P6_TA(2006)0214
Az államháztartás az EMU-ban
Az Európai Parlament állásfoglalása az államháztartásról a Gazdasági és Monetáris Unióban (GMU)
(2005/2166(INI))
Az Európai Parlament,
–tekintettel a Bizottságnak az „Államháztartás a GMU-ban –2005” c. közleményére (COM(2005)0231),
–tekintettel a Bizottságnak a növekedésről és a foglalkoztatásról szóló integrált iránymutatásaira
(2005–2008) (COM(2005)0141),
–tekintettel a Bizottságnak a 2005. évi őszi gazdasági előrejelzéseire (1),
–tekintettel a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló
1467/97/EK rendeletet módosító 2005. június 27-i 1056/2005/EK tanácsi rendeletre (2),
–tekintettel a túlzott költségvetési hiány megszüntetése céljából Olaszországhoz intézett 2005. július 12-i
tanácsi ajánlásra (3),
–tekintettel a hollandiai túlzott hiányról szóló 2005/136/EK határozatot hatályon kívül helyező, 2005.
június 7-i 2005/729/EK tanácsi határozatra (4),
–tekintettel a túlzott költségvetési hiány megszüntetése céljából Portugáliához intézett 2005. október 7-i
tanácsi ajánlásra (5),
–tekintettel a 2005. november 8-i 2005/843/EK tanácsi határozatra, amely az Európai Közösséget létre-
hozó szerződés 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban megállapítja, hogy a Magyarország által aSzerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti, a 2005. március 8-i tanácsi ajánlásra válaszként tett intéz-kedés nem bizonyul megfelelőnek (
6),
–tekintettel az egyesült királyságbeli túlzott hiányról szóló 2006. január 24-i tanácsi határozatra (7),
–tekintettel az Európai Szakszervezeti Intézetnek az európai kollektív tárgyalások összehangolásáról szóló
2005. évi jelentésére,
–tekintettel a Nemzetközi Valutaalap (IMF) globalizációra és külső egyensúlyhiányra vonatkozó 2005. ápri-
lisi világgazdasági előrejelzésére,
–tekintettel eljárási szabályzatának 45. cikkére,
–tekintettel a Gazdasági és Monetáris Bizottság jelentésére (A6-0162/2006),
1. kifejezi aggodalmát először is a 2002 óta tartósan lassú európai növekedés miatt, ami az euróövezetben
2003-ban 0,6 %, 2005-ben pedig 1,3 % volt, szemben az USA 2005-ös 3,5 %-os növekedési ütemével, és ajapán gazdaságnak a végső hazai lakossági kereslet általi feléledésével; másodszor az EU-25-ök 9 %-os és az
EU-15-ök 8,1 %-os, tartósan magas munkanélküliségi rátája miatt; valamint, harmadszor, a jelenleg aGDP –1 %-át kitevő „output gap” (a hazai fogyasztás és a források közötti ütemkülönbség) miatt, ami azt
mutatja, hogy az EU gazdasági növekedése jelentősen a hosszú távú potenciál alatt marad, a strukturális
merevség, a gyenge belső kereslet, és a makrogazdasági politikai szerkezet megfelelő egyensúlyának hiánya
miatt; hangsúlyozza, hogy Európa gazdasági növekedési potenciálja továbbra is túlzottan alacsony, körülbelül2 %-os, ami sokkal alacsonyabb, mint a világ más részein mért értékek; úgy véli, hogy ez a gazdasági növeke-dési potenciál nem elegendő a munkahelyteremtéshez és a munkanélküliség csökkentéséhez, vagy az
EU-25-ök fejlődéséhez;2006.12.7. C 297 E/233 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 17., szerdaHU
(1) European Economy, 5/2005. sz.
(2) HL L 174., 2005.7.7., 5. o.
(3) 11124/05, ECOFIN 242.
(4) HL L 274., 2005.10.20., 89. o.
(5) 12401/05, ECOFIN 289.
(6) HL L 314., 2005.11.30., 18. o.
(7) 5366/06, ECOFIN 11.
2. hangsúlyozza a globális egyensúlyhiányhoz való gyors igazodás kockázatát, ami a kereslet csökkené-
séhez vezethet az USA-ban, ezáltal az EU-ban alacsonyabb szintű kivitelt és gyengébb növekedést eredmé-
nyezve, és hangsúlyozza, hogy ezt a hatást tovább erősíthetik az EUR-USD árfolyam ingadozásai;
3. megemlíti az olajárak volatilitásának és emelkedésének az EU belső keresletére és növekedésére gyako-
rolt hátrányos hatásait, és az azok tovagyűrűzéséből eredő hatás fenyegetését; üdvözli a szociális és gazdasági
szereplők ezek megelőzésére irányuló felelősségteljes viselkedését a háztartások gyenge fogyasztása ellenére;rámutat, hogy egy stabil, előretekintő és versenyképes makrogazdasági politika kialakítása a fenntartható
állami pénzügyi politika szükséges előfeltétele;
4. kifejezi aggodalmát a különösen néhány tagállamban tapasztalható csekély lakossági fogyasztás miatt,
ami hozzájárult az EU-ban az alacsony növekedési rátához, és így a jelenlegi globális egyensúlyhiányhoz, és
ami a munkahelyek és nyugdíjak terén uralkodó bizonytalan légkörnek, illetve a tartósan magas munka-
nélküliségnek és a reálbérek alacsony növekedésének a következménye; emlékeztet a nominálbéreknek és abérköltségnek a 4. integrált iránymutatásban szereplő középtávú árstabilitásnak és a termelékenységi
trendeknek megfelelő előmozdítására tett kötelezettségvállalásra;
5. üdvözli a beruházási kiadások ütemének a vállalkozói bizalom feléledésének és a jelenlegi stabilizált
haszonkulcsoknak köszönhető megélénkülését, ahogyan azt az IMF és a Bizottság 2005. évi őszi gazdasági
előrejelzései is említik; megítélése szerint még mindig lehetséges és szükséges a beruházási tevékenység
további élénkítése, és ezért olyan szerkezeti reformokra, valamint kiegészítő intézkedésekre hív fel, amelyek
tartósan javítanák a beruházási környezetet, és lendületet adnának a beruházásoknak;
6. támogatja a közpolitikáknak és közkiadásoknak az innováció, a megújuló energiaforrások, az oktatás
és képzés, a kutatás, az információtechnológia, a távközlés és a szállítási hálózatok stb. felé történőátirányítását;
7. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az EU-nak a 2007-2013 közötti időszakra szóló pénzügyi kerete nem
tükrözi kellőképpen a lisszaboni stratégia célkitűzései kiadásainak adott elsőbbséget; hangsúlyozza, hogy azeurópai költségvetéshez való hozzájárulásokat a jövőbeli előnyökkel kell összemérni, számításba véve azokkedvező továbbgyűrűző és kiegyenlít őhatásait, feltéve, hogy az EU-költségvetés eléggé az egyértelmű hozzá-
adott értéket eredményező kiadásokra irányul;
8. megjegyzi, hogy az államháztartás kiegyensúlyozottsága önmagában nem cél, hanem a tagállamok
állami kötelezettségteljesítésének eszköze; hangsúlyozza az kiegyensúlyozottabb fiskális helyzet fontosságát a
minőségi növekedés, a munkahelyteremtés és a lisszaboni célok elérése vonatkozásában, de megjegyzi, hogya Stabilitási és Növekedési Paktum a fiskális keretrendszer ellenére történő helytelen alkalmazása miatt tavaly
óta nincs javulás a tagállamok költségvetési helyzetében; megjegyzi, hogy a tagállamok többsége nem érte ela középtávú költségvetési célokat a fizetési mérleg terén; megjegyzi, hogy a hiány 2005-ben az euróöve-zetben elérte a GDP 2,9 %-át, az EU-ban pedig a 2,7 %-ot, valamint tizenegy tagállam költségvetési hiánya
meghaladja a GDP 3 %-át, amelyek között megtalálható az EU négy legnagyobb gazdasága, nevezetesen Fran-
ciaország, Németország, Olaszország és az Egyesült Királyság, valamint 2004 nyara óta tíz tagállam ellenfolyik a túlzott hiány esetén követendő eljárás;
9. hangsúlyozza a tartós fiskális nyomás kezelését célzó intézkedések fontosságát; üdvözli a fiskális
hiány csökkentésére vonatkozó politikáknak és elkötelezettségeknek a tagállamok hatóságai által történőkidolgozását;
10. aggodalmát fejezi ki a hosszú távú költségvetési fenntarthatóság miatt, tekintettel arra, hogy az euró-
övezetben az államadósság 2002-es 69,2 %-os aránya 2005-re 71,7 %-ra, az EU-25-ök esetében pedig a2002-es 61,4 %-ról 2005-re 64,1 %-ra nőtt, ami a GDP lassú növekedésére, a rövid távú hiánykezelő politi-
kákra és a költségvetési egyensúlyhiány strukturális reformok révén történő csökkentésére kifejtett erőfeszí-
tések hiányára vezethető vissza;
11. hangsúlyozza, hogy egy olyan Európában, ahol a fogyasztói és befektetői bizalom alacsony, létfontos-
ságú az államháztartási hiány helyrehozatala; csalódott az államháztartások utóbbi alakulása miatt, megje-gyezve, hogy a tagállamokban a hiány továbbra is jóval magasabb, mint amit az európai gazdaság megenged-hetne; megjegyzi, hogy a kormányok a hiányt az alacsony növekedéssel magyarázzák, bár valójában a hiánycsak megakadályozza a gazdaság talpraállását, és akuttabbá teszi a ciklust; az államháztartási hiány 2006-os
csökkentésére szólít fel, amelynek jóval ambiciózusabbnak kell lennie egy egyszerű gazdasági kiigazításnál a
nagyobb európai növekedésére vonatkozó előrejelzéseknek megfelelően;2006.12.7. C 297 E/234 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 17., szerdaHU
12. az egyes tagállamok államháztartásának fokozottabb átláthatóságára szólít fel, beleértve az implicit
kötelezettségeket, mint a közalkalmazotti nyugdíjfizetési kötelezettségek, amelyek az elkövetkezendő években
jelentősen hozzá fognak járulni a közszféra eladósodásához;
13. emlékeztet a ciklikusságot szolgáló politikák elkerülésére irányuló felszólítására; hangsúlyozza a struk-
turális és adóreformok végrehajtásának fontosságát, és ugyanakkor kiemeli, hogy kellő figyelmet kell fordí-
tani azok megfelelő időzítésére;
14. támogatja a szerkezeti és makrogazdasági reformok különböző fajtáival és intézkedéseivel, valamint
azoknak a gazdasági ciklus különböző szakaszaiban megnyilvánuló kölcsönhatásával és közös hatásával kap-
csolatos további kutatásokat az államháztartás megerősítése lehető legjobb eszközeinek azonosítása érde-
kében, megvalósítva ugyanakkor a lisszaboni stratégiát;
15. kiemeli, hogy az állami kiadások megszorítására vonatkozó politikai akarat hiánya, a túlzottan derűlátó
bevételi tervezés, a kreatív számvitel és a főként egyszeri intézkedéseken alapuló költségvetési konszolidáció
nagymértékben hozzájárultak a költségvetési elcsúszáshoz és a költségvetési keretrendszer gyengeségéhez;
16. javasolja, hogy vizsgálják meg annak a lehetőségét, hogy a költségvetési eljárásokra egységes
EU-naptárt hozzanak létre, lehetőleg kétéves alapon; nézete szerint a tagállamok költségvetési tervezését
egységes feltételezésekre kell alapozni a kulcsfontosságú gazdasági tényezők –mint az olajárak és az árfo-
lyamok alakulása –figyelembe vételével; ennek következtében felszólít arra, hogy a kulcsfontosságú gazda-
sági tényezőket EU-szerte egységesen értékeljék és állapítsák meg;
17. felhívja a tagállamokat, hogy sürgősen foglalkozzanak az elöregedő társadalommal kapcsolatos kihívá-
sokkal, és birkózzanak meg az adósságdinamikával, különösen a hosszú távú fenntarthatóság komoly kocká-zataival szembenéző tagállamokban;
18. támogatja a költségvetési reformokban a fenntarthatóságra való fokozott összpontosítást a kiadási és
bevételi intézkedésekre, a fenntartható költségvetési pozíció megőrzésére és a közszolgáltatások megfelelő
nyújtására vonatkozóan, beleértve a fiskális fegyelmet és az explicit és implicit kötelezettségek kockázatát;
19. hangsúlyozza a Bizottság és a Tanács azon erőfeszítéseinek fontosságát, hogy fejlesszék a statisztikai
irányítást, javítva a költségvetési adatok jelentését a tagállamokhoz intézett, a statisztikai intézetekre –bele-
értve a szakmai függetlenség és az adatok bizalmassága, megbízhatósága és időszerűsége elvét –, valamint a
statisztikai intézetek forrásainak megfelelőségére és a Bizottság ellenőrzésének bővítésére vonatkozó,EU-szerte érvényes előírásokról szóló ajánlás révén;
20. úgy ítéli meg, hogy az átláthatóság és az összehasonlíthatóság növelése, valamint a döntéshozatal
szilárdabb alapjának biztosítása érdekében helye van az állami eszközök és az implicit kötelezettségek köny-velése javításának; megítélése szerint a Bizottság ezen a területen egy kezdeményezést kell útjára elindítania;
21. ajánlja, hogy a Bizottság készítsen tanulmányt az adóügyi adatokra vonatkozó jelentéstétel statisztikai
irányítására és a tagállamok állami vagyonának és adósságainak elszámolására vonatkozó legjobbgyakorlatokról;
22. támogatja az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságáról szóló nemzeti beszámolók készítését a
nemzeti kötelezettségvállalások tudatosságának és hitelességének növelése érdekében, és szükségesnek tartja
a nemzeti parlamentek ebben való részvételét;
23. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy az új tagállamok költségvetési politikája érje utol az EU bevételi
és pénzügyi fejlődési átlagát, a hatékonysággal, átláthatósággal és megbízhatósággal jellemzett, valamint a
nagyobb növekedésre, fenntarthatóságra és a gazdaság stabilizálására és modernizálására irányuló adó- éskiadási politikák révén;
24. helyteleníti az euróövezetben a politikai koordináció hiányát, és felhívja a figyelmet az euróövezeti
tagállamok fiskális politikáinak különbözőségére, és aggódik a koordináció hiányának kibékíthetetlen hatásai
miatt;2006.12.7. C 297 E/235 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 17., szerdaHU
25. sajnálatát fejezi ki az ECOFIN Tanács makrogazdasági koordinációs keretrendszerének jelenlegi
hiányosságai, valamint a tagállamok közötti koordináció hiánya miatt; felhívja a Bizottságot, hogy készítsen
hatástanulmányt a gazdaságpolitikák valódi összehangolásából eredő gazdasági előnyökről és hátrányokról; a
kölni folyamat jegyében az ECOFIN, az EKB és az európai szociális partnerek közötti makrogazdaságipárbeszéd élénkítésére szólít fel;
26. felhívja a Tanácsot, hogy igazítsa ki a makrogazdasági koordináció menetrendjét, hogy elegendő időt
hagyjon a Parlamentnek hozzájárulása benyújtására;
27. felszólítja az Eurogroup elnökét, hogy terjesszen elő részletes cselekvési tervet megbízatásának időtar-
tamára, amelyben egyértelműen meghatározza célkitűzéseit és a tervezett intézkedéseket; rendszeres jelentéstvár a megvalósulás elért mértékéről;
28. felhívja a tagállamokat, hogy gazdaságpolitikai kötelezettségeiket a Szerződés 99. cikke alapján
tekintsék közös érdekűnek és azokat hangolják össze; emlékezteti a tagállamokat, hogy a jobban koordinált
politikák és egy jobb politikai szerkezet javíthatja a politikák egyesített eredményeit; nagyobb tudatosságrahív fel a nemzeti gazdaságpolitika EU-szintű hatásai és azon kötelezettség vonatkozásában, hogy a gazdaság-
politikát közös érdekűnek kell tekinteni és azt össze kell hangolni;
29. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok
kormányainak és parlamentjeinek és az európai szociális partnereknek.2006.12.7. C 297 E/236 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. május 17., szerdaHU