EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.6.7. 
SEC(2011) 805 végleges 
  
Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Finnország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és a Finnország 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
{SEC(2011) 734 végleges} 
 
 
HU 2   HU Ajánlás 
A TANÁCS AJÁNLÁSA 
Finnország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról 
  
és a Finnország 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó aktualizált stabilitási 
programjáról szóló tanácsi véleményr ől 
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődésre és különösen annak 121. cikke (2) 
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére, 
tekintettel a költségvetési e gyenleg felügyeletének meger ősítéséről és a gazdaságpolitikák 
felügyeletér ől és összehangolásáról szóló, 1997. jú lius 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
1 és 
különösen annak 5. cikk e (3) bekezdésére, 
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2, 
tekintettel az Európai Tanács következtetéseire, 
tekintettel a Foglalkoztatá si Bizottság véleményére, 
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságga l folytatott konzultációt követ ően, 
mivel: 
(1) Az Európai Tanács 2010. március 26-án jó váhagyta az Európai Bizottság „Európa 
2020” elnevezés ű, a foglalkoztatást és növekedést célz ó új stratégia elindításáról szóló 
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolit ikák fokozott összehangolása révén azokra a 
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak 
érdekében, hogy Európa növelhesse a fennt artható növekedés és a versenyképesség 
területén rejl ő lehetőségeit. 
(2) A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira 
vonatkozó átfogó iránymutatásokról szól ó ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én 
pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatá spolitikáira vonatkozó iránymutatásokról 
szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A 
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti g azdaság- és foglalkoz tatáspolitikájukban 
vegyék figyelembe az integr ált iránymutatásokat. 
                                                 
1 HL L 209., 1997.8.2., 1. o. 
2 HL C [...]., [...], [...]. o. 
3 A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata. 
 
HU 3   HU (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az els ő éves növekedési jelentést, amely az 
Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jele nti, és elindítja az el őzetes és integrált gazdaságpolitikai 
koordináció els ő európai szemeszterét. 
(4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i 
következtetéseivel összhangban és a Bizottság  éves növekedési jelentésének fényében) 
jóváhagyta a költségvetési kons zolidáció és a strukturális  reformok prioritásait. 
Hangsúlyozta, hogy els őbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a 
költségvetési fenntarthatóság helyreál lítása és a munkanélküliség munkaer ő-piaci 
reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb er őfeszítéseket tegyen 
a növekedés felgyorsítása érdekében. Fels zólította a tagállamokat, hogy ezeket a 
prioritásokat konkrét intézkedések formáj ában építsék majd be stabilitási vagy 
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba. 
(5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt 
vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kell ő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat 
stabilitási és konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba 
beépíthessék. 
(6) Finnország 2011. április 6-án benyújtotta a 2011–2014 közötti id őszakra vonatkozó 
aktualizált stabilitási programját, vala mint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A 
kapcsolódási pontok figyelembevétele ér dekében a két program értékelésére 
egyidejűleg került sor. 
(7) A globális gazdasági válság legkritikusabb id őszakában Finnországnak nagyon 
jelentős GDP-csökkenéssel kellett szembenéznie , mivel a finn gazdaság mindig is f ő 
ágazatai exportteljesítményére támaszkodo tt. A GDP 2009-ben 8,2 %-kal visszaesett, 
aminek a f ő oka a kivitelek kivételesen mere dek zuhanása (20 %-os mennyiségi 
csökkenés) és az ahhoz kapcsolódó , a beruházói bizalmat érint ő kedvezőtlen hatások 
voltak. A munkanélküliségi ráta minte gy 2 százalékponttal növekedett: a munkaer őre 
vetítve a 2008-as 6,4 %-ról 2010 -re 8,3 %-ra emelkedett. A bels ő keresletnek és a 
kivitelek újbóli er ősödésének köszönhet ően szilárd volt a gazd asági fellendülés, és a 
GDP 2010-ben 3,1 %-kal növekedett. Az inga tlanárak szintje és a lakásépítés 
volumene a 2009. évi rövid esést követ
ően gyorsan a válságot megel őző szint fölé 
emelkedett, ami némi aggodalmat ke ltett az ingatlanpiac túlzott mérték ű növekedését 
illetően. Finnország a gazdasági válságot  úgy hagyta maga mögött, hogy 2010-ben az 
államháztartási hiány a GDP 2,5 %-a, az ál lamadósság pedig a GDP 48,5 %-a volt. 
(8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelel ően az aktualizált stabilitási program 
értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a programot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2011–2012-re  megalapozott, azonban azt követ ően 
kissé túl optimista. 2011–2012-re a makrog azdasági forgatókönyv összhangban van a 
Bizottság szolgálatainak tavaszi el őrejelzésével. A program a 2013–2015 közötti 
időszakra a GDP mintegy 2 %-át kitev ő növekedést jelez el őre, amely kissé 
meghaladja az 1,5 %-ra becsült potenciális növ ekedést, és így némi lefelé mutató 
kockázatnak lehet kitéve. A költségvetési stratégia célkit űzése a hiánynak a GDP 
0,9 %-át kitev ő szintre való csökkentése 2011-ben, majd 0,7 %-ra 2012-ben, ami a 
gazdaság ciklikus fellendülését és az el őző kormány által már meghozott 
konszolidációs intézkedéseket tükrözi. Az aktualizált stabilitási program azonban nem 
tervez további költségvetési  konszolidációt a 2013–2015 közötti id őszakra. A 
 
HU 4   HU költségvetési célkit űzéseket érint ő kockázatok kiegye nsúlyozottaknak t űnnek. A 
legjelentősebb kockázati tényez ő a globális makrogazdasági környezetb ől ered, amely 
mindig is er ős hatással volt az exportteljesítményre támaszkodó finn gazdaságra. 
(9) A legfrissebb aktualizált program nem terv ezi középtávú költségvetési konszolidációra 
kihasználni a gazdasági feltételek el őre jelzett javulását. Míg a középtávú célkit űzést, 
amelyet a finn hatóságok a GDP 0,5 %-át kitev ő strukturális többletben határoznak 
meg, az el őrejelzések szerint 2011-ben sikerül elérni, a strukturális egyenleg az azt 
követő években várhatóan a célkit űzés szintje alá csökken. 
(10) Az egymást követ ő finn kormányok a prioritások közö tt kezelték a társadalom 
elöregedéséb ől eredő hatások ellensúlyozására irá nyuló fellépést. E törekvéseknek 
köszönhet ően Finnország úgy t űnik, közepes kockázatnak van k itéve az államháztartás 
hosszú távú fenntarthatóságát illet ően. Mindemellett az országra jelent ős és közvetlen 
demográfiai változás vár, és még mindig tekintélyes a fenntarthatósági rés az 
államháztartásban. Ez a probléma a szakpoli tikai területek széles körét érinti. A 
társadalom elöregedése jelent ősen meg fogja növelni az id ősödéshez kapcsolódó – 
Finnországban többnyire a helyi önkormányzat ok által nyújtott – szolgáltatások iránti 
keresletet. Több tanulmány is úgy találta,  hogy az elmúlt pár évben gyenge volt a 
közszolgáltatások termelékenységének ja vulása. A finn hatóságok már számos 
reformot végrehajtottak a közszolgáltatások szerkezetátalakítása és a termelékenység 
élénkítése céljából, központi kormányzati és helyi önkormányzati szinten egyaránt. Az 
információs technológiába való viszonylag nagy mérték ű beruházás a közszférában 
egyelőre még nem fordult át a termeléke nység javulásába, ami arra enged 
következtetni, hogy szerkezeti és adminisztratív válto zásoknak kell kísérniük a 
beruházást. Összegezve, további int ézkedésekre van szükség ahhoz, hogy a 
közszolgáltatások nyújtása terén sikerü ljön termelékenységnövekedést és 
költségmegtakarításokat elérni. 
(11) Aggodalomra ad okot a tartós munkanél küliség jelenlegi növekedése. Míg az 
jelentősen csökkent 2005 és 2008 között, 2009- ben ismét növekedésnek indult. A 
tartósan munkanélküliek száma 2011 márciu sának végén 57 400 volt (12 400-al több, 
mint az el őző évben), és közülük sokan jelenleg az 55 és 64 év közötti korcsoportba 
tartoznak. A nyugdíjba vonulásra jellemz ő minták miatt a munkanélküliség 
növekedése a 45–54 évesek között lesz majd a legjelent ősebb. Noha a tartós 
munkanélküliség aránya Fi nnországban az uniós átlag al att van, a kérdést a jöv őbeni 
munkaerő-kínálat biztosításával és a társadal mi befogadással összefüggésben kell 
vizsgálni. A tapasztalatok azt  mutatják, hogy az ilyen jelleg ű munkanélküliség növeli 
a szegénység és a társadalmi kirekeszté s kockázatát. Bár a finn hatóságok a tartós 
munkanélküliség növekedését sürget ő problémaként ismerik el, annak leküzdésére – 
ez ideig – nem dolgoztak ki át fogó stratégiát. Finnország a válság idején hatékonyan 
kiterjesztette az aktív munkaer ő-piaci intézkedéseket a fiatalok munkanélkülisége 
elleni küzdelemre. Bár ez hozzájáru lt ahhoz, hogy csökkenjen a fiatalok 
munkanélkülisége 2010–2011-ben, annak mértéke t ovábbra is az uniós átlag felett van, 
és újabb intézkedéseket indokolhat. Hasonlóképpen, az aktív munkaer ő-piaci 
intézkedések meger ősítése és célkit űzéseinek jobb összpontosítása segítene 
megfordítani a tartós munkanél küliség negatív tendenciáját. 
(12) A demográfiai változásokra tekintettel az id ősebb munkavállalók foglalkoztatási 
arányának növelése fontos az álla mháztartás helyzete, valamint dönt ő a jövőbeni 
munkaerő-keresletnek való megfelelés s zempontjából. A finn nyugdíjrendszert 2005-
 
HU 5   HU ben reformnak vetették alá, és a nyugdí jellátást 2009-ben a várható élettartamon 
alapuló együtthatóhoz kötötték. Ennek elle nére a törvényes nyugdíjkorhatár jelenleg 
nem kötődik a várható élettartamhoz. Tekint ettel a várható élettartam tovább 
folytatódó növekedésére, egy ilyen összek apcsolás nemcsak hozzájárulna a munkaer ő-
kínálathoz, hanem segítené a megfelel ő nyugdíjak biztosítását is. A korengedményes 
nyugdíjazási lehet őségeket csökkentették az elmúlt pár évben, de még mindig indokolt 
lenne további intézkedéseket hozni az id őskorúak foglalkoztatásának ösztönzésére. 
Például az id őskorúaknak szóló kib ővített munkanélküli ellátás nagyjából úgy 
működik, mint az eltörölt munkanélküli nyugdíj.  Az elmúlt évtizedben bekövetkezett 
javulás ellenére az id ősebb korú munkavállalók foglalkozta tási aránya és a tényleges 
nyugdíjkorhatár alacsonynak min ősül a skandináv normákhoz képest. Gyakran a 
rokkantság a korengedménye s nyugdíjazás oka. A tényleges nyugdíjkorhatár növelése 
olyan intézkedéseket tesz szükségessé, amelyek figyelembe veszik a munkakörülmények színvonalát, beleértve a fogl alkoztatottak jólétét és egészségét is. 
Ennek els ősorban azért van jelent ősége, mert magas a rokkantsági nyugdíjból él ők 
száma. Finnország 2009 óta mintegy 14 millió EUR-t fordított a munkakörnyezet 
javítását célzó projektekre. Érdemes lenne értékelésnek alávetni e kezdeményezések 
hatását. Az egész életen át tartó tanulásban  való részvétel aránya mindig is magas volt 
Finnországban, és az új készségkövetelménye k megjelenése, valamint a demográfiai 
változások miatt továbbra is jelent ős marad. 
(13) Az erősebb verseny (különösen a szolgáltatási ágazatban) egyre id őszerűbbé vált a 
termelékenység fokozása és a potenciális gazdasági növekedés serkentése szempontjából. Finnország távo li fekvése és alacsony néps űrűsége csökkenti az üzleti 
versenyt, ami a nem exportképe s ágazatokban viszonylag alacsony 
termelékenységnövekedést eredményez. A létez ő üzleti struktúrák esetenként er ősen 
koncentráltak, különösen az élelmiszeriparba n vagy a nagy- és kiskereskedelemben. 
Ez hozzájárulhat a fogyasztói árak visz onylag magas szintjéhez, bár abban a nagy 
szállítási távolságoknak is szer epe lehet. A kiskereskede lmi árak a legmagasabbak 
között vannak az EU-ban. A kiskereskedelm i verseny terén továbbra is részleges 
akadályt jelentenek a jogszabályok (a közelmúltban bekövetkezett enyhülést követ ően 
is), valamint a piacra belép ő és onnan kivonuló külföldi és  belföldi vállalkozások el ő
tt 
álló gátló tényez ők. 
(14) Az Euró Plusz Paktumban tett konkrét vá llalások nem szerepelnek részletesen 
Finnország stabilitási programjában és  nemzeti reformprogramjában, de azok 
beadására várhatóan az új kormány megalakulását követ ően sor kerül. 
(15) A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot4, 
figyelembe véve nemcsak a programok Finnor szág fenntartható költségvetési és 
társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelent őségét, hanem azt is, 
hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és  iránymutatásoknak, tekintve, hogy meg 
kell erősíteni az Európai Unió átfogó gazdas ági kormányzását. A Bizottság úgy ítéli 
meg, hogy középtávú konszolidációs intézkedés eket kell meghatározni, és további 
fellépés (többek között a közszféra term elékenységének növelése) szükséges az 
államháztartás fenntarthatóságának javítása  érdekében. További fellépés szükséges a 
munkára való ösztönzés fokozása és a tényl eges nyugdíjkorhatár emelése érdekében is, 
valamint a termelékenység és a verseny növeléséhez a szolgáltatá si ágazat piacain. 
                                                 
4 SEC(2011) 734. 
 
HU 6   HU (16) Ezen értékelés fényében és figyelembe vé ve a 2010. június 2-i,  az Európai Unió 
működéséről szóló szerz ődés 126. cikkének (7) bekezdése s zerinti tanácsi ajánlást, a 
Tanács megvizsgálta Finnország 2011. évi ak tualizált stabilitási  programját; arról 
alkotott véleményét5 az alábbi ajánlás, és  különösen annak (1) és  (2) pontja tükrözi. 
Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. má rcius 25-i következte téseit, a Tanács 
megvizsgálta Finnország nemzeti reformprogramját, 
AJÁNLJA, HOGY Finnország 2011–2012-ben tegyen intézkedéseket a következ ő pontoknak 
megfelelően: 
(1) Folytassa a költségvetési konszolidációt, fordítsa a többletbevételeket 
hiánycsökkentésre, és hozzon további intézkedéseket an nak érdekében, hogy a 
költségvetési egyenleget a középtávú célkit űzés szintje felett tartsa. 
(2) A társadalom elöregedéséb ől eredő kihívásokra válaszul hozzon további 
intézkedéseket – szerkezeti változás okra vonatkozóan is – azért, hogy a 
közszolgáltatások nyújtása terén termelékenységnövekedést és 
költségmegtakarításokat érjen el. 
(3) Az aktív munkaer ő-piaci intézkedéseket össz pontosítsa jobban a tartósan 
munkanélküliekre és a fiatalokra. 
(4) Hozzon intézkedéseket az id őskorú munkavállalók foglalkozta thatósága, valamint az 
egész életen át tartó tanulásban való részvételük javítása érdekében. Tegyen további lépéseket a munkaer őpiacról történ ő korai kivonulás megakadályozására, és kösse a 
törvényes nyugdíjkorhatárt a várható élettartamhoz. 
(5) Hozzon további intézkedéseket a szolgált atási ágazat további megnyitása céljából 
azáltal, hogy átalakítja a s zabályozási keretet és megszünteti a korlátozásokat annak 
érdekében, hogy egyszer űbbé váljon a szolgáltatási ág azat piacaira, különösen a 
kiskereskedelmi ágazat piacaira való új belépés. 
Kelt Brüsszelben,  
 a Tanács részér ől 
 az elnök 
                                                
 
5 Az 1466/97/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének megfelel ően.