Az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 105. cikkében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás módosítására irányuló kérelem közzététele

(2020/C 152/05)

Ez a közzététel az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 98. cikke alapján jogot keletkeztet a kérelem elleni felszólalásra, amely a közzététel időpontjától számított két hónapon belül tehető meg.

A TERMÉKLEÍRÁS MÓDOSÍTÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

„Rioja”

PDO-ES-A0117-AM06

A kérelem benyújtásának időpontja: 2018.9.24.

1. A módosításra vonatkozó szabályok

Az 1308/2013/EU rendelet 105. cikke – Nem kisebb jelentőségű módosítás

2. A módosítás leírása és indokolása

2.1. Helyesbítés

A termékleírás (alkalmazandó követelmények) 8. szakasza b.7.1. pontja második bekezdésének szövegében felfedezett hiba kijavítása. Ez az egységes dokumentumot nem érinti.

A szöveg a következőképpen változik:

„A minősítési folyamatot minden egyes homogén szállítmány vagy tétel esetében el kell végezni a »Rioja« oltalom alatt álló eredetmegjelölés viselésére jogosult borokra vonatkozó, a Szabályozó Tanács által meghatározott szabályokkal összhangban”.

2.2. Az egyes fehérszőlőfajtákra vonatkozó korlátozások megszüntetése

A termékleírás 3.b.1. pontját, a „FEHÉR” és „ROZÉ” címsort, valamint az egységes dokumentum „Konkrét borászati eljárások” című 2.5.1. pontját módosítani kell.

Törölni kell azt a sort, amely szerint a fehér és a rozé borok esetében a Chardonnay, a Sauvignon Blanc és a Verdejo fajták nem dominálhatnak a végtermékben.

A „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés Szabályozó Tanácsa 2008-ban és 2009-ben kibővítette a borkészítéshez engedélyezett fehér- és kékszőlőfajták körét. Ez egy stratégiai döntés volt, amelyet a Rioja borokra vonatkozó 2005–2020-as stratégiai tervben szereplő, a piaci lehetőségek fényében megfogalmazott egyik ajánlást követve hoztak meg.

A Rioja fehérborok jellemzőinek megőrzése érdekében a Szabályozó Tanács úgy döntött, hogy a Chardonnay, a Sauvignon Blanc és a Verdejo fajta nem dominálhat a végtermékben. A Szabályozó Tanács szerint ezen fajták felhasználása kiegészítő jegyeket kölcsönözne a bor karakterének, és lehetővé tenné az e szőlőfajták termesztésével és kezelésével kapcsolatos ismeretek gyarapítását.

A döntés üzleti szempontból sikeres volt, mivel a riojai fehérborok minőségének elismertsége nőtt, és a piaci átlagnál jóval magasabb növekedési rátát sikerült elérni.

Mindezeket figyelembe véve a „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés Szabályozó Tanácsa a 2016. november 11-i plenáris ülésén úgy döntött, hogy eltörli a Chardonnay, a Sauvignon Blanc és a Verdejo fajtának a végtermékben való részarányára vonatkozó korlátozást, mivel az e fajták felhasználásával készült borok nagyon kelendőek a piacon, és bizonyítottan alkalmasak a minőségi kezelésre.

2.3. A címkén feltüntethető új „Viñedo singular” [dűlőszelektált] kifejezés és használati feltételei

A termékleírás számos pontját (3.b.3., 4., 5., 8.b.1., 8.b.3.4., 8.b.4.1., 8.b.4.3., 8.b.5.2., 8.b.5.3., 8.b.5.5., 8.b.6.2., 8.b.6.3., 8.b.6.4., 8.b.7.3., 8.b.9., 8.b.10.3., 8.b.10.5., 8.b.10.9.) és az egységes dokumentum egyes pontjait (a feldolgozott mennyiségről szóló 2.5.1. pont, a 2.5.2. pont, a 2.6. pont utolsó bekezdése és a címkézésről szóló 2.9. pont) módosítani kell a „viñedo singular” [egyetlen szőlőültetvényről származó, azaz dűlőszelektált] kifejezés használati feltételeinek bevezetése miatt.

Figyelembe véve a fogyasztók azon igényét, hogy a címke több információt tartalmazzon a bor eredetéről; a piaci szereplők azon érdekét, hogy a meghatározott eredetű, kizárólag egy bizonyos helyről származó borokat népszerűsítsék; továbbá a meglévő borkínálat megfelelő szervezésének és standardizálásának, valamint esetleges kibővítésének szükségességét: célszerűnek tűnt meghatározni (a 6/2015. sz. törvény negyedik kiegészítő rendelkezésének keretében) az olyan, kisebb földrajzi egységekből származó borok elismerésének feltételeit, amelyek – Rioja esetében – viselhetik a „viñedo singular” vagyis a dűlőszelektált jelölést.

E célból az elmúlt két évben több javaslatot is kidolgoztak, és elemezték a lehetséges alternatívákat. Szakértők véleményét kérték ki, és a legkisebb részleteket is megvitatták. Mindennek eredményeképp egy olyan szabályozás született, amely figyelembe veszi a már létező kategóriák sikerét, és ezekre építve nyújt információkat egyes fogyasztók igényeinek kielégítése érdekében.

Ezekben az egyedi dűlőkben biztosítani kell a termőegyensúlyt és a szőlőtőkék korlátozott növekedési erélyét, és olyan minőségi követelményeket kell teljesíteni, amelyek az eredettel együtt garantálják a kiváló minőséget.

Ezen egyensúly biztosítása érdekében eljárásokat határoztak meg, valamint előírták a visszakövethetőség garantálását. Korlátozásokat írtak elő a szőlőtőkék kora, hozama, a termesztési gyakorlatok, a szüret és a feldolgozás tekintetében is. Az érzékszervi vizsgálat szigorúbb lett, és a szőlőültetvénnyel való kapcsolatnak egy bizonyos időn át fenn kell állnia.

A dűlőszelektált borok megjelenésével bővül a Rioja borok kínálata, ez pedig minden kétséget kizáróan növelni fogja vezető, úttörő OEM-ként való elismertségét, és a véleményvezérek és véleményformálók körében kivívott népszerűségét.

2.4. Változások a „Reserva” és a „Gran Reserva” hagyományos megjelölés használatára vonatkozó feltételekben

A termékleírás 3.C. pontjában „A »Reserva« hagyományos megjelölésre vonatkozóan” és „A »Gran Reserva« hagyományos megjelölésre vonatkozóan” címsorokat módosítani kell. Ez az egységes dokumentumot nem érinti.

A vörös „Reserva” borok esetében minimumidőszakot vezetnek be a palackos érlelésre, a vörös „Gran Reserva” borok esetében pedig ezt az időt lerövidítik, tiszteletben tartva azonban azokat a minimális időtartamokat, melyeket a spanyol jogszabályi előírások ezen hagyományos megjelölések használatára vonatkozóan meghatároznak.

A „Reserva” hagyományos kiegészítő megjelölésnek – a 2015. május 12-i 6/2015. sz. törvényben, illetve a „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölésben foglalt – fogalommeghatározása még nem állapított meg minimumidőszakot a palackos érlelésre vonatkozóan. A palackos érlelés időtartama a borász belátására volt bízva, aki maga dönthette el, hogy a bor mikor érte el a megfelelő egyensúlyt és a szóban forgó kategóriára jellemző tulajdonságokat. A borgazdaságokban szállításra felcímkézett, valamint az értékesítési pontokon beszerzett borok érzékszervi ellenőrzésének eredményeire figyelemmel a szabályozók úgy döntöttek, hogy egyértelműen javítaná a minőséget, ha a vörösbor esetében előírnának egy minimális időtartamot a palackos érlelésre, figyelembe véve a fogalommeghatározásban megállapított teljes minimális érlelési időszakot – ez összhangban lenne a folyamatos fejlődésre való törekvéssel is, amely iránt Rioja mindig is elkötelezett volt. A „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés Szabályozó Tanácsa ezért a 2016. november 11-i plenáris ülésén úgy döntött, hogy a vörös „Reserva” borokra vonatkozóan 6 hónapos minimális palackos érlelési időt határoz meg, amelyre legalább egy év hordóban érlelést követően kerül sor. A teljes érlelési folyamatnak legalább 36 hónapig kell tartania.

A „Gran Reserva” hagyományos kiegészítő megjelölésnek a „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés termékleírásában szereplő meghatározása kissé rugalmatlan a „Gran Reserva” boroknak a 2015. május 12-i 6/2015. sz. törvényben szereplő meghatározásához képest, ugyanis a palackban érlelésre 36 hónapos minimumidőszakot ír elő, 24 hónap hordóban érlelést követően. A fentebb említett spanyol törvény szerint a vörös „Gran Reserva” boroknál a hordóban érlelésnek legalább 18 hónapig kell tartania, a palackban érlelés minimális időtartamát azonban nem határozza meg. A Rioja termékleírása szigorúbb feltételeket szab meg a „Gran Reserva” esetében, ugyanis a bornak legalább 24 hónapig kell a hordóban érlelődnie, hogy ezáltal változatosabb és expresszívebb borok jöjjenek létre, az optimális minőség biztosítása mellett. A palackos érlelés minimális időtartamát az új módosítással 24 hónapra csökkentették – ez azonban még mindig hosszabb, mint amit az említett spanyol törvény előír, hiszen az nem is határoz meg ilyen időtartamot –, az azonban nem változott, hogy a hordóban történő és a palackos érlelés ideje együttesen legalább 60 hónap kell, hogy legyen. A „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés Szabályozó Tanácsa a 2016. november 11-i plenáris ülésén úgy döntött, hogy a „Gran Reserva” megjelölést azok a vörösborok viselhetik, amelyeket legalább 60 hónapig érleltek a borászati üzemben, ebből legalább 24 hónapot hordóban, és legalább 24 hónapot palackban.

2.5. Az oltalmazott termékek köre új kategóriával, a minőségi pezsgővel bővült

Az ezen új termékkategóriára vonatkozó követelmények és kapcsolata beillesztése céljából a termékleírás számos pontját (2., 2.a.1., 2.a.2., 2.a.4., 2.a.5., 2.a.6., 2.a.7., 2.a.8., 2.b., 3.b.1., 3.b.2., 3.b.3., 3.b.4., 3.c., 7., 8.b.5.1., 8.b.7.2., 8.b.9., 8.b.10.3.) és az egységes dokumentum 2.3, 2.4, 2.5.1, 2.8 és 2.9 pontját (címkézés) módosítani kell.

A piaci adatok azt mutatják, hogy a pezsgők rendkívül népszerűek voltak az elmúlt években. Mivel a „Rioja” OEM mindig is piacorientált volt, ezt a lehetőséget mindenképpen ki kell aknázni. A spanyol OEM-ek termékleírásaiban a legtöbb esetben pezsgők is szerepelnek, tehát a „Rioja” termékleírás ez irányú kiegészítése semmiképpen nem tekinthető átgondolatlan vagy logikátlan lépésnek.

Figyelembe véve a csendes borokra vonatkozóan meghatározott szigorú minőségi előírásokat, a cél egy felsőkategóriás pezsgő létrehozása, és ez az oka az élesztő- és cukortartalomra vonatkozó korlátozásoknak (Brut, Extra Brut és Brut Nature). A hagyományos pezsgőkészítési eljárás alkalmazása és a 15 hónapos minimális érlelési időszak is ezt bizonyítja.

2.6. Területek és települések borai

A termékleírás több pontját (2.a.1., 8.b.9., 8.b.10.3., 8.b.10.10.) és az egységes dokumentum egyes pontjait (2.6. pont: a „Rioja Baja”„Rioja Oriental”-ra változott, 2.8, 2.9 pont: címkézés) módosítani kell azon feltételek bevezetése céljából, amelyeket a boroknak teljesíteniük kell ahhoz, hogy egyes területek vagy települések nevét viselhessék.

Az alterület fogalmát a terület fogalma váltja fel, és a már meglévő három (al)terület továbbra is fennmarad. Az egyiknek azonban megváltozik a neve („Rioja Baja” helyett „Rioja Oriental” lesz). Ezentúl fel lehet tüntetni a bor címkéjén annak a településnek a nevét, ahonnan származik.

A Szabályozó Tanács plenáris ülése frissítette a területmegjelölésre vonatkozó szabályokat (az alterületek megnevezése azért változott, hogy jobban kifejezze azt a Rioja által hangsúlyozni kívánt elgondolást, hogy nagyobb entitásról van szó, mint a három alterület vagy a kisebb földrajzi egységek), valamint frissítette a városok és egyéb települések megjelölésére vonatkozó szabályt is ezen települések ismertebbé tétele és a boraik népszerűsítése érdekében. Ez a lépés a piaci szereplők, a véleményformálók és a végső fogyasztók igényeinek is megfelel, akik szerették volna, ha a címke több információt tartalmaz, mivel a „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés alá tartozó borokból jelenleg nagyon sokféle van forgalomban. Az ilyen területi jelölésekkel ellátott borok kiegészítik azokat a hagyományos és sikeres borokat, amelyek különböző helyekről származó borok házasításával készülnek.

A nyomonkövethetőségi eljárás 1998-ban meghatározott szabályaihoz képest – amelyek lehetővé tették a települések nevének vagy a „Rioja Alta”, „Rioja Alavesa” vagy „Rioja Baja” megjelölésnek a címkén való feltüntetését – a Szabályozó Tanács most egy lépéssel tovább ment, gondolva az olyan helyzetekre is, amikor a borászok egymással határos területeken termesztenek szőlőt. Ezért mostantól kezdve a felhasznált szőlő legfeljebb 15 %-a a fentebb említett kisebb területi egységeken kívülről is származhat, amennyiben teljesülnek ezen feltételek. A követelmény egy meghatározott idejű elköteleződés lesz a szőlőültetvény részéről, a fenntarthatóság előmozdítása és a spekuláció elkerülése érdekében. A 15 %-os tűréshatár az uniós jog által megengedett határon belül van.

Szintén új fejlemény, hogy megnövekedett a címke azon része, amelyen a település vagy a terület (korábban alterület) nevét fel lehet tüntetni. Mostanáig az volt az előírás, hogy a címke ezen része legfeljebb kétharmada lehet a „Rioja” feliratot tartalmazó résznek. Mostantól kezdve azonban ugyanakkora méretű is lehet, mint a Rioja nevet tartalmazó rész, csupán annyi a követelmény, hogy nem lehet feltűnőbb annál.

Rioja továbbra is bővíti a termékkategóriái körét, mivel elkötelezett a folyamatos fejlődés iránt, és folyamatosan törekszik arra, hogy erősítse pozícióját, amelyet a minőségi borok nemzetközi piacán az egyik meghatározó régióként betölt. A meglévő termékpaletta ezen osztályozása olyan követelményeket állapít meg, amelyek lehetővé teszik a termékek minőségének és a címkén feltüntetett jelölések pontosságának garantálását.

2.7. Változás a rozé borok színének intenzitásában

A termékleírás 2.a.3. pontját módosítani kell, ez azonban nem teszi szükségessé az egységes dokumentum módosítását.

Mostantól a rozé borok színe kevésbé intenzív is lehet.

A „Rioja” OEM alá tartozó minőségi pezsgőkre vonatkozóan megállapított intenzitási tartományt figyelembe véve, az egységesség érdekében célszerű ugyanazon kategóriákat alkalmazni a rozé pezsgőkre, mint a csendes rozé borokra, lefedve azonban azokat a kevésbé intenzív színű borokat is, melyek iránt manapság nagy a kereslet a fogyasztók körében.

2.8. Azon időpontok változása, amelyektől kezdődően az érlelési időszakot számítják

A termékleírás 3.c. pontját módosítani kell, ez azonban nem teszi szükségessé az egységes dokumentum módosítását.

Már nem említik, hogy a „Crianza” hagyományos jelölést viselő borok esetében az érlelési időszakot mely időponttól kell számítani. A Szabályozó Tanács felhatalmazást kapott arra, hogy ezekről megállapodjon.

A változtatás oka az, hogy az elmúlt években a szüret korábban kezdődött. Megállapították, hogy emiatt a borkészítés ideje is előbbre tolódott, és a bor hamarabb került a hordókba. Ez pedig azt jelentette, hogy az érlelési idő számításának a termékleírás szerinti kezdete már nem felelt meg a valóságnak.

Azt is megállapították, hogy a jelenlegi körülményekre és a fenti indokokra tekintettel az ugyanezen szakaszban meghatározott október 1-jei időpontot előbbre kell hozni az érlelési folyamathoz előírt két naptári év számításakor.

Az OEM irányításáért felelős szerv a saját hatáskörében megállapodhat erről a kérdésről, hogy a jövőben esetlegesen megváltozó körülményekhez rugalmasan alkalmazkodni lehessen.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Rioja

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

5. Minőségi pezsgő

4. A bor(ok) leírása

Fehér- és rozé borok (száraz és félszáraz)

Fehérborok: Szalmasárga, citruszöld árnyalattal, tiszta és csillogó. Aromája zöld gyümölcsöket, virágokat és zöldségeket idéz, melyek a szőlőfajtára is jellemzőek. Mérsékelten savas, friss érzetű.

Rozé borok: Eperrózsaszín, enyhe málnaszín árnyalattal (a Crianza esetében lazacszín), csillogó, tiszta. Piros bogyós gyümölcsöket idéző aroma, virágos jegyekkel. A savasság és a gyümölcsösség egyensúlyban van, a bor friss érzetet kelt a szájban.

Az aromák az érlelési folyamat során mindkét esetben keverednek a tölgyfahordó aromáival (vaníliás, pörkölt és füstös jegyek), a savasság pedig jól integrálódik a pörkölt fás jegyekkel.

— Az alkoholtartalom az alterületektől és az érleléstől függően változik.

— Az egyévesnél idősebb boroknál nagyobb fokú az illékonyság.

— A maximális SO2-tartalom 180 mg/l, ha a cukortartalom 5 g/l-nél kisebb.

— Az itt nem érintett határértékekre a hatályos jogszabályi előírásokat kell alkalmazni. Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 10,5 Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 13,3 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 240

Fehér- és rozé borok (félédes és édes)

Fehérborok: Szalmasárga, citruszöld árnyalattal, tiszta és csillogó. Aromája zöld gyümölcsöket, virágokat és zöldségeket idéz, melyek a szőlőfajtára is jellemzőek. Mérsékelten savas, a fajtától függően friss és édes érzetű.

Rozé borok: Eperrózsaszín, enyhe málnaszín árnyalattal (a Crianza esetében lazacszín), csillogó, tiszta. Piros bogyós gyümölcsöket idéző aroma, virágos jegyekkel. Egyensúly a savasság/gyümölcsösség között, a fajtától függően friss és édes érzetet kelt a szájban.

Az aromák az érlelési folyamat során mindkét esetben keverednek a tölgyfahordó aromáival (vaníliás, pörkölt és füstös jegyek), a savasság pedig jól integrálódik a pörkölt fás jegyekkel.

— Az alkoholtartalom az alterületektől és az érleléstől függően változik.

— Az egyévesnél idősebb boroknál nagyobb fokú az illékonyság.

— A maximális SO2-tartalom 180 mg/l, ha a cukortartalom 5 g/l-nél kisebb.

— Az itt nem érintett határértékekre a hatályos jogszabályi előírásokat kell alkalmazni. Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 10,5 Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 25 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 240

Vörösborok (száraz és félszáraz)

A fiatal borok bíborszínűek, lilás árnyalattal; A „Crianza” borok barnásvörösek és meggyvörösek; A „Reserva” borok meggyvörösek, rubin árnyalattal; A „Gran Reserva” borok rubinvörösek, vörösesbarna árnyalatokkal. Illatjellemzők: intenzív gyümölcsös, a szőlőfajtára jellemző és virágos illat, a „Crianza” borok esetében pirított tölgyfás aromákkal. A „Reserva” és a „Gran Reserva” borok összetettebbek, fűszeres aromákkal. Ízjellemzők: gazdag ízvilág, kiegyensúlyozott sav-, alkohol- és tannintartalommal. Az érleléssel a bor még simábbá válik, és hosszabban érezhető az utóíz.

— Az alkoholtartalom határai a területektől és az érleléstől függően változnak.

— Illékonyság: Az egyévesnél idősebb száraz borok esetében legfeljebb 1 g/l 10 térfogatszázalékig, 10 térfogatszázalék felett pedig 0,06 g/l minden egyes újabb alkoholfok után.

— SO2: Legfeljebb 140 mg/l, ha a cukortartalom kevesebb, mint 5 g/l.

— Az itt nem érintett határértékekre a hatályos jogszabályi előírásokat kell alkalmazni. Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 11,5 Minimális összes savtartalom 3,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 13,3 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 180

Minőségi pezsgő (fehér vagy rozé)

Olyan bor, amelyben folyamatosan szabadul fel a szén-dioxid, amely fogyasztáskor apró buborékok formájában látható.

A minőségi pezsgő – akárcsak a házasított alapbora az első erjesztés után – tiszta, nincsenek benne lebegő részecskék, színe pedig a sárga vagy a rózsaszín valamilyen árnyalata.

Aromája friss és a gyümölcsös, az aroma komplexitása annak köszönhető, hogy a második erjesztés során borseprőn érlelik. Ez leginkább a „Reserva” és a „Gran Añada” változatnál észrevehető. Mentesnek kell lennie minden hibától, különösen az oxidációból vagy redukcióból eredő hibáktól.

— Az itt nem érintett határértékekre a hatályos jogszabályi előírásokat kell alkalmazni.

A maximális tényleges alkoholtartalom 13 % térfogatszázalék.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 11 Minimális összes savtartalom 5,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 10,83 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 140

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

Művelési gyakorlat

Úgy tekintik, hogy a szőlő a negyedik növekedési ciklustól kezdődően terem megfelelő szőlőt (ezt megelőzően kizárólag engedéllyel).

Sűrűség: hektáronként legalább 2 850, de legfeljebb 10 000 szőlőtőke

Metszési és művelési módok: kehely alakra történő metszés és annak változatai, kettős kordonos művelés, csercsapos váltómetszés („vara y pulgar”, „rod and thumb”), egyes kordonos művelés, kettős Guyot-művelés (csak a Chardonnay, a Sauvignon Blanc, a Verdejo, a fehér Maturana, a fehér Tempranillo és a Turruntés esetében).

Maximális rügyterhelés: 12 rügy/tőke; Az említett fehér fajták esetében 16 rügy, a Grenache esetében 14 rügy. Kivétel lehetséges.

Öntözés: megengedett. Augusztus 15-e és a szüret között az öntözés kizárólag helyi rendszerekkel végezhető, és az öntözést a megkezdése előtt 24 órával írásban be kell jelenteni; esőztető öntözés engedéllyel lehetséges; egyéb öntözési módszerek nem engedélyezettek.

A minőségi pezsgő esetében a szőlőt kézzel kell szüretelni (a gépi szüretelés tilos).

Különleges borászati eljárás

A fajták aránya a bor típusától függ:

VÖRÖS: bogyózott szőlő esetén legalább 95 %, a fürtök egészben hagyása esetén 85 % kékszőlő.

FEHÉR: 100 % fehérszőlő.

ROZÉ: legalább 25 % kékszőlő

MINŐSÉGI PEZSGŐK (FEHÉR VAGY ROZÉ): fehér- és/vagy kékszőlőből. A rozéknak legalább 25 %-ban kell tartalmazniuk kékszőlőt.

A szőlőszínek opcionális keverésére a szállítást követően kell, hogy sor kerüljön.

A szőlő jellemzői: egészséges, a minimális alkoholtartalom vörösborok esetében 11 térfogatszázalék, fehérborok esetében 10,5 térfogatszázalék, a minőségi pezsgő esetében 9,5 térfogatszázalék.

Maximálisan készíthető mennyiség:

— 70 liter/100 kg leszüretelt szőlő borok esetében. Ez kivételes esetekben változhat bizonyos határokon belül.

— 62 liter/100 kg leszüretelt szőlő minőségi pezsgők esetében. Ez kivételes esetekben változhat bizonyos határokon belül.

— 65 liter/100 kg leszüretelt szőlő a „viñedo singular” [dűlőszelektált] jelölést viselő termékeknél. Semmilyen eltérés nem engedélyezett.

A borkészítésre vonatkozó korlátozás

Tilalmak

— A „Rioja” OEM alá tartozó borok esetében nem használható fel olyan must vagy bor, amelyet nem megfelelő préssel nyertek ki

— Folyamatos szőlőprés, centrifugás szőlőzúzó gép, a szőlő előmelegítése vagy a must vagy bor melegítése törköly jelenlétében a színezőanyag kivonása céljából

— Tölgyfadarabkák használata a bor készítése, érlelése és tárolása során

— Különböző fajta borok házasítása a házasított boroktól eltérő bor készítése céljából

Specifikus borkészítési feltételek:

— Hordós erjesztés: kizárólag fehér és rozé borok esetében alkalmazható, és a bornak legalább egy hónapig a hordóban kell maradnia.

— Szén-dioxidos héjon erjesztés (carbonic maceration) vörösborok készítésénél a fehérszőlő aránya bogyózott szőlő esetén legfeljebb 5 %, egész fürtök esetén legfeljebb 15 % lehet.

— Minőségi pezsgő a hagyományos módszerrel készül. A tirázs és a degorzsálás (seprőtlenítés) között a pezsgőnek legalább 15 hónapot kell megszakítás nélkül ugyanabban a palackban töltenie. A teljes készítési folyamatnak – a címkézést is beleértve – ugyanabban a borászati üzemben kell történnie. A második erjesztés során a tényleges alkoholtartalom nem lehet több 1,5 térfogatszázaléknál. Az expedíciós likőr nem növelheti 0,5 térfogatszázaléknál többel a tényleges alkoholtartalmat. A degorzsálás után engedélyezett a szűrés nélküli áttöltés 0,75 l-nél kisebb vagy legalább 3 l űrtartalmú üvegpalackba. A savasítás és a színtelenítés tilos.

b) Maximális hozamok

Kékszőlőfajták

6 500 kg szőlő hektáronként

Kékszőlőfajták

45,5 hektoliter hektáronként

Fehérszőlőfajták

9 000 kg szőlő hektáronként

Fehérszőlőfajták

63 hektoliter hektáronként

A „viñedo singular” [dűlőszelektált] jelölést viselő borok készítéséhez használt kékszőlő

5 000 kg szőlő hektáronként

A „viñedo singular” [dűlőszelektált] jelölést viselő borok készítéséhez használt kékszőlő

32,5 hektoliter hektáronként

A „viñedo singular” [dűlőszelektált] jelölést viselő borok készítéséhez használt fehérszőlő

6 922 kg szőlő hektáronként

A „viñedo singular” [dűlőszelektált] jelölést viselő borok készítéséhez használt fehérszőlő

44,99 hektoliter/hektár

6. Körülhatárolt földrajzi terület

RIOJA ALTA

La Rioja Autonóm Körzet

Ábalos

Alesanco

Alesón

Anguciana

Arenzana de Abajo

Arenzana de Arriba

Azofra

Badarán

Bañares

Baños de Río Tobía

Baños de Rioja

Berceo

Bezares

Bobadilla

Briñas

Briones

Camprovín

Canillas

Cañas

Cárdenas

Casalarreina

Castañares de Rioja

Cellórigo

Cenicero

Cidamón

Cihuri

Cirueña

Cordovín

Cuzcurrita de Río Tirón

Daroca de Rioja

Entrena

Estollo

Foncea

Fonzaleche

Fuenmayor

Galbárruli

Gimileo

Haro

Hervías

Herramélluri

Hormilla

Hormilleja

Hornos de Moncalvillo

Huércanos

Lardero

Leiva

Logroño

Manjarrés

Matute

Medrano

Nájera

Navarrete

Ochánduri

Ollauri

Rodezno

Sajazarra

San Asensio

San Millán de Yécora

San Torcuato

San Vicente de la Sonsierra

Santa Coloma

Sojuela

Sorzano

Sotés

Tirgo

Tormantos

Torrecilla sobre Alesanco

Torremontalbo

Treviana

Tricio

Uruñuela

Ventosa

Villalba de Rioja

Villar de Torre

Villarejo

Zarratón

Burgos Tartomány El Ternero (enklávé)

RIOJA ORIENTAL

La Rioja Autonóm Körzet

Agoncillo

Aguilar del Río Alhama

Albelda

Alberite

Alcanadre

Aldeanueva de Ebro

Alfaro

Arnedillo

Arnedo

Arrúbal

Ausejo

Autol

Bergasa

Bergasilla

Calahorra

Cervera del Río Alhama

Clavijo

Corera

Cornago

El Redal

El Villar de Arnedo

Galilea

Grávalos

Herce

Igea

Lagunilla de Jubera

Leza del Río Leza

Molinos de Ocón

Murillo de Río Leza

Muro de Aguas

Nalda

Ocón (La Villa)

Pradejón

Préjano

Quel

Ribafrecha

Rincón de Soto

Santa Engracia de Jubera (északi terület)

Santa Eulalia Bajera

Tudelilla

Villamediana de Iregua

Villarroya

Navarra Autonóm Körzet

Andosilla

Aras

Azagra

Bargota

Mendavia

San Adrián

Sartaguda

Viana

RIOJA ALAVESA

Álava tartomány

Baños de Ebro

Barriobusto

Cripán

Elciego

Elvillar de Alava

Labastida

Labraza

Laguardia

Lanciego

Lapuebla de La barca

Leza

Moreda de Alava

Navaridas

Oyón

Salinillas de Buradon

Samaniego

Villabuena de Álava

Yécora

A Lodosa településen, az Ebro jobb partján található szőlőültetvények, amelyeket 1991. április 29-én vettek fel a Szabályozó Tanács szőlőkataszterébe, a szőlőkataszterben maradnak mindaddig, amíg léteznek.

A termőterületen található települések határainak esetleges változásai nem vonhatják maguk után a nyilvántartott szőlőültetvényeknek a szőlőkataszterből való törlését.

A termőterületen belül vannak olyan kisebb földrajzi egységek, amelyeket „viñedo singular”-nak [egyedi szőlőültetvény, dűlő] neveznek. Ezek a településnél kisebb egységek, és egy kataszteri parcellából vagy több különböző parcellából állnak. A szőlőtőkéknek legalább 35 évesnek kell lenniük.

7. Fontosabb borszőlőfajták

FEHÉR GARNACHA (GRENACHE)

ALARIJE – MALVASÍA RIOJANA

ALBILLO MAYOR – TURRUNTÉS

SAUVIGNON BLANC

TEMPRANILLO

FEHÉR TEMPRANILLO

VERDEJO

VÖRÖS GRENACHE

CHARDONNAY

MACABEO – VIURA

FEHÉR MATURANA

VÖRÖS MATURANA

MAZUELA

GRACIANO

8. A kapcsolat(ok) leírása

BOR

A Rioja Altából származó szőlőből készült borok jellegében meghatározó szerepe van az Atlanti-óceáni klímának. E borok alkoholtartalma mérsékelt, és a savtartalmuk magas. Ennek következtében alkalmasak a hordós érlelésre. Ezen a területen kevesebb a napsütéses órák száma a növekedési ciklusban, mint az OEM alá tartozó délebbi területeken. A csapadék mennyisége is nagyobb, ami közvetlenül befolyásolja a savasságot. Ezek a tényezők a Sierra de Cantabria által nyújtott védelemmel együtt még jobban erősítik e borok karakterjegyeit, függetlenül attól, hogy teljes egészében e területről származnak, vagy más területről származó borral vannak házasítva. A Rioja Alavesa terület borai az Atlanti-óceáni és a mediterrán éghajlat együttes hatásának köszönhetően jóval magasabb alkoholtartalommal rendelkeznek, mint a korábban említett borok. A savasságuk is enyhébb, és többféle felhasználásra is alkalmasak, mivel azonnali fogyasztásra és érlelésre is megfelelőek. A területtől északra fekvő Sierra de Cantabria által jelentett védelem még jelentősebb. A napsütéses órák száma hasonlóan alakul, mint Rioja Altában, de a csapadék mennyisége jóval kevesebb. Sokoldalúságuk miatt e borok a házasításra is ideálisak. Végezetül, a legdélebbi területet, Rioja Orientalt kevesebb csapadék és kifejezetten mediterrán éghajlat jellemzi, ezért a többi területhez képest jóval több napsütés éri. A borok alkoholtartalma magasabb, aromájuk erősebb, és ideálisak érlelésre szánt házasított borok készítésére. Az éghajlati viszonyoknak köszönhetően ugyanakkor a borok azonnali fogyasztásra is alkalmasak lehetnek.

Három fő talajtípus jellemző. Az OEM alá tartozó terület legészakibb részén agyagos-meszes talajok találhatóak. Ezek a Rioja Alavesa és Rioja Alta között található talajok jelentik a szőlőtermesztés alapját. Rioja Alta és Rioja Oriental területén üledékes és vastartalmú agyagos talaj található; az ilyen talajon termett szőlőből készült borok kevésbé testesek, mint a fentebb említettek.

Ami a gazdasági szempontokat illeti, a régió GDP-jének 20 %-át a bortermelés adja. A bortermelés régmúltban gyökerező gyakorlata és a bornak a régióban betöltött kulcsfontosságú szerepe miatt elengedhetetlen a bortermelés fenntarthatósága. Ezért a fentebb leírt természeti feltételeket a bortermelésben teljes mértékben kiaknázzák. A borok érlelésének különleges gyakorlata miatt pedig ez az egyik olyan régió a világban, ahol a legtöbb tölgyfahordó található.

MINŐSÉGI PEZSGŐ

Bár a Rioja OEM elsősorban a csendes borairól ismert, néhány borászati üzemben a 19. század közepe óta készítenek minőségi pezsgőt hagyományos eljárással, innen ered tehát a szakértelem.

A minőségi pezsgő készítésében a két legfontosabb tényező a frissesség és a savasság. A Rioja OEM területe a Winkler-skála szerint hűvösebb éghajlatú területen található. Emiatt a növekedési ciklus rövid, és ez megfelelő fenolos érettséget eredményez magas alkoholtartalom nélkül: ezek a tulajdonságok pedig ideális alapot jelentenek a pezsgőkészítéshez.

9. További alapvető feltételek

Jogi keret:

A nemzeti jogszabályokban

A további feltétel típusa

Csomagolás a körülhatárolt földrajzi területen

A feltétel leírása

A „Rioja” oltalom alatt álló eredetmegjelölés alá tartozó borokat kizárólag a Szabályozó Tanács által nyilvántartásba vett borászati üzemekben palackozhatják. Ellenkező esetben a bor nem viselheti az eredetmegjelölést.

Erre a követelményre azért van szükség, mert a bor fogyasztáskor tapasztalt minősége kevésbé garantálható abban az esetben, ha a bort elszállították és a termelési területen kívül palackozták, mint amikor ezekre a műveletekre a termelési területen belül kerül sor. Ez a követelmény a Rioja borok kiváló hírnevének megóvására szolgál a borok különleges jellemzőinek és minőségének szigorúbb ellenőrzése révén. Az oltalom alatt álló eredetmegjelölést védi, amelyből az összes termelő hasznot húz. A határozatot az Európai Unió Bíróságának 2000. május 16-i ítélete megerősítette.

Jogi keret

A nemzeti jogszabályokban

A további feltétel típusa

A címkézésre vonatkozó kiegészítő rendelkezések

A feltétel leírása

A „RIOJA” szót jól láthatóan kell feltüntetni, és közvetlenül a „RIOJA” felirat alatt az alábbi elemeknek kell szerepelniük: a „Denominación de Origen Calificada” (oltalom alatt álló eredetmegjelölés) kifejezés; a Szabályozó Tanács bélyegzőnyomata; a védjegy; és a nyilvántartásba vett borászati üzem neve, cégneve, vagy kereskedelmi neve.

A „barrica” (hordó) és a „madera” (fa) kifejezés nem szerepelhet az olyan borok reklámanyagában és címkéjén, amelyek esetében az érlelés nem zajlott le teljesen.

Valamely terület vagy település nevének használata akkor engedélyezett, ha a bor készítéséhez felhasznált szőlő onnan származik, és a bor készítésére, érlelésére (adott esetben) és palackozására is ott került sor. A bor készítéséhez használt szőlőnek azonban legfeljebb 15 %-a származhat olyan nyilvántartásba vett szőlőültetvényekről, amelyek a bort készítő borászati üzem településével vagy területével közvetlenül szomszédos településen találhatóak, és igazolni kell, hogy ez a 15 % legalább 10 egymást követő éven át kizárólagos alapon a bort készítő borászati üzem rendelkezésére áll.

A minőségi pezsgő esetében a „Método Tradicional” [hagyományos módszer] kifejezésnek közvetlenül a cukortartalom alatt kell szerepelnie, és a betűméret nem lehet nagyobb a „Rioja” névhez használt betűméretnél.

A kötelező információkat feltüntető címkén a „Método Tradicional” [hagyományos módszer] kifejezés betűmérete nem lehet kisebb 0,3 cm-nél.

A „viñedo singular” [dűlőszelektált] kifejezésnek közvetlenül a védjegyként bejegyzett kifejezés alatt kell szerepelnie, a betűk mérete és vastagsága pedig nem lehet nagyobb, mint a „Rioja” szó betűié, és a színe nem lehet feltűnőbb.

A termékleíráshoz vezető link

http://www.mapama.gob.es/es/alimentacion/temas/calidad-agroalimentaria/calidad-diferenciada/dop/htm/dop_rioja.aspx

(1) HL L 347., 2013.12.20., 671. o.