei ellen, ennek ellenére fertőzött lehet, és így hozzájárulhat a fertőzés továbbterjesztéséhez. A vakcinázást ezért megfelelő, közösségi szinten létrehozott megfigyelési és korlátozó rendelkezéseknek kell kísérniük. Ezért a vakcinázási stratégiának lehetővé kell tennie a fertőzött és beoltott állatok közötti különbségtételt. A beoltott baromfiból készült termékeket, így például a húst és az étkezési tojást, a vonatkozó közösségi jogszabályokkal összhangban – beleértve ezt az irányelvet – kell majd forgalomba hozni.

(19) A Közösségnek és a tagállamoknak meg kell teremteniük a lehetőséget a baromfi és más szárnyasok esetében a madárinfluenza ellen vészhelyzetben felhasználandó vakcinatartalékok képzésére.

(20) Rendelkezéseket kell hozni a madárinfluenza diagnosztizálására harmonizált eljárások és módszerek használatának biztosítása érdekében, ideértve a közösségi referencialaboratórium, valamint a tagállamok referencialaboratóriumainak működését is.

(21) Rendelkezéseket kell hozni a tagállamokban a madárinfluenza egy vagy több kitörése által okozott vészhelyzetek hatékony kezelésére irányuló előkészületek megfelelő szintjének biztosítására, különösen készenléti tervek és ellenőrző központok felállításával. Az ilyen készenléti terveknek figyelembe kell venniük a madárinfluenza által a baromfival foglalkozó munkavállalók és a személyzet más tagjaira nézve jelentkező kockázatot.

(22) Amennyiben a madárinfluenzát a behozatal során a baromfin kívüli egyéb madárfajok behozatalára irányadó állat-egészségügyi követelmények, állat-egészségügyi bizonyítványok és karanténfeltételek megállapításáról szóló, 2000. október 16-i 2000/666/EK[7] bizottsági határozatban meghatározott karanténlétesítményben vagy karanténközpontban tárják fel, arról jelentést kell tenni a Bizottságnak. Az állatbetegségek Közösségen belüli bejelentéséről szóló, 1982. december 21-i 82/894/EGK[8] tanácsi irányelvben előírt bejelentés a tagállamokban bekövetkezett kitörések esetében azonban nem lenne helyénvaló.

(23) A takarításnak és a fertőtlenítésnek a madárinfluenza közösségi ellenőrzési politikája szerves részét kell képeznie. A fertőtlenítőszereket a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK[9] európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően kell használni.

(24) A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK[10] európai parlamenti és tanácsi rendelet megállapítja az állati melléktermékek összegyűjtésére, szállítására, tárolására, kezelésére, feldolgozására és ártalmatlanítására vonatkozó szabályokat, beleértve a járványos állatbetegségek felszámolása céljából leölt állatokat is, annak megelőzésére, hogy azok kockázatot jelentsenek az állati és közegészségre. E rendelet és annak végrehajtási rendelkezései alkotják az elhullott állatok ártalmatlanításának általános keretrendszerét. Szükséges annak előírása, hogy adott esetben a madárinfluenza elleni további járványvédelmi intézkedések erősítését célzó kiegészítő vagy alternatív egyedi intézkedések elfogadására komitológiai eljárás útján kerüljön sor.

(25) A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK[11] európai parlamenti és tanácsi rendeletet és az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK[12] európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazható meghatározott körülmények között az azon gazdaságokból származó tojásokra, amelyek madárinfluenzával gyanítottan fertőzött baromfit tartó gazdaságokból származnak.

(26) A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az ezen irányelv rendelkezései megsértése esetén alkalmazandó büntetések vonatkozásában, és biztosítaniuk kell azok végrehajtását. E büntetéseknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.

(27) Rendelkezéseket kell hozni az ezen irányelv mellékleteinek szükség szerinti, késedelem nélküli módosításának lehetőségéről, a tudományos és műszaki ismeretek fejlődésének figyelembevétele érdekében.

(28) Figyelembe véve, hogy az influenzavírusok nem elezhetők előre, szükséges annak biztosítása, hogy amennyiben ilyen intézkedésekre szükség van, gyors eljárás álljon rendelkezésre kiegészítő vagy részletesebb intézkedések közösségi szinten történő sürgős elfogadására a baromfi, más szárnyasok vagy egyéb állatok madárinfluenza-vírusok által okozott és az állati vagy a közegészségre komoly fenyegetést jelentő fertőzések ellenőrzésére.

(29) Ezen irányelv meghatározza a madárinfluenza baromfi és más szárnyasok esetében történő kitörése esetén alkalmazandó járványvédelmi minimumintézkedéseket. Azonban a tagállamok jogosultak az irányelv által szabályozott területen szigorúbb közigazgatási és egészségügyi intézkedéseket hozni. Ezen túlmenően ezen irányelv biztosítja azt is, hogy a tagállami hatóságok a különböző betegséghelyzetek keltette egészségügyi kockázattal arányos intézkedéseket alkalmazhassanak.

(30) Az arányosság alapelvével összhangban szükséges és helyénvaló a baromfiágazat fejlődésének biztosítása és az állati egészség védelméhez való hozzájárulás alapcélkitűzésének eléréséhez a madárinfluenza megelőzését és ellenőrzését célzó egyedi és minimumintézkedések megállapítása. Ezen irányelv a Szerződés 5. cikkével összhangban nem lépi túl azt a mértéket, ami szükséges a célkitűzések eléréséhez.

(31) Az ezen irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK[13] tanácsi határozattal összhangban kell elfogadni.

(32) A közösségi jogszabályok érthetősége és ésszerűsége érdekében a 92/40/EGK irányelv hatályát veszti és az ezen irányelv lép a helyébe.

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET

TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk Tárgy és hatály

1. Ez az irányelv a következőket állapítja meg:

a) a madárinfluenza felügyeletét és korai feltárását célzó egyes megelőző intézkedések, és a betegség kockázatainak az illetékes hatóságok és a gazdálkodó közösségek általi ismertsége szintjének és az azokra való felkészültség növelése;

b) a madárinfluenza baromfi és más szárnyasok körében előforduló kitörése és a madárinfluenza-vírusok emlősökre való esetleges átterjedése esetén alkalmazandó járványvédelmi minimumintézkedések;

c) madarak és emlősök bármely, madárinfluenza eredetű influenzavírus által okozott fertőzésével kapcsolatban az állati és közegészség komoly fenyegetettségének azonosítása esetén és a fertőzés ezen állatokról emberre történő átvitele megelőzésének céljából alkalmazandó egyéb intézkedések.

2. A tagállamok jogosultak az ezen irányelv által szabályozott területen szigorúbb intézkedéseket hozni.

2. cikk A madárinfluenza meghatározásai, magas patogenitású madárinfluenza és alacsony patogenitású madárinfluenza

Az ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

1. „madárinfluenza” a baromfi vagy más szárnyasok fertőzése, amit olyan influenza A vírus okoz, amely:

a) a H5 vagy H7 altípusba tartozik; vagy

b) hathetes csirkékben mérve 1,2-nél nagyobb intravénás patogenitási indexszel rendelkezik;

2. „magas patogenitású madárinfluenza” a baromfi vagy más szárnyasok alábbiak által okozott fertőzése:

a) a megfigyelt többi magas patogenitású madárinfluenza-vírushoz hasonló, a hemagglutinin molekula hasadási helyén levő többszörösen bázisos aminosavakat kódoló génszekvenciával rendelkező H5 és H7 altípusú madárinfluenza-vírusok, jelezve, hogy azt hasíthatja egy mindenütt jelenlévő gazdaproteáz; vagy

b) hathetes csirkékben mérve 1,2-nél nagyobb intravénás patogenitási indexszel rendelkező madárinfluenza-vírusok;

3. „alacsony patogenitású madárinfluenza” a baromfi vagy más szárnyasok madárinfluenza-vírus által okozott, a második bekezdés meghatározása alá nem tartozó fertőzése.

3. cikk Egyéb fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

1. „baromfi” hús, keltetőtojás és étkezési tojás termelése, más kereskedelmi termékek előállítása, vadállomány fenntartása, vagy e madarak nemesítése céljából tenyésztett vagy tartott minden madár;

2. „vadon élő madár” a nem az 5. pontban maghatározott módon gazdaságban tartott, minden szabadon élő madár;

3. „más madár” a baromfi kivételével bemutatók, mérkőzések, kiállítások, versenyek céljára fogságban tartott minden madár, mint a díszmadarak és versenygalambok, vagy az (1) bekezdésben említettektől eltérő minden más madár;

4. „hivatalosan nyilvántartott ritka baromfi- vagy más madárfajták” az illetékes hatóság 63. cikkben előírt készenléti tervében hivatalosan elismert minden baromfi vagy más madár;

5. „gazdaság” minden mezőgazdasági vagy egyéb létesítmény, mint keltetők, állatkertek, kedvtelésből tartott madarakat árusító üzletek, madárpiacok és madárházak, amelyekben baromfit vagy más szárnyasokat állandóan vagy ideiglenesen tartanak, kivéve az alábbiakat:

a) vágóhidak, szállítóeszközök, karanténlétesítmények és -centrumok, állat-egészségügyi határállomások és laboratóriumok; és

b) az ilyen létesítményekben a 11. cikk (9) bekezdésének második albekezdése, a 19. cikk e) pontja, a 30. cikk f) pontja, a 39. cikk (5) bekezdésének g) pontja és a 44. cikk (1) bekezdésének h) pontja alkalmazásában emberi lakás céljára szolgáló területek, amennyiben azokban nem tartanak állandó jelleggel madarakat;

6. „kereskedelmi baromfitartó gazdaság” azon gazdaság, amelyben kereskedelmi céllal tartanak baromfit;

7. „nem kereskedelmi célú gazdaság/kedvtelésből tartott madarakat tartó gazdaság” olyan gazdaság, amelyben a baromfit vagy más szárnyasokat tulajdonosuk az alábbi célból tartja:

a) baromfi vagy más szárnyasok vagy azok termékeinek saját fogyasztása; vagy

b) kedvtelésből tartott állatként;

8. „baromfitartó termelőegység” vagy „más szárnyasokat tartó termelőegység” egy vagy több, közös biológiai biztonsági irányítási rendszerbe tartozó baromfitartó gazdaság vagy más szárnyasokat tartó gazdaság, amelyben a madárinfluenza tekintetében megkülönböztetett egészségi állapotú, megfelelő megfigyelésnek, ellenőrzésnek és biológiai biztonsági intézkedéseknek alávetett baromfi vagy más szárnyasok szubpopulációját tartják;

9. „állomány” az egy termelési egységben tartott baromfi vagy más szárnyasok;

10. „termelési egység” a gazdaságon belüli olyan egység, amelyet a hatósági állatorvos az azonos gazdaságban lévő más egységektől teljesen függetlennek minősít annak elhelyezkedése, és az ott tartott baromfi vagy más szárnyasok napi kezelése szempontjából,

11. „fiatal tojóbaromfi” a tojószakasz előtti baromfi;

12. „keltetőtojás” baromfi által rakott, keltetésre szánt tojás;

13. „naposcsibe” a 72 óránál fiatalabb, még nem etetett baromfi; azonban a pézsmarécéket (Cairina moschata) vagy keresztezett fajtáikat lehet etetni;

14. „diagnosztikai kézikönyv” az 51. cikk (1) bekezdésében előírt diagnosztikai kézikönyv;

15. „fertőzött baromfi” és „fertőzött más szárnyasok” minden olyan baromfi vagy más szárnyas:

a) amelyben a madárinfluenza jelenlétét a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban megállapították; vagy

b) a madárinfluenza második vagy azt követő kitörése esetében minden baromfi vagy más madár, ami a madárinfluenza klinikai tüneteit vagy kórbonctani elváltozásait mutatja vagy az 51. cikk (3) bekezdésével összhangban jóváhagyott laboratóriumban (a továbbiakban: „jóváhagyott laboratórium”) a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban a madárinfluenza diagnosztizálására elvégzett vizsgálatokra pozitív eredményt mutat;

16. „fertőzöttségre gyanús baromfi vagy más szárnyasok” a madárinfluenza jelenlétének kizárására nem alkalmas klinikai tüneteket vagy kórbonctani elváltozásokat mutató, vagy laboratóriumi vizsgálatokra pozitív eredményt adó minden baromfi vagy más madár;

17. „lappangási idő” az a legfeljebb 21napos időszak, amely eltelik a fertőzés valószínű időpontja és a madárinfluenza klinikai tüneteinek megjelenése között;

18. „tulajdonos” minden olyan természetes vagy jogi személy, akinek/amelynek tulajdonában a baromfi vagy más szárnyasok állnak, aki/amely azokat tartja, vagy azokért más módon felelős, akár pénzbeli ellenszolgáltatás ellenében, akár anélkül;

19. „illetékes hatóság” a tagállam állat-egészségügyi ellenőrzések elvégzésére vagy közigazgatási intézkedések megtételére ezen irányelvvel összhangban jogosult hatósága, vagy bármely más hatóság, amelyre e hatásköröket átruházták;

20. „állat-egészségügyi ellenőrzés” az illetékes hatóság által végzett minden fizikai ellenőrzés és/vagy közigazgatási formalitás;

21. „hatósági állatorvos” az illetékes hatóság által kijelölt állatorvos;

22. „hivatalos megfigyelés” az illetékes hatóság által a madárinfluenzával kapcsolatos egészségügyi helyzet alapos megfigyelése, ami annak további vizsgálatához vezethet;

23. „hivatalos felügyelet” az illetékes hatóság intézkedése, amelynek során azt ellenőrzi vagy vizsgálja, hogy egy személy betartja/betartotta-e a madárinfluenzával kapcsolatban az adott hatóság által adott utasításokat;

24. „leölés” a levágáson kívül minden olyan eljárás, amely az állat vagy madár halálát okozza;

25. „levágás” minden olyan eljárás, amely az állat vagy madár kivéreztetéssel bekövetkező halálát okozza;

26. „ártalmatlanítás” az állati melléktermékek összegyűjtése, szállítása, tárolása, kezelése, feldolgozása, felhasználása vagy ártalmatlanítása az alábbiakkal összhangban:

a) a 1774/2002/EK rendelet; vagy

b) az ezen irányelv 64. cikkének (1) bekezdésében előírt részletes szabályok;

27. „közösségi vakcinabank” az ezen irányelv 59. cikkének (1) bekezdésével összhangban kijelölt megfelelő hely a 2001/82/EK[14] európai parlamenti és tanácsi irányelvvel és 726/2004/EK[15] európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban engedélyezett, madárinfluenza elleni vakcinák tárolására;

28. „kontaktgazdaság” azon gazdaság, amelyből a madárinfluenzát annak fekvése, személyek, baromfi vagy más szárnyasok, járművek mozgása eredményeképpen vagy bármely más módon behurcolhatták;

29. „kitörés gyanúja” baromfit vagy más szárnyasokat tartó olyan gazdaság, amelyben az illetékes hatóság a madárinfluenza jelenlétére gyanakodik;

30. „kitörés” azon gazdaság, amelyben illetékes hatóság megállapította a madárinfluenza jelenlétét;

31. „elsődleges kitörés” azon kitörés, amely járványtanilag nem kapcsolódik az azonos régióban vagy tagállamban előfordult előző kitöréshez, a 64/432/EGK[16] tanácsi irányelv 2. cikkében meghatározott módon, vagy azonos tagállam másik régiójában történt első kitörés;

32. „a fertőzött állatok megkülönböztetése a beoltottaktól (Differentiating Infected from Vaccinated Animals, DIVA-stratégia) ” olyan vakcinázási stratégia, amely lehetővé teszi a beoltott/fertőzött és a beoltott/nem fertőzött állatok megkülönböztetését, a vadvírus elleni antitestek kimutatására tervezett diagnosztikai vizsgálat és a nem beoltott őrszem madarak alkalmazásával;

33. „kiürítés” valamennyi baromfi vagy más madár eltávolítása a gazdaságból, a baromfitartó termelőegységből vagy más szárnyasokat tartó termelőegységből, vagy a termelési egységből;

34. „emlős” az emlősök osztályába tartozó állat;

35. „tetem” az elpusztult vagy leölt baromfi vagy más madár.

II. FEJEZET

MEGFIGYELÉS, BEJELENTÉSEK ÉS JÁRVÁNYÜGYI VIZSGÁLATOK

4. cikk Éves megfigyelési programok

1. A tagállamok biztosítják, hogy minden évben fogadjanak el az I. mellékletnek megfelelő megfigyelési programokat az alábbiak érdekében:

a) a különböző baromfifajokban a madárinfluenza-vírus H5és H7 altípusával való fertőzöttség prevalenciájának kimutatására

b) a madarak bármely, madárinfluenza eredetű vírusa által a vadvilágra képviselt kockázatra vonatkozó ismeretekhez való hozzájárulás.

2. A tagállamok az éves megfigyelési programokat a 65. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban 2007. június 15-ig, azt követően pedig minden év június 15-ig benyújtják a Bizottságnak jóváhagyásra.

3. A tagállamok minden évben, a végrehajtást követő év március 15-ig beszámolnak a Bizottságnak az éves megfigyelési programok végrehajtásáról.

5. cikk Beszámolás és bejelentések

1. A tagállamok rendelkeznek a fertőzött baromfi, fertőzött más szárnyasok vagy gyanítottan fertőzött baromfi vagy más szárnyasok minden esetének az illetékes hatóság részére történő bejelentéséről.

2. Az állatbetegségek kitörésének bejelentéséről a közösségi jogszabályokban előírt követelményeken túlmenően a tagállamok a II. melléklettel összhangban bejelentik a Bizottságnak az alábbiakat:

a) a madárinfluenza vágóhidakon, szállítóeszközökön, állat-egészségügyi határállomásokon, és a Közösség határain egyéb helyeken valamint a baromfi vagy más szárnyasok behozatalára vonatkozó közösségi szabályokkal összhangban működő karanténlétesítményekben vagy -központokban megállapított és az illetékes hatóság által megerősített pozitív esete;

b) a madárinfluenza tekintetében baromfi és más szárnyasok vagy más állatok körében elvégzett minden hivatalos megfigyelés eredménye, beleértve a pozitív esetek vadon élő madarakban történő megállapítását; és

c) a baromfi, más szárnyasok vagy más állatok bármely, madárinfluenza-vírus eredetű vírussal történő, a 2. cikk (1) bekezdésében említett eseteken kívüli fertőzése, amely komoly fenyegetést jelenthet az állati vagy közegészségre.

6. cikk Járványügyi vizsgálat

1. A tagállamok biztosítják, hogy a járványügyi vizsgálatokat a 63. cikkben előírt készenléti tervek keretében elkészített kérdőívek alapján végezzék.

2. A járványügyi vizsgálat az alábbiakkal foglalkozik:

a) azon időtartam, amely alatt a madárinfluenza a gazdaságban vagy egyéb helyeken vagy szállítóeszközön jelen lehetett;

b) a madárinfluenza lehetséges eredete a gazdaságban, vágóhídon vagy szállítóeszközön;

c) a kontaktgazdaságok azonosítása;

d) a madárinfluenza terjedését valószínűleg okozó baromfi vagy más szárnyasok, személyek, járművek vagy bármely anyag vagy dolog mozgása.

3. Az illetékes hatóság figyelembe veszi a járványügyi vizsgálatot az alábbi esetekben:

a) döntés az ezen irányelvben előírt kiegészítő járványvédelmi intézkedések alkalmazásának szükségességéről; és

b) az ezen irányelvben előírt eltérések engedélyezésekor.

4. Ha a járványügyi vizsgálat azt jelzi, hogy a madárinfluenza egy másik tagállamból vagy tagállamba terjedhetett, haladéktalanul tájékoztatni kell a Bizottságot és a többi érintett tagállamot a vizsgálat megállapításainak eredményéről.

III. FEJEZET

A KITÖRÉS GYANÚJA ESETÉN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

7. cikk A gazdaságokban alkalmazandó intézkedések

1. Kitörés gyanúja esetén az illetékes hatóság haladéktalanul megkezdi a vizsgálatot a madárinfluenza jelenlétének megállapítására vagy kizárására és a gazdaságot hivatalos megfigyelés alá helyezi. Az illetékes hatóság azt is biztosítja, hogy a (2) és (3) bekezdésben előírt intézkedéseket tartsák be.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a gazdaságban alkalmazzák a következő intézkedéseket:

a) vegyenek számba vagy adott esetben kategóriánként becsüljenek meg minden baromfit vagy más madarat és a háziasított emlősök minden faját;

b) állítsák össze a baromfi és más szárnyasok, valamint a háziasított emlősök minden fajának beteg, elhullott vagy valószínűleg beteg egyedeinek listáját; e listát naponta frissítsék a kitörés gyanújának időszakában, az új keltések és elhullások számításba vételére és azt az illetékes hatóság kérésére mutassák be;

c) a baromfit és más szárnyasokat szállásukon kell tartani vagy más olyan helyre kell korlátozni, ahol el lehet azokat különíteni a más baromfival, más szárnyasokkal vagy vadon élő madarakkal történő érintkezés megelőzésére;

d) a gazdaságba baromfit és más madarat bevinni vagy onnan kivinni nem lehet;

e) az illetékes hatóság engedélye nélkül a gazdaságot nem hagyhatja el semmiféle tetem, baromfi vagy más szárnyasok húsa, beleértve a vágási mellékterméket és belsőséget (a továbbiakban: „hús”), állati takarmány, felszerelés, anyagok, hulladék, ürülék, baromfi vagy más szárnyasok trágyája (a továbbiakban: „trágya”), használt alom vagy a madárinfluenzát valószínűleg terjesztő dolog;

f) a gazdaságot nem hagyhatja el tojás, az illetékes hatóság engedélyével közvetlenül a tojástermékek gyártásával a 853/2004/EK rendelet III. mellékletének II. fejezetének X. szakaszában foglaltak szerint foglalkozó létesítménybe küldött tojás kivételével, beleértve a keltetőtojást is; amely esetben az illetékes hatóság az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott feltételek mellett engedélyt bocsát ki;

g) az illetékes hatóság engedélyével és feltételei mellett lehetséges a személyek, háziasított emlősök fajai, járművek és felszerelés gazdaságból vagy gazdaságba irányuló mozgása;

h) a baromfi és más szárnyasok elszállásolására szolgáló épületek és a gazdaság bejáratánál és kijáratánál megfelelő fertőtlenítőket kell használni, az illetékes hatóság utasításainak megfelelően.

3. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a 6. cikknek megfelelően járványügyi vizsgálatot végezzenek (a továbbiakban: „a járványügyi vizsgálat”).

8. cikk Eltérés a gazdaságokban alkalmazandó intézkedések alól

Az illetékes hatóság a kockázatértékelés alapján és a védőintézkedések, a szállítandó madarak és termékek rendeltetési helyének figyelembe vételével eltéréseket engedélyezhet a 7. cikk (2) bekezdésének c) -f) pontjában előírt intézkedések alól.

9. cikk A gazdaságokban alkalmazandó intézkedések tartama

A kitörés gyanúja esetén a gazdaságokban a 7. cikkben előírtaknak megfelelően alkalmazandó intézkedéseket mindaddig fenn kell tartani, amíg az illetékes hatóság a madárinfluenza jelenlétét ki nem zárja.

10. cikk Kiegészítő intézkedések a járványügyi vizsgálat alapján

1. A járványügyi vizsgálat előzetes eredményei alapján az illetékes hatóság a (2), (3) és (4) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazhatja, különösen, ha a gazdaság nagy állománysűrűségű területen fekszik.

2. Nagy területen vagy a tagállam teljes területén ideiglenes korlátozás vezethető be baromfi, más szárnyasok és tojás, valamint a baromfiágazathoz kapcsolódó járművek mozgására.

E korlátozás kiterjeszthető a háziasított emlősök fajainak mozgására, de különleges körülmények által indokolt esetek kivételével az nem haladhatja meg a 72 órát.

3. A gazdaságra alkalmazni lehet a 11. cikkben előírt intézkedéseket.

Ha azonban a feltételek megengedik, ezen intézkedések alkalmazása korlátozható a fertőzöttségre gyanús baromfira és termelési egységeire.

A baromfiból vagy más szárnyasokból leölésükkor a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban mintát kell venni, hogy a kitörés gyanújának kockázatát meg lehessen erősíteni vagy ki lehessen zárni.

4. A gazdaság körül ideiglenes ellenőrzési körzetet lehet létesíteni, és a gazdaságokra szükség szerint a 7. cikk (2) bekezdésében előírt néhány vagy minden intézkedést alkalmazni lehet.

IV. FEJEZET

A MAGAS PATOGENITÁSÚ MADÁRINFLUENZA KITÖRÉSE ESETÉN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

1. SZAKASZ A GAZDASÁGOKBAN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

11. CIKK Az illetékes hatóság által alkalmazandó intézkedések

1. Magas patogenitású madárinfluenza kitörése esetén az illetékes hatóság biztosítja, hogy alkalmazzák a 7. cikk (2) és (3) bekezdésében, és az e cikk (2)-(10) bekezdésében előírt intézkedéseket.

2. Késedelem nélkül, hivatalos felügyelet mellett le kell ölni azon gazdaságban minden baromfit és más fajú madarat, amelyben a magas patogenitású madárinfluenzát megállapították. Ezt a leölést olyan módon kell elvégezni, hogy a 93/119/EGK[17] tanácsi irányelvvel összhangban, különösen a szállítás vagy leölés során elkerüljék a madárinfluenza terjedésének kockázatát.

E leölést ki lehet terjeszteni a gazdaság más madárfajaira is, a madárinfluenza további terjedése vonatkozásában végzett kockázatelemzés alapján.

3. Az elpusztult vagy leölt baromfit és más szárnyasokat, és azoknak a gazdaságban lévő keltető- és étkezési tojásait hivatalos felügyelet mellett kell eltávolítani.

4. Hivatalos felügyelet alá kell helyezni a gazdaságból a magas patogenitású madárinfluenza gazdaságba történő behurcolásának valószínű időpontja és a 7. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedések alkalmazása közötti időszakban begyűjtött tojásokból kikelt baromfit, és a diagnosztikai kézikönyvnek megfelelően a vizsgálatokat el kell végezni.

5. A magas patogenitású madárinfluenza gazdaságba történő behurcolásának valószínű időpontja és a 7. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedések alkalmazása közötti időszakban levágott baromfi húsát és az ez idő alatt begyűjtött keltető és étkezési tojásokat fel kell kutatni és hivatalos felügyelet mellett ártalmatlanítani kell.

Azonban az illetékes hatóság engedélyt adhat étkezési tojásoknak a közvetlenül a tojástermékek gyártásával a 853/2004/EK rendelet III. mellékletének II. fejezetének X. szakaszában foglaltak szerint foglalkozó létesítménybe küldésére és a 852/2004/EK rendelet II. mellékletének IX. fejezetével összhangban történő kezelésére. Minden ilyen engedélyezés az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott feltételek mellett történik.

6. A valószínűleg fertőzött minden anyagot és hulladékot, mint a baromfitakarmányt (a továbbiakban: „takarmány”), meg kell semmisíteni vagy a madárinfluenza-vírus megsemmisítését biztosító kezelésnek kell alávetni, a hatósági állatorvos utasításainak megfelelően.

7. A valószínűleg fertőzött trágyát, hígtrágyát és almot a 49. cikkel összhangban kell kezelni.

8. A tetemek ártalmatlanítását követően a tárolásukra használt, valószínűleg fertőzött épületet, felszerelést és a valószínűleg fertőzött baromfi vagy más szárnyasok, tetem, hús, takarmány, trágya, hígtrágya, alom vagy bármely más anyag szállítására használt járműveket ki kell takarítani, azokat fertőtleníteni vagy kezelni kell a 49. cikknek megfelelően.

9. Az illetékes hatóság engedélye nélkül a gazdaságba nem vihetők be vagy onnan nem vihetők ki más háziszárnyasok vagy háziasított emlősök fajai.

Ez a korlátozás nem vonatkozik a háziasított emlősök azon fajaira, amelyeknek csak az emberi lakás céljára történő területekre van bejárásuk.

10. Elsődleges kitörés esetén a vírusizolátumot a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban laboratóriumi eljárásnak kell alávetni, a genetikai altípus megállapítására.

A vírusizolátumot az 52. cikk (1) bekezdésében előírtak szerint a lehető leggyorsabban be kell küldeni a közösségi referencialaboratóriumba.

12. cikk Eltérések a gazdaságban alkalmazandó egyes intézkedések alól

1. A tagállamok állapítják meg az eltérések megadásának részletes szabályait a 13. és 14. cikkben meghatározottak szerint, beleértve a megfelelő helyettesítő intézkedéseket és feltételeket.

2. A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot a 13. cikk (1) bekezdésével és a 14. cikkel összhangban adott bármely eltérésről.

3. Amennyiben a 13. cikk (1) bekezdésével és a 14. cikkel összhangban eltérést adtak, a Bizottság az érintett tagállammal közösen haladéktalanul, és az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságon (a továbbiakban: „a bizottság”) belül a lehető leggyorsabban felülvizsgálja a helyzetet.

4. A 13. cikk (1) bekezdésével és a 14. cikkel összhangban adott bármely eltérést figyelembe véve a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban intézkedéseket lehet elfogadni a madárinfluenza terjedésének megelőzésére.

13. cikk Eltérés egyes gazdaságok vonatkozásában

1 . Az illetékes hatóság eltérést adhat a 11. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében előírt intézkedések alól a magas patogenitású madárinfluenza olyan kitörése esetében, amely nem kereskedelmi célú gazdaságban/kedvtelésből tartott madarakat tartó gazdaságban, cirkuszban, állatkertben, kedvtelésből tartott madarakat árusító üzletben, vadasparkban, tudományos célokból baromfi vagy más szárnyasok tartására vagy a veszélyeztetett faj vagy hivatalosan nyilvántartott ritka baromfi- vagy madárfaj megőrzése céljaira szolgáló bekerített területen következik be, feltéve, hogy az ilyen eltérések nem veszélyeztetik a járványvédelmet és a Közösség alapvető érdekeit.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy az (1) bekezdésben előírt eltérés megadásakor az eltérésekkel érintett baromfit és más szárnyasokat:

a) tartsák teljesen elkülönítve a többi baromfitól vagy más szárnyasoktól, és adott esetben a vadon élő madaraktól;

b) mindaddig vessék alá további megfigyelésnek és vizsgálatnak, a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban, amíg a laboratóriumi vizsgálatok azt nem jelzik, hogy többé már nem képviselnek jelentős kockázatot a magas patogenitású madárinfluenza továbbterjedésének szempontjából; és

c) ne szállítsák el azokat származási gazdaságukból, levágásuk céljából vagy az alábbi másik gazdaságba történő szállítás kivételével:

i) az illetékes hatóság utasításainak megfelelően ugyanazon tagállamban található gazdaságba; vagy

ii) másik tagállamba, a rendeltetési hely szerinti tagállammal kötött megállapodásnak megfelelően.

2. SZAKASZ A KÜLÖN TERMELÉSI EGYSÉGEKBEN ÉS A KONTAKTGAZDASÁGOKBAN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

14. CIKK A magas patogenitású madárinfluenza külön termelési egységekben bekövetkező kitörése esetében alkalmazandó intézkedések

A magas patogenitású madárinfluenza olyan gazdaságban bekövetkező kitörése esetén, amely két vagy több külön termelési egységből áll, az illetékes hatóság eltéréseket adhat a 11. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedések alól az egészséges baromfit tartó termelési egységek számára, feltéve, hogy az ilyen eltérések nem veszélyeztetik a járványvédelmi intézkedéseket és a Közösség alapvető érdekeit.

Az ilyen eltérések csak akkor adhatók meg két vagy több külön termelési egység vonatkozásában, ha a hatósági állatorvos meggyőződött arról, hogy azok – figyelembe véve felépítésüket, méretüket, működésüket, az elszállásolás módját, a takarmányozást, a vízforrást, felszerelésüket, a helyiségek személyzetét és látogatóit – teljesen függetlenek más termelési egységektől, elhelyezkedésük és az ott tartott baromfi napi kezelése vonatkozásában.

15. cikk A kontaktgazdaságokban alkalmazandó intézkedések

1. A járványügyi vizsgálat alapján az illetékes hatóság dönti el, hogy a gazdaság kontaktgazdaságnak minősül-e.

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a 7. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedéseket alkalmazzák a kontaktgazdaságokban mindaddig, amíg a magas patogenitású madárinfluenza jelenlétét a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban ki nem zárják.

2. A járványügyi vizsgálat alapján, az illetékes hatóság alkalmazza a 11. cikkben előírt intézkedéseket a kontaktgazdaságokra, különösen, ha a kontaktgazdaság magas állománysűrűségű területen fekszik.

A IV. melléklet megállapítja a 11. cikkben előírt intézkedések kontaktgazdaságokban történő alkalmazására irányadó főbb szempontokat.

3. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban a baromfiból leölésekor mintát vegyenek, a magas patogenitású madárinfluenza-vírus kontaktgazdaságokban való jelenlétének megállapítása vagy kizárása érdekében.

SZAKASZ 3 VÉDő- ÉS MEGFIGYELÉSI KÖRZETEK ÉS TOVÁBBI KORLÁTOZÁS ALATT ÁLLÓ KÖRZETEK

16. cikk Védő- és megfigyelési körzetek és további korlátozás alatt álló körzetek létesítése a magas patogenitású madárinfluenza kitörésének eseteiben

1. A magas patogenitású madárinfluenza kitörését követően az illetékes hatóság haladéktalanul létrehozza az alábbiakat:

a) egy védőkörzetet a gazdaság körüli legalább 3 km sugarú körben;

b) egy megfigyelési körzet a gazdaság körüli legalább 10 km sugarú körben, beleértve a védőkörzetet is.

2. A védő- és megfigyelési körzetek (1) bekezdésben előírt létesítésekor az illetékes hatóság legalább az alábbi szempontokat figyelembe veszi:

a) a járványügyi vizsgálat;

b) földrajzi helyzet, különösen a természetes határok;

c) a gazdaságok fekvése és közelsége;

d) a baromfi és más szárnyasok mozgásának és kereskedelmének szokásai, a vágóhidak rendelkezésre állása;

e) a védő- és megfigyelési körzeteken belül a baromfi és más szárnyasok, tetemük, a trágya, alom vagy használt alom mozgásának ellenőrzésére rendelkezésre álló felszerelés és személyzet, különösen, ha a leölendő és ártalmatlanítandó baromfit vagy más szárnyasokat a származási gazdaságukból el kell szállítani.

3. Az illetékes hatóság további korlátozás alatt álló körzeteket létesíthet a védő- és megfigyelési körzetek körül vagy azokhoz csatlakozóan, a (2) bekezdésben előírt szempontok figyelembe vételével.

4. Ha a védő-, megfigyelési vagy korlátozás alatt álló további körzetek különböző tagállamok területét fedik le, az érintett tagállamok illetékes hatóságai együttműködnek az övezet létesítésekor.

17. cikk A védő- és megfigyelési körzetekben alkalmazandó intézkedések

1. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a védő- és megfigyelési körzetekben:

a) baromfi vagy más szárnyasok, azok húsa, tojása, teteme és takarmánya nyomon követését lehetővé tevő szabályokat léptessenek életbe;

b) a tulajdonosok az illetékes hatóság kérésére adjanak meg minden fontos információt a gazdaságba bevitt vagy onnan kivitt baromfiról vagy más szárnyasokról, valamint tojásokról.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy minden érintett személy teljesen tisztában legyen a védő- és megfigyelési körzetekben érvényben lévő korlátozásokkal.

Az ilyen információkat figyelmeztetésekkel, valamint a médiaforrások, mint például a sajtó és a televízió felhasználásával, vagy más megfelelő eszközzel lehet terjeszteni.

4. szakaszA védőkörzetben alkalmazandó intézkedések

18. cikk A hatósági állatorvos általi számbavétel és látogatások, valamint megfigyelés

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a védőkörzetekben:

a) minden gazdaság lehető leggyorsabban történő számbavétele;

b) a védőkörzet létesítésétől számított 7 napon belül minden gazdaságot felkeres egy hatósági állatorvos a baromfi és más szárnyasok klinikai vizsgálata céljából; és szükséges esetben a laboratóriumi vizsgálatokhoz történő mintavétel céljából; az ilyen látogatásokról és azok megállapításairól készült jegyzőkönyvet meg kell őrizni;

c) A diagnosztikai kézikönyvvel összhangban haladéktalanul további megfigyeléseket hajtanak végre a madárinfluenza védőkörzetben elhelyezkedő gazdaságokban történő továbbterjedésének azonosítására.

19. cikk A gazdaságokban alkalmazandó intézkedések

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a védőkörzetek gazdaságaiban:

a) a baromfit és más szárnyasokat szállásukon vagy olyan más helyen tartsák, ahol azokat el lehet különíteni a többi baromfival, más szárnyasokkal vagy vadon élő madarak történő érintkezés megelőzésére;

b) a tetemeket ártalmatlanítsák;

c) a valószínűleg fertőzött élő baromfi vagy más szárnyasok és hús, takarmány, trágya, hígtrágya és alom, és minden más tárgy vagy anyagok szállítására használt járműveket és felszerelést a kontaminációt követő lehető leggyorsabban takarítsák ki és fertőtlenítsék, a 49. cikknek megfelelően;

d) a gazdaságba belépő vagy onnan távozó személyzet vagy más személyek által használt, valószínűleg megfertőződött minden járművet a megfertőződés után haladéktalanul takarítsanak ki, és fertőtlenítsenek vagy kezeljenek a 49. cikknek megfelelően;

e) az illetékes hatóság engedélye nélkül a baromfitartó gazdaságba baromfi, más madár vagy háziasított egyéb állat ne legyen bevihető és onnan kivihető; ez a korlátozás nem vonatkozik azkra az állatokra, amelyeknek csak az ilyen gazdaságokban emberi lakás céljára szolgáló területre van bejárásuk, amennyiben a baromfival vagy más szárnyasokkal történő minden érintkezés kizárható;

f) haladéktalanul jelentsék az illetékes hatóságnak a megnövekedett morbiditást vagy mortalitást, vagy a gazdaság termelési adataiban bekövetkezett jelentős esést, a hatóság a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzi a szükséges vizsgálatokat;

g) a gazdaságba belépő vagy onnan távozó minden személy tartsa be a madárinfluenza terjedésének megakadályozását célzó biológiai biztonsági intézkedéseket;

h) a tulajdonos őrizze meg a gazdaságba látogató minden személy adatait a betegségmegfigyelés és -ellenőrzés lehetővé tételére, és azt az illetékes hatóság kérésére bocsássa rendelkezésre.

20. cikk A gazdaságokból a használt alom vagy trágya kivitelének és szétszórásának tilalma

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy amennyiben a hatóság nem engedélyezi, tiltott legyen a védőkörzetekben található gazdaságokból a használt alom vagy trágya kivitele és szétszórása.

Azonban engedélyezhető a trágya mozgása a biológiai biztonsági intézkedések hatálya alatt álló gazdaságokból a 1774/2002/EK rendelettel vagy a 64. cikk (1) bekezdésében említett külön szabályokkal összhangban a madárinfluenza-vírusok lehetséges jelenlétének megszüntetését szolgáló kezelésre, vagy későbbi kezelés céljából köztes tárolásra kijelölt telepekre.

21. cikk Vásárok, piacok vagy egyéb csoportosulások és vadállomány újratelepítése

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a védőkörzetekben tiltott legyen baromfi vagy más szárnyasok vásárainak, piacainak, bemutatóinak vagy egyéb csoportosulásainak rendezése.

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy ne engedjenek szabadon a védőkörzetekben baromfit vagy más szárnyasokat a vadállomány újratelepítése céljából.

22. cikk A baromfi és más szárnyasok, valamint a tojás mozgásának és szállításának tilalma

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a védőkörzetekben a gazdaságok tulajdonában álló kiszolgáló utak kivételével tiltott legyen a baromfi és más szárnyasok, tojásra készen álló baromfi, naposcsibe, keltető- és étkezési tojás, valamint tetemek közúti és vasúti szállítása.

Azonban ez a tilalom nem vonatkozik a védőkörzeten közúton vagy vasúton történő, kirakodás vagy megállás nélküli átszállításra.

23. cikk Eltérések az azonnali levágásra szánt baromfi közvetlen szállítására

Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti az azonnali levágásra szánt baromfi közvetlen szállítását, az alábbi feltételek mellett:

a) a származási gazdaságban a hatósági állatorvos elvégzi a baromfi klinikai vizsgálatát annak megelőzése céljából, hogy a magas patogenitású madárinfluenza klinikai tüneteit mutató bármely baromfit levágásra küldjenek;

b) adott esetben a származási gazdaságban a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzett laboratóriumi vizsgálatok kedvező eredménnyel zárultak;

c) a baromfit az illetékes hatóság által lepecsételt járművekben szállítják a védő- vagy megfigyelési körzetben, kivételes esetekben az azon kívül található, kijelölt vágóhídra (a továbbiakban: „kijelölt vágóhíd”) ;

d) kijelölt vágóhídért felelős illetékes hatóságot a baromfi feladása előtt erről tájékoztatják, és ezen illetékes hatóság tájékoztatja a feladás helye szerinti hatóságot a baromfi kijelölt vágóhídra történő megérkezéséről;

e) a kijelölt vágóhídon a védőkörzetből érkező baromfit külön kell tartani a többi baromfitól és a levágást a többi baromfitól külön és más időben, lehetőleg a munkanap végén kell végezni; más baromfi levágása előtt takarítást és fertőtlenítést kell végezni;

f) a hatósági állatorvos figyelembe vesz a kijelölt vágóhídon elvégzett, levágást megelőző és azt követő vizsgálatok során a madárinfluenza jelenlétére utaló bármely jelet;

g) a hús nem vehet részt Közösségen belüli vagy nemzetközi kereskedelemben és azt a 2002/99/EK[18] irányelv II. melléklet meghatározott állat-egészségügyi jelöléssel kell ellátni, ha ezen irányelv 65. cikkének (3) bekezdésében említett eljárással összhangban másként nem határoznak;

h) a kinyert húst a Közösségen belüli és nemzetközi kereskedelemre szánt hústól elkülönítve kell darabolni, szállítani és tárolni, valamint olyan módon kell felhasználni, hogy elkerüljék annak a Közösségen belüli és nemzetközi kereskedelemre szánt hússal történő keveredését, kivéve az alábbi eseteket:

i) azt a 2002/99/EK irányelv III. mellékletében meghatározott kezelésnek vetették alá; vagy

ii) a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban másként határoztak.

24. cikk Eltérések a naposcsibék közvetlen szállítása tekintetében

1. Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti a naposcsibék közvetlen szállítását az azonos tagállamban és lehetőleg a védő- és megfigyelési körzeten kívül fekvő olyan gazdaságba vagy helyiségbe, amelyben más baromfit nem tartanak, az alábbi feltételek mellett:

a) azokat az illetékes hatóság által lepecsételt járművekben szállítják;

b) megfelelő biológiai biztonsági intézkedéseket alkalmaznak a szállítás során és a rendeltetési gazdaságban;

c) a rendeltetési gazdaságot a naposcsibék megérkezése után hivatalos megfigyelés alá helyezik.

2. Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti a védő- és megfigyelési körzeteken kívül található gazdaságokból származó keltetőtojásból kikelt naposcsibék közvetlen szállítását az azonos tagállamban lévő másik gazdaságba, feltéve, hogy a feladó keltető képes biztosítani logisztikája és higiénikus munkafeltételei révén azt, hogy e tojások ne kerüljenek érintkezésbe az ilyen körzetekben található, és ennélfogva különböző egészségi státuszú baromfiállományból származó keltetőtojással és naposcsibékkel.

25. cikk Eltérések a fiatal tojóbaromfi közvetlen szállítására

Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti a fiatal tojóbaromfi közvetlen szállítását a védő- vagy megfigyelési körzeten belül található olyan gazdaságba, vagy olyan gazdaság istállójába, amelyben más baromfit nem tartanak, az alábbi feltételek mellett:

a) a származási gazdaságban a hatósági állatorvos elvégzi a baromfi és más szárnyasok, különösen a szállításra kerülők klinikai vizsgálatát;

b) adott esetben a származási gazdaságban a baromfin a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban laboratóriumi vizsgálatokat végeztek, kedvező eredménnyel;

c) a fiatal tojóbaromfit az illetékes hatóság által lepecsételt járművekben szállítják;

d) a rendeltetési gazdaságot vagy istállót a fiatal tojóbaromfi megérkezése után hivatalos megfigyelés alá helyezik.

26. cikk Eltérés a keltető- és étkezési tojás közvetlen szállítására

1. Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti a keltetőtojás közvetlen szállítását az illetékes hatóság által kijelölt, lehetőleg a védő- vagy megfigyelési körzetben lévő keltetőbe (a továbbiakban „a kijelölt keltető”), az alábbi feltételek mellett:

a) a szülőállományokat, amelyektől a keltetőtojások származnak, a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban kedvező eredménnyel megvizsgálták;

b) a keltetőtojás és csomagolása feladás előtti fertőtlenítése és e tojások visszakereshetősége biztosítható;

c) a keltetőtojásokat az illetékes hatóság által lepecsételt járművekben szállítják;

d) az illetékes hatóság utasításainak megfelelően a kijelölt keltetőben biológiai biztonsági intézkedéseket alkalmaznak.

2. Eltérve 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti az étkezési tojások közvetlen szállítását az illetékes hatóság által kijelölt csomagoló központba (a továbbiakban: „a kijelölt csomagoló központ”), feltéve, hogy azokat egyszer használatos csomagolásba csomagolják és az illetékes hatóság által megkövetelt minden biológiai biztonsági intézkedést alkalmaznak.

27. cikk Eltérés az elhullott baromfi vagy más szárnyasok közvetlen szállítására

Eltérve a 22. cikktől, az illetékes hatóság engedélyezheti az elhullott baromfi vagy más szárnyasok közvetlen szállítását, amennyiben azok szállítása ártalmatlanítás céljából történik.

28. cikk A szállítóeszközök takarítása és fertőtlenítése

1. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a 23. és 27. cikkben előírt szállításra vagy a hús szállítására használt járműveket és felszerelést a szállítást követően a lehető leggyorsabban takarítsák ki és fertőtlenítsék, a 49. cikknek megfelelően.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a madárinfluenza védőkörzeten belül található gazdaságokba tartó és onnan érkező járművek, és különösen a takarmányt szállító járművek mozgása útján történő terjedésének megakadályozására alkalmazzanak biológiai biztonsági intézkedéseket.

29. cikk Az intézkedések időtartama

1. Az e szakaszban előírt intézkedéseket a fertőzött gazdaság 49. cikknek megfelelően végzett előzetes takarítása és fertőtlenítése befejezésétől számított legalább 21 napig fenn kell tartani és mindaddig, amíg a védőkörzetben található gazdaságokban minden baromfit és más madarat a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban laboratóriumi vizsgálatoknak nem vetnek alá, a madárinfluenza esetleges jelenlétének kimutatására.

2. Ha az e szakaszban említett intézkedéseket az e cikk (1) bekezdésében előírtak szerint többé már nem tartják fenn, a korábbi védőkörzetben a 30. cikkben megállapított intézkedéseket kell alkalmazni egészen addig, amíg azokat a 31. cikkben előírtak szerint tovább már nem kell alkalmazni.

5. SZAKASZ A MEGFIGYELÉSI KÖRZETBEN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

30. cikk A megfigyelési körzetben alkalmazandó intézkedések

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a megfigyelési körzetekben:

a) minden baromfitartó gazdaság lehető leggyorsabban történő számbavétele;

b) a baromfi, fiatal tojóbaromfi, naposcsibe, keltető- és étkezési tojás megfigyelési körzeten belüli mozgásának megtiltása, amennyiben azt nem engedélyezi az illetékes hatóság, amely biztosítja, hogy megfelelő biológiai biztonsági intézkedéseket alkalmazzanak a madárinfluenza terjedésének megelőzésére; ez a tilalom nem vonatkozik a megfigyelési körzeten át közúton vagy vasúton történő, kirakodás vagy megállás nélküli átszállításra;

c) a baromfi, fiatal tojóbaromfi, naposcsibe valamint keltető- és étkezési tojás mozgásának megtiltása a megfigyelési körzeten kívül fekvő gazdaságokba, vágóhidakra vagy csomagoló központokba; azonban az illetékes hatóság engedélyezheti az alábbiak közvetlen szállítását:

i) a vágóbaromfinak egy kijelölt vágóhídra szállítása, a 23. cikk a) pontja alapján történő azonnali levágás céljaira;

ii) fiatal tojóbaromfinak ugyanabban a tagállamban olyan gazdaságba szállítását, amelyben nincs más baromfi; ezt a gazdaságot a fiatal tojóbaromfi érkezését követően hivatalos megfigyelés alá kell helyezni;

iii) naposcsibék szállítását:

- az azonos tagállamban lévő olyan gazdaságba vagy olyan gazdaság istállójába, amelyben más baromfit nem tartanak, feltéve, hogy megfelelő biológiai biztonsági intézkedéseket alkalmaznak és a gazdaságot a szállítást követően hivatalos megfigyelés alá helyezik, vagy

- bármely más gazdaságba, ha azok a védő- és megfigyelési körzeteken kívül fekvő baromfitartó gazdaságokból származó keltetőtojásból keltek ki, feltéve, hogy a feladó keltető logisztikája és biológiailag biztonságos munkafeltételei révén képes biztosítani azt, hogy e tojások nem kerültek érintkezésbe az e körzetekben található baromfiállományokból származó, és ennélfogva más egészségügyi státuszú más keltetőtojással vagy naposcsibékkel;

iv) keltetőtojások szállítása a kijelölt keltetőbe; a tojást és csomagolását feladás előtt fertőtleníteni kell és biztosítani kell azok visszakereshetőségét;

v) étkezési tojás szállítása a kijelölt csomagoló központokba, feltéve, hogy azokat egyszer használatos csomagolásba csomagolták, biológiai biztonsági intézkedések alkalmazásával, az illetékes hatóság utasításainak megfelelően;

d) a megfigyelési körzetben található gazdaságokba belépő vagy onnan távozó minden személy tartsa be a madárinfluenza terjedésének megelőzését célzó, megfelelő biológiai biztonsági intézkedéseket;

e) a valószínűleg fertőzött élő baromfi vagy más szárnyasok, tetemek, takarmány, trágya, hígtrágya és alom, és minden egyéb tárgy vagy anyag szállítására használt járműveket és felszerelést a kontaminációt követően a lehető leggyorsabban ki kell takarítani és fertőtleníteni kell, a 49. cikknek megfelelően;

f) az illetékes hatóság engedélye nélkül a baromfitartó gazdaságba nem vihető be baromfi, más madár vagy más háziasított állat; ez a korlátozás nem vonatkozik azon állatokra, amelyeknek csak az ilyen gazdaságokban emberi lakás céljára szolgáló területekre van bejárásuk, és amennyiben a baromfival vagy más szárnyasokkal történő minden érintkezés kizárható;

g) haladéktalanul jelenteni kell az illetékes hatóságnak a megnövekedett morbiditást vagy mortalitást, vagy a gazdaság termelési adataiban bekövetkezett jelentős esést, a hatóság a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzi a szükséges vizsgálatokat;

h) tilos a használt alom vagy trágya elszállítása vagy szétszórása, amennyiben az illetékes hatóság azt nem engedélyezte; a megfigyelési körzetben fekvő gazdaságból a trágya mozgását biológiai biztonsági intézkedések mellett engedélyezni lehet a 1774/2002/EK rendelettel vagy a 64. cikk (1) bekezdésében említett külön szabályokkal összhangban a madárinfluenza-vírusok lehetséges jelenlétének megszüntetését szolgáló kezelésre, vagy későbbi kezelés céljából köztes tárolásra kijelölt telepekre;

i) tiltott vásárok, piacok, bemutatók vagy baromfi vagy más szárnyasok egyéb csoportosulásainak tartása;

j) baromfit vadállomány újratelepítésére nem engednek szabadon.

31. cikk Az intézkedések időtartama

Az e szakaszban előírt intézkedéseket a fertőzött gazdaság 49. cikknek megfelelő előzetes takarítása és fertőtlenítése befejezésének napjától számítva legalább 30 napig kell fenntartani és addig, amíg a megfigyelési körzetben található gazdaságokban a madárinfluenza lehetséges jelenlétének kimutatása érdekében a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban el nem végezték a laboratóriumi vizsgálatokat.

6. SZAKASZ A TOVÁBBI KORLÁTOZÁS ALATT ÁLLÓ KÖRZETEKBEN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

32. cikk A további korlátozás alatt álló körzetekben alkalmazandó intézkedések

1. Az illetékes hatóság elrendelheti, hogy a 4. és 5. szakaszban előírt némely vagy minden intézkedést alkalmazzanak a 16. cikkben előírt további korlátozás alatt álló körzeteken belül (a továbbiakban: „további korlátozás alatt álló körzetek”).

2. Az illetékes hatóság elrendelheti a további korlátozás alatt álló körzetekben található gazdaságok és kockázatnak kitett más területek megelőző kiürítését, a baromfi vagy más szárnyasok 93/199/EGK tanácsi irányelvvel összhangban történő levágása vagy leölése útján.

E gazdaságok újratelepítésének az illetékes hatóság utasításainak megfelelően kell történnie.

3. Az (1) és (2) bekezdésben előírt intézkedéseket alkalmazó tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

4. A Bizottság az érintett tagállamokkal közösen felülvizsgálja a helyzetet, a bizottságon belül pedig a lehető leggyorsabban.

5. A 90/424/EGK tanácsi határozatnak megfelelően elfogadandó határozatok sérelme nélkül a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet elfogadni további megfigyelési, biológiai biztonsági és védelmi intézkedéseket a madárinfluenza terjedésének megakadályozására.

7. szakaszeltérések és biológiai biztonsági intézkedések

33. cikk Eltérések

1. Az illetékes hatóság a kockázatértékelés alapján eltéréseket adhat a 4. és 5. szakaszban előírt intézkedések alól a magas patogenitású madárinfluenza keltetőben való megállapítása esetén.

2. Az illetékes hatóság eltérések adhat a 18. cikk b) és c) pontjában, a 22. cikkben és a 30. cikk b), c) és f) pontjában előírt intézkedések alól a magas patogenitású madárinfluenza nem kereskedelmi célú gazdaság/kedvtelésből tartott madarakat tartó gazdaságban, cirkuszban, állatkertben, vadasparkban, tudományos célokból baromfi vagy más szárnyasok tartására, vagy veszélyeztetett faj, vagy hivatalosan nyilvántartott ritka baromfi- vagy madárfaj megőrzése céljaira szolgáló bekerített területen történő kitörése esetén.

3. Eltérve a 4. és 5. szakasztól, a magas patogenitású madárinfluenza kitörése esetén a tagállamok a kockázatértékelés alapján külön intézkedéseket vezethetnek be a versenygalambok védő- és megfigyelési körzetekbe, azokból és azokon belüli mozgása vonatkozásában.

4. Az (1), (2) és (3) bekezdésekben előírt eltéréseket csak akkor lehet megadni, ha az ilyen eltérések nem veszélyeztetik a járványvédelmet és a Közösség alapvető érdekeit.

5. Az (1), (2) és (3) bekezdésekben előírt eltéréseket adó tagállamok erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

6. A Bizottság minden esetben az érintett tagállammal együtt vizsgálja felül a helyzetet, és a bizottságon belül a lehető leggyorsabban.

Az (1), (2) és (3) bekezdésben előírt bármely eltérés megadásának figyelembe vételével a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban intézkedéseket lehet elfogadni a madárinfluenza terjedésének megelőzésére.

34. cikk Biológiai biztonsági intézkedések

1. A madárinfluenza terjedésének megelőzésére az illetékes hatóság a 4., 5. és 6. szakaszban előírt intézkedéseken túlmenően elrendelheti kiegészítő biológiai biztonsági intézkedések végrehajtását a védő- és megfigyelési körzetekben és a további korlátozás alatt álló körzetekben lévő gazdaságokban, valamint az érintett tagállam különleges baromfitartó termelőegységeiben és más szárnyasokat tartó termelőegységeiben.

Ezen intézkedések magukban foglalhatják a takarmányellátást, tojásgyűjtést, a baromfi vágóhídra szállítását, az ártalmatlanítandó tetemek összegyűjtését végző járművek vagy személyek, vagy az egyéb személyzet, az állatorvosok vagy a mezőgazdasági felszerelést szállító személyek mozgásának korlátozását.

2. Az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket elfogadó tagállamok erről haladéktalanul értesítik a Bizottságot.

3. A Bizottság az érintett tagállammal közösen vizsgálja felül a helyzetet, és a bizottságon belül a lehető leggyorsabban.

4. A 90/424/EGK tanácsi határozatnak megfelelően elfogadandó határozatok sérelme nélkül, a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet elfogadni további megfigyelési, biológiai biztonsági és védelmi intézkedéseket a madárinfluenza terjedésének megakadályozására

8. Szakasz A MAGAS PATOGENITÁSÚ MADÁRINFLUENZA GAZDASÁGOKON ÉS SZÁLLÍTÓESZKÖZÖN KÍVÜLI EGYES HELYEKEN FENNÁLLÓ GYANÚJA ÉS MEGÁLLAPÍTÁSA ESETÉN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

35. cikk A magas patogenitású madárinfluenza gazdaságokon és szállítóeszközön kívüli egyes helyeken fennálló gyanított jelenléte

Amennyiben a magas patogenitású madárinfluenza jelenlétének gyanúja vagy megállapítása vágóhidakon, szállítóeszközön vagy állat-egészségügyi határállomásokon áll fenn, az illetékes hatóság haladéktalanul vizsgálatot indít a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban a jelenlét megállapítására vagy annak kizárására.

36. cikk A vágóhidakon alkalmazandó intézkedések

1. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy amennyiben a magas patogenitású madárinfluenza gyanúja vágóhídon áll fenn vagy azt ott megállapítják, a kockázatértékelés alapján a vágóhídon lévő minden baromfit a lehető leggyorsabban, hivatalos felügyelet mellett leöljenek vagy levágjanak.

Amennyiben a baromfit levágják, húsukat hivatalos felügyelet mellett elkülönítve kell tartani, amíg a 35. cikkben előírt vizsgálatok mellett a magas patogenitású madárinfluenza jelenlétének megállapítására vagy kizárására irányuló további vizsgálatokat befejezik.

2. Ha a magas patogenitású madárinfluenzát megállapítják, a fertőzött baromfi vagy más szárnyasok húsát és a valószínűleg fertőzött húst hivatalos felügyelet mellett ártalmatlanítani kell.

37. cikk Az állat-egészségügyi határállomásokon vagy szállítóeszközön alkalmazandó intézkedések

1. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a magas patogenitású madárinfluenza állat-egészségügyi határállomásokon vagy szállítóeszközön fennálló gyanúja vagy megállapítása esetén, kockázatértékelés alapján az állat-egészségügyi határállomáson vagy a szállítóeszközben lévő minden baromfit és más madarat a lehető leggyorsabban, hivatalos felügyelet mellett megfelelő helyre továbbítsanak leölésük vagy levágásuk céljából.

Azonban az illetékes hatóság dönthet az állat-egészségügyi határállomáson lévő azon baromfi és más szárnyasok leölésének vagy levágásának mellőzéséről, amelyek nem érintkeztek a fertőzöttségre gyanús baromfival vagy más szárnyasokkal.

Amennyiben a baromfit levágják, azok húsát hivatalos felügyelet mellett elkülönítve kell tartani addig, amíg a 35. cikkben előírt vizsgálatok mellett a magas patogenitású madárinfluenza jelenlétének megállapítására vagy kizárására szolgáló további vizsgálatokat be nem fejezik.

2. Ha a magas patogenitású madárinfluenzát megállapítják, a fertőzött baromfi vagy más szárnyasok tetemét és a valószínűleg fertőzött húst a lehető leggyorsabban, hivatalos felügyelet mellett ártalmatlanítani kell.

38. cikk A vágóhidakon, állat-egészségügyi határállomásokon vagy szállítóeszközön alkalmazandó kiegészítő intézkedések

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy amennyiben vágóhídon, állat-egészségügyi határállomáson vagy szállítóeszközön a magas patogenitású madárinfluenza gyanúja áll fenn vagy azt megállapítják, a következő kiegészítő intézkedéseket alkalmazzák:

a) ne vigyenek be baromfit vagy más madarat a vágóhídra, az állat-egészségügyi határállomásra vagy a szállítóeszközre legalább a b) pontban előírt és a 49. cikknek megfelelő takarítás és fertőtlenítés befejezését követő 24 óráig; állat-egészségügyi határállomások esetében a bevitel tilalmát más állatokra is ki lehet terjeszteni;

b) az épületek, felszerelés és járművek takarítása és fertőtlenítése a hatósági állatorvos felügyelete mellett, a 49. cikknek megfelelően történjen;

c) végezzenek járványügyi vizsgálatot;

d) alkalmazzák a 7. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedéseket a fertőzött baromfi vagy tetemek származási gazdaságában és a kontaktgazdaságokban;

e) ha a járványügyi vizsgálat mást nem jelez, a 35. cikkben előírt további vizsgálatokat és a 11. cikkben előírt intézkedések alkalmazzák a származási gazdaságban;

f) a madárinfluenza-vírusizolátumot a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban vessék alá laboratóriumi eljárásnak a vírus altípusának azonosítása céljából

V. FEJEZET

AZ ALACSONY PATOGENITÁSÚ MADÁRINFLUENZA KITÖRÉSE ESETÉN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

1. szakasz A gazdaságokban alkalmazandó intézkedések

39. CIKK Az illetékes hatóság által alkalmazandó intézkedések

1. A 7. cikk (2) bekezdésének a), b), c), e), g) és h) pontjában előírt intézkedések sérelme nélkül az illetékes hatóság biztosítja, hogy az alacsony patogenitású madárinfluenza kitörése esetén kockázatértékelés alapján és legalább az V. mellékletben meghatározott szempontok figyelembe vételével tegyék meg az e cikk (2)-(6) bekezdésében előírt intézkedéseket.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a gazdaságból hivatalos felügyelet mellett és a madárinfluenza terjedését megelőző módon minden baromfit és olyan fajba tartozó minden más madarat távolítsanak el, amelyben az alacsony patogenitású madárinfluenzát megállapították.

A kiürítést ki lehet terjeszteni a gazdaságban lévő más szárnyasokra is, az általuk a madárinfluenza továbbterjedése vonatkozásában képviselt kockázat alapján, valamint a járványügyi vizsgálat alapján a kontaktgazdaságnak tekinthető más gazdaságokra is.

A kiürítés előtt baromfi vagy más madár a gazdaságba nem vihető be és onnan nem vihető ki, az illetékes hatóság által engedélyezett esetek kivételével.

3. A (2) bekezdés alkalmazásában a kiürítést a 93/119/EGK irányelvvel összhangban kell végezni és az illetékes hatóság dönti el, hogy a baromfit vagy más szárnyasokat:

a) a lehető leggyorsabban leöljék, vagy

b) biológiai biztonsági intézkedések alkalmazása esetén a kijelölt vágóhídon levágják.

4. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következőket hivatalos felügyelet mellett ártalmatlanítják:

a) tetemek, és

b) a gazdaságban lévő keltetőtojások.

5. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket tegyék meg:

a) a gazdaságban az alacsony patogenitású madárinfluenza gazdaságba történő behurcolása és az ezen irányelvben előírt intézkedések megtétele közötti időben összegyűjtött keltetőtojásokat lehetőség szerint keressék vissza és hivatalos megfigyelés mellett keltessék ki;

b) az alacsony patogenitású madárinfluenza gazdaságba történő behurcolása és az ezen irányelvben előírt intézkedések megtétele közötti időben begyűjtött tojásból kikelt baromfit helyezzék hivatalos megfigyelés alá és a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban végezzék el a vizsgálatokat;

c) a gazdaságban lévő és a kiürítésig a gazdaságban termelt étkezési tojást a (2) bekezdésben előírt módon szállítsák a kijelölt csomagoló központba, kezeljék vagy ártalmatlanítsák;

d) a valószínűleg fertőzött minden dolgot vagy anyagot a hatósági állatorvos utasításainak megfelelően kezeljék, vagy ártalmatlanítsák;

e) a valószínűleg fertőzött trágyát, hígtrágyát és almot a 49. cikknek megfelelően kezeljék;

f) a kiürítés után a baromfi és más szárnyasok elszállásolására használt épületeket, a valószínűleg fertőzött felszerelést és a tetemek, takarmány, trágya, hígtrágya, és alom vagy valószínűleg fertőzött minden más dolog vagy anyag szállítására használt járműveket a lehető leggyorsabban takarítsák ki és fertőtlenítsék, a 49. cikknek megfelelően;

g) az illetékes hatóság engedélye nélkül a gazdaságba ne vigyenek be vagy onnan ne vigyenek ki háziasított állatokat, a kizárólag az emberi lakás céljára szolgáló területekre bejárással rendelkező állatok kivételével;

h) az alacsony patogenitású madárinfluenza elsődleges kitörése esetében a vírusizolátumot a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban laboratóriumi vizsgálatoknak vessék alá a vírus altípusának azonosítására; a vírusizolátumot az 52. cikk (1) bekezdésében előírt módon, a lehető leggyorsabban küldjék be a közösségi referencialaboratóriumba;

i) folytassanak le járványügyi vizsgálatot.

6. Az illetékes hatóság kiegészítő óvintézkedéseket hozhat az alacsony patogenitású madárinfluenza terjedésének megelőzésére, beleértve a tojás sorsának és kezelésének és a kinyert hús kezelésének meghatározását, feltéve, hogy a (3) bekezdés b) pontjában előírt eljárást betartják.

7. A (2), (4) és (5) bekezdésekben előírt intézkedéseket alkalmazó tagállamok erről értesítik a Bizottságot.

40. cikk Eltérések egyes helyek vonatkozásában

1. Az illetékes hatóság eltéréseket adhat a 39. cikk (2) bekezdésében és a 39. cikk (4) bekezdésének b) pontjában előírt intézkedések alól az alacsony patogenitású madárinfluenza nem kereskedelmi célú gazdaságban/kedvtelésből tartott madarakat tartó gazdaságban, cirkuszban, állatkertben, kedvtelésből tartott madarakat árusító üzletben, vadasparkban, tudományos célokból baromfi vagy más szárnyasok tartására, vagy a veszélyeztetett fajok, vagy hivatalosan nyilvántartott, ritka baromfi- vagy madárfaj megőrzése céljaira szolgáló bekerített területen történő kitörése esetén, feltéve, hogy az ilyen eltérések nem veszélyeztetik a járványvédelmet és a Közösség alapvető érdekeit.

2. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy az (1) bekezdésben előírt eltérés megadásakor az eltérés által érintett baromfit és más szárnyasokat:

a) elkülönítve tartsák a többi baromfitól vagy más szárnyasoktól, és adott esetben a vadon élő madaraktól;

b) további megfigyelésnek és a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban vizsgálatnak vessék alá, míg a laboratóriumi vizsgálatok azt nem jelzik, hogy többé már nem képviselnek jelentős kockázatot az alacsony patogenitású madárinfluenza további terjedése szempontjából; és

c) ne vigyék el a származási gazdaságukból, levágásuk vagy:

i) az illetékes hatóság utasításainak megfelelően az azonos tagállamban található másik gazdaság; vagy

ii) a rendeltetési hely szerinti tagállammal kötött megállapodás alapján másik tagállamban lévő másik gazdaságba történő szállítás kivételével.

3. Az illetékes hatóság az alacsony patogenitású madárinfluenza keltetőkben való kitörései esetén, kockázatértékelés alapján eltéréseket adhat a 39. cikkben előírt intézkedések némelyike vagy mindegyike alól.

4. A tagállamok részletes szabályokat határoznak meg az (1) és (3) bekezdésben előírt eltérések alkalmazására, számításba véve az elnyerhető állat-egészségügyi garanciákat, és rendelkeznek megfelelő helyettesítő intézkedésekről.

5. A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az (1) és (3) bekezdéssel összhangban adott minden eltérésről.

6. A Bizottság az érintett tagállammal közösen felülvizsgálja a helyzetet, és a bizottság keretében a lehető leggyorsabban.

7. Az (1) bekezdésben előírt minden adott eltérést figyelembe véve, a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban intézkedéseket lehet elfogadni a madárinfluenza terjedésének megelőzésére.

2. SZAKASZ AZ ALACSONY PATOGENITÁSÚ MADÁRINFLUENZA KÜLÖN TERMELÉSI EGYSÉGEKBEN ÉS KONTAKTGAZDASÁGOKBAN TÖRTÉNő KITÖRÉSE ESETÉN ALKALMAZANDÓ INTÉZKEDÉSEK

41. cikk Az alacsony patogenitású madárinfluenza külön termelési egységekben történő kitörése esetén alkalmazandó intézkedések

1. Az alacsony patogenitású madárinfluenza olyan gazdaságban történő kitörése esetén, amely két vagy több külön termelési egységből áll, az illetékes hatóság eltéréseket engedélyezhet a 39. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedések alól az egészséges baromfit tartó termelési egységek számára, feltéve, hogy az ilyen eltérések nem veszélyeztetik a járványvédelmet és a Közösség alapvető érdekeit.

2. A tagállamok állapítják meg az (1) bekezdésben előírt eltérések alkalmazásának részletes szabályait, számításba véve az elnyerhető állat-egészségügyi garanciákat, és megfelelő helyettesítő intézkedéseket hoznak.

3. A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az (1) bekezdéssel összhangban megadott minden eltérésről.

4. A Bizottság az érintett tagállammal közösen felülvizsgálja a helyzetet, a bizottságon belül pedig a lehető leggyorsabban.

5. Az (1) bekezdésben előírt minden megadott eltérés figyelembe vételével, a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban intézkedéseket lehet elfogadni a madárinfluenza terjedésének megelőzésére.

42. cikk A kontaktgazdaságokban alkalmazandó intézkedések

1. A járványügyi vizsgálat alapján, az illetékes hatóság dönti el, hogy egy gazdaság kontaktgazdaságnak minősül-e.

Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a 7. cikk (2) bekezdésében előírt intézkedéseket mindaddig alkalmazzák a kontaktgazdaságokra, amíg a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban az alacsony patogenitású madárinfluenza jelenlétét ki nem zárják.

2. A járványügyi vizsgálat alapján az illetékes hatóság alkalmazza a 39. cikkben előírt intézkedéseket a kontaktgazdaságokra, különösen, ha a kontaktgazdaság olyan területen fekszik, ahol magas a baromfiállomány sűrűsége.

A 39. cikkben előírt intézkedések kontaktgazdaságokra történő alkalmazásakor figyelembe veendő főbb szempontokat a IV. melléklet állapítja meg.

3. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a baromfiból leölésekor a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban vegyenek mintákat, az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírus e kontaktgazdaságokban való jelenlétének megállapítására vagy kizárására.

3. SZAKASZ KORLÁTOZÁS ALATT ÁLLÓ KÖRZETEK LÉTESÍTÉSE

43. cikk Korlátozás alatt álló körzetek létesítése az alacsony patogenitású madárinfluenza kitörése esetében

Az alacsony patogenitású madárinfluenza kitörését követően az illetékes hatóság haladéktalanul létrehoz egy korlátozás alatt álló körzetet, a gazdaság körüli legalább 3 km sugarú körben.

44. cikk A korlátozás alatt álló körzetben alkalmazandó intézkedések

1. Az illetékes hatóság biztosítja, hogy a következő intézkedéseket alkalmazzák a korlátozás alatt álló körzetben:

a) minden baromfitartó gazdaság lehető leggyorsabban történő számbavétele;

b) a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban laboratóriumi vizsgálatok elvégzése, legalább a gazdaság körüli 1 km sugarú körben elhelyezkedő gazdaságokban.

c) a baromfi és más szárnyasok, fiatal tojóbaromfi, naposcsibe valamint keltető- és étkezési tojások korlátozás alatt álló körzeten belüli minden mozgásának engedélyhez és az illetékes hatóság által megfelelőnek tartott más védelmi intézkedésekhez kötése; ez a korlátozás nem vonatkozik a korlátozás alatt álló körzeten közúton vagy vasúton, kirakodás vagy megállás nélkül történő átszállításra;

d) a baromfi és más szárnyasok, fiatal tojóbaromfi, naposcsibe és keltető- valamint étkezési tojás mozgásának megtiltása a korlátozás alatt álló körzetből, a körzet létesítését követő első 15 nap során, kivéve, ha az illetékes hatóság engedélyezi az alábbiak közvetlen szállítását:

i) vágóbaromfi szállítása az ugyanazon tagállamban lévő vágóhídra;

ii) fiatal tojóbaromfi szállítása az ugyanazon tagállamban hivatalos megfigyelés alatt álló olyan gazdaságba, amelyben más baromfit nem tartanak; e gazdaságot a fiatal tojóbaromfi megérkezését követően hivatalos megfigyelés alá kell helyezni;

iii) naposcsibék szállítása:

- az ugyanazon tagállamban található olyan gazdaságba, vagy olyan gazdaság istállójába, amelyben más baromfit nem tartanak, feltéve, hogy megfelelő biológiai biztonsági intézkedéseket alkalmaznak és a gazdaságot hivatalos megfigyelés alá helyezik a szállítást követően; vagy

- ha azok olyan keltetőtojásból keltek ki, amely a korlátozás alatt álló körzeten kívüli baromfitartó gazdaságokból származik, bármely más gazdaságba, feltéve, hogy a keltető logisztikája és biológiailag biztonságos munkafeltételei révén biztosítani képes, hogy korlátozás alatt álló körzet baromfiállományából származó, és ennélfogva különböző egészségügyi státuszú keltetőtojással vagy naposcsibékkel való bármiféle érintkezés kizárt;

iv) keltetőtojás szállítása a kijelölt keltetőbe; a tojást és csomagolását feladás előtt fertőtleníteni és e tojások visszakereshetőségét biztosítani kell;

v) étkezési tojás szállítása a csomagoló központba, feltéve, hogy azokat egyszer használatos csomagolásba csomagolták, biológiai biztonsági intézkedések alkalmazásával, az illetékes hatóság utasításainak megfelelően;

e) a tetemek ártalmatlanítása;

f) a korlátozás alatt álló körzetben lévő gazdaságokba belépő vagy onnan távozó minden személlyel a madárinfluenza terjedésének megelőzését célzó, megfelelő biológiai biztonsági intézkedések betartatása;

g) a valószínűleg fertőzött élő baromfi vagy más szárnyasok, takarmány, trágya, hígtrágya és alom és minden más dolog vagy anyag szállításához használt járműveket és felszerelést a kontaminációt követően a lehető leggyorsabban történő kitakarítása és fertőtlenítése, a 49. cikknek megfelelően;

h) az illetékes hatóság engedélye nélkül baromfi, más szárnyasok vagy a háziasított emlősök fajai nem vihetők be a baromfit tartó gazdaságba és onnan nem vihetők ki; ez a korlátozás nem vonatkozik a háziasított emlősök fajaira, amelyeknek csak az ilyen gazdaságokban emberi lakás céljára szolgáló területekre van bejárásuk és amennyiben a baromfival vagy más szárnyasokkal történő érintkezés kizárható;

i) haladéktalanul jelentik az illetékes hatóságnak a megnövekedett morbiditást vagy mortalitást, vagy a gazdaság termelési adataiban bekövetkezett jelentős esést, a hatóság a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzi a szükséges vizsgálatokat;

j) a használt alom vagy trágya elszállításának vagy szétszórásának megtiltása, amennyiben az illetékes hatóság azt nem engedélyezte; a korlátozás alatt álló körzetben fekvő gazdaságból a trágya mozgását biológiai biztonsági intézkedések mellett engedélyezni lehet a 1774/2002/EK rendelettel vagy a 64. cikk (1) bekezdésében említett külön szabályokkal összhangban a madárinfluenza-vírusok lehetséges jelenlétének megszüntetését szolgáló kezelésre, vagy későbbi kezelés céljából köztes tárolásra kijelölt telepekre;

k) az illetékes hatóság engedélye nélkül a vásárok, piacok, bemutatók vagy baromfi egyéb csoportosulásai tartásának megtiltása;

l) vadállomány újratelepítésére baromfi vagy más szárnyasok szabadon engedésének szüneteltetése.

2. Az illetékes hatóság a kockázatértékelés alapján további intézkedéseket vezethet be az e szakaszban előírt intézkedéseken túlmenően és erről tájékoztatja a Bizottságot.

3. A (2) bekezdésben említett intézkedések figyelembe vételével a 65. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban további intézkedéseket lehet elfogadni a madárinfluenza terjedésének megelőzésére.

45. cikk Az intézkedések időtartama

Az e szakaszban előírt intézkedéseket:

a) legalább 21 napig fenn kell tartani a fertőzött gazdaság 49. cikknek megfelelően történő előzetes takarítása és fertőtlenítése befejezésének időpontját követően, és mindaddig, amíg az illetékes hatóságok az alacsony patogenitású madárinfluenza terjedésének kockázatát elhanyagolhatónak nem tartják, a korlátozás alatt álló körzetben elvégzett vizsgálatok alapján és a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzett laboratóriumi vizsgálatok, valamint a kockázatértékelés alapján; vagy

b) legalább 42 napig a kitörés megállapítását követően, és mindaddig, amíg az illetékes hatóságok az alacsony patogenitású madárinfluenza terjedésének kockázatát elhanyagolhatónak nem tartják, a korlátozás alatt álló körzetben elvégzett vizsgálatok alapján és a diagnosztikai kézikönyvvel összhangban elvégzett laboratóriumi vizsgálatok, valamint a kockázatértékelés alapján.

46. cikk Eltérések

1. Amennyiben az alacsony patogenitású madárinfluenzát keltetőben állapítják meg, az illetékes hatóság a kockázatértékelés alapján eltérhet a 43. és 44. cikkben előírt némely vagy minden intézkedéstől.

2. Az illetékes hatóság eltéréseket adhat a 43. cikkben és a 44. cikk c), d), h) és i) pontjában előírt intézkedések alól az alacsony patogenitású madárinfluenza nem kereskedelmi célú gazdaságban/kedvtelésből tartott madarakat tartó gazdaságban, cirkuszban, állatkertben, kedvtelésből tartot