[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.2.25.

COM(2010)60 végleges

A BIZOTTSÁG ÉVES JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti fenntartható egyensúly elérése érdekében 2008-ban tett tagállami erőfeszítésekről

[SEC(2010)146[ [SEC(2010)147]

TARTALOMJEGYZÉK

A BIZOTTSÁG ÉVES JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti fenntartható egyensúly elérése érdekében 2008-ban tett tagállami erőfeszítésekről

1. Bevezetés 3

2. A tagállamok éves jelentéseinek összefoglalói 3

3. A halászati kapacitásgazdálkodási szabályoknak való megfelelés, átfogó eredmények 8

3.1. A legkülső régiókban lajstromozott hajók kivételével a kontinentális flottára vonatkozó eredmények 9

3.2. A legkülső régiókban lajstromozott flottákra vonatkozó eredmények 9

4. A Bizottság következtetései 9

BEVEZETÉS

A tagállamoknak minden év május 1-jéig jelentést kell küldeniük[1] a Bizottságnak a flottakapacitás és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek fenntartható egyensúlyának elérése érdekében az előző év során tett erőfeszítéseikről. A tagállamok jelentései elérhetőek az Europa weboldalon[2]. A Bizottság e jelentések és az uniós halászflotta-nyilvántartásban szereplő adatok alapján összefoglalót készített 2008-ra vonatkozóan, és azt a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (HTMGB) és a halászati és akvakultúra-ágazati bizottság elé terjesztette. Ez a bizottsági jelentés a tagállamok jelentéseinek említett összefoglalóját, valamint egy technikai mellékletet (SEC(2010) 146) és a fenti bizottságok véleményét (SEC(2010) 147) ismerteti a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel. A technikai melléklet részletes észrevételeket fűz a kapacitásgazdálkodáshoz[3], valamint ismerteti az EU halászflottáját érintő átfogó tendenciákra, illetve a tagállamoknak a be-/kilépési rendszernek való megfelelésére vonatkozó táblázatokat és grafikonokat. Ezen felül az Europa weboldalon a következő információ érhető el angol nyelven:

- az egyes tagállamok általi megfelelés részletes eredményei;

- az Unió egyes legkülső régióinak eredményei;

- a tagállamok jelentései.

A tagállamok éves jelentéseinek összefoglalói

Ebben az évben mindössze kilenc tagállam nyújtotta be időben a jelentését, a többi jelentés egy–tizenkét hetes késéssel érkezett. A Bizottság a késedelmek ellenére 2009. július 31-én a fent említett bizottságok elé terjesztette az összefoglaló jelentést. Hozzá kell tenni, hogy jóllehet számos tagállam követte az 1438/2003/EK rendelet 13. cikkében megállapított szempontokat, az átadott információ minősége nem mindig felelt meg e jelentés céljainak.

Ez a jelentés a halászflották tagállamok általi ismertetését, a halászati erőkifejtés csökkentésére szolgáló meglévő rendszerek hatását és a tagállamok be-/kilépési rendszereknek való megfelelését foglalja össze.

A Bizottság annak érdekében, hogy segítsen a tagállamoknak a flottájuk és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek közötti egyensúly összehangolt és jól megalapozott elemzésében, a HTMGB-vel együttműködésben iránymutatást készített a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly megfelelőbb elemzéséhez. A 2007. évi jelentés elkészítéséhez ezt az iránymutatást csak néhány tagállam vette igénybe. A 2008. évi jelentés esetében a helyzet az iránymutatás alkalmazása tekintetében javult annyiban, hogy az ajánlott mutatók mindegyikére vagy közülük néhányra vonatkozóan 12 ország nyújtott be számításokat és értelmezést. A megadott számítások számos esetben jelentős mértékű kapacitástöbbletet jeleznek. Az iránymutatás használatának részletesebb kifejtése és a megadott mutatók összefoglalója megtalálható a bizottsági szolgálati munkadokumentumban.

Belgium: A belga jelentés az iránymutatást a merevítőrudas vonóhálóval ellátott szegmensre alkalmazta, amely a belga flotta legfontosabb szegmense. A 12–24 méteres szegmensre alacsony kapacitáskihasználást és a negatív befektetési hozamot jeleztek, ami bizonyos mértékű felesleges kapacitásra utal. A 24–40 méteres szegmensben viszont nagyobb kapacitáskihasználás és pozitív befektetési hozam mutatkozik. 2008 során kismértékű űrtartalom-csökkentésre került sor állami támogatás nélkül. Belgium – az Európai Halászati Alap 2007–2013-ra vonatkozó operatív programjának megfelelően – a 2009–2010-es időszakban flottaátalakítási programot kíván kidolgozni a merevítőrudas vonóhálóval halászó, nagyméretű (221 kW feletti) flottaszegmens vonatkozásában. A 24–40 méteres merevítőrudas vonóhálós flottaszegmens a VIIa övezet kivételével valamennyi területen magas kvótakihasználást ért el a közönséges nyelvhal és a sima lepényhal tekintetében. A jelentés szerint a terület alacsony kapacitáskihasználása más tényezőknek (cserék miatt magasabb nemzeti kvóták, magas üzemanyagköltségek és hajók 2006-ban történt leselejtezése) tudható be.

Bulgária: A bolgár flotta 96 %-a kishajókból áll. Az összesen 2547 hajóból 1820-at inaktívként jelentettek be 2008 folyamán. A csatlakozás előtt hozott közigazgatási határozat alapján a flotta két hajóval bővült. A bolgár jelentés elkészítésekor figyelembe vették az iránymutatást. A technikai mutatók valamennyi szegmens esetében alacsony kapacitáskihasználást mutatnak. Az értékelés a 6 méter hosszúság alatti hajók esetében a legkedvezőtlenebb, és Bulgária lépéseket szándékozik tenni e szegmens állapotának javítására. A bolgár flottára nem alkalmaztak a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló rendszereket. Bulgária csak két fő faj, a nagy rombuszhal és a spratt esetében alkalmaz kvótarendszert.

Dánia: A dán jelentés az iránymutatást az adatgyűjtési rendeletnek[4] megfelelően kategorizált 11 flottaszegmensre alkalmazta. A számított mutatók a halállományok és az aktív flotta méretének egyensúlyát mutatják. A kapacitástöbblet a 12 méternél rövidebb hajóknak tulajdonítható. A szegmensek közül gazdasági értelemben sok teljesít jól. A dán halászflotta kapacitása a 2003–2008-as időszakban 23 %-kal csökkent BT-ben, 22 %-kal kW-ban és ugyancsak 22 %-kal a hajók számát tekintve. A legnagyobb csökkentés a 12 és 24 méter közötti hajók esetében volt tapasztalható. 2008-ban 901, összesen 11 594 BT teljes űrtartalmú és 44 238 kW összkapacitású hajót jelentettek inaktívként. A dán flottára a tőkehalra vonatkozó helyreállítási terv részeként a II. mellékletben foglalt intézkedések vonatkoznak, és emiatt a halászattal töltött napok teljes száma 48 %-kal, a hajók száma pedig 41 %-kal csökkent a 2003-as szinthez képest.

Németország: A német jelentés elkészítésekor az iránymutatást nem alkalmazták. Ehelyett a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek egyensúlyának flottaszegmensenkénti vizsgálatára a biológiai minősítési módszert használták. A jelentés azt vizsgálta, hogy az egyes flottaszegmensek kapacitási tendenciái összhangban vannak-e az érintett főbb állományok mennyiségére és halászatának szintjére vonatkozó tendenciával. Harminc hajót vontak ki a kisüzemi part menti halászati szegmensből, kilencet a merevítőrudas vonóhálós (I+II. lista) szegmensből, és kilencet a kagylót és kvóta alá nem tartozó fajokat halászó szegmensből. Azonban a passzív halászeszközzel halászó, 12 méter alatti hajók, valamint a vonóhálós hajók és a merevítőrudas vonóhálós szegmenshez tartozó hajók flottájának a bővítése miatt az összkapacitás némi (+0,1 % BT, +0,26 % kW) növekedést mutatott. A jelentés szerint az erőkifejtés-csökkentési rendszer csekély – de nem számszerűsített – hatást gyakorolt a flottacsökkentésre.

Észtország: Az észt jelentés elkészítésekor az iránymutatást részlegesen alkalmazták. A technikai mutató a 12 méternél hosszabb vonóhálós hajók szegmensében kifejezett kapacitástöbbletet mutat. A jelentéssel érintett időszakban a flotta hét hajóval bővült, és abból hét hajót kivontak, egyiket sem állami támogatással. 2008-ban a Balti-tenger, illetve az NAFO és az NEAFC szabályozási térségében nem vezettek be új, többéves gazdálkodási és helyreállítási tervet. A balti-tengeri észt flotta a balti-tengeri közönséges tőkehalra vonatkozó helyreállítási intézkedések alkalmazási körébe tartozott. Ugyanakkor a jelentés ezen intézkedések hatásait nem értékelte.

Görögország: A görög jelentés tartalmazza az iránymutatásban ajánlott egyes mutatók kiszámítását. A 22-23-as földrajzi alterületen 2008-ban jelentősen csökkent a (12–24 méteres) hajóról működtetett kerítőhálók kihasználtsága, miközben javult a (12–24 méteres) part menti hajók kihasználtsága. Az elmúlt néhány évben a 20-as földrajzi alterületen kihasználatlan volt a (12–24 méteres) erszényes kerítőhálós hajók szegmense. 2008-ban továbbra is állami támogatásból finanszírozták a kapacitáscsökkentést, amelynek eredményeként 1807 BT-t és 6769 kW-ot vontak ki a forgalomból.

Spanyolország: A spanyol jelentés nem alkalmazta az iránymutatást, és nem értékelte a halászati lehetőségekhez viszonyított flottakapacitást. 2008-ban 1736 hajót avagy 12 803 BT-t vontak ki a forgalomból, azonban csak 25 hajó avagy 2408 BT flottából való kivonása történt közpénzekből. 2008-ban a flotta 2958 BT-nek megfelelő 141 hajóval bővült. Az NAFO-területen a grönlandi laposhalra vonatkozó helyreállítási terv miatt a spanyol flotta által ezen a halászterületen halászattal töltött napok száma 2003-hoz viszonyítva 2008-ban 84 %-kal csökkent. A déli szürke tőkehalra és norvég homárra vonatkozó helyreállítási terv eredményeként a szóban forgó flotta évente 10 %-kal csökkentette halászati erőkifejtését: a 2005. évi 260 napról 2008-ra 194 halászattal töltött napra.

Franciaország: A francia jelentés elkészítésekor az iránymutatást nem alkalmazták. A jelentés összefoglalja a francia halászflotta tekintetében a különböző halászterületeken érvényesülő különféle nemzeti, nemzetközi és uniós gazdálkodási intézkedéseket, például a teljes kifogható mennyiségeket és a kvótákat. Nem tartalmaz azonban értékelést a flotta mérete és flotta számára juttatott halászati lehetőségek egyensúlya vonatkozásában. A 2007 novembere óta beindított kivonási rendszerek következtében 10 175 BT-nek és 40 779 kW teljesítménynek megfelelő 169 hajót selejteztek le. A 2008-ban beindított kivonási rendszer még folyamatban van, és további 220 hajót érint.

Írország: Az ír jelentés nem alkalmazta az iránymutatást, és nem értékelte a flottakapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúlyt. Arról számoltak be azonban, hogy számos célállomány a biztonságos biológiai határokon kívül található. A fehérhúsú halakra szakosodott flottát érintő kivonási program 2008-ban befejeződött, és ennek eredményeként 6900 BT-t és 19 000 kW-ot vontak ki a flottából. Az ír flottára egyaránt alkalmazni kell a teljes kifogható mennyiségről és a kvótáról szóló rendelet II. mellékletében elfogadott halászati erőkifejtés-csökkentési rendszereket, valamint a nyugati vizekre vonatkozó rendszert. Az állományok helyreállítására irányuló tervek alkalmazási körébe tartozó halászterületek (az ICES VIa és VIIa övezete) igen vegyesek. Az ír hatóságok számára ennek következtében nehézséget jelentett az erőkifejtés-csökkentési rendszerek hatásainak értékelése.

Olaszország: Az olasz jelentés elkészítésekor alkalmazták az iránymutatást. A mutatókat elsőként nemzeti szinten mutatták be. A technikai mutató magas kapacitáskihasználtsági adatokat jelez a vonóhálós halászhajók és a merevítőrudas vonóhálós halászhajók tekintetében, ugyanakkor alacsony adatokat rögzítettek a vízközi vonóhálóval halászó hajók, az erszényes kerítőhálós hajók és a kotróhálós hajók esetében. Emellett elvégezték és a „közlekedési jelzőlámpa” rendszer” használatával ismertették a különböző földrajzi területeken a technikai mutató regionális elemzését. Az Európai Halászati Alap programjában számos terv szerepel a halállományok egyensúlyának fokozatos helyreállítására, amelyek a nemzeti szinten az uniós védelmi intézkedésekkel összefüggésben elfogadott gazdálkodási tervekhez kapcsolódnak. E tervek következtében a halászati erőfeszítés 3–30 %-os csökkenése várható. A 2007–2015 közötti időszakban a flotta jelenlegi kapacitásának 13 %-ával avagy 27 300 BT-vel való csökkentésére lehet számítani. Állami támogatással 2007-ben és 2008-ban összesen 11 008 BT-t és 47 716 kW-t vontak ki.

Ciprus: A jelentés nem értékelte a flottakapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúlyt, valamint a javasolt iránymutatást sem alkalmazták. Egy hajó kivételével – amelyet a jelentés szerint lebontottak – a flottából 2008-ban nem vontak ki hajót. A ciprusi halászterületeken nem alkalmaztak erőkifejtés-csökkentési rendszereket.

Lettország: A lett jelentés elkészítésekor az iránymutatást nem alkalmazták. A nyílt tengeri szegmens tekintetében azonban a jelentés szerint a flottakapacitás egyensúlyban áll a rendelkezésre álló kvótákkal. A balti szegmens 70 hajójának és a kisméretű hajók szegmense 110 hajójának kivonását tervezik, és a 2007–2013 közötti időszakra más szegmensekben is esedékesek kivonások. A 2008-ban leselejtezett hajók számát a jelentés nem tartalmazza. 2004. május 1. óta 139 hajót vontak ki a flottából, ebből 110 hajó leselejtezése állami támogatással történt. A lett flottára a Balti-tenger tekintetében elfogadott helyreállítási intézkedések vonatkoztak, és a kivont hajók többsége tőkehalra halászott. A tőkehal-állományok rossz állapota, az elavuló hajók és a növekvő üzemanyag-költségek miatt a hajótulajdonosok arra kényszerültek, hogy kivonási támogatást kérelmezzenek.

Litvánia: A litván jelentés elkészítésekor az iránymutatást a tőkehal-állományokat halászó szegmensekre alkalmazták. Ezeket „közlekedési jelzőlámpa” rendszer formájában mutatták be, és ebből kitűnik, hogy a tőkehalra halászó flotta és a tőkehalállomány nincs egyensúlyban. A jelentés szerint a nyílttengeri állományokra és lazacra halászó flotta kapacitása egyensúlyban áll a halászati lehetőségekkel. A halászati erőkifejtés és halászati lehetőségek közötti egyensúly várhatóan a 2008–2009-re szóló litván halászati erőkifejtési terv végrehajtásával valósul meg, amelynek főbb intézkedései közé tartozik a Balti-tenger part menti térségében, illetve az NAFO és az NEAFC szabályozási térségeiben a fenékvonóhálós halászhajók halászati kapacitásának szabályozása. Litvánia a nyílt tengeri halászhajók kapacitását 1,2 %-kal, a part menti halászhajók kapacitását pedig 44 %-kal kívánja csökkenteni, az Európai Halászati Alap igénybevétele útján.

Málta: A máltai jelentés elkészítésekor alkalmazták az iránymutatást. A technikai mutató a flotta alacsony kihasználtságát mutatja, az aktív halászeszközök (vonóhálós halászhajók) számának fokozatos csökkenése és a passzív hajók kapacitásának viszonylag állandó kihasználása mellett. A jelentés szerint a flotta kapacitása arányos a rendelkezésre álló erőforrásokkal, csökkentést pedig nem terveznek. A flotta állandó és részidős hajókból áll. A részidős hajók 99 %-át és az állandó kereskedelmi hajók 78 %-át a 12 méter alatti kisüzemi halászhajók adják. A máltai flottára nem alkalmaztak a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló rendszereket.

Hollandia: A holland jelentés elkészítésekor az iránymutatást a merevítőrudas vonóhálóval ellátott szegmensre alkalmazták. Lényegesen mérséklődött a közönséges nyelvhal, a sima lepényhal és a tőkehal halászat okozta állománypusztulása. A garnéla 2008. évi magasabb árának köszönhetően 2007-hez képest a gazdasági és társadalmi mutatók is javultak. A holland egyárbocos flotta mérete 2008-ban jelentősen (mintegy 15 %-kal), és a halászati erőkifejtés vonatkozásában is (-23,1 %) csökkent. Ez az alábbiaknak volt betudható: a gazdálkodási tervek végrehajtása, az egyárbocos flotta 2008. évi racionalizálása, a kisebb hajókkal folytatott halászat és 2008 nyarán a magas olajárak miatt a (főként) nagyméretű, merevítőrudas vonóhálóval ellátott egyárbocosok önkéntes kivonása. A flottára az Északi-tengeren a „tengeren tölthető napokkal” kapcsolatos korlátozást alkalmazzák (a II. melléklet szerinti rendszer). Hollandia a már néhány éve folyamatosan növekvő rögzített hálós halászat kapacitásának fokozását fontolgatja. 2008-ban számos halász váltott a merevítőrudas vonóhálós halászatról a hagyományos vonóhálóval történő halászatra, főként az alacsonyabb üzemanyagköltségek miatt. A nyílt tengeri flotta kapacitása egy hajóval csökkent. A jelentés szerint a megmaradt flotta kapacitása a halállományok jelenlegi méretére és helyzetére figyelemmel indokolt.

Lengyelország: A lengyel jelentés nem alkalmazta az iránymutatást, és nem értékelte a flottakapacitást a halászati lehetőségekhez viszonyítva. 2008-ban a balti-tengeri flottából állami támogatással 34 hajót vontak ki. A mélytengeri szegmensben egy hajót vontak ki, de a flotta két hajóval bővült, ami a flottakapacitást 15 570 BT-vel és 11 216 kW-tal növelte. Kis mértékben nőtt a lengyel flotta teljes kapacitása, egy hajó lecserélése és egy másik hajó felújítása miatt, amelynek az alapjául a csatlakozást megelőzően hozott közigazgatási határozat szolgált. A lengyel jelentés szerint a halászati erőkifejtés-csökkentési program eredményeként 2008-ban a 2004-es szinthez képest 36,1 %-kal csökkent a balti-tengeri flotta által halászattal töltött napok száma. A tőkehalhalászattal töltött napok száma 2004 és 2008 között szintén 38 %-kal csökkent.

Portugália: A portugál jelentés nem alkalmazta az iránymutatást, és nem értékelte a flottakapacitást a halászati lehetőségekhez viszonyítva. Megadtak azonban a 2003–2007-es időszakra vonatkozó gazdasági-társadalmi adatokat. 2008-ban csak egy hajót selejteztek le, állami támogatás mellett. A szürke tőkehalra és norvég homárra vonatkozó helyreállítási terv 2008-ban is folytatódott, de a jelentés nem számol be az ennek eredményeként bekövetkezett kapacitáscsökkenésről. A halászati erőkifejtés azonban a 2007-es szinthez képest 30 %-kal csökkent. A déli terület flottájának csökkentése céljából 2008-ban elfogadták a déli régióban kagylóhalászat céljából kotróháló használatára engedélyezett hajók kiigazítási tervét. 2008-ban öt kérelem érkezett, határozatot azonban nem hoztak. Az NAFO-térségben működő hajókra kiterjed a grönlandi laposhalra vonatkozó helyreállítási terv hatálya. Az e hajók által halászattal töltött idő a 2003-as szinthez képest 50 %-kal visszaesett. A halászati erőkifejtést korlátozó nemzeti intézkedések a mélytengeri fajokra vonatkoznak.

Románia: A román jelentés elkészítésekor nem alkalmazták az iránymutatást, a jelentés viszont a flotta fenntartható működéséről, illetve arról számol be, hogy a halfajok mennyisége elegendő. A flotta összességében régi és rossz műszaki állapotú. A 2007–2013 közötti EHA programozási időszak tekintetében selejtezést irányoznak elő, az érintett kapacitás mennyiségéről adatokat azonban nem közöltek. A csatlakozás előtt hozott közigazgatási határozat alapján a flotta 2008-ban hat új taggal bővült, és abból hét hajót vontak ki állami támogatás nélkül.

Szlovénia: Szlovénia alkalmazta az iránymutatást. A technikai mutató a legtöbb hajó esetében alacsony kihasználtságot mutat. A 12 méter alatti hajók szegmense 2008-ban egy hajóval gyarapodott. A flotta strukturális problémákkal küzd, nevezetesen a hajók régiek, a halászeszközök pedig elavultak. A 2007–2013 közötti EHA programozási időszak tekintetében selejtezést irányoznak elő, de az érintett kapacitás mennyiségét nem határozták meg. A szlovén flottára nem alkalmaztak erőkifejtés-csökkentési rendszereket.

Finnország: A finn jelentés nem alkalmazta az iránymutatást, és nem értékelte a flottakapacitás halászati lehetőségekhez való viszonyát. A 2003–2008-as időszakban a kapacitás BT-ben 19 %-kal, kW-ban pedig 10 %-kal csökkent. A kapacitáscsökkenés ellenére a finn flotta összes halászati erőkifejtése 2005 óta emelkedő tendenciát mutat, és csak 2008-ban stabilizálódott. Halászati erőkifejtés terén a legnagyobb növekedést a nyílt tengeri halászati szegmens könyvelte el, miközben a tőkehalra irányuló rögzített halászeszközök szegmense fokozatosan csökkentette erőkifejtését, az elmúlt két évben pedig az eresztőhálóra vonatkozó tilalom miatt e szegmens nem fejtett ki aktivitást. A finn flottára 2008-ban nem alkalmaztak halászati erőkifejtés-csökkentési rendszereket. Új kapacitáscsökkentési rendszert terveznek 2009–2010-re, amely a nyílttengeri lazachalászat alacsony jövedelmezősége miatt a passzív halászeszközzel ellátott hajók szegmensére fog irányulni.

Svédország: A svéd jelentés az iránymutatást a 2007-es adatokon alapuló mutatókkal alkalmazta. A flotta szegmentálása a jelentésen belül nem konzisztens. A biológiai mutató három szegmens tekintetében tükröz nem fenntartható működést. A gazdasági teljesítmény 2007-ben a hal magasabb ára és a jó fogás miatt az előző évinél jobb volt, de az üzemanyag árának emelkedése és a hal alacsonyabb ára miatt 2008-ban várhatóan alacsonyabb lesz. A technikai mutató valamennyi szegmens esetében alacsony kapacitáskihasználást mutat. Az Északi-tenger, Skagerrak, Kattegat és a Balti-tenger számos állományára bevezetett többéves gazdálkodási és helyreállítási tervek részeként a halászati erőkifejtés fokozatosan csökkent. Svédország 2008-ban benyújtotta a Bizottsághoz a balti-tengeri tőkehalhalászatra vonatkozó kiigazítási tervét. A flotta e részére külön selejtezési kampányt indítottak az EHA által hat vonóhálós halászhajóra adott selejtezési támogatás alapján.

Egyesült Királyság: A jelentés a 2007-es évre is kiterjed, mivel arról korábban nem adtak be jelentést. Az iránymutatást nem alkalmazták, viszont megadtak néhány más technikai, biológiai és társadalmi-gazdasági adatot. Nem tartalmaz a jelentés értékelést a flotta mérete és a halászati lehetőségek egyensúlyának vonatkozásában. A tőkehalra vonatkozó helyreállítási rendszer részeként a 2000–2008-as időszakban a 10 méternél hosszabb hajók tekintetében kW/nap viszonylatban 43 %-os csökkenést értek el. A 2007. évi kivonási program kapcsolódott a La Manche csatorna nyugati részén a nyelvhalállományok vonatkozásában bevezetett helyreállítási programhoz. Az ilyen halászatban részt vevő, 10 méternél hosszabb hajók kW/napban kifejezett erőkifejtése a 2004–2008-as időszakban 13 %-kal csökkent. A flottára kiterjedt a nyugati vizekben honos és mélytengeri fajokra vonatkozó erőkifejtési rendszer hatálya. A halászati erőkifejtés kW/napban kifejezett legjelentősebb csökkenése a fenékvonóhálós halászhajók és a kerítőháló szegmensben (-45 %) – ennek kiváltója a tőkehalra vonatkozó helyreállítási rendszer volt –, valamint a halászati lehetőségek visszaszorulása, a 2007-es selejtezési program és a magasabb üzemanyagárak miatt a merevítőrudas vonóhálóval ellátott szegmensben (-61 %) jelentkezett. A 2000–2008-as időszakban a rákcsapdákat és csapdákat használó hajók szegmensének kivételével a flotta valamennyi szegmense csökkentette a kapacitását.

A halászati kapacitásgazdálkodási szabályoknak való megfelelés, átfogó eredmények

A legkülső régiókban lajstromozott hajók kivételével a kontinentális flottára vonatkozó eredmények

A CFR szerint a 2003–2008-ig terjedő hatéves időszakban a két, egymást követő bővítés ellenére a közösségi flotta összkapacitása körülbelül 331 000 BT-vel és 1 123 000 kW-tal csökkent, ami megközelítőleg 16 %-os nettó csökkenésnek felel meg űrtartalomban és 15 %-os csökkenésnek teljesítményben kifejezve. A hajók teljes száma 12 400-zal, azaz 13,3 %-kal csökkent.

A 2003–2008-as időszakban az EU-15 flotta kapacitása 260 486 BT-vel és 989 984 kW-tal, az EU-10 flotta[5] kapacitása pedig a csatlakozáskori (2004. május 1.) kapacitásához képest 70 354 BT-vel és 132 980 kW-tal csökkent. Az EU-10 flotta csökkentése a 2003–2008 közötti időszakban a csatlakozás időpontjától viszonylag nagyobb volt, mint az EU-15 flottáé (motorteljesítményben kifejezve 24 %, szemben a 14 %-kal). Románia és Bulgária BT-ben kifejezve körülbelül 5 %-át, kW-ban kifejezve pedig alig 1 %-át vonta ki a kapacitásának.

A 2003–2008-ig terjedő hatéves időszakban az uniós flottából (a legkülső régiókat kivéve) megközelítőleg 224 590 BT-t és 733 119 kW-ot vontak ki állami támogatással, amiből 2008-ban zajlott le 25 657 BT és 89 024 kW kivonása.

Általában elmondható, hogy az uniós flotta méretének nettó csökkenése még mindig elégtelennek tűnik, figyelembe véve a kapacitáscsökkentés hatásait semlegesítő állandó technológiai fejlődést és a legtöbb közösségi halászterület rossz állapotát.

A jelentéshez mellékelt bizottsági szolgálati munkadokumentumban található 1. és 2. táblázat összefoglalja a tagállamok a be-/kilépési rendszereknek és a referenciaszinteknek való, 2008. december 31-i állapot szerinti megfelelését. Ezeknek a szabályoknak valamennyi tagállam megfelelt.

A tagállamok flottakapacitási tendenciáival kapcsolatos részletesebb adatok (táblázatok és grafikonok) állnak rendelkezésre az Europa weboldalon[6].

A legkülső régiókban lajstromozott flottákra vonatkozó eredmények

A legkülső régiókban lajstromozott flották kapacitását és annak 2003. január 1. és 2008. december 31. közötti változását a jelentéshez mellékelt bizottsági szolgálati munkadokumentumban foglalt 4. táblázat ismerteti. Az eredmények azt mutatják, hogy a Spanyolország és Portugália legkülső régióiban lajstromozott flotta mind az űrtartalom, mind a teljesítmény tekintetében jelentősen csökkent. Ugyanebben az időszakban 343 új flottatag belépésével növekedett a francia tengerentúli területek flottájának kapacitása.

2008 végén Réunionban és Francia Guyanában a 12 méter alatti, tengerfenéken és mélytengeren halászó hajók szegmensei esetében némiképp túllépték a referenciaszinteket.

A Bizottság következtetései

A 2008. évi tagállami jelentések színvonala a 2007-es jelentésekhez képest javulást mutat. Ugyanakkor a jelentések többségében a tagállami flottákat a halászati tevékenységek vonatkozásában olyan módon ismertették, hogy a Bizottság ennek alapján nem tudta a 2371/2002/EK rendelet 14. cikkének megfelelően elemezni a halászflotta-kapacitás és a rendelkezésre álló halászati lehetőségek közötti egyensúly elérése érdekében tett erőfeszítéseket. A tagállamok ehelyett a végrehajtott nemzeti flottakezelési rendszerekre és a be-/kilépési rendszerhez viszonyított flottakapacitási tendenciákra helyezték a hangsúlyt.

A nemzeti jelentés elkészítéséhez 12 tagállam vette valamilyen mértékben figyelembe a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti egyensúly értékelésére szolgáló iránymutatást. A mutatók számos esetben jelzik a halászati kapacitás többletét. A Bizottság elismeri az egyes adatok rendelkezésre állásával kapcsolatos nehézségeket, és törekedni fog azok kiküszöbölésére, valamint az iránymutatásnak a HTMGB-vel együttműködésben való továbbfejlesztésére. Ha az iránymutatásban javasolt mutatókat valamennyi tagállam használja majd, a hasonló jövőbeni jelentések valószínűleg határozottabb képet fognak nyújtani a flottakapacitás és halászati lehetőségek egyensúlyának megteremtésére kifejtett tagállami erőfeszítésekről.

A jelentések többségében szereplő adatokból nem könnyű egyértelmű kapcsolatot megállapítani az erőkifejtés-szabályozási intézkedések és a flottakapacitás kiigazítása között, sem pedig kritikus módon elemezni a tényleges erőkifejtés tendenciáit. Általában elmondható, hogy a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló intézkedéseknek a flottakapacitásra gyakorolt hatása korlátozott. Egyes esetekben – a korábbi évekhez hasonlóan – a flottakapacitás csökkentésének fő mozgatórugója a flotta csekély gazdasági teljesítménye és az uniós vagy nemzeti források rendelkezésre állása. Ez részben annak köszönhető, hogy több halászterület tekintetében nincs erőkifejtés-szabályozási rendszer, vagy pedig a meglévő rendszerek (II. melléklet, nyugati vizek, mélyvízi halászat, egyes nemzeti rendszerek stb.) hatékonysága korlátozott. Egyes országokban láthatólag az egyéni átruházható jogok használata is hozzájárul a kapacitáscsökkentéshez.

A Tanács a 2008. évi üzemanyagválságra válaszul 2008 júliusában ideiglenes és konkrét intézkedéseket fogadott el az EU halászflottájának szerkezetátalakítására vonatkozóan, és ezzel lehetőséget adott a flotta szükséges átalakításának végrehajtására. Az intézkedések hatása mindezidáig igen korlátozott volt, mivel – a jelentés készítésének idején – a rendeletben megállapított flottakiigazítási terveket még nem hajtották végre. A 2008-ban állami támogatással megvalósult flottakivonás elmaradt a 2007. évitől.

2008-ban az uniós flotta halászati kapacitása az űrtartalom alapján átlagban évi 2,6 %-os mértékben, teljesítmény szerint pedig 2,3 %-kal csökkent. A bizottsági szolgálati munkadokumentumban található 3–5. ábra azt mutatja, hogy az elmúlt 17 évben ez volt az általános tendencia, jóllehet a tendencia az egyes tagállamokat tekintve nem tűnik annyira egységesnek.

A tudományos értékelés szerint azon állományok 30 %-át, amelyek tekintetében adatok állnak rendelkezésre, a biztonságos biológiai határértéket meghaladó mértékben halásszák, és 80 %-uk halászata haladja meg a legnagyobb fenntartható hozamot. Ugyanakkor a flotta nagy része tekintetében nem használják ki a kapacitást, azaz a halászattal töltött napok száma elmarad a megengedett maximumtól. E megfontolásokra figyelemmel az elért kapacitáscsökkentések láthatólag elégtelenek ahhoz, hogy rövid távon fenntartható egyensúlyt érjenek el a kapacitás és a halászati lehetőségek között, különösen, ha a megfigyelt kapacitáscsökkenéssel azonos nagyságrendűnek tekinthető technológiai fejlődést is figyelembe vesszük.

Amint arra a KHP reformjáról szóló zöld könyv is rámutat, a KHP alapvető problémája továbbra is a felesleges flottakapacitás. Az európai flották mindent összevetve a rendelkezésre álló erőforrásokhoz képest továbbra is túl nagyok, és az alacsony gazdasági teljesítménnyel, a hatástalan végrehajtással és a túlzott mértékben kiaknázott erőforrásokkal összefüggő több probléma is erre az egyensúlyhiányra vezethető vissza.

[1] A 2371/2002/EK rendelet 14. cikkének és a 1438/2003/EK rendelet 12. cikkének megfelelően.

[2] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.

[3] A 2002 decemberében elfogadott közös halászati politikával összhangban a halászflottákat annak az általános szabálynak megfelelően kezelik, hogy a flottához adott új kapacitás űrtartalomban és teljesítményben kifejezve nem lehet nagyobb, mint az abból kivont kapacitás.

[4] A Bizottság 1639/2001/EK rendelete (HL L 222., 2001.8.17., 53–115. o.)

[5] Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozó tagállamok.

[6] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.