[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.7.2009

COM(2009) 374 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

2008. évi jelentés a versenypolitikáról {SEC(2009) 1004}

Bevezető

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

2008. évi jelentés a versenypolitikáról {SEC(2009) 1004 }

Bevezető

1. Ebben az évben először a versenypolitikáról szóló éves jelentés olyan fejezettel gazdagodik, amely a versenypolitika területén kiemelt fontosságúnak tekintett témára összpontosít. Az erre az évre választott téma a „kartellek és fogyasztók”.

2. E jelentés első szakasza áttekintést kíván nyújtani arról, milyen módon fejlesztették tovább és alkalmazták általában a versenypolitikai eszközöket, nevezetesen a trösztellenes szabályozást, valamint az összefonódásokra és állami támogatásokra vonatkozó szabályokat. A második pont azt mutatja be, hogy a fenti és egyéb eszközöket hogyan alkalmazták egyes kiválasztott ágazatokban. A harmadik szakasz az elmúlt évben kialakított, fogyasztókkal kapcsolatos tevékenységeket tekinti át. A negyedik szakasz az Európai Versenyhatóságok Hálózatán (ECN) belüli és a nemzeti bíróságokkal folytatott együttműködést tekinti át, míg az ötödik fejezet a nemzetközi tevékenységeket tárgyalja. Végül, a hatodik fejezet röviden bemutatja az intézményközi együttműködést.

3. Az Európában 2008-ban tapasztalt, meglehetősen nehéz pénzügyi és gazdasági körülményeknek, és azoknak az európai vállalkozások életképességére gyakorolt hatásának köszönhetően az ez évi jelentés különös figyelmet fordít a megmentési célú és szerkezetátalakítási intézkedések Európai Bizottság általi értékelésére. Az Európai Parlament is kifejtette erre irányuló kérelmét a 2006. és 2007. évi versenypolitikáról szóló jelentéssel foglalkozó állásfoglalásában[1].

4. További információ a részletes bizottsági szolgálati munkadokumentumban és a Versenypolitikai Főigazgatóság honlapján[2] található.

Középpontban: Kartellek és fogyasztók

5. A kartellek elleni küzdelem központi szerepet játszik annak biztosításában, hogy egy megfelelően működő versenyrendszer előnyei eljussanak egy adott termék- vagy szolgáltatáspiac végfogyasztójához. A kartellek a versenyjog egyik legsúlyosabb megsértésének minősülnek. A résztvevőket megvédik a versenytől, ezáltal lehetővé teszik számukra, hogy emeljék az árakat, korlátozzák a teljesítményt, és felosszák a piacokat. Ennek eredményeként a pénz rossz helyre kerül, a fogyasztókat a magasabb árakon keresztül megkárosítják, valamint szűkül a termékek és szolgáltatások választéka.

6. Az olyan ügyek, mint a banánkartell[3] mutatnak rá arra, hogy a végfogyasztót érő hatás közvetlen lehet, ha a végfogyasztó a termék beszerzője vagy a szolgáltatás igénybe vevője. A fogyasztási cikkek kartellek által rögzített magasabb árait azok érzik meg, akik e mindennapos termékeket és szolgáltatásokat megvásárolják. A Bizottság és a tagállami versenyhatóságok jogérvényesítési intézkedése megállítja ezt az árnövelést, megakadályozva annak jövőbeni folytatódását, és eltántorítva a vállalatokat az ilyen magatartástól.

7. Azokon a piacokon is, ahol a közvetlen vevők ipari ügyfelek – ahol a versenyjog megsértésére az ellátási lánc korábbi szakaszában kerül sor – a fogyasztók számára végül előnyös az e kartellekkel szembeni küzdelem. A Car Glass -ügyben[4] például az érintett termék az a járműipari üveg volt, amelyet a fogyasztók a személygépkocsi részeként vagy a javítás során vásároltak meg. Az alkatrészekre, mint például az üvegre alkalmazott árnövelés az egész gépkocsi, illetve az egész javítás árát befolyásolja. A versenyből eredő alacsonyabb árak előnyéből a fogyasztók nem részesülhetnek. A fogyasztót még akkor is érheti kár, ha a bekerülő termék magasabb árát a gyártó a végtermék értékesítése előtt átvállalja, például ha ennek eredményeként más szolgáltatásokat fognak vissza, vagy kevesebb pénzt fordítanak innovációra és jobb jövőbeni termékek fejlesztésére. Jóllehet az áremelések összege akár alacsony is lehet, ezek az emelések együttesen befolyásolhatják az innovációt, a termékeket vagy a szolgáltatásokat érintő nagyberuházásokat. A verseny előnyei így elvesznek, és végső soron az általános jóléten esik csorba.

8. A fent említett példák igazolják, hogy miért is lényeges, hogy a Bizottság fellépjen a kartellek felszámolása és megelőzése érdekében. Amikor a Bizottság megtiltja a versenyellenes magatartást, és megbírságolja a kartell tagjait, végső célja nemcsak az, hogy e tagokat a múltbéli cselekményekért büntesse, hanem mindenekelőtt az, hogy minden vállalatot eltántorítson a versenyellenes magatartás folytatásától vagy annak megkezdésétől. A Bizottság saját maga nem érintett az egyedi esetekben a fogyasztóknak járó kártérítések érvényesítésében. A bizottsági határozatokat követő kártérítési kereseteket a nemzeti bíróságokhoz lehet benyújtani (a részletek tekintetében lásd az EK trösztellenes szabályainak megsértésén alapuló kártérítési keresetekről szóló fehér könyv[5] 11. fejezetét, amely konkrét szakpolitikai javaslatokat fogalmaz meg a tényleges kártérítést jelenleg korlátozó akadályok leküzdésére).

9. A bírságok kiszabásának megelőző hatása szélesebb körű, mint a tényleges egyedi eset. Bírságolási politikája révén a Bizottság a versenyjog betartásának kultúráját a teljes vállalkozói réteg szintjén ösztönzi. Így, jóllehet a jogsértéshez vezető cselekményt egyének követik el egy szervezet vagy leányvállalat kisebb egységén belül, a társaság szintjén kiszabott bírság rávilágít a vezetők és a vezetőség, az igazgatótanács és a részvényesek felelősségére, hogy komolyan vegyék a versenyjogot és törekedjenek a bármely tag által a csoport bármely tevékenységi körét érintően elkövetett jogsértés megelőzésére. Ily módon a kartellbírság valószínűleg az ágazat szélesebb körében fejt ki hatást, mindazok körében, akik vélhetően értesülnek az esetről és a kartell-megállapodások megkötéséhez társuló kockázatokról. Végül, a Bizottság magasabb bírságot szab ki az ismételt jogsértőkre: ha a versenyjogot ugyanaz a vállalat több ízben is megsérti, egyértelmű, hogy a jogkövetés kultúrájával kapcsolatos üzenetet nem vették komolyan, ezért erőteljesebb eltántorításra van szükség. A Car Glass -ügyben például a Bizottság a Saint-Gobain társaság bírságait 60%-kal növelte meg, mivel visszaeső jogsértő volt, és korábban már két kartellért bírságolták meg a síküveg-ágazatban[6]. Az ilyen jelek egyértelműen kiemelik a jogkövetés fontosságát, minthogy a folytatólagos vagy újabb jogsértés magasabb bírságot von maga után.

10. A Bizottság számtalan módon deríthet fényt kartellekre, elemzi a piacot versenyellenes magatartás után kutatva, vagy különböző forrásokból gyűjt be bizonyítékot. E bizonyítékok közvetlenül a fogyasztóktól is érkezhetnek, vagy a jogsértő vállalatok egyéb ügyfeleitől. Ezzel párhuzamosan bizonyítékot szolgáltathatnak olyan a vállalathoz kötődő magánszemélyek is, akik „árulkodni akarnak”, vagy maguktól a kartelltagoktól is, akik élnek az engedékenységi program lehetőségével. Az erőteljes kartellszankciók ugyanis arra ösztönözhetik őket, hogy álljanak el a titkos megállapodástól, és működjenek együtt a Bizottsággal az engedékenységi programban azáltal, hogy terhelő bizonyítékot szolgáltatnak. A rendelkezések e körének nem az a célja, hogy egyes jogsértők számára lehetővé tegye a jogsértésért járó bírság elkerülését; ellenkezőleg, magasabb célt tűz ki maga elé, amely abban áll, hogy véget vessen a káros társasági megállapodásoknak, és lehetővé tegye azok célzott kivizsgálását.

11. A 2006. évi engedékenységi program értelmében az a vállalat, amely elsőként szolgáltat bizonyítékot teljes mértékben mentesülhet a bírságok alól. Ez az előny rendkívüli mértékben ösztönöz a kartellek „hallgatási fogadalmának” megtörésére. A Candle Waxes kartellben az első olyan társaság, amely információt szolgáltatott a Bizottságnak, teljes mentességet kapott, és három másik kartelltagnak pedig csökkentették a bírságát aszerint, hogy mikor adtak át információt, valamint hogy milyen mértékben működtek együtt. A kedvezményes bánásmód előfeltétele ugyanis, hogy a vállalkozások átadjanak minden, birtokukban lévő bizonyítékot, és így segítsék a kartell meglétét bizonyítani.

12. 2008-ban a Bizottság tovább folytatta a kartellekkel szembeni erőteljes jogérvényesítést, és 34 társaságot bírságolt meg[7], mintegy 2 271 millió eurót szabott ki 7 kartell-ügyben[8]. Kartellügyekben az eddigi legmagasabb bírságot a Car Glass -ügyben állapította meg a Bizottság, ennek összege 1 383 millió euró volt.

13. 2008-ban a bizottsági szolgálatok általános becsléseket is készítettek a kartellek által a gazdaságban okozott kárról. A bizottsági szolgálatok 18 olyan kartellt tekintettek át, amelyek 2005 és 2007 között bizottsági határozatok tárgyát képezték, valamint megvizsgálták az érintett piacok nagyságát, a kartellek élettartamát, és a becsült árnövelés nagyon konzervatív feltételezését. 5–15%-os árnövelést feltételezve, az okozott kár 4–11 milliárd eurót tehetett ki e 18 kartell tekintetében. Az árnövelés skálájának középpontját – 10%-ot – alapul véve adódik a fogyasztók e kartellek általi megkárosításának 7,6 milliárd eurós összege, amely egy igen óvatos becslés. Valószínűleg ez a szám is túl alacsony. Valójában a témával foglalkozó gazdasági szakirodalom szerint az átlagos árnövelés elérheti akár a 20–25%-ot is.

14. Ezen felül, ez a számadat nem veszi figyelembe az elrettentésnek és a jogkövetés vállalkozások körében történő előmozdításának előnyeit, amelyeket a tiltó határozatok és a bírságok kiszabása révén értek el. A kartellekkel szembeni erőteljes jogérvényesítés biztosítja, hogy azok a kartellek, amelyek egyébként megalakulnának, elálljanak ettől. Az Office of Fair Trading (a Tisztességes Kereskedelem Hivatala – OFT) széles körű felmérést végzett e témában. A felmérés kifejti, hogy minden egyes felderített kartell eredményeként öt kartell nem jött létre vagy szűnt meg. Ez a feltételezés arra utal, hogy a 2005 és 2007 közötti 18 kartellhatározattal további, valószínűleg mintegy 60 milliárd euró megtakarítás keletkezhetett.

1. ESZKÖZÖK

1.1. Trösztellenes intézkedések – az EK-Szerződés 81. és 82. cikke

1.1.1. A szabályok és a politika alakítása

15. Április 2-án a Bizottság elfogadta az EK trösztellenes szabályainak megsértésére épülő kártérítési keresetekről szóló fehér könyvet [9] , amely egy folyamatban lévő bizottsági politikai projekt része.

16. Az Európai Bíróság kimondta, hogy az EU-jog szerint bármely magánszemély követelhet kártérítést az elszenvedett kárért, ha ok-okozati összefüggés áll fenn a kár és az EK-Szerződés 81. cikkében tiltott megállapodás vagy magatartás között[10]; a Bizottság azonban azt állapította meg, hogy a gyakorlatban a trösztellenes jogsértések sértettjei csak nagyon ritkán kapnak kártérítést.

17. A fehér könyv konkrét javaslatokat terjeszt elő az olyan akadályok leküzdésére, amelyek jelenleg gátolják a tényleges kártérítést, és ezzel egyidejűleg biztosítja az európai jogrendszerek és hagyományok tiszteletben tartását. Az ajánlások egyensúlyt teremtenek mind a felperes, mind az alperes jogai és kötelezettségei között, és biztosítékokat tartalmaznak a per során tapasztalható visszaélésekkel szemben. Az elsődleges célkitűzés a kártérítés javítása valamennyi károsult számára. Ugyanakkor a hatékonyabb kompenzációs mechanizmusok önmagukban jótékony elrettentő hatással is járnak. A Bizottság szándékában áll egy nem kötelező erejű iránymutatás kidolgozása a trösztellenes ügyekben keletkező kár számszerűsítésére, annak érdekében, hogy e számításokat megkönnyítse.

18. A kartellellenes jogérvényesítésben olyan új mechanizmust vezettek be, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy egyszerűsített eljárásban rendezze a kartellügyeket. A vitarendezési csomag , amely 2008. június 1-jén lépett hatályba, egy bizottsági rendeletből[11] áll, amelyet az új rendszert részletesen kifejtő bizottsági közlemény[12] kísér. Amennyiben a vállalatok, miután látták a bizottsági aktákban a bizonyítékokat, úgy döntenek, hogy elismerik a kartellban való részvételüket, jogsértésük pontos jellegét és az azzal kapcsolatos felelősségüket, a felekre kiszabott bírság 10%-kal csökken. A vitarendezés célja az igazgatási eljárások egyszerűsítése, és eredménye az lehet, hogy kevesebb bizottsági forrást kell a közösségi bíróságok előtti kartellügyekre fordítani, ami bizottsági erőforrásokat szabadít fel, és ezeket más kartellügyekre, illetve új vizsgálatokra lehet fordítani.

19. December 3-án a Bizottság kiadta az erőfölényben lévő vállalkozások versenykorlátozó visszaélő magatartásával kapcsolatos bizottsági jogérvényesítési prioritásokról szóló iránymutatást. A Bizottság kiemelten üldözi az erőfölényben lévő vállalkozások olyan versenykorlátozó magatartását, amellyel valószínűleg a fogyasztókat is megkárosítják. Az iránymutatás megállapítja azt az elemzési keretet, amelyet a Bizottság annak meghatározásához használ, hogy egy erőfölényben lévő vállalkozás versenykorlátozó magatartása megkárosítja-e a fogyasztókat. Az iránymutatás tartalmaz egy általános részt, amely meghatározza az EK-Szerződés 82. cikkével kapcsolatos jogérvényesítési prioritásokat megállapító, hatásközpontú megközelítés fő elveit, és ezt az általános elemzési keretet alkalmazza a versenykorlátozó magatartás leggyakoribb formáira, úgymint a kizárólagossági megállapodások, árengedmények, árukapcsolás és csomagban történő eladás, felfaló politika, szállítás megtagadása és árprés. Ez biztosítja a bizottsági beavatkozást kiváltó körülmények átláthatóságát és előreláthatóságát, és mindenekelőtt, ami még fontosabb, ennek kell eltántorítania az erőfölényben lévő vállalkozásokat attól, hogy bizonyos típusú magatartásokat tanúsítsanak.

20. Emellett, 2008-ban a Bizottság megkezdte, illetve folytatta a vertikális megállapodásokra alkalmazandó csoportmentességi rendelet[13], a gépjárművekre vonatkozó csoportmentességi rendelet[14] és a biztosítási ágazatban alkalmazandó csoportmentességi rendelet [15]felülvizsgálatát.

1.1.2. A szabályok alkalmazása

21. Ami a trösztellenes szabályok kartellügyekre történő alkalmazását illeti, 2008-ban a Bizottság 34 vállalkozást[16] bírságolt meg hét kartellügyben[17], összesen 2 271 millió euró értékben. A Bizottság az egy adott kartellügyre vonatkozó eddigi legmagasabb bírságot a Car Glass- ügyben szabta ki, a bírság összege 1 383 millió euro volt.

22. Ami a trösztellenes szabályok nem kartellügyekre történő alkalmazását illeti, a Bizottság egy júliusi határozatában[18] megtiltotta a Szerzői Jogvédő Szervezetek Nemzetközi Szövetsége (CISAC) tagjai körébe tartozó az EGT-ben működő közös jogkezelő szervezeteknek, hogy tagsági korlátozásokat és kizárólagossághoz kapcsolódó záradékokat tartsanak fenn kétoldalú kölcsönös megállapodásaikban, és hogy összehangolt magatartást tanúsítsanak e megállapodások területi hatályának meghatározását illetően.

23. Ami az erőfölénnyel való visszaélést illeti, egy 2007 márciusi, a Microsoft -ügyben tett kifogásközlést követően a Bizottság február 27-én olyan határozatot fogadott el, amelyben megállapította, hogy a Microsoft nem teljesítette azt kötelezettségét, hogy ésszerű és megkülönböztetésmentes feltételek mellett teljes körű és pontos információt szolgáltat az interoperabilitásra vonatkozóan. A Bizottság 899 millió euró végleges bírságot szabott ki a Microsoftra[19]. A Microsoft volt a versenypolitika történetének első olyan vállalata az EU-ban, amelyre kényszerítő bírságot szabtak ki a Bizottság egy korábbi határozatának be nem tartása miatt. A Bizottság azért folytatott eljárást a Microsoft ellen, hogy betartassa a 2004-es határozatot és az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 17-i ítéletében hozott elveket az árazással és az interoperabilitási információkhoz való, a 2004-es határozatban megállapított korrekciós intézkedés részeként a Microsoft által biztosítandó hozzáférés engedélyezési feltételeivel kapcsolatban[20].

24. Az Intel -ügyben június 17-én a Bizottság kiegészítő kifogásközlést adott ki, amelyben megerősítette a 2007. július 26-i kifogásközlésében vázolt előzetes bizottsági álláspontot, amely szerint az Intel megsértette az EK-Szerződés erőfölénnyel való visszaélésről szóló szabályait (82. cikk) azért, hogy fő versenytársát, az AMD-t, kizárja a x86 központi feldolgozó egységek (CPU) piacáról.

25. Végül a Bizottság novemberben kötelezettségvállalási határozatot fogadott el, amelyben jogilag kötelező erejűvé tette az EK-Szerződés 82. cikkének értelmében, az energiaágazati vizsgálat nyomon követéseként lefolytatott vizsgálat során felvetett aggályok eloszlatására az E.ON által felajánlott kötelezettségvállalásokat.

1.2. Állami intézkedések: Közvállalkozások és /vagy kizárólagos vagy különleges jogokkal rendelkező vállalkozások

26. A Bizottság az EK-Szerződés 86. cikkének területén is aktívan lépett fel, ez a cikk megtiltja a tagállamok számára, hogy általában az EK-Szerződés szabályaival, és különösen a versenyszabályokkal ellentétes intézkedéseket hozzanak és tartsanak fenn a közvállalkozások és olyan vállalkozások esetében, amelyeknek a tagállamok különleges vagy kizárólagos jogot biztosítanak.

27. Márciusban a Bizottság elfogadott egy határozatot, amelyben azt állapította meg, hogy a görög állam megsértette az EK-Szerződés 82. cikkel összefüggésben értelmezett 86. cikkét azáltal, hogy olyan rendelkezéseket tartott fenn, amelyek az állami tulajdonú Public Power Corporation (PPC) számára hozzáférést biztosítottak szinte valamennyi kitermelhető görögországi lignitbányához[21]. A lignittüzelésű villamosenergia-termelés a villamosenergia-termelés legolcsóbb formája Görögországban, így ez a helyzet egyenlőtlen esélyeket teremtett a piaci szereplők között, és lehetővé tette a PPC számára, hogy erőfölényét fenntartsa a nagykereskedelmi villamosenergia-piacon. Görögországnak javaslatot kell benyújtania arra vonatkozóan, hogy hogyan biztosítja a versenytársak lignithez való elégséges mértékű hozzáférését, és amennyiben a Bizottság ezt a javaslatot kielégítőnek ítéli meg, úgy azt egy második határozattal kötelezővé teszi a görög állam számára.

28. Október 7-én a Bizottság határozatot[22] fogadott el, amelyben megállapította, hogy a szlovák postatörvény módosítása megsértette az EK-Szerződés 82. cikkel összefüggésben értelmezett 86. cikkét azáltal, hogy a fenntartott szolgáltatások („postai monopólium”) közé emelte be a hibrid postai szolgáltatások[23] kézbesítési szakaszát, amely szolgáltatás korábban liberalizált volt. Sem a szlovák állam, sem a Szlovák Posta (az eredeti postai szolgáltató) nem igazolta, hogy a postai monopólium e kibővítése az egységes postai szolgáltatásnyújtáshoz lett volna szükséges. Mivel a Szlovák Köztársaság elmulasztotta tájékoztatni a Bizottságot a jogsértés megszüntetésére hozott bármely intézkedésről, a Bizottság az október 7-i határozatnak való meg nem felelés miatt jogsértési eljárást indított a Szlovák Köztársaság ellen[24].

1.3. Összefonódások ellenőrzése

1.3.1. A szabályok és a politika alakítása

29. A korrekciós intézkedések az összefonódásban részt vevő felek által javasolt olyan módosítások, amelyek révén eloszlathatók a Bizottság által meghatározott versennyel kapcsolatos aggályok. A korrekciós intézkedésekkel kapcsolatos jobb iránymutatás érdekében a Bizottság október 22-én elfogadta a korrekciós intézkedésekről szóló új közleményt [25], és módosította a végrehajtási rendeletet[26]. A korrekciós intézkedések reformja javarészt a közösségi bíróságok közelmúltbeli gyakorlatának kodifikálása, de figyelembe veszi a korrekciós intézkedésekről szóló tanulmány[27] következtetéseit, és a korrekciós intézkedésekről szóló közleménytervezettel kapcsolatos nyilvános konzultáció során kapott válaszokat.

30. A reform szigorúbb tájékoztatási kötelezettséget ró az összefonódásban részt vevő felekre, és megköveteli a bejelentő felektől, hogy rendszerezzék a benyújtandó információt. A reform egyértelművé teszi és szigorítja a leválasztás elégséges mértékével és a beszerzők alkalmasságával kapcsolatos követelményeket, és kifejti az „előzetes vásárló” rendelkezések és a „fix-it-first” megoldások alkalmazását. A közlemény kifejti, hogy a nem leválasztáson alapuló korrekciós intézkedések csak akkor fogadhatók el, ha hatásuk egyenértékű a leválasztással, és hogy a nyomon követés nehézségei, valamint az eredménytelenség kockázata e korrekciós intézkedések elutasításához vezethet.

1.3.2. A szabályok alkalmazása

31. A bejelentett összefonódások száma továbbra is rekordmagasságban volt 2008-ban, miután 347 ügyletet jelentettek be a Bizottsághoz, ami a harmadik legmagasabb nyilvántartott érték. A Bizottság az év során összesen 340 végleges határozatot fogadott el. E végleges határozatok közül 307 ügyletet hagytak jóvá feltétel nélkül az I. szakaszban. Összesen 118 határozatot hagytak jóvá feltétel nélkül a szokásos eljárási rendben, és további 189-et zártak le egyszerűsített eljárással. További 19 ügyletet hagytak jóvá az I. szakaszban, de feltételekkel. A Bizottság tíz II. szakaszbeli eljárást indított az év során. Jelentősen emelkedett a 8. cikk szerinti határozatok száma (14, illetve az összes bejelentés 4,0%-a, szemben a korábbi év 2,5%-ával), valamint az I. szakaszban (10, ami 2,9%-ot jelentett 2008-ban, szemben a 2007. évi 1,2%-kal) és a II. szakaszban (3, ami 0,9% 2008-ban, szemben a 2007. évi 0,7%-kal) történő visszavonások száma. Az év során tiltó határozatot nem fogadtak el.

1.4. Az állami támogatások ellenőrzése

1.4.1. A szabályok és a politika alakítása

32. 2008 elején a Bizottság az állami támogatás területén az állami támogatási cselekvési terv (SAAP) végrehajtásának folytatására összpontosított[28]. A pénzügyi és gazdasági válság miatt azonban másra kellett fektetni a hangsúlyt, és a Bizottság gyorsan kiadott három közleményt az állami támogatási politikának a válságokban és a gazdaságélénkítési folyamatokban betöltött szerepéről.

33. A pénzügyi válság gal összefüggésben a Bizottság először egy előzetes iránymutatást adott az állami támogatásokról szóló szabályoknak a pénzintézetek vonatkozásában történő alkalmazásáról[29], amely szabályok kivételesen az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontján alapulnak, amely lehetővé teszi az állami támogatást egy tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére. Ezt követően a Bizottság kiegészítette és pontosította az útiránymutatást egy új közleményben, amely meghatározza, hogy a tagállamok hogyan tudják feltőkésíteni a bankokat a jelenlegi pénzügyi válságban[30], hogy biztosítsák a gazdaság többi részének juttatott kölcsönök megfelelő szintjét és stabilizálják a pénzügyi piacokat, ezzel egyidejűleg elkerüljék a verseny túlzott mértékű torzulását. Ezen felül a Bizottság egy ideiglenes keretrendszert[31] fogadott el, amelyben a tagállamok számára további lehetőségeket biztosít a hitelmegszorítás reálgazdaságra gyakorolt hatásának kezelésére. Valamennyi intézkedés időben korlátozott és 2010 végéig szól, jóllehet a Bizottság a tagállamok jelentései alapján értékelni fogja, hogy az intézkedéseket 2010 után is fenn kell-e tartani, attól függően, hogy a válság folytatódik-e.

34. Ami az SAAP végrehajtását illeti, a Bizottság a bejelentettek szerint elfogadta az általános csoportmentességi rendeletet[32], amely egy sor támogatási intézkedést[33] hagyott jóvá automatikusan, és így lehetővé tette a tagállamok számára, hogy ezt a támogatást anélkül ítéljék oda, hogy előzetesen bejelentenék a Bizottságnak, feltéve, hogy megfelelnek a rendeletben meghatározott valamennyi követelménynek. Az éghajlatváltozási csomag részeként a Bizottság új iránymutatást fogadott el a környezetvédelemhez nyújtott állami támogatásról[34], amely szokásos vizsgálatot vezet be a kisebb esetek, és részletes vizsgálatot az esetlegesen jelentős versenytorzulást okozó esetek tekintetében. A Bizottság további három évre, 2011. december 31-ig meghosszabbította a hajógyártáshoz nyújtott állami támogatás keretszabályát[35] is. A kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokról szóló új közlemény[36] világos és átlátható módszereket mutat be a kezességvállalás támogatási elemének kiszámítására, és egyszerűsített szabályokat kínál a kkv-k számára, ideértve az előre meghatározott mentesülési díjakat és az egységes díjtételeket az alacsony összegű kezességvállalások vonatkozásában.

35. Ezen felül nyilvános konzultációk kezdődtek a közszolgálati műsorszolgáltatás új szabályairól, a moziról szóló (várhatóan 2009 januárjában elfogadott) közlemény 2012-ig történő lehetséges meghosszabbításáról, a nagyberuházási projekteknek nyújtott regionális támogatás részletes vizsgálatáról, és a képzés területén lefolytatott összeegyeztethetőségi elemzés kritériumairól, valamint az egyedi bejelentés hatálya alatt álló állami támogatási esetek tekintetében a hátrányos helyzetű és fogyatékkal élő munkavállalókról szóló iránymutatásokról.

36. A Bizottság 2008-ban számos nyilvános konzultációt kezdeményezett eljárási kérdésekben is, mint például az állami támogatási ellenőrzési eljárások lefolytatására vonatkozó legjobb gyakorlatok kódexének (BPC)[37] tervezetéről, valamint az egyes állami támogatási típusok kezelésének egyszerűsített eljárásairól szóló közleménytervezetről. Mindkét dokumentum célja, hogy nagyobb átláthatóságot, előre jelezhetőséget és hatékonyságot biztosítson az állami támogatási eljárásokban, az SAAP-vel összhangban. A tagállamokkal és más érdekelt felekkel 2009 elején tartanak tanácskozást a kódexről és az egyszerűsített eljárásról. A tervezeteket jelenleg 2009 első felében tervezik elfogadni. A Bizottság emellett konzultációt folytatott az állami támogatási szabályok nemzeti bíróságok általi érvényesítéséről szóló bizottsági közleménytervezetről[38].

37. 2008-ban a Bizottság folytatta az állami támogatási határozatok végrehajtásának és ellenőrzésének javítása terén tett erőfeszítéseit. A Bizottság most arra törekszik, hogy a 2007-ben elfogadott visszafizettetési közlemény[39] alapján a visszafizettetésre felszólító határozatok hatékonyabb és azonnali végrehajtását tegye lehetővé. Az érintett tagállamok által benyújtott információ azt mutatja, hogy az említett időszakban jelentős előrelépés történt a visszafizettetés felé. Ezt a visszafizetett támogatások összege is tükrözi. A 2000 óta elfogadott határozatok alapján visszafizetendő, 10,3 milliárd euró összegű jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásból mintegy 9,3 milliárd euró (a teljes összeg 90,7%-a) térült meg 2008 végéig. Ezen felül további 2,5 milliárd eurót fizettek meg visszatérítési kamatként.

38. Amint azt az SAAP-ben bejelentette, a Bizottság továbbra is szigorral lép fel azon tagállamokkal szemben, amelyek nem hajtják végre hatékonyan a nekik címzett visszafizettetési határozatokat. 2008-ban a Bizottság eljárást kezdeményezett az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése, illetve 228. cikkének (2) bekezdése értelmében, a visszafizettetési kötelezettség teljesítésének tagállami elmulasztása miatt. Öt esetben határozott úgy, hogy megindítja az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást Olaszországot és Szlovákiát érintően, valamint nyolc esetben hozott határozatot a 228. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás lefolytatásáról, Olaszországot és Spanyolországot érintően.

39. Az átláthatóság és a jobb kommunikáció érdekében a Versenypolitikai Főigazgatóság közzétette honlapján az állami támogatási szabályokról szóló ismertetőt (Vademecum)[40], amely összefoglalja az állami támogatások ellenőrzésére alkalmazandó főbb szabályokat.

1.4.2. A szabályok alkalmazása

40. A 2008. őszi naprakész állami támogatásokat összegző mutatórendszer[41] azt mutatja, hogy a tagállamok egyre növekvő mértékben használják ki a közelmúltban felülvizsgált uniós állami támogatási szabályok által kínált lehetőségeket arra, hogy jobban tervezzék támogatásaikat. A tagállamok támogatásaik átlagosan 80%-át ítélték oda horizontális célokra 2007-ben, szemben az 1990-es évek közepén tapasztalható körülbelül 50%-kal, és növekvő mértékben költöttek kutatásra és fejlesztésre (K+F), valamint környezetvédelmi támogatásra. A jelenlegi pénzügyi válság fényében a tagállamok és a Bizottság összehangolt fellépése biztosította, hogy a pénzügyi szektornak nyújtott támogatási programokat azonnal, az állami támogatási szabályokkal összhangban hajtották végre.

41. Az elmúlt 25 évben az állami támogatás átlagos szintje a GDP 1980-as években tapasztalható több mint 2%-áról körülbelül 0,5%-ára esett vissza 2007-ben. Jóllehet az eredménytábla kiemeli, hogy a tagállamok továbbra is a horizontális célkitűzésekre összpontosítanak, mindazonáltal azt mutatja, hogy a közelmúltbeli gazdasági válságot követően a megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatás részesedése egyes országokban várhatóan jelentősen növekszik 2008-ban.

42. 2008-ban a Bizottság 88 bejelentett programot fogadott el a kutatáshoz, fejlesztéshez és innovációhoz nyújtott állami támogatások 2006. évi közösségi keretrendszere[42] alapján; ebből 66 egyértelműen K+F-program volt, kilenc innováció-orientált támogatási program, 13 pedig vegyes, mind K+F, mind innovációs célú program.

43. Ezen felül fontos határozat[43] született az olasz repüléstechnikai ágazatot érintő több egyedi esetben, a K+F-hez nyújtott állami támogatásról szóló 1996.[44] és 1986.[45] évi közösségi keretrendszer alapján végzett értékelést követően. A március 11-én elfogadott határozat 17, az olasz hatóságok által az 1990-es évek közepén támogatott egyedi K+F projektet érint a repüléstechnikai ágazatban. A határozat a legtöbb egyedi projekt esetében előírja a hitelek azonnali visszafizettetését, ezen felül egyes esetekben késedelmi kamatot is felszámít. A kedvezményezettek körülbelül 350 millió eurót térítettek vissza a határozat által kitűzött kéthónapos határidőn belül.

44. A kkv-knak nyújtott kockázatitőke-befektetések területén a Bizottság 18 kockázatitőke-programot hagyott jóvá a kockázatitőkére vonatkozó iránymutatás[46] értelmében. Tizenegy programot vizsgált az iránymutatás 4. fejezete alapján, mivel ezek megfeleltek az egyszerű vizsgálatot lehetővé tevő biztonsági (safe-harbour) rendelkezéseknek; három programot az 5. fejezet alapján, részletes vizsgálattal minősített[47]. Három esetben vélte úgy a Bizottság, hogy a program nem tartalmaz állami támogatást[48]. Egy programot részben nem tekintett támogatásnak, részben pedig az iránymutatás 4. fejezete szerint vizsgálta[49].

45. Az ipari szerkezetátalakítás területén a Bizottság olyan határozatot fogadott el, amelyben arra kötelezte Romániát, hogy fizettessen vissza 27 millió euró jogellenes támogatást, amelyet az Automobile Craiova privatizációjával összefüggésben ítéltek oda; ezt a gyárat olyan feltételek mellett adták el, hogy biztosítani kell bizonyos szintű termelést és foglalkoztatottságot, amiért cserébe alacsonyabb eladási árat állapítottak meg[50]. Emellett többéves vizsgálatot követően a Bizottság végül megállapította, hogy a lengyel hatóságoknak a gdyniai és szczecini hajógyár szerkezetátalakítására és életképességének helyreállítására irányuló kísérletei nem jártak sikerrel[51]. Ennek eredményeként a Bizottság arra kötelezte Lengyelországot, hogy a hajógyárak eszközeinek ellenőrzött eladása és a társaságok ezt követő felszámolása révén fizettesse vissza a hajógyáraknak juttatott jogellenes állami támogatást.

2. AZ ÁGAZATOKKAL KAPCSOLATOS FEJLEMÉNYEK

2.1. Energia és környezet

46. A Bizottság által 2007. szeptember 19-én javasolt belső energiapiaci csomag élénk vita tárgyát képezte 2008-ban a három intézmény között. A Parlament első olvasatban nyáron fogadta el az energiacsomaggal kapcsolatos véleményét (június 18-án a villamos energia, július 9-én a gáz tekintetében). Az Energiaügyi Tanács október 10-én ért el politikai kompromisszumot.

47. Január 23-án a Bizottság nagy horderejű javaslatcsomagot nyújtott be, amely az EU éghajlatváltozás elleni küzdelméhez és a megújuló energiaforrások támogatásához nyújtott nagyra törő kötelezettségvállalásairól szól 2020-ig és azon túlmenően. Decemberben, teljes összhangban a bizottsági javaslatokkal, az Európai Parlament és a Tanács megállapodott a célkitűzésekben, amelyek 2020-ra jogilag kötelező erejűvé válnak. Egyetértés született a tekintetben, hogy az üvegházhatású gázkibocsátást 20%-kal kell csökkenteni, a megújuló energia részesedését 20%-ra kell növelni, és az energiahatékonyságot 20%-kal kell javítani. A megállapodás kiterjedt a kibocsátáskereskedelmi rendszer felülvizsgálatára, a kibocsátáscsökkentésre irányuló törekvések kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli elosztására, a megújuló energia termelésével kapcsolatos kötelező nemzeti célkitűzésekre, a környezetbarát szén-dioxid-leválasztás és -tárolás jogi keretrendszerére, valamint a személygépkocsik CO2-kibocsátásával és az üzemanyag minőségével kapcsolatos javaslatokra. Mindezek révén Európa alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá alakulhat, és energiabiztonsága növekedhet. A Bizottság átfogó éghajlat-változási és megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos politikájának támogatásaként a csomag új iránymutatást is tartalmaz a környezetvédelemhez nyújtott állami támogatásokról, amely meghatározza, hogy milyen feltételekkel nyilvánítható a Szerződéssel összeegyeztethetőnek a környezetvédelemhez nyújtott állami támogatás. Ez az iránymutatás áprilisban lépett hatályba. Júliusban a Bizottság elfogadta az új általános csoportmentességi rendeletet, amelynek értelmében bizonyos feltételek teljesülése esetén a megújuló energiaforrásokhoz és az energiahatékonysághoz nyújtott állami támogatást nem kell bejelenteni.

48. November 13-án a Bizottság elfogadta az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálatára irányuló csomagot[52], amelyben széles körű javaslatok szerepelnek az energiaellátás biztonságának javításáról, és amely hangsúlyozza többek között a versenyképes belső energiapiac működésének fontosságát az energiaellátás biztonsága szempontjából.

49. Az energiapiacok megfelelő működéséhez arra van szükség, hogy a piacra lépők hozzáférjenek az energiahálózatokhoz, és elérjék a fogyasztókat. A Bizottság továbbra is különösen háromféle visszaélésre összpontosít a villamos energia és a gáz ágazatában, amely visszaélések az ágazati vizsgálatok során azonosított piaci működési hibák fő területeit érintik. E trösztellenes vizsgálatok a versenykorlátozó magatartásokra, a kizsákmányoló visszaélésekre és az összejátszásra összpontosítanak.

50. 2006-ban a Bizottság vizsgálatot kezdeményezett a német villamosenergia-piacon, az energiaágazati vizsgálat folytatásaként[53]. E vizsgálat során a Bizottság előzetesen azt az álláspontot fogadta el, hogy az E.ON feltehetően kétféleképpen is visszaélt erőfölényes helyzetével. Először, mint a villamosenergia-piac nagykereskedője, stratégiailag visszafogta a termelési kapacitást egyes erőművekben a nagykereskedelmi piacon, hogy felverje az árakat. A Bizottság aggodalmát fejezte ki amiatt is, hogy az E.ON olyan stratégiát dolgozott ki és hajtott végre, amellyel eltántorította a harmadik személyeket attól, hogy a villamosenergia-termelésbe fektessenek be. Másodszor, mint átvitelirendszer-üzemeltető, saját termelését részesítette előnyben a másodlagos kiegyenlítő villamosenergia-piacon[54]. Júniusban a Bizottság konzultált az érdekelt felekkel a német villamosenergia-piacon tanúsított e versenyellenes magatartással kapcsolatos aggodalmak eloszlatására az E.ON által javasolt strukturális kötelezettségvállalásokról[55]. Az eredmények azt erősítették meg, hogy a kötelezettségvállalások arányosak és szükségesek voltak az aggodalmak orvoslásához. Ennek eredményeként a Bizottság november 26-án határozatot fogadott el, amelyben jogilag kötelező erejűvé tette az E.ON által felajánlott kötelezettségvállalásokat, és lezárta a vizsgálatot[56].

51. Ami a villamosenergia-piacot érintő egyéb ügyeket illeti, a Bizottság decemberben kifogásközlést adott ki az Electricité de France (EdF) tekintetében, amelyben azt állította, hogy az EdF és a francia nagyipari fogyasztók közötti de facto és/vagy de iure kizárólagos hosszú távú szerződések fogyasztókizárást valósítanak meg[57]. Ezenfelül, a Bizottság folytatta a Suez/Electrabel -ügy kivizsgálását, amely ugyanilyen állítólagos magatartás miatt indult Belgiumban[58]. Miután 2006-ban az E.ON AG (E.ON), E.ON Ruhrgas AG és a Gaz de France (GdF) németországi és franciaországi telephelyein[59] meglepetésszerű ellenőrzéseket tartott, és 2007 júliusában megindította a hivatalos eljárást is[60], a Bizottság kifogásközlést adott ki az E.ON -nal és a GdF -fel szemben .

2.2. Pénzügyi szolgáltatások

52. Ősz elején a pénzügyi válság szisztematikusan elérte az uniós tagállamok gazdaságait. Sok uniós kormány hozott intézkedést a pénzügyi stabilitás biztosítására, hogy helyreállítsa a pénzpiacok iránti bizalmat, és a lehető legkisebbre csökkentse a súlyos hitelmegszorítás kockázatát.

53. A versenypolitika és különösen az állami támogatások ellenőrzésének területén a Bizottság szerepe az volt, hogy támogassa a pénzügyi stabilitást azáltal, hogy azonnal fokozza a tagállamok által hozott intézkedések jogbiztonságát. A Bizottság ahhoz is hozzájárult, hogy azonos feltételeket tartson fenn, és biztosítsa, hogy a nemzeti intézkedések ne csak exportálják a problémákat más tagállamokba.

54. „Az állami támogatásokról szóló szabályoknak a pénzintézetek vonatkozásában a jelenlegi pénzügyi világválsággal összefüggésben tett intézkedésekre történő alkalmazása” című októberi közleményében[61] a Bizottság egyértelművé tette általános megközelítését, és számos állami beavatkozás tekintetében adott iránymutatást, főként az állami kezességvállalások területén, amelyek a válság kezdeti szakaszában a válságkezelés legelterjedtebb formájának bizonyultak.

55. Ezt követően a bankok feltőkésítése került a tagállamok figyelmének középpontjába. Decemberben a Bizottság iránymutatást adott ki az ilyen intézkedéseknek az uniós állami támogatási szabályok szerint történő értékeléséről „A pénzintézetek feltőkésítése a jelenlegi pénzügyi válságban: a támogatás szükséges minimális szintre történő korlátozása és az indokolatlan versenytorzulás kiküszöbölését célzó biztosítékok” című közleményében.[62]

56. Az ezen útmutatókban megfogalmazott következetes módszer lehetővé tette számos válságkezelő nemzeti program és egyedi intézkedés gyors kidolgozását és jóváhagyását, és egyúttal elkerülhetővé vált, hogy káros gazdasági egyensúlytalanságok alakuljanak ki egyrészt a bankok, másrészt a tagállamok között.

57. A Bizottság a következő határozatokkal hagyta jóvá a támogatást a 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján: Sachsen LB[63]; IKB[64]; West LB[65]; Roskilde Bank[66]; Hypo Real Estate[67]; Bradford and Bingley[68].

58. A válság súlyosbodása miatt a Bizottság október elején elhatározta, hogy a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint is jóváhagy támogatásokat, amely pont lehetővé teszi az állami támogatást egy tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére. 2008-ban a Bizottság a következő pénzügyi stabilitást erősítő támogatási programokat hagyta jóvá: tizenegy kezességvállalási program (Dánia[69], Finnország[70], Franciaország[71], Írország[72], Olaszország[73], Lettország[74], Hollandia[75], Portugália[76], Szlovénia[77], Spanyolország[78] és Svédország[79]); két feltőkésítési program (Franciaország[80] és Olaszország[81]); egy eszközfelvásárlási program (Spanyolország[82]); és négy olyan holisztikus program , amely a fenti elemek közül kettőt vagy többet tartalmaz (Ausztria[83], Németország[84], Görögország[85], Egyesült Királyság[86]).

59. A Bizottság számos egyedi esetet is jóváhagyott 2008-ban, ideértve feltőkésítési, kezességvállalási és likviditási eseteket, ezek a következők: ING[87], KBC[88], Parex[89], SNS Reaal[90], Bayern LB[91], Fortis[92], Dexia[93], Nord LB[94], kezességvállalás az IKB számára[95], Carnegie Sweden[96], Aegon[97], Fortis Bank és Fortis Bank Luxembourg[98].

60. A Bizottság gyorsan lépett fel, hogy a piacba fektetett bizalmat helyreállítsa. E határozatok elfogadásával biztosította az egyértelműséget és a jogbiztonságot a tagállamok számára, és megmutatta, hogy az uniós állami támogatási politika pragmatikus és felelős választ képes adni az alakuló piaci fejleményekre.

61. A pénzügyi válság súlyos hatást gyakorolt az EU reálgazdaságára . A bankok visszafogták hitelezési tevékenységüket, és kockázatkerülőbbé váltak az elmúlt évekhez képest. A vállalatok nehézségekkel szembesültek a hitelhez jutás során. A Bizottság előtt álló kihívás az volt, hogy megakadályozza az olyan állami beavatkozást, amely torzítaná a versenyfeltételeket a belső piacon, és aláásná a megfelelően célzott állami támogatással kapcsolatos célkitűzést. A Bizottság mindazonáltal elismerte, hogy bizonyos feltételek mellett szükség van állami támogatásra a válság kezelése érdekében. Az állami támogatást azonban nem lehet a strukturális nehézségekkel küzdő vállalatok szükségszerű szerkezetátalakításának elhalasztására vagy megkerülésére használni. E célt szem előtt tartva, a Bizottság a pénzügyi és bankszektorban hozott konkrét intézkedéseken felül számos lépést tett a reálgazdaságban adódó helyzet megoldására.

62. Így különösen, a Bizottság elfogadta az „Ideiglenes közösségi keretrendszer a finanszírozási lehetőségek elérésének támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekhez a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban” című dokumentumot[99]. Ez az ideiglenes keretrendszer további lehetőséget ad a tagállamok számára, hogy kezeljék a hitelmegszorítás reálgazdaságra gyakorolt hatásait. E célkitűzések elérése érdekében a tagállamok, bizonyos feltételekkel és 2010 végéig, például a következőket ítélhetik oda:

- vállalatonként 500 000 EUR-ig terjedő átalányösszegű támogatás a következő két évre, a jelenlegi nehézségeik enyhítésére;

- állami kezességvállalás hitelekhez, csökkentett díj mellett;

- támogatott hitelek, különösen környezetbarát termékek előállításához (amelyek eleve megfelelnek a környezetvédelmi normáknak, vagy azokat meg is haladják);

- évente és kkv-nként 2,5 millió EUR összegű kockázatitőke-támogatás (a jelenlegi 1,5 millió EUR helyett) azokban az esetekben, ahol a beruházási költségek legalább 30 %-a (a jelenlegi 50 % helyett) magánbefektetőktől származik.

A Bizottság enyhítette továbbá a piaci kudarc bizonyításának terhét az exporthitel-biztosítási piacon.

63. A Bizottság kezdeményező megközelítést képviselt azáltal, hogy biztosította a válságkezelő intézkedések nagyon gyors jóváhagyását. Az első intézkedéseket az év végén jóváhagyták (N 661/08 a német Konjunkturprogramm KfW által működtetett hiteleleme és N 668/08 „kis összegű összeegyeztethető támogatások” szövetségi keretrendszere, mindkettő Németországban).

2.3. Elektronikus hírközlés

64. Az elektronikus hírközlési ágazat az EU-ban továbbra is gyors kereskedelmi és technológiai változásokat tapasztal, és ennek köszönhetően 2008-ban, csakúgy, mint már hat éve folyamatosan, növekedett az ágazati beruházás. A korábbi nemzeti monopóliumokról a versenyre történő átállás folytatódott 2008-ban is.

65. Az elektronikus hírközlés uniós szabályozási kerete (szabályozási keret)[100], amely az örökölt infrastruktúrához való hozzáférés megkönnyítését, az alternatív hálózati infrastruktúrákra irányuló beruházások előmozdítását, valamint a fogyasztók számára nagyobb választék és alacsonyabb árak kialakítását célozza, továbbra is jogi keretet biztosít az elektronikus hírközlési szolgáltatók túlnyomó többsége számára. 2008-ban a Bizottság 121, a nemzeti szabályozó hatóságoktól érkező bejelentést vizsgált és a keretirányelv 7. cikkében megállapított konzultációs mechanizmus szerint 83, észrevételeket tartalmazó, és 33, észrevételeket nem tartalmazó levelet fogadott el. A Bizottság öt üggyel kapcsolatban komoly kétségeket vetett fel a bejelentett intézkedéseknek az EU-joggal való összeegyeztethetősége tekintetében, és a keretirányelv 7. cikkének (4) bekezdése alapján második szakaszbeli vizsgálatokat kezdett.

66. A szabályozási keret és az alapjául szolgáló versenyjogi elvek lehetővé teszik olyan, nemzeti szint alatti földrajzi piacok meghatározását, ahol egyértelműen különböző versenyfeltételek uralkodnak, ez pedig lehetővé teszi, hogy a szabályozás azokra a területekre összpontosítson, ahol még mindig szükség van előzetes szabályozásra. Ezt a megközelítést számos nemzeti szabályozó hatóság elfogadta az elektronikus hírközlési piacok deregulációjára és értékelésére irányuló törekvésének keretében. A növekvő verseny mellett, különösen a kiskereskedelmi piacokon, az előzetes szabályozást igénylő érintett piacokról szóló 2007. évi bizottsági ajánlás[101] kezd eredményeket hozni. 2008-ban a legtöbb nemzeti szabályozó hatóság azt állapította meg, hogy – még ha figyelembe is veszik a nemzeti sajátosságokat –, az ajánlásban már nem szereplő valamennyi, vagy számos piacot deregulálni kell.

67. A Bizottság 2008-ban is folytatta a szabályozási keret felülvizsgálatával kapcsolatos munkáját. Szeptember 24-én az Európai Parlament az első olvasat során véleményeket fogadott el a Bizottság jogalkotási javaslatairól, és november 27-én az Európai Unió Tanácsa politikai megállapodást kötött az uniós elektronikus hírközlési keret reformját célzó intézkedéscsomagról.

68. Azon tény ismeretében, hogy a hívásvégződtetési díjak magasak és nem egységesen szabályozottak az EU-ban, a Bizottság ajánlásra tett javaslatot, amelyet 2009-ben fogadnak el, és amely hatékony szintre szállítja le a hívásvégződtetési díjakat, ezáltal következetes megközelítést nyújt e díjak szabályozásához. Ezen felül a Bizottság jelenleg is dolgozik az új generációs hozzáférési hálózati környezetben alkalmazandó megfelelő szabályozási megközelítésről és korrekciós intézkedésekről szóló ajánlás on. A Bizottság ésszerűsítette a keretirányelv 7. cikke szerinti bejelentésekről, határidőkről és konzultációkról szóló ajánlását [102] is, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok és a Bizottság közötti együttműködésben csökkentse a bürokratikus terhet, és javítsa ezen együttműködés hatékonyságát.

69. Az elektronikus hírközlési ágazatban odaítélt állami támogatások területén a Bizottság azokat az állami támogatási intézkedéseket ösztönzi, amelyek célja, hogy az európai polgárok számára méltányos szélessávú lefedettséget biztosítson megfizethető áron. 2008-ban a Bizottság két fő tendenciát azonosított a szélessávú piacba történő állami beavatkozásokat illetően. Míg néhány tagállam elsődlegesen a megfizethető szélessávú alapszolgáltatások támogatására koncentrál, különösen azokban a vidéki térségekben, ahol ilyen szolgáltatások nincsenek, és célja az, hogy szélessávú szolgáltatást biztosítson minden állampolgárnak és vállalatnak, a Bizottság megfigyelte, hogy egyes tagállamokban az állami beavatkozás fokozatosan a nagyon nagy sebességű szélessávú hálózatok, azaz az úgynevezett „új generációs” hálózatok támogatása felé mozdul el[103]. A szélessávhoz nyújtott állami támogatásokról szóló bizottsági határozatok az előző kategóriába tartoztak 2008-ban.

70. A Bizottság állami támogatási iránymutatást is készít az uniós állami támogatási szabályoknak a szélessávú hálózatok telepítéséhez nyújtott állami finanszírozásra történő alkalmazásáról, beleértve a szélessávú, úgynevezett új generációs hozzáférési hálózatok telepítését is.

2.4. Információs technológia

71. A információs és kommunikációs technológia (IKT) ágazatát a digitális konvergencia, és ezzel együtt az interoperabilitás és a normák megállapításának növekvő fontossága jellemzi. A piac a konvergensebb szolgáltatások és a vertikális és horizontális integráció felé mozdul, ahol a társaságok a digitális és fizikai hálózatok ellenőrzésére törekszenek és céljuk a szabványos platformok beállítása és ellenőrzése.

72. Ami a verseny érvényesítését illeti az IKT-ágazatban, a Bizottság Microsoft elleni eljárását, valamint az interoperabilitási információk engedélyezési díjának 2007-es csökkentését követően a Microsoft önként kiadta interoperabilitási elveit, és számos interoperabilitási információt hozott nyilvánosságra a honlapján február 21-én.

73. Az Intel- ügyben június 17-én a Bizottság kiegészítő kifogásközlést adott ki, amelyben megerősítette a 2007. júliusi kifogásközlésben vázolt előzetes bizottsági álláspontot, amely szerint az Intel megsértette az EK-Szerződés erőfölénnyel való visszaélésről szóló szabályait (82. cikk), azért, hogy fő versenytársát, az AMD-t kizárja a x86 központi feldolgozó egységek (CPU) piacáról.

74. Az összefonódások ellenőrzésének területén a Bizottság két határozatot adott ki a műholdas navigációs ágazat területén. Május 14-én a Bizottság jóváhagyta[104], hogy a hordozható navigációs készülékek (PND) és navigációs szoftverek gyártója, a TomTom felvásárolja a Tele Atlast , az egész EGT-t lefedő navigációs digitális térkép-adatbázisok két beszállítójának egyikét. Június 26-án a Bizottság jóváhagyta a NAVTEQ, azaz a Tele Atlas egyetlen említésre méltó versenytársának a Nokia mobiltelefon-gyártó által tervezett felvásárlását[105]. Jellegében mindkét tranzakció vertikális volt, és ezért esetükben a nemrégiben elfogadott, nem horizontális összefonódásokra vonatkozó iránymutatás szerinti részletes elemzésre volt szükség.

2.5. Média

75. Szeptember 17-én az európai egységes piacon folytatott online kiskereskedelem lehetőségeiről és akadályairól szóló kerekasztal alkalmával magas szintű vitákra került sor vezető fogyasztóvédelmi és ágazati képviselőkkel az internet által nyújtott üzleti lehetőségekről, és a zene és az áruk növekvő online európai kiskereskedelme előtt álló akadályokról. A Versenypolitikai Főigazgatóság által a csoport számára készített kérdésekre válaszul több mint 30 hozzászólás érkezett, és december 16-án a zene online forgalmazására összpontosító nyomon követési találkozóra került sor.

76. Ami a zenei jogok kezelését illeti, a Bizottság július 16-án fontos határozatot adott ki 24 EGT-beli jogkezelő szervezettel szemben[106], amelyek a zenei jogokat a szerzők (zeneszerzők és dalszövegírók) nevében kezelik. A CISAC-határozat megtiltja a tagsági és kizárólagossági záradékoknak a jogkezelő szervezetek közötti, az előadói jogok hasznosításának minden formája tekintetében létrejövő kölcsönös képviseleti megállapodásokba foglalását, valamint e képviseleti megállapodások területi hatályának meghatározásával kapcsolatos összehangolt magatartást az e jogok internetes, vezetékes továbbközvetítéssel történő, vagy műholdas hasznosítása tekintetében.

77. A tiltott korlátozások kizárólagos helyzetet biztosítottak a jogkezelő szervezetek számára a saját területükön, mind a jogkezelés, mind a repertoár felhasználóknak történő engedélyezése tekintetében. A tagsági záradék megakadályozta a jogosultakat abban, hogy jogaik kezelésére a saját választásuk szerinti jogkezelő szervezetet jelöljék ki. A kizárólagossági záradék és az összehangolt magatartás megakadályozta a szervezetek közötti verseny kialakulását a jogok engedélyezése tekintetében, és a multiterritoriális engedélyek megjelenését.

78. 2008-ban a Bizottság folytatta az analóg földi műsorszórásról a digitálisra való átállás nyomon követését az uniós tagállamokban. Az EK-Szerződés 226. cikke szerinti, Olaszországgal szemben indított jogsértési eljárás keretében, az Altroconsumo[107], azaz az olaszországi fogyasztók egyesületének panasza nyomán a bizottsági szolgálatok felülvizsgálták az olasz műsorszolgáltatási rendszer[108] új módosításait, és egyeztették nézeteiket az olasz hatóságokkal is az új jogszabályok hatálya és a földi televíziós hálózatok digitalizálásának követelménye tekintetében. A rendszer módosításai révén több frekvencia kell, hogy az új belépők és a meglévő kisebb műsorszolgáltatók rendelkezésére álljon.

79. A Bizottság továbbra is jóváhagyta a közszolgálati műsorszolgáltatóknak nyújtott állami finanszírozás t, ahol mind a közfeladatot, mind a finanszírozást teljes átláthatósággal határozzák meg, és ahol az állami finanszírozás nem haladja meg a közfeladat ellátásához szükséges mértéket. 2008-ban a Bizottság két határozatot fogadott el közszolgálati műsorszolgáltatóknak nyújtott finanszírozásról az EK-Szerződés műsorszolgáltatási közleménnyel összefüggésben értelmezett 86. cikkének (2) bekezdése értelmében. Az első határozat a belga (flamand) közszolgálati műsorszolgáltató, a VRT általános finanszírozási rendszerére vonatkozott[109]. A második határozat az ír közszolgálati műsorszolgáltató, az RTÉ és a TG4 finanszírozási rendszerét érintette[110]. A Bizottság a France Télévisions[111] és a TV2 Danmark[112] esetében az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése értelmében, illetve az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja és a megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásokra vonatkozó rendelkezések értelmében jóváhagyott egy sürgősségi állami támogatást is, amellyel e két közszolgálati műsorszolgáltató szűkös pénzügyi helyzetét igyekeztek orvosolni.

80. Novemberben a január és március között zajló nyilvános konzultációt követően a Bizottság új műsorszolgáltatási közleménytervezetet [113] terjesztett elő további nyilvános konzultációra, amelynek célja, hogy valamennyi piaci szereplő számára még jobban tisztázza a kérdéseket, és olyan keretrendszert biztosítson, amely megfelelően alkalmazkodik az új technológiai környezethez.

81. Októberben a Bizottság nyilvános konzultációt indított a moziról szóló közlemény ében foglalt állami támogatási értékelési kritériumok kibővítésére irányuló tervéről[114]. A jelenlegi kritériumok szerint a filmgyártás állami támogatása bizonyos feltételekkel mentesíthető, különösen, ha a támogatás kulturális filmeket érint, figyelemmel a területi követelményekkel és a támogatási intenzitással kapcsolatos egyes küszöbértékek betartására is.

82. 2008-ban a Bizottság számos filmtámogatási programot hagyott jóvá, példaként lehet említeni a magyar filmtámogatási programot[115], az olasz filmgyártási adókedvezményeket[116], a finn filmtámogatási programot[117], és a német filmtámogatási programot[118].

83. Végül a Bizottság két nagyobb felvásárlást is jóváhagyott a média területén 2008-ban. Február 14-én a Bizottság elfogadta az egyesült királysági Reuters Group nak a kanadai Thomson Corporation által tervezett felvásárlását, bizonyos feltételekhez és kötelezettségekhez kötve. Március 11-én a Bizottság a nem horizontális összefonódásokra vonatkozó iránymutatás első ízben történő alkalmazásával elfogadta a DoubleClick online hirdetési vállalat Google által tervezett felvásárlását[119].

2.6. Közlekedés

84. A 2008. év nagy kihívások elé állította a közlekedési ágazatot, amelyet először az első félévben az üzemanyagárak tartós növekedése, majd a második félévben a gazdasági válság érintett érzékenyen. A gazdaság lassulása jelentősen érintette mind az árufuvarozási, mind a személyszállítási szolgáltatást valamennyi szállítási típus tekintetében. Az általános gazdasági válság mellett további konszolidációra került sor a közlekedési ágazatban, amely valószínűleg 2009-ben is folytatódik majd .

85. A közúti közlekedési ágazatban a Bizottság továbbra is a meglévő állami támogatási szabályokat alkalmazza a közszolgáltatási szerződésekre és a közszolgálati kötelezettségekre, mivel a szárazföldi szállítási közszolgáltatásokról szóló felülvizsgált rendelet[120] nincs hatályban. Az Altmark -ügyben hozott ítéletet[121] követően a Bizottság számos panaszt és több bejelentést vett kézhez és vizsgált ki a helyi és regionális autóbusz-szolgáltatásoknak nyújtott támogatásokról, amely panaszok és bejelentések többnyire az előzetes ajánlati felhívás nélkül odaítélt szerződésekre összpontosítottak. A Bizottság végleges megengedő határozatot hozott egy, az ausztriai Lienz körzetében nyújtott autóbuszos személyszállítási tömegközlekedési szolgáltatás tekintetében odaítélt közszolgáltatási szerződésre vonatkozóan[122]. A Bizottság emellett hivatalos vizsgálati eljárást indított a Société national des chemins de Fer Français (SNCF) közúti leányvállalata, a Sernam francia társaság javára hozott intézkedések tekintetében, mivel aggályai merültek fel, hogy a 2004. október 20-i határozatában foglalt feltételeket betartották-e.

86. A vasúti és kombinált fuvarozás területén a vasúti árufuvarozási szolgáltatásokat teljes mértékben megnyitották a verseny előtt az EU-ban 2007. január 1-jén, míg a nemzetközi személyszállítási vasúti szolgáltatásokat 2010. január 1-jétől nyitják meg a verseny számára. A vasúti vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás [123] júliusban lépett hatályba. Ez az iránymutatás a közfinanszírozás átláthatósága és a jogbiztonság növelése érdekében részletesen bemutatja a 91/440/EGK irányelvben[124] meghatározott vasúttársaságoknak nyújtott állami támogatásokkal, valamint a városi, elővárosi és regionális személyszállítási vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokkal kapcsolatos bizottsági megközelítést. 2008-ban a Bizottság több határozatot fogadott el a vasúti és a kombinált fuvarozás előmozdítására[125]. 2008-ban a Bizottság számos határozatot hozott az összefonódások területén is. Március 19-én a Bizottság elfogadta a Transfesa spanyol logisztikai szolgáltatónak a német állam tulajdonában álló vasúttársaság, a Deutsche Bahn általi felvásárlását[126]. November 25-én a Bizottság jóváhagyta[127] a magyar MÁV Cargo osztrák RCA társaság általi felvásárlását, bizonyos feltételekre is figyelemmel.

87. Július 1-jén a Bizottság elfogadta az EK-Szerződés 81. cikkének a tengeri szállítási szolgáltatásokra történő alkalmazására vonatkozó iránymutatást [128] tekintettel a vonalhajózási konferenciákról szóló 4056/86 rendelet október 18-ával történő hatályon kívül helyezésére és az 1/2003 rendelet alkalmazási körének a kabotázs ra és a nemzetközi tramphajózási szolgáltatásokra történő kiterjesztésére. Az iránymutatás megállapítja azokat az elveket, amelyeket a Bizottság a piacok meghatározása, és a vonalhajózásban alkalmazott információcsere-rendszerek, valamint a tengeri kabotázs ra, a vonalhajózási és/vagy tramphajózási szolgáltatásokra vonatkozó együttműködési megállapodások vizsgálata során követni fog.

88. Október 21-én a Bizottság közzétette a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a vonalhajózási társaságok (konzorciumok) között létrejött megállapodások, döntések és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló csoportmentességi rendelet tervezetét [129], tekintettel arra, hogy a csoportmentességi rendelet 2010-ben hatályát veszti. Amint a csoportmentességi rendeletet elfogadják, a tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozó versenyszabályok 2003-ban kezdődött reformja lezárul.

89. December 12-én a Bizottság iránymutatást adott ki a tengeri gyorsforgalmi utak létesítéséhez nyújtott közösségi finanszírozást kiegészítő állami támogatásról [130], abból a célból, hogy összehangolja a tengeri szállítási ágazatnak nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásban meghatározott maximális támogatási intenzitást és időtartamot[131], és így kedvezőbb feltéteket tegyen lehetővé az árufuvarozási rendszer környezetvédelmi teljesítményjavításának közösségi pénzügyi támogatására irányuló második „Marco Polo” („Marco Polo II”) programban[132], valamint a transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) fejlesztésére vonatkozó közösségi iránymutatásokról szóló, 1996. július 23-i 1692/96/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal[133] érintett projektek számára.

90. Végül az általános gazdasági érdekű szolgáltatások területén a Bizottság egy részletes vizsgálatot követően úgy ítélte meg, hogy a francia állam által a Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée -nak (SNCM) közszolgálati kötelezettségek ellátásáért 1991 és 2001 között fizetett kompenzáció összeegyeztethető a közös piaccal[134]. Ezzel szemben a Bizottság úgy határozott, hogy hivatalos vizsgálati eljárást indít a skót szigetek közötti személyszállító kompok üzemletetésével összefüggő közszolgáltatási kötelezettségek ellátásáért a CalMac és a Northlink számára nyújtott kompenzáció rendszere tekintetében[135].

91. A repülés területén a légi járatokról szóló rendelet [136] november 1-jén lépett hatályba; mostantól ez a rendelet biztosítja a jogi keretet az uniós légi közlekedés számára, és meghatározza a közösségi légi fuvarozók működési engedélyének odaítélését és felügyeletét, a piacra jutást, a légi jármű lajstromba vételét és bérletét, a közszolgáltatási kötelezettségeket, a repülőterek közötti forgalommegosztást és az árképzést érintő szabályokat. Ezenfelül a bizottsági szolgálatok folytatták a számítógépes helyfoglalási rendszerekre (CRS) vonatkozó szabályok egyszerűsítéséről és korszerűsítéséről szóló rendeletre irányuló munkájukat[137].

92. 2008-ban a Bizottságnak számos megmentési célú és szerkezetátalakítási intézkedésben kellett döntenie, amelyekre azért került sor, mivel a légi fuvarozási társaságok először magas nyersolajárakkal, később a pénzügyi és gazdasági válság miatt a kereslet csökkenésével szembesültek. Az Olympic Airways / Olympic Airlines- ügyben a Bizottság azt állapította meg, hogy a görög hatóságok által benyújtott privatizációs terv, amely a két társaság eszközeinek csomagban történő értékesítéséről rendelkezett, nem minősül állami támogatásnak, feltéve, hogy a görög hatóságok által tett kötelezettségvállalások teljes mértékben megvalósulnak[138]. Egy különálló, de a fentiekkel összefüggő határozatban[139] a Bizottság azt állapította meg, hogy 2005. évi utolsó határozatát követően Görögország további állami támogatást ítélt oda a vezető légitársaságnak, és elrendelte annak visszafizettetését. Júniusban a Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított az olasz állam által az Alitalia számára odaítélt 300 millió EUR kölcsön tekintetében[140]. Novemberben a Bizottság végleges elutasító határozatot hozott, és elrendelte a közös piaccal össze nem egyeztethető támogatás visszafizettetését[141]. Ezzel egyidejűleg a Bizottság jóváhagyta az Alitalia felszámolási tervét[142].

93. A repülőtéri infrastruktúra területén a Bizottság lezárta a DHL Group és a Leipzig-Halle Airport számára juttatott állami támogatások tekintetében indított hivatalos vizsgálati eljárást[143]. A Bizottság megállapította, hogy a Leipzig Airport nak nyújtott tőkeinjekció összeegyeztethető a Szerződés szabályaival. Ezzel szemben a DHL -nek nyújtott biztosítékokat és a DHL számára kiadott megerősítő levelet összeegyeztethetetlennek ítélte a Szerződés szabályaival. A Bizottság elrendelte a biztosítékokkal összefüggő összeegyeztethetetlen támogatás visszafizettetését, és megtiltotta a megerősítő levél kiadását. Az Elsőfokú Bíróság megsemmisítette a Bizottság 2004. évi határozatát, amelyben elrendelte a Ryanair re a Charleroi repülőtéren megkezdett működésével összefüggésben kiterjesztett összeegyeztethetetlen támogatás visszafizettetését[144]. A Bíróság megállapította, hogy a Bizottságnak együttesen kellett volna vizsgálnia a vallon régió és a Brussels South Charleroi Airport által odaítélt intézkedéseket, és a magánbefektető elvét kellett volna alkalmaznia a vallon régió által elfogadott intézkedésekre, mivel e két jogalanyt szoros gazdasági kapcsolat kötötte össze.

94. Az összefonódások területén a Bizottság augusztus 6-án jóváhagyta a Northwest Airline Corporation („NWA”) Delta Air Lines , Inc . („Delta”)[145] által tervezett felvásárlását az uniós összefonódási rendelet szerint; mindkét társaság egyesült államokbeli légi fuvarozó. December 17-én a Bizottság részletes vizsgálatot követően jóváhagyta a KLM és a Martinair közötti összefonódást[146].

95. Az EU és az USA közötti , 2007 áprilisában aláírt nyílt légiközlekedési megállapodás keretében, amely megállapodás rendelkezéseket tartalmaz a Bizottság és az Egyesült Államok Közlekedési Minisztériuma (DoT) közötti együttműködés megerősítéséről a verseny területén, a Bizottság és a DoT márciusban közös kutatási projektet indított a légitársaságok közötti szövetségekkel kapcsolatban [147]. A projekt célja, hogy segítse a transzatlanti légiközlekedési szolgáltatások, a szövetségek légiközlekedési versenyre gyakorolt hatása, és az EU-USA nyílt légiközlekedési megállapodást követően a szövetségek szerepében bekövetkező változás jobb megértését.

2.7. Gyógyszeripar

96. Ami az uniós trösztellenes szabályok gyógyszeriparban történő alkalmazását illeti, a Bizottság által 2008-ban hozott legjelentősebb határozat az volt, hogy január 15-én megindította a gyógyszerek ágazati vizsgálatát [148]. Ugyanezen a napon a Bizottság be nem jelentett látogatást tett számos uniós originális és generikus gyógyszergyártó vállalat telephelyén. Ez volt az első alkalom, hogy a Bizottság előzetes látogatásokkal indította meg az ágazati vizsgálatot.

97. Az ágazati vizsgálatot azon információra válaszul indították meg, hogy az uniós gyógyszerpiacon nem megfelelő a verseny. Ennek jele egyrészt az innováció hanyatlása, amely az évente piacra kerülő új gyógyszerek csökkenő számában nyilvánult meg, másrészt a generikus gyógyszerek késleltetett piacra jutása volt. A vizsgálat annak feltárására törekedett, hogy a gyógyszergyártó vállalatok bizonyos magatartásai okozhatják-e a generikus gyógyszerek késedelmét és az innováció visszaesését. A vizsgálat főként azokra a magatartásokra összpontosított, amelyekkel az originális gyógyszergyártó vállalatok nemcsak a generikus vállalatok által támasztott versenyt blokkolják vagy késleltetik, hanem a versenytárs originális termékek kifejlesztését is. A vizsgálat összefoglalta a gyógyszeriparra alkalmazandó szabályozási keret azon hiányosságait, amelyekre a válaszadó vállalatok és hatóságok világítottak rá.

98. A vizsgálat során a Bizottság valamennyi érdekelttel konzultált, köztük az originális és generikus gyógyszergyártókkal, az ágazati szövetségekkel, a fogyasztói és betegjogi szövetségekkel, biztosítótársaságokkal, az orvosi szövetségekkel, gyógyszerészekkel és kórházakkal, egészségügyi hatóságokkal, az Európai Szabadalmi Hivatallal (ESZH), a párhuzamos kereskedőkkel és a nemzeti versenyhatóságokkal. A Bizottság az EU-ban működő több mint 100 gyógyszergyártónak, valamint több más érdekeltnek kiküldött kérdőív alapján gyűjtött adatokat. Az adatok egy 219 kémiai molekulából álló mintára vonatkoznak, amely molekulák az emberi felhasználásra szánt, vényköteles, az EU-ban 2000 és 2007 között eladott gyógyszerekhez kötődnek.

99. November 28-án a Bizottság közzétette a gyógyszeripari ágazati vizsgálatról szóló előzetes jelentését[149]. A jelentés megerősítette, hogy valóban késedelem tapasztalható a generikus gyógyszerek piacra lépésében, és az innováció valóban visszaesett; emellett vizsgálta a lehetséges okokat, különösen a vállalatok magatartásából eredőket. Az előzetes jelentés kiemeli a szabadalmi jogok kiemelkedő szerepét a gyógyszeriparban. Nem határoz meg egyedi jogsértési eseteket, és nem ad iránymutatást a vizsgált magatartások közösségi versenyszabályokkal való összeegyeztethetősége tekintetében.

100. Az ágazati vizsgálat megállapításai arra mutatnak rá, hogy az originális gyógyszergyártók stratégiák széles skáláját (egy úgynevezett „eszköztárat”) dolgozzák ki és alkalmazzák a gyógyszereikből származó folytonos bevételforrás biztosítása érdekében. E stratégiák sikeres végrehajtása késleltetheti, vagy meggátolhatja a piacra lépést, de a jelentés hangsúlyozza, hogy nem egyedül a vállalatok magatartása vezetett a generikus gyógyszergyártók termékeinek késedelmes piacra lépéséhez.

101. Az érdekelt felek a gyógyszeriparra vonatkozó szabályozási kerettel kapcsolatban is észrevételeket tettek, és kiemelték a piacra jutás és a verseny tekintetében tapasztalt nehézségeket és hiányosságokat. A generikus és originális gyógyszergyártók egyetértettek abban, hogy egységes közösségi szabadalomra és egységesített és szakosodott szabadalmi bíróságra van szükség Európában. Az ágazati vizsgálat előzetes megállapításai szintén alátámasztják ezeket az álláspontokat. Az érdekelt felek rámutattak a forgalomba hozatali engedélyezés és az árképzési és visszatérítési eljárások során tapasztalt szűk keresztmetszetekre is, amelyek hozzájárulhattak a gyógyszerek piacra juttatásának késedelméhez.

2.8. Élelmiszeripar

102. Az élelmiszerárak 2007 utolsó hónapjaiban és 2008 első felében tapasztalható emelkedésére válaszul a Bizottság májusban kiadta „ Az emelkedő élelmiszerárak jelentette kihívás kezelése - Irányvonalak az uniós fellépés számára ” című közleményt [150], és létrehozott egy munkacsoportot az élelmiszerlánc működésének – beleértve az EU élelmiszer-kiskereskedelmi és elosztó ágazatai koncentrációjának és piaci szegmentációjának – megvizsgálására. Ezt egy második, az „ Élelmiszerárak Európában” című közlemény [151] követte decemberben, amely intézkedéseket javasolt az élelmiszer-ellátási lánc működésének javítására.

103. Versenypolitikai értelemben a közlemény a versenyszabályok szigorú és egységes végrehajtását írja elő az élelmiszer-ellátási piacokon a Bizottság és a nemzeti versenyhatóságok számára, emellett hangsúlyozza a trösztellenes és összefonódással kapcsolatos eszközök fontosságát.

104. 2008-ban a Bizottság továbbra is biztosította a Coca-Cola korábbi kötelezettségvállalásainak betartását, és megbírságolta a banánkereskedők kartelljét a 81. cikk értelmében. Nemzeti szinten a versenyhatóságok alaposan megvizsgálták az élelmiszerrel összefüggő ágazatokat, és számos vizsgálatot kezdeményeztek. Az egységes és összehangolt megközelítés döntő fontosságú, tekintve, hogy a kiskereskedelmi piacok gyakran legfeljebb nemzeti szintűek. Ezzel összefüggésben a Versenypolitikai Főigazgatóság júliusban és novemberben két értekezletet tartott az ECN élelmiszerrel foglalkozó alcsoportjában, hogy megvitassa és kicserélje az élelmiszer-kiskereskedelmi piacokkal kapcsolatos legjobb gyakorlatokat.

105. Az élelmiszeripar konszolidációját számos összefonódási ügy tükrözi, amelyeket 2008-ban jelentettek be a Bizottsághoz. Számos ilyen összefonódás tekintetében folytattak le részletes vizsgálatot, vagy csak a fontos leválasztásokat követően hagyták jóvá őket az első szakaszban. A Friesland/Campina -ügyben[152] a Bizottság részletesen vizsgálta két, egy sor tejpiacon aktív holland tejipari szövetkezet összefonódását. Ezt az összefonódást a felek által benyújtott, és a nyerstejhez való hollandiai hozzáférést biztosító kötelezettségvállalások ismeretében hagyták jóvá. Az ABF/GBI- ügyben[153] a Bizottság részletesen vizsgálta a GBI részesedéseinek az Associated British Foods (ABF) általi felvásárlását, és az ügyletet feltételekkel hagyta jóvá. Végül az élelmiszer-kiskereskedelmi ágazatban a Bizottság megvizsgálta az osztrák ADEG német REWE Group [154] által tervezett felvásárlását, és az ügyletet feltételekkel hagyta jóvá.

2.9. Postai szolgáltatások

106. A postai szolgáltatások fontos új állomását jelöli a harmadik postai irányelv , amelyet a Parlament és a Tanács februárban fogadott el[155]. Ezen irányelv értelmében a piac teljes megnyitásának a legtöbb tagállamban 2010. december 31-ig kell megvalósulnia, néhány tagállam további két év haladékot kap. Az irányelv előírja a fenntartott szolgáltatások megszüntetését valamennyi tagállamban, az egyetemes postai szolgáltatások körének és szabványainak megerősítését, és a nemzeti szabályozó hatóságok szerepének fokozását, hogy a tagállamok számára lehetővé tegye olyan intézkedések meghozatalát, amelyek szükség esetén védik és finanszírozzák az egységes szolgáltatást. Ebből következően növekedni fog az állami támogatások szerepének, és ennélfogva azok Bizottság általi ellenőrzésének jelentősége.

107. Ami az állami támogatási szabályok postai ágazatra történő alkalmazását illeti 2008-ban, a Bizottság több határozatot is elfogadott annak biztosítására, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal megbízott postai szereplők és leányvállalataik ne jussanak jogellenes előnyökhöz. A Bizottság folytatta a Deutsche Post AG [156] számára az egyetemes szolgáltatási kötelezettségének ellátása fejében fizetett állítólagos túlkompenzációval kapcsolatos vizsgálatát, és októberben információnyújtási rendelkezést adott ki Németországgal szemben, mivel Németország megtagadta a kért információ közlését. Végül a Bizottság azt is megvizsgálta, hogy a postai szolgáltatók más formában is kaptak-e támogatást az államtól. Ezzel összefüggésben lezárta a Leipzig Airport és a DHL számára odaítélt támogatással kapcsolatos vizsgálatot[157] . Míg a Bizottság jóváhagyta a lipcsei repülőtérnek a déli kifutópálya megépítéséhez nyújtott támogatást, megtiltotta a DHL-nek adott, az európai központjának Lipcsébe történő áthelyezését támogató megerősítő levelet és egyéb garanciákat. A korábban a DHL rendelkezésére bocsátott támogatásokat vissza kell fizettetni.

3. FOGYASZTÓI TEVÉKENYSÉGEK

108. A Bizottság versenypolitikai tevékenységének keretében elsődleges figyelmet szentel a fogyasztói megfontolásoknak, és úgy véli, hogy a versenypolitikában lényeges a hangsúlyt a fogyasztói jólét maximalizálására helyezni.

109. A fogyasztói dimenzió versenypolitikába történő integrálásához szükséges a bizottsági szolgálatok és a fogyasztók, illetve az őket képviselő egyesületek közötti megfelelő párbeszéd. Ezért hoztak létre a Versenypolitikai Főigazgatóság keretében fogyasztói kapcsolattartó egységet 2008-ban. A fogyasztók és képviselőik így tájékoztatni tudják a bizottsági szolgálatokat mindarról, ami hasznos lehet a piacok jobb megértésében és a lehetséges piaci működési hibák azonosításában[158]. A fogyasztók a legalkalmasabbak arra, hogy közvetlenül beszámoljanak arról, hogy hogyan élik meg egy adott intézkedés hatásait.

110. Egy közpolitika kialakításakor fontos megérteni a főbb érdekeltek megfontolásait és az őket érő hatásokat, nincs ez másként a fogyasztókkal sem. A fogyasztók segítségével a Bizottság jobban meg tudja érteni, hogy e politikák hogyan működnének a gyakorlatban, és biztosítani tudja, hogy e politikák célkitűzései teljes mértékben megvalósuljanak. Példaképpen, mind az európai egységes piacon folytatott online kiskereskedelem lehetőségeiről és akadályairól szóló kerekasztal[159], és mind a magánszemélyek által elszenvedett károkról szóló fehér könyvet széles körű konzultáció előzte meg, amelynek során aktívan kikérték a fogyasztók és képviselőik véleményét. A fogyasztók észrevételei a gyógyszeripari ágazati vizsgálat[160] során és az összefonódási esetekben is rendszeresen segítették a bizottsági szolgálatokat abban, hogy a piac valamennyi szempontját összefüggéseikben lássák a problémák és megoldások meghatározásánál. A versenykorlátozó magatartás kezelése során alkalmazott jogérvényesítési prioritásokról szóló iránymutatás[161] megerősítette ezt a megközelítést, és e prioritásokat 2009 során és azt követően is alkalmazni fogják.

4. AZ EURÓPAI VERSENYHATÓSÁGOK HÁLÓZATA ÉS A NEMZETI BÍRÓSÁGOK

111. Az ECN olyan platformot biztosít az uniós versenyhatóságok számára, amelyen keresztül konstruktívan hangolhatják össze a jogérvényesítési tevékenységet, biztosíthatják a következetességet, és megvitathatják a közös érdekű politikai kérdéseket.

112. 2008-ban az ECN különböző formációkban ülésezett, a versenyhatóságok vezetőinek éves ülésén át az ágazati alcsoportokig, valamint plenáris üléseken és munkacsoportokban. 2008-ban a következő fő témákat vitatták meg: (1) a versenypolitika legújabb fejleményei, (2) a nemzeti versenyhatóságok tapasztalata az 1/2003/EK rendelet érvényesítési eszközeit illetően, (3) a horizontális megállapodásokra és a vertikális korlátozásokra vonatkozó bizottsági politika felülvizsgálata, (4) ágazati kérdések, mint a „merev kiskereskedelmi árak”, a multilaterális bankközi díjakkal (MIF) és az egységes eurofizetési térséggel kapcsolatos ügyek, és a gyógyszeripari ágazati vizsgálat.

113. 2008-ban folytatódott az 1/2003/EK rendelettel összefüggésben tapasztalt konvergencia-folyamat. E tendencia kiváló példája az ECN engedékenységi mintaprogramja. 2008 végére huszonöt tagállam vezetett be engedékenységi programokat, és a két fennmaradó tagállam (Málta és Szlovénia) a közeljövőben kerít erre sort. Ezen felül az ECN számos tagja igazította programját az ECN mintaprogramjához, vagy teszi ezt most.

114. Az ECN munkájának fontos szempontja az egyedi esetekben folytatott együttműködés. 2008-ban az 1/2003/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottságot megközelítőleg 150 új, a nemzeti versenyhatóság által indított eset vizsgálatáról[162] értesítették. A korábbi évekhez hasonlóan, valamint a rendelettel és a hálózatról szóló közleménnyel bevezetett rugalmas és pragmatikus megközelítésnek köszönhetően csak nagyon kevés esetben fordult elő ügy-kiosztási probléma, és még kevesebbszer került át egy adott ügy egy másik fórum elé. Az uniós jog következetes alkalmazásának biztosítása érdekében a bizottsági szolgálatok 61 esetben vizsgálták felül az 1/2003/EK rendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerint közölt tervezett határozatokat vagy adtak tanácsot azokkal kapcsolatban.

115. A nemzeti bíróságokkal az uniós versenyjog alkalmazása tekintetében az 1/2003/EK rendelet 15. cikke szerint folytatott együttműködési mechanizmusok is megfelelően működtek 2008-ban. A Bizottság számos alkalommal kért be véleményt, amelyek még függőben voltak az év végén, a nemzeti bíróságok pedig mintegy 50 ítélet példányait adták át. Ezen felül a Versenypolitikai Főigazgatóság tizenöt támogatási megállapodást kötött bírák képzésére, és új ajánlati felhívást tett közzé e tevékenység vonatkozásában.

5. NEMZETKÖZI TEVÉKENYSÉGEK

116. Egy egyre inkább globalizálódó világgazdaságban a versenypolitikának is globális szemléletet kell alkalmaznia. A Versenypolitikai Főigazgatóság úgy válaszol e kihívásra, hogy megerősíti és kibővíti a partnereivel világszerte, mind kétoldalú, mind többoldalú fórumokon fenntartott kapcsolatait. Kroes biztos asszony kiemelten fontosnak tartja a hatékony nemzetközi együttműködést a verseny területén.

117. A bővítés sel összefüggésben 2008 során különösen szoros együttműködést sikerült kialakítani Horvátországgal és Törökországgal. Horvátország jelentős előrelépést tett a versenypolitikai fejezetről szóló csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez szükséges értékelési kritériumok teljesítésében, beleértve a hajógyárainak szerkezetátalakításáról szóló nagyon fontos fennmaradó kérdést is, míg Törökországnak még be kell vezetnie az állami támogatások ellenőrzésével és nyomon követésével kapcsolatos rendszert. A Versenypolitikai Főigazgatóság a Nyugat-Balkán országainak is segítséget nyújtott, hogy versenyszabályaikat közelebb hozzák az uniós joghoz, többek között a versennyel és az állami támogatásokkal kapcsolatos jogszabályok megszövegezésében, valamint tanácsot adott az e szabályok érvényesítéséhez szükséges intézmények felállítása tekintetében.

118. Ami a kétoldalú együttműködést illeti, a Bizottság továbbra is szorosan együttműködött az Európai Szabadkereskedelmi Megállapodás (EFTA) Felügyeleti Hatóságával az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás végrehajtásának területén. A korábbi évekhez hasonlóan intenzív információcsere folyt versenyjogi kérdésekben az ennek szentelt együttműködési megállapodások keretében az Egyesült Államokkal, Kanadával és Japánnal. A Kínával és Koreával folytatott együttműködés továbbra is prioritást élvezett 2008-ban. Ezen felül a Versenypolitikai Főigazgatóság aktív szerepet játszott az Ukrajnával, Indiával és Dél-Koreával kötendő szabadkereskedelmi megállapodások folyamatban lévő megtárgyalásában, valamint a Közép-Amerikával kötendő társulási megállapodás kereskedelmi részéről szóló tárgyalásokban, annak biztosítására, hogy a versenyellenes magatartások (ide értve az állami támogatást is) ne rontsák le az e megállapodások által előirányzott kereskedelmi és egyéb gazdasági előnyöket.

119. A többoldalú együttműködés területén a Versenypolitikai Főigazgatóság továbbra is vezető szerepet játszott a Nemzetközi Versenyhatóságok Hálózatában, amely szervezetben a Főigazgatóság az irányító testület tagja, a kartellekkel foglalkozó munkacsoport társelnöke, és más (az összefonódásokkal, a versenypolitika végrehajtásával, az egyoldalú magatartásokkal és az érdekvédelemmel foglalkozó) munkacsoportok aktív tagja. A Versenypolitikai Főigazgatóság továbbra is aktívan közreműködött az OECD Versenybizottságának munkájában, és vezető szerepet játszott az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciája (UNCTAD) versenyjoggal és politikával foglalkozó szakértői kormányközi csoportjának (IGE) éves konferenciáján tartott kerekasztal-megbeszélésen.

6. INTÉZMÉNYKÖZI EGYÜTTMűKÖDÉS

120. 2008-ban a Bizottság az adott intézményekkel kötött megállapodásokkal, illetve jegyzőkönyvekkel összhangban folytatta a többi közösségi intézménnyel való együttműködést[163].

121. 2008-ban az Európai Parlament (EP) állásfoglalást vagy jelentést fogadott el az alábbi témákban: a lakossági banki szolgáltatások vizsgálata, a Koreai Köztársaság kormánya és az Európai Közösség közötti megállapodás a versenyellenes tevékenységek elleni együttműködésről, és a kártérítési keresetekről szóló fehér könyv. A Parlament 2008-ban bizottsági szinten megvitatta a 2006. és 2007. évi éves versenypolitikai jelentéseket is, ezeket 2009-ben fogadja majd el. A Bizottság is részt vett az EP által más kapcsolódó témákban tartott vitákon is, ideértve a kibontakozó pénzügyi és gazdasági válságra adott, állami támogatás alkalmazásában megnyilvánuló választ.

122. A Bizottság szoros együttműködést folytat a Tanáccsal , és tájékoztatja a verseny területén tett fontos politikai kezdeményezésekről, mint például a bankszektornak nyújtott állami támogatási intézkedésekről, illetve a pénzügyi és gazdasági válsággal összefüggő további más állami támogatási intézkedésekről. 2008-ban a Bizottság főként a következők által elfogadott következtetésekben működött közre a versenypolitikai kérdéseket illetően: Versenyképességi Tanács (lisszaboni stratégia, iparpolitika, kkv-politika) Közlekedési, Távközlési és Energiaügyi Tanács (belső energiapiaci jogalkotási csomag, energia/éghajlat-csomag) és a Gazdasági és Pénzügyi Tanács (egységes piac felülvizsgálata, egységes eurofizetési térség, kockázati tőke, európai gazdaságélénkítési terv).

123. A Bizottság tájékoztatja a főbb szakpolitikai kezdeményezésekről az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot , illetve a Régiók Bizottságát , és részt vesz az adott bizottságban e kezdeményezésekről esetlegesen tartott vitákban. Itt példaként a Bizottság éves versenypolitikai jelentéséről szóló EGSZB-jelentés elfogadását lehet említeni. 2008-ban a Bizottság részt vett az EGSZB munkacsoportjainak a belső piacon folytatott versennyel és az ott tapasztalható demokráciával, a 2007. évi éves versenypolitikai jelentéssel és a kártérítési keresetekről szóló fehér könyvvel foglalkozó értekezletein.

[1] Lásd Az Európai Parlament 2009. március 10-i állásfoglalása a versenypolitikáról szóló 2006. és 2007. évi jelentésekről című dokumentum 30. pontját(2008/2243(INI)).

[2] http://ec.europa.eu/competition/index_hu.html

[3] IP/08/1509. sz., 2008.10.15-i sajtóközlemény.

[4] IP/08/1685. sz., 2008.11.12-i sajtóközlemény.

[5] E témában, valamint a Bizottság e területtel kapcsolatos politikai kezdeményezéséről az alábbi internetcímen található további információ: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html.

[6] A Bizottság határozata (1984. július 23.) a COMP/30.988 Flat Glass (Benelux) ügyben, HL L 212., 1984.8.8., 13. o., és a Bizottság határozata (1988. december 7.) a COMP/31.906 Flat glass (Italy) ügyben, HL L 33., 1989.2.4., 44. o.

[7] Ez a számadat nem tartalmazza azokat a vállalatokat, amelyek az engedékenységi közlemény értelmében együttműködésükért cserébe mentesültek a bírság alól.

[8] NBR, International Removal Services, Sodium Chlorate, Aluminium Fluoride, Candle Waxes, Bananas és Car Glass .

[9] E témában, valamint a Bizottság e területtel kapcsolatos politikai kezdeményezéséről az alábbi címen található további információ: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html

[10] C-295/04–C-298/04. sz. Manfredi összevont ügyek [EBHT 2006., I-6619. o.]. Lásd még a C-453/99. sz. Courage kontra Crehan ügyet [EBHT 2001., I-6297. o.]. Míg az Európai Közösségek Bírósága csak az EK-Szerződés 81. cikkéhez kapcsolódó szabálysértéseket említi, a Bíróság érveléséből az következik, hogy ugyanazok a szempontok érvényesek az EK-Szerződés 82. cikkére is.

[11] A Bizottság 622/2008/EK rendelete (2008. június 30.) a 773/2004/EK bizottsági rendelet kartellügyekben folytatott vitarendezési eljárásokkal kapcsolatos módosításáról (HL L 171., 2008.7.1., 3. o.)

[12] A Bizottság közleménye az 1/2003/EK tanácsi rendelet 7. és 23. cikke szerint a kartellügyekben hozott határozatok elfogadása érdekében folytatott vitarendezési eljárások lefolytatásáról (HL C 167., 2008.7.2., 1. o.).

[13] A Bizottság 2790/1999/EK rendelete (1999. december 22.) a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról (HL L 336., 1999.12.29., 21. o.).

[14] A Bizottság 1400/2002/EK rendelete (2002. július 31.) a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról (HL L 203., 2002.8.1., 30. o.).

[15] A Bizottság 358/2003/EK rendelete (2003. február 27.) a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a biztosítási ágazatbeli megállapodások, döntések és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról (HL L 53., 2003.2.28., 8. o.).

[16] Ez a számadat nem tartalmazza azokat a vállalatokat, amelyek az engedékenységi közlemény értelmében együttműködésükért cserébe mentesültek a bírság alól.

[17] NBR, International Removal Services, Sodium Chlorate, Aluminium Fluoride, Candle Waxes, Bananas és Car Glass.

[18] COMP/38.698.sz. CISAC -ügy

[19] COMP/34.792 .sz. Microsoft -ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[20] 2006-ban a Bizottság 280,5 millió euró végleges bírságot szabott ki a Microsoftra, mert az nem szolgáltatott teljes körű és pontos információt az interoperabilitásra vonatkozóan.

[21] IP/08/386. sz., 2008.3.5-i sajtóközlemény

[22] HL C 322., 2008.12.17., 10. o. Lásd még az IP/08/1467 .sz ., 2008.10.7-i sajtóközleményt.

[23] A hibrid küldemény a postai szolgáltatások olyan sajátos formája, amikor a feladó elektronikusan küldi meg a tartalmat a postai szolgáltatás üzemeltetőjének, aki ezt követően kinyomtatja, becsomagolja, szortírozza és kézbesíti a postai küldeményt.

[24] Lásd az IP/08/1997. sz., 2008.12.17-i sajtóközleményt.

[25] A Bizottság közleménye a 139/2004/EK tanácsi rendelet és a 802/2004/EK bizottsági rendelet („összefonódási végrehajtási rendelet”) alapján elfogadható korrekciós intézkedésekről (HL C 267., 2008.10.22., 1. o.)

[26] A Bizottság 1033/2008/EK rendelete (2008. október 20.) a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló 802/2004/EK rendelet módosításáról (HL L 279., 2008.10.22.,3. o.).

[27] Az összefonódási ügyek korrekciós intézkedéseiről szóló tanulmány, Versenypolitikai Főigazgatóság, Európai Bizottság, 2005. október.

[28] Állami támogatási cselekvési terv - Kevesebb és célzottabb állami támogatás: ütemterv az állami támogatás 2005–2009 közötti reformjához. COM(2005)107 végleges, 2005.6.7.

[29] HL C 270., 2008.10.25., 8. o.

[30] HL C 10., 2009.1.15., 2. o.

[31] HL C 16., 2009.1.21., 1. o.

[32] HL L 214., 2008.8.9., 3. o.

[33] A kkv-knek, a kutatáshoz, az innovációhoz, a regionális fejlesztéshez, a képzéshez, a foglalkoztatáshoz, a kockázati tőkéhez, a környezetvédelemhez és a vállalkozási kedvhez nyújtott támogatások, többek között.

[34] HL C 82., 2008.4.1., 1. o.

[35] HL C 173., 2008.7.8., 3. o.

[36] HL C 155., 2008.6.20., 10. o. és HL C 244., 2008.9.25., 32. o.

[37] Lásd az IP/08/1950. sz., 2008.12.11-i sajtóközleményt.

[38] Ez a nemzeti bíróságok és a Bizottság állami támogatások terén folytatott együttműködéséről szóló 1995. évi közlemény helyébe lép (HL C 312., 1995.11.23., 8. o.).

[39] HL C 272., 2007.11.15., 4. o.

[40] A Vademecum a következő címen érhető el: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html#vademecum.

[41] COM(2008) 751 végleges, 2008.11.17.

[42] HL C 323., 2006.12.30., 1. o.

[43] C 61/2003. sz. ügy Loi aéronautique italienne N808/85 cas individuels .

[44] HL C 45., 1996.2.17., 5. o.

[45] HL C 83., 1986.4.11., 2. o.

[46] HL C 194., 2006.8.18., 2. o.

[47] N 263/2007. sz. ügy, Technology Founder Fund Saxony (HL C 93., 2008.4.15., 1. o.), N 521/2007. sz. ügy, Risikokapitalregelung "Clusterfonds Start-up!" Freistaat Bayern (HL C 100., 2008.4.22., 2. o.) és N 700/2007. sz. ügy, Finance Wales JEREMIE Fund (HL C 331, 2008.12.31., 2. o.).

[48] N 836/2006. sz. ügy, Mittelstandsfonds Schleswig-Holstein (HL C 67., 2008.3.12., 1. o.), C 33/2007. sz. ügy, IBG Beteiligungsgesellschaft Sachsen-Anhalt mbH (HL C 246., 2007.10.20., 20. o.), N 389/2007. sz. ügy, Risk capital fund Niedersachen (HL C 145., 2008.6.11., 1. o.).

[49] N 696/2007. sz. ügy, ERDF Risk Capital Fund Brandenburg (HL C 180., 2008.7.17., 3. o.).

[50] C 46/2007. sz. ügy, az Automobile Craiova privatizációja (HL C 239., 2008.9.6., 12. o.). Lásd az IP/08/315. sz. 2008.2.27-i sajtóközleményt.

[51] A C 17/2005. sz. ügy, a Stoczni Gdynia számára nyújtott szerkezetátalakítási támogatás (HL C 220., 2005.9.8., 7. o.) és a C 19/2005. sz. ügy, a Szczecin Hajógyár számára nyújtott szerkezetátalakítási támogatás (HL C 220., 2005.9.9., 7. o.). Lásd az IP/08/1642. sz. 2008.11.6-i sajtóközleményt.

[52] Lásd az IP/08/1696. sz., 2008.11.13-i sajtóközleményt.

[53] Lásd MEMO/06/483, 2006.12.12.

[54] A kiegyenlítő villamos energia az a „last minute” energia, amely segít fenntartani a hálózati áram frekvenciáját. A Bizottság aggodalmát fejezte ki a tekintetben, hogy az E.ON saját termelési leányvállalatát részesíti előnyben, akkor is, ha az magasabb árakat szab, és ezzel a megnövekedett költségeket a végfogyasztóra hárítja, valamint, hogy az E.ON megakadályozott más villamosenergia-termelőket abban, hogy kiegyenlítő energiát adjanak el az E.ON piacán.

[55] Lásd MEMO/08/396, 2008.6.12.

[56] Lásd az IP/08/1774. sz., 2008.11.26-i sajtóközleményt.

[57] Lásd MEMO/08/809, 2008.12.29.

[58] Lásd MEMO/07/313, 2007.7.26.

[59] Lásd MEMO/06/205, 2006.5.17.

[60] Lásd MEMO/07/316, 2007.7.30.

[61] HL C 270., 2008.10.25., 8. o.

[62] HL C 10., 2009.1.15., 2. o.

[63] C 9/2008 Szerkezetátalakítási támogatás a Sachsen LB-nek, Németország .

[64] C 10/2008 Szerkezetátalakítási támogatás az IKB-nek, Németország .

[65] C 43/2008 Szerkezetátalakítási támogatás a West LB-nek, Németország .

[66] N 366/2008 Megmentési célú támogatás a Roskilde Banknak, Dánia.

[67] NN 44/2008 Megmentési célú támogatás a Hypo Real Estate-nek, Németország .

[68] NN 41/2008 Megmentési célú támogatás a Bradford and Bingley-nek, Egyesült Királyság.

[69] NN 51/2008 Kezességvállalási program bankok számára, Dánia .

[70] N 567/2008 Finn kezességvállalási program .

[71] N 548/2008 Pénzügyi támogatási intézkedések a franciaországi bankszektornak (refinanszírozás), még nem tették közzé .

[72] NN 48/2008 Kezességvállalási program bankok számára, Írország .

[73] N 520a/2008 Kezességvállalási program olasz bankok számára .

[74] N 638/2008 Kezességvállalási program bankok számára .

[75] N 524/2008 Kezességvállalási program holland pénzintézetek számára .

[76] NN 60/08 Kezességvállalási program portugál pénzintézetek számára .

[77] N 531/2008 Kezességvállalási program szlovén hitelintézetek számára .

[78] NN 54b/2008 Spanyol kezességvállalási program hitelintézetek számára .

[79] N 533/2008 Támogatási intézkedés a svédországi bankszektor számára .

[80] N 613/2008 Pénzügyi támogatási intézkedések a franciaországi bankszektornak (feltőkésítés) .

[81] N 648/2008 Feltőkésítési program.

[82] NN 54a/2008 Pénzeszközök Beszerzésének Alapja, Spanyolország .

[83] N 557/2008 Támogatási program az osztrák pénzügyi szektor számára .

[84] N 512/2008 Támogatási program németországi hitelintézetek számára .

[85] N 560/2008 Támogatási program a görögországi bankszektornak .

[86] N 507/2008 Támogatási program az egyesült királysági bankszektornak .

[87] N 528/2008 Az ING javára hozott intézkedés (feltőkésítés), Hollandia .

[88] N 602/2008 KBC feltőkésítés, Belgium .

[89] NN 68/2008 Támogatási intézkedés a JSC Parex Banka javára, Lettország .

[90] N 611/2008 SNS Reaal/A holland hatóságok új tőkeinjekciója, Hollandia .

[91] N 615/2008 Kezességvállalás és feltőkésítés a Bayern LB számára, Németország .

[92] N 574/2008 A Fortis javára hozott intézkedés, Belgium/Luxemburg/Hollandia.

[93] NN 45-49-50/2008 A Dexia forrásaihoz nyújtott kezességvállalás, Belgium .

[94] N 655/2008 Kezességvállalás a Nord LB számára, Németország .

[95] N 639/2008 Kezességvállalás az IKB számára, Németország .

[96] NN 64/2008 Megmentési célú sürgősségi intézkedés a Carnegie Investment Bank számára, Svédország .

[97] N 569/2008 Az Aegon javára hozott intézkedés, Hollandia .

[98] NN 42-46-53A/2008 Szerkezetátalakítási támogatás a Fortis Bank és a Fortis Bank Luxembourg számára .

[99] HL C 16., 2009.1.22., 1. o.

[100] Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös szabályozási keretéről (Keretirányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 33. o.), az Európai Parlament és a Tanács 2002/19/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról (Hozzáférési irányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 7. o.), az Európai Parlament és a Tanács 2002/20/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről (Engedélyezési irányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 21. o.), az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK irányelve (2002. március 7.) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról (Egyetemes szolgáltatási irányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 51. o.), az Európai Parlament és a Tanács 2002/58/EK irányelve (2002. július 12.) az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (HL L 201., 2002.7.31., 37. o.).

[101] A Bizottság 2007. december 17-i ajánlása az érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról (HL L 344., 2007.12.28., 65. o.).

[102] A Bizottság ajánlása (2008. október 15.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös szabályozási keretéről szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke szerinti bejelentésekről, határidőkről és konzultációkról (HL L 301., 2008.11.12., 23. o.).

[103] Az új generációs hozzáférési hálózat olyan tág fogalom, amely az új, tipikusan száloptikás szélessávú hálózatokra utal, amelyek gyorsabb és szimmetrikusabb szélessávú kapcsolatot biztosítanak a végfelhasználó számára a jelenlegieknél (például ADSL).

[104] COMP/M.4854. sz. TomTom/Tele Atlas- ügy .

[105] COMP/M.4942. sz. Nokia/NAVTEQ- ügy .

[106] COMP/38.698. sz. ügy, CISAC - megállapodás.

[107] Lásd a 2007.8.18-i IP/07/1114. sz. sajtóközleményt, és az Altroconsumo által a Bizottsághoz 2008 októberében benyújtott dokumentumot, amely a következő címen érhető el: http://www.altroconsumo.it/mercato-e-concorrenza/altroconsumo-esposto-alla-commissione-europea-sul-passaggio-al-digitale-si-parte-il-15-ottobre-ma-la-concorrenza-e-all-italiana-s222543.htm.

[108] A 101/08. sz. törvény 8h. cikke (Legge 06/06/2008, n. 101 – Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 8 aprile 2008, n. 59, recante disposizioni urgenti per l'attuazione di obblighi comunitari e l'esecuzione di sentenze della Corte di giustizia delle Comunità europee), közzétéve: Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana – Serie Generale, numero 132, 7 giugno 2008.

[109] E 8/2006. sz. ügy, a VRT flamand közszolgálati műsorszolgáltatónak nyújtott állami támogatás .

[110] E 4/2005. sz. ügy, az RTE és a TNAG (TG4) állami támogatásból való finanszírozása .

[111] N 279/2008. sz. ügy, tőkeinjekció a France Télévisions számára (a HL-ben még nem tették közzé).

[112] N 287/2008. sz. ügy, megmentési célú támogatás a TV2/Danmark A/S számára (HL C 9., 2009.1.14., 3. o.).

[113] Lásd IP/08/1626, 2008.11.4.

[114] Lásd IP/08/1580, 2008.10.24.

[115] N 202/2008. sz. ügy, magyar filmtámogatási program (HL C 237., 2008.10.28., 1. o.).

[116] N 595/2008.sz. ügy, adóösztönzők a filmgyártás számára (a HL-ben még nem tették közzé).

[117] NN 70/2006.sz. ügy , a finn filmgyártás támogatási programja (a HL-ben még nem tették közzé).

[118] N 477/2008.sz. ügy, német filmtámogatási program (a HL-ben még nem tették közzé).

[119] COMP/M.4731.sz. ügy.

[120] Az Európai Parlament és a Tanács 1370/2007/EK rendelete (2007. október 23.) a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 315., 2007.12.3., 1. o.).

[121] Az Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH („Altmark”) C-280/00. sz. ügy, [EBHT 2003., I-7747. o.]

[122] C 16/2007. sz. ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[123] HL C 184., 2008.7.22., 13. o.

[124] A Tanács 91/440/EGK irányelve (1991. július 29.) a közösségi vasutak fejlesztéséről (HL L 237., 1991.8.24., 25. o.).

[125] N 685/2007. sz. ügy (HL C 140., 2008.6.6., 1. o.); N 495/2007.sz. ügy (HL C 152., 2008.6.18., 21. o.); N 11/2008. sz. és N 34/2008. sz. ügy (HL C 38., 2009.2.17., 3. o.); N 159/2008. sz. ügy (HL C 202., 2008.8.8., 2. o.); N 195/2008. sz. ügy (HL C 329., 2008.12.24., 3. o.); és N 352/2008. sz. ügy (HL C 7., 2008.1.13., 1. o.).

[126] COMP/M.4786. sz. Deutsche Bahn/Transfesa -ügy.

[127] COMP/M.5096. sz. RCA/MÁV Cargo- ügy .

[128] HL C 245., 2008.9.26., 2. o. Lásd még az IP/08/1063. sz. 2008.7.1-jei sajtóközleményt.

[129] HL C 266., 2008.10.21., 2. o. Lásd még az IP/08/1566. sz. 2008.10.22-i sajtóközleményt.

[130] A Bizottság közleménye a tengeri gyorsforgalmi utak létesítéséhez nyújtott közösségi finanszírozást kiegészítő állami támogatásra vonatkozó iránymutatásról (HL C 317., 2008.12.12., 10. o.).

[131] HL C 13., 2004.1.17., 3. o.

[132] Létrehozta az Európai Parlament és a Tanács 2006. október 24-i 1692/2006/EK rendelete (HL L 328., 2006.11.24., 1. o.).

[133] HL L 228., 1996.9.9., 1. o.

[134] C 58/2002. sz. ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[135] C16/2008. sz. ügy (HL C 126., 2008.5.23., 16. o.)

[136] 1008/2008/EK rendelet a Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról, valamint a 2407/92, a 2408/92 és a 2409/92 rendelet hatályon kívül helyezéséről (az úgynevezett „harmadik csomag”) (HL L 293., 2008.10.31., 3. o.).

[137] A javasolt rendelet a 2299/89/EGK rendelet (HL L 220., 1989.7.29., 1. o.) helyébe lép.

[138] N 321/2008. sz., N 322/2008. sz. és N 323/2008. sz. ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[139] C 61/2007. sz. ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[140] NN 31/2008. sz. ügy (HL C 184., 2008.7.22., 34. o.).

[141] C 26/2008. sz. ügy (a HL-ben még nem tették közzé).

[142] N 510/2008. sz. ügy (HL C 46., 2009.2.25., 6. o.).

[143] C 48/2006. sz. ügy (HL L 346., 2008.12.23., 1. o.).

[144] T-196/04. sz. ügy, a Ryanair kérelme a vallon régió és a Brussels South Charleroi Airport által a Ryanair légitársaság számára a Charleroi-ban való működésének megkezdésekor nyújtott előnyökről szóló, 2004. február 12-i 2004/393/EK bizottsági határozat megsemmisítése iránt.

[145] COMP/M.5181. sz. ügy.

[146] COMP/M.5141. sz. ügy.

[147] Lásd az IP/08/459. sz., 2008.3.18-i sajtóközleményt.

[148] COMP/39.514. sz. ügy A Bizottság 2008. január 15-i határozata a 1/2003/EK tanácsi rendelet 17. cikke értelmében a gyógyszeriparban lefolytatandó vizsgálat kezdeményezéséről . További információ a követke