Szakkifejezések gyűjteménye

Benchmarking (teljesítményértékelés referenciaértékek használatával) Egy beavatkozás teljesítményének mennyiségi és minőségi összehasonlítása azzal, amit a beavatkozással azonos vagy azzal összefüggő területen a legjobbnak tartanak.

Értékelések Előzetes értékelés A programok előkészítésének kulcsfontosságú eleme. Elvégzése a tagállamok által kijelölt hatóságok feladata. Főként az adott tagállam, régió vagy ágazat erősségeinek, gyengeségeinek és lehetőségeinek elemzéséből áll, valamint annak felméréséből, hogy következetesen az adott régió vagy terület jellegzetességeihez – többek között a demográfiai trendekhez – igazodva határozták-e meg a stratégiákat és célkitűzéseket, és hogy melyek a tervezett tevékenységi prioritások várható hatásai.

Félidős értékelés A programidőszak közepén végrehajtott értékelés; a támogatás kezdeti eredményeit és azok jelentőségét vizsgálja, valamint azt, hogy milyen mértékben sikerült elérni a célkitűzéseket. Végrehajtásáért az adott program irányító hatósága felelős a Bizottsággal együttműködésben.

Utólagos értékelés A programidőszak végétől számított három éven belül, független szakértők által végrehajtott értékelés, amelyért a Bizottság felelős a tagállamokkal és az irányító hatóságokkal együttműködésben. Az értékelés az erőforrások felhasználására, valamint a támogatás eredményességére, hatékonyságára és hatására terjed ki. A végrehajtás sikeréhez vagy kudarcához, illetve az eredmények eléréséhez hozzájáruló tényezők vizsgálata alapján következtetéseket von le a gazdasági és társadalmi kohézióval kapcsolatos politikára vonatkozóan.

Európai Szociális Alap (ESZA ) A strukturális alapok egyike, amely a munkanélküliség megelőzésére és a munkanélküliség elleni küzdelemre, valamint a humán erőforrások és a munkaerőpiacba történő társadalmi beilleszkedés fejlesztésére irányuló intézkedéseket támogatja a foglalkoztatás magas szintje, a férfiak és nők közötti egyenlőség, a fenntartható fejlődés, valamint a társadalmi és gazdasági kohézió elősegítése érdekében.

Eredményesség Az elért hatások és az eredetileg kitűzött célok közötti kapcsolat mértéke.

Irányító hatóság A tagállam által az egyes beavatkozások irányítására kijelölt hatóság (operatív program/egységes programozási dokumentum).

Munkaerő-piaci szegregáció (vertikális és horizontális) A nők és a férfiak részarányában tapasztalható különbség a különböző ágazatokban (horizontális) és vezetői pozíciókban (vertikális).

Mutatók Output-mutató A projekt fizikai outputjainak mérésére használt eszköz (például egy képzés résztvevőinek száma), amellyel a finanszírozott tevékenységek végrehajtásában történt előrehaladást mutatják ki.

Eredménymutató A finanszírozott tevékenységek közvetlen kedvezményezettjeire kifejtett azonnali hatások mérésére szolgáló eszköz (például: a szükséges képesítést megszerző hallgatók száma).

Hatásmutató A finanszírozott tevékenységek azon hosszabb távú társadalmi-gazdasági következményeinek mérésére szolgáló eszköz, amelyek túlmutatnak a közvetlen kedvezményezettekre kifejtett azonnali hatásokon (például: alkalmazásban állók száma 12 hónappal a képzés után).

Nemek közötti egyenlőség Az az eszme, hogy minden emberi lény szabadon választhat és fejlesztheti személyes képességeit szigorú nemi szerepek által meghatározott korlátozások nélkül, és hogy a nők és a férfiak eltérő igényeit egyformán figyelembe veszik, megbecsülik és támogatják.

Operatív program (OP) és egységes programozási dokumentum (SPD); a jelentésben: programoknak nevezzük őket A strukturális alapok és a tagállam stratégiáját és tevékenységi prioritásait, ezek konkrét céljait, illetve az alapok és egyéb pénzügyi források hozzájárulását tartalmazó közösségi támogatási kerettervet különböző operatív programokon keresztül hajtják végre. Az OP a tagállam által központi vagy regionális szinten elkészített és a Bizottság által jóváhagyott dokumentum, amely többéves intézkedéseket tartalmazó, egymással összhangban lévő prioritásokból áll. A strukturális alapok által társfinanszírozott projektek kivétel nélkül egy-egy intézkedés körébe tartoznak. Bizonyos körülmények között egy közösségi támogatási keretterv és egy operatív program egyesíthető egy úgynevezett egységes programozási dokumentummá.

Programidőszak A strukturális alapok kiadásai tervezésének és végrehajtásának többéves keretrendszere.

Projektgazda Olyan személy vagy szervezet (pl. helyi hatóságok, egyesületek, vállalkozások stb.), amely projekteket terjeszthet elő, és pályázhat a strukturális alapokból történő támogatásra.

Strukturális alapok Az Unió legfőbb szakpolitikai eszköze a Szerződés gazdasági és társadalmi kohézióra vonatkozó célkitűzéseinek támogatására.

Szakképzés Minden olyan képzési forma, amely szakmai képesítésre készít elő egy konkrét hivatáshoz, szakmához vagy foglalkozáshoz, vagy amely alkalmassá tesz egy ilyen hivatás, szakma vagy foglalkozás gyakorlására.

Összefoglaló

I. A strukturális alapok egyik célkitűzése a nők és a férfiak munkaerő-piaci esélyegyenlőségének elősegítése. Az esélyegyenlőség megteremtésének legfontosabb közösségi eszköze az Európai Szociális Alap (ESZA). A jelentés az ESZA által a 2000–2006 közötti programidőszakban társfinanszírozott, nők részére nyújtott szakképzési tevékenységekkel foglalkozik. Ebben az időszakban a szakképzési tevékenységekre elkülönített költségvetés 3 milliárd euróra becsülhető.

II. A számvevőszéki ellenőrzés a következő két kérdésre irányult:

a) a munkaerő-piaci prioritások egyértelmű elemzése alapján választották-e ki a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységeket;

b) elegendő monitoringinformáció állt-e rendelkezésre annak értékeléséhez, hogy a fenti tevékenységek elérték-e céljaikat.

III. Az ellenőrzést a Bizottságon kívül öt tagállamban (Németország, Spanyolország, Franciaország, Egyesült Királyság és Olaszország) hajtották végre, amelyek együttesen az e területre fordított kiadások 76%-át képviselték. A jelentésben bemutatott ellenőrzési következtetések a programok kialakításának és a lezárult projektekből vett mintának a vizsgálatán alapulnak.

IV. A nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek azonosításával és kiválasztásával kapcsolatban összességében megállapítható, hogy az ellenőrzött programok részét képező képzési tevékenységek nem közvetlenül a munkaerő-piaci követelmények elemzésein alapultak, és a meghozott intézkedések általában túl tág teret hagytak a végrehajtható tevékenységek részére, amelyek így nem eléggé összpontosítottak konkrét célcsoportokra.

V. Továbbá az ellenőrzött tagállamokban a projektkiválasztás kritériumai nem vették kellőképpen figyelembe a munkaerő-piaci elemzéseket, és nem gondoskodtak arról, hogy a kiválasztott projektek céljai összhangban legyenek a program általános célkitűzéseivel.

VI. A Számvevőszék azt ajánlotta, hogy a jövőben az operatív programokat munkaerő-piaci elemzés tükrében alakítsák ki, és hogy a kiválasztott képzési típusok és célok közvetlenül ezen az elemzésen alapuljanak. Szükség van továbbá egy eredményes projektkiválasztási eljárás bevezetésére annak érdekében, hogy azok a projektek kerüljenek jóváhagyásra, amelyek az elemzésben kiemelt problémákra a legjobb megoldást kínálják.

VII. Ami a célok elérésének értékelését illeti, a Számvevőszék megállapította, hogy a monitoringinformációk alapján nem lehetséges az értékelés, mert a létrehozott mutatók túl szűk területre irányultak, a célok megadását gyakran elmulasztották, és maga az információ is megbízhatatlan vagy hiányos volt. Ezért a Számvevő- szék úgy véli, hogy sem a tagállamok végrehajtó hatóságainak, sem a Bizottságnak nem állt módjában felmérni, hogy milyen mértékben sikerült a célok elérése.

VIII. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottságnak továbbra is nyomon kell követnie, hogy a tagállamok megfelelő és kivitelezhető mutatókat hoznak-e létre, és megbízható adatokat gyűjtenek-e be, mert ezek alapján lehet érdemi következtetéseket levonni a társfinanszírozott tevékenységek hatékonyságáról és eredményességéről.

Bevezetés

Háttér

1. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 2. cikke a szerződés egyik alapelveként fekteti le a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítását. A 2081/93/EGK tanácsi rendelet [1] kinyilvánította, hogy a férfiak és nők munkaerő-piaci esélyegyenlősége olyan közösségi cél, amelyhez strukturális intézkedésekkel is hozzá kell járulni. A nemek közötti egyenlőség annak lehetőségét jelenti, hogy a nők és férfiak egyenlő arányban vegyenek részt és képviseltessék magukat a gazdaságban, a döntéshozásban, valamint a társadalmi, kulturális és polgári életben [2]. A Bizottság évente jelentést készít a nők és férfiak közötti egyenlőség helyzetéről, és közzéteszi a megfigyelt tendenciákat azokon a területeken, ahol jelentősek a nők és férfiak helyzete közötti különbségek, pl. foglalkoztatási és bérezési arány, ágazati és foglalkoztatáspolitikai szegregáció, valamint a nők képviseletének aránya a vezető pozíciókban [3]. Az 1. ábra a férfi és női foglalkoztatási arányok közötti különbség időbeli változását mutatja be. Bár mindegyik tagállamban létezik ilyen eltérés, az EU-27 országainak többségében 2001 és 2007 között a különbség csökkenése volt tapasztalható.

1. ábra

A nemek között a foglalkoztatási arányokban megnyilvánuló abszolút különbség (15–64 éves férfiak és nők) az EU tagállamaiban 2001-ben és 2007-ben (Férfiak és nők foglalkoztatási aránya közötti különbség)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Eurostat, európai uniós munkaerő-felmérés (LFS), éves átlagok az EU-27 országaiban.

Megjegyzés:A férfiak foglalkoztatási aránya valamennyi országban magasabb volt, mint a nőké.

2. E jelentés a 2000–2006 közötti programidőszak során az ESZA által társfinanszírozott, nők részére nyújtott szakképzési tevékenységekkel foglalkozik, amelyek a legfontosabb ESZA által finanszírozott konkrét eszközök a férfiak és nők munkaerő-piaci esélyegyenlőségének elősegítésére [4]. A társfinanszírozott intézkedéseken kívül a tagállamok megvalósíthatnak nemzeti vagy regionális programokat vagy tevékenységeket uniós társfinanszírozás nélkül is.

3. A 2000–2006-os programidőszakban az egyenlőségre vonatkozó célok elérése érdekében az ESZA-források felhasználásának kettős megközelítését vezették be. Ez az egyedi tevékenységeket a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítésének elvével kombinálta. Ez azt az "eljárást jelenti, amelynek során értékelik minden tervezett intézkedés – pl. jogszabályok, szakpolitikák, illetve programok – nőkre, illetve férfiakra gyakorolt hatásait valamennyi területen és valamennyi szinten" [5].

4. A nők munkaerőpiachoz való hozzáférését és munkaerőpiacon való részvételét javító egyedi tevékenységek között többek között a következők szerepelnek: a nők szakmai előmenetelével kapcsolatos szakképzési tevékenységek, a nők hozzáférése új álláslehetőségekhez, vállalkozások alapítása, valamint a nemek közötti vertikális és horizontális megkülönböztetés csökkentése a munkaerőpiacon. A 2000–2006 közötti programidőszakban 4 milliárd eurót különítettek el az ESZA-ból "a nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci cselekvésekre" [6]. Az egyedi tevékenységek közül a legfontosabbak a szakképzéshez kapcsolódtak; ezek becslések szerint az EU-25 részére nyújtott támogatásból 3 milliárd eurót tettek ki [7]. A nemek közötti egyenlőség általános érvényesítésére helyezett nagyobb hangsúly következtében a 2007–2013 közötti programidőszakban az előző időszakhoz képest jelentős mértékben csökkent az egyedi tevékenységekre fordítható költségvetés.

5. A nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci tevékenységek vonatkozásában döntéseket kell hozni arról, hogy miként lehet leginkább javítani a nemek közötti egyenlőséget a munkaerőpiacon. Egyrészt a képzés csak akkor tekinthető sikeresnek, ha reális lehetőséget ad egy állás elnyerésére, ezért a képzésnek a munkaerőpiacon meglévő körülményekhez kell igazodnia, ilyen például bizonyos készségek megfigyelhető hiánya. Másrészt a nők mint lehetséges munkavállalók néhány különleges igénnyel rendelkeznek, mint például megfelelő gyermekgondozási lehetőségek vagy a rugalmas munkabeosztás lehetősége. Az ilyen kérdések jelentősége nem elhanyagolható, ha a pozitív tevékenységekkel a nők jobb és megnövekedett foglalkoztatásának célját kívánjuk elérni.

A társfinanszírozott tevékenységek végrehajtásának felelősségi körei

6. A 2. ábra egyszerűsített formában mutatja be az ESZA által társfinanszírozott tevékenységek programozását és végrehajtási folyamatának bizonyos aspektusait a nők szakképzése terén [8].

7. Az ESZA által társfinanszírozott projektek végrehajtása többéves programok keretében történik (operatív programok (OP), vagy egységes programozási dokumentumok (SPD) formájában). Ezek a programok megállapított prioritásokat tartalmaznak, és mindegyik prioritáshoz meghatároznak bizonyos intézkedéseket. Ezek az intézkedések tartalmazhatnak nők részére nyújtott szakképzési tevékenységeket is.

8. A programokat a Bizottsággal (Foglalkoztatási Főigazgatóság), a regionális, helyi és egyéb illetékes állami hatóságokkal, valamint a gazdasági és társadalmi partnerekkel való egyeztetést követően a tagállamok alakítják ki. A Bizottság kiértékeli és jóváhagyja a programokat.

9. Ezekben az előkészületekben – különösen a célok meghatározásában és a prioritások és intézkedések közötti forrásallokációban – kulcsfontosságú szerepet játszik az adott tagállam, régió vagy ágazat erősségeinek, gyengeségeinek és lehetőségeinek előzetes értékelése. Ez a tagállamok által kijelölt hatóságok feladata, és egyik célja annak felmérése, hogy az adott régiók vagy területek sajátos helyzetéhez illő stratégiát és célokat választottak-e meg.

10. A programok végrehajtása a tagállamok feladata, és a Bizottsággal együttműködésben biztosítaniuk kell, hogy a közösségi források felhasználása a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek betartásával történjék. A Bizottság fenntartja általános felelősségét a költségvetés végrehajtásáért.

2. ábra

Feladat- és felelősségi körök

+++++ TIFF +++++

11. Az egyes projekteket a projektgazdák javasolják – ők tekintendők a kedvezményezetteknek, amennyiben a képzések szervezése kapcsán ESZA-támogatásban részesülnek –, és a kijelölt nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok hagyják jóvá. A projektgazdák kötelesek az illetékes irányító hatóságnak monitoringinformációt biztosítani a projektek előrehaladásáról és a célok eléréséről. A Bizottság éves szinten összesített monitoringinformációkat kap.

12. Az irányító hatóságok felelőssége mellett és a Bizottsággal együttműködve, független értékelőknek el kellett végezniük a 2000–2006-os programidőszak valamennyi programjának félidős értékelését. Az értékelés részét képező főbb elemek az alábbiak voltak:

a) annak elemzése, hogy továbbra is érvényes-e az előzetes értékelés erősségekkel, gyengeségekkel és lehetőségekkel kapcsolatos elemzése;

b) annak felmérése, hogy releváns-e még a stratégia;

c) a célkitűzések számszerűsítésének értékelése;

d) az eredményesség, hatékonyság és valószínű hatás értékelése; valamint

e) a végrehajtási és nyomon követési intézkedések minőségének értékelése.

13. A félidős értékelés megállapította, hogy a hatékonyság, eredményesség és valószínűsíthető hatás elemzését több esetben megnehezítette a programok megkésett vagy lassú beindítása, ami miatt kevés output és eredmény állt rendelkezésre 2003 közepén. Az értékelés kiemelte továbbá a nyomon követési rendszerekkel kapcsolatos problémákat, amelyek miatt nem álltak rendelkezésre teljes körű, megbízható adatok [9].

14. A közösségi strukturális támogatást ezenkívül utólagos értékelésnek is alávetik, amely az erőforrások felhasználását és a nyújtott támogatás eredményességét és hatékonyságát méri fel. Ez a Bizottság felelőssége mellett, a tagállamokkal, valamint az irányító hatóságokkal együttműködésben, független szakértők által végrehajtott értékelés kiterjed többek között a végrehajtás sikerének vagy kudarcának, a teljesítményeknek és az eredményeknek a vizsgálatára.

Az ellenőrzés hatóköre és módszerei

15. A 2000–2006 közötti programidőszakban "a nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci cselekvések" 75%-a a szakképzés területén megvalósított egyedi tevékenység volt. A számvevőszéki ellenőrzés célja annak meghatározása volt, hogy mennyiben voltak célirányosak és mennyire kísérték megfelelően figyelemmel az ESZA által társfinanszírozott, nők részére nyújtott szakképzési tevékenységeket. Az ellenőrzés az alábbi kérdésekre terjedt ki:

a) a munkaerő-piaci prioritások egyértelmű elemzése alapján választották-e ki a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységeket; és

b) elegendő monitoringinformáció állt-e rendelkezésre annak értékeléséhez, hogy a fenti tevékenységek elérték-e céljaikat.

16. Az ellenőrzést a Bizottságon kívül azon 5 tagállamban (Németország, Spanyolország, Franciaország, Egyesült Királyság és Olaszország) hajtották végre, amelyek a "nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci cselekvések" jogcím alatt lehívott ESZA-források legfőbb kedvezményezettjei voltak; együttesen az EU-25 kiadásainak 76%-át képviselték. Minden tagállamban egy-egy program került kiválasztásra az intézkedés részét képező szakképzési tevékenységek relatív fontossága alapján, amely négy esetben 75% vagy annál magasabb volt. Az ellenőrzés 5 programra terjedt ki: Szász-Anhalt (Németország), Andalúzia (Spanyolország), Skócia (Egyesült Királyság) és Lombardia (Olaszország), Franciaország esetében pedig az Île-de-France régió került kiválasztásra [10].

17. Az 5 program a becslések szerint 490 millió euró elkülönített finanszírozást tartalmazott, amely a "nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci cselekvések" összes kiadásának 12%-át képviselte. Ebből az összegből mintegy 380 millió eurót fordítottak szakképzési tevékenységekre.

18. Országonként 8 projekt helyszíni ellenőrzésére került sor, amelyeket pénzügyi jelentőségük és az intézkedés által finanszírozott projekttípusok lefedettsége alapján választottak ki. Az ellenőrzött projektek nemcsak saját programjuk tipikus képviselői, hanem a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek körébe tartozó más programok tipikus projektjeinek is tekinthetők.

19. A kiválasztási folyamat felülvizsgálata és a monitoringinformációk elemzése a programok végrehajtásáért felelős hatóságoknál, illetve helyszíni projektellenőrzések útján történt.

Észrevételek

Megfelelően választották-e ki a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységeket?

Háttér

20. A 2000–2006-os programidőszak prioritásainak meghatározásához a tagállamoknak előzetes értékeléseket kellett végezniük azzal a céllal, hogy bizonyítsák kiválasztott stratégiájuk helyénvalóságát, és igazolják a javasolt forrásallokáció helytállóságát. Mindez azt jelenti, hogy a képzés mint prioritás, valamint a képzésen keresztül elérendő célok azonosítását a munkaerőpiac képzett munkaerő iránti szükségleteire, valamint képzési és egyéb igényeire kell alapozni.

21. Az 1260/1999/EK rendelet előírja, hogy a kidolgozott tervek előzetes értékelésének tartalmaznia kell egy helyzetfelmérést a nők és a férfiak egyenlőségének érvényesüléséről, a végrehajtási mechanizmusokról, valamint a stratégia és a támogatás várható hatásáról [11]. Követelmény volt, hogy a végső soron kiválasztott stratégia és az abból eredő programprioritások összhangban legyenek az előzetes értékelés részét képező elemzéssel. A Bizottság részletes iránymutatást adott ki az előzetes értékelésbe beillesztendő, a foglalkoztatási és munkaerő-piaci trendekről szóló elemzésről [12].

22. Megfelelő projektkiválasztási eljárásokat kellett kialakítani és következetesen alkalmazni annak érdekében, hogy a kiválasztott projektek képzési céljai összhangban legyenek a program általános célkitűzéseivel [13].

23. A fentiekre való tekintettel a Számvevőszék megvizsgálta, hogy:

a) a programok kialakításakor az érintett regionális vagy tagállami hatóságok végeztek-e elemzéseket a különböző munkaerőpiacokkal kapcsolatban, és hogy az ellenőrzött konkrét szakképzési tevékenységek céljait ezen felmérések figyelembevételével hozták-e létre; valamint

b) hogy a projektek és a résztvevők kiválasztása az adott munkaerőpiac prioritásaival és a megállapított programcélokkal összhangban kialakított kritériumokon alapult-e.

A célok nem az elemzéseken alapultak

24. Az elemzések felsorolták a nők munkaerőpiacra történő belépésének legfőbb akadályait, és bemutatták, hogy sok lényeges területen létezik a nők és férfiak közötti megkülönböztetés, így például a dolgozói létszám, az önálló vállalkozók aránya, a döntéshozói szerepek betöltése és a munkaerő-piaci szegregáció terén.

25. Az ellenőrzés által feltárt legfőbb hiányosság azonban az volt, hogy nem volt egyértelmű kapcsolat az elemzések eredményei és a javasolt képzési célok között. Hiányoztak mind a kiválasztott szakképzési típust, mind a megcélzott szaktudást vagy tevékenységi ágazatokat alátámasztó egyértelmű érvek (példák erre az 1. keretes szövegben találhatók).

26. Az elemzési folyamatot követően kidolgozott intézkedések többnyire széles hatókörű, a nők részvételét általánosan preferáló tevékenységekből álltak, holott olyan koncentrált tevékenységekre lett volna szükség, amelyek tekintetbe veszik, hogy miként lehet a nemek közötti egyenlőséget az érintett munkaerőpiacokon a leghatékonyabban előmozdítani. Az ellenőrzött öt program közül háromnál alig lehetett megkülönböztetni a kizárólag nőknek szánt képzési tevékenységeket azoktól, amelyek mindkét nem számára elérhetőek voltak. Csupán több erőforrást bocsátottak a nők rendelkezésére szakképzési helyek formájában. Ezzel ellentétben a 2. keretes szövegben bemutatott helyzet a célirányos tervezés jó példája.

1. keretes szöveg

Lombardiában nem készült konkrét elemzés azokról a területekről, ahol a nők alulreprezentáltak, annak ellenére, hogy az intézkedés egyik célja a horizontális és vertikális szegregáció csökkentése volt.

A francia program említést tett bizonyos munkalehetőségeket nyújtó szektorokról, de nem elemezte, hogy ezek alkalmasak-e arra, hogy álláslehetőséget teremtsenek a nők számára. Az intézkedés egyik célja az volt, hogy előnyben részesítse azokat a foglalkoztatás növelésére alkalmas képzési intézkedéseket, amelyekbe a nőket ez idáig általában nem vonták be. Azt azonban nem fejtették ki, hogy milyen típusú intézkedések tartozhatnak ebbe a kategóriába.

27. A munkaerő-piaci elemzés és az azt követően létrehozott programcélok közötti gyenge összefüggést projektszinten részben még kompenzálhatták volna, hiszen a projektgazdáknak be kellett mutatniuk, hogy egyedi projektjeik miként veszik tekintetbe a helyi munkaerőpiacok jellegzetességeit. Az azonban, hogy mennyiben volt lehetséges ez a kompenzálás, attól függött, hogy milyen szintű információval rendelkeztek a projektgazdák (lásd: 3. keretes szöveg), és milyen volt a projektek kiválasztási folyamatának színvonala (lásd: 29. bekezdés).

28. Az ellenőrzött programok 25. és 26. bekezdésben ismertetett hiányosságai egyáltalán nem voltak ismeretlenek. Egy 2002-ben kiadott bizottsági közlemény [14] már megállapította a nemek közötti egyenlőség elérését célzó stratégiával összefüggésben, hogy "a programok többségénél jelentős szakadék van az elemzés és a programozási stratégia között". A közlemény továbbá megjegyezte: ritkán fordult elő, hogy a nők és a férfiak eltérő társadalmi-gazdasági körülményeiből adódó különbségeket bármiféle elemzésnek vetették volna alá, de ha ez meg is történt, a különbségek leküzdésére vonatkozó stratégia nem mindig volt összhangban az elemzéssel. Bár a programidőszak korai szakaszában fény derült minderre, a Bizottság nem hozott intézkedéseket az ismert hiányosságok orvoslása érdekében, például a projektek kiválasztása terén.

2. keretes szöveg

A Szász-Anhalt program a nők konkrét célcsoportjait kívánta bevonni szakmai gyakorlati rendszerébe: olyan tartósan munkanélküli, 45 év fölötti nőket vagy egyedülálló anyákat, akik már korábban is részt vettek szakképzésben, de a képzést követő 3–12 hónapon belül nem sikerült elhelyezkedniük.

3. keretes szöveg

A Lombardia programnál a projektgazdáknak bizonyítaniuk kellett az összefüggést a megcélzott képesítések és – egyebek mellett – a régió részére megállapított prioritások között. Ugyanakkor sem a program, sem a pályázati felhívás nem tartalmazott információt a regionális prioritásokról.

A projektek kiválasztásakor sem a munkaerőpiaccal kapcsolatos elemzéseket, sem pedig a programcélokat nem vették kellőképpen figyelembe

29. Az 5 ellenőrzött programból 3 esetében a kiválasztási kritériumok nem biztosították a munkaerő-piaci elemzések által feltárt problémák megfelelő kezelését, és nem képeztek szilárd alapot a programcélok eléréséhez (lásd: 4. keretes szöveg). Előfordult egy olyan eset is, ahol a pályázati felhívás nem kapcsolódott semmiféle egyedi intézkedéshez, csupán a női hallgatók várható aránya alapján dőlt el, hogy elfogadják-e a projekteket a "nők részére nyújtott pozitív munkaerő-piaci cselekvésként". Egy másik esetben, bár a kiválasztási kritériumok az intézkedés főbb célkitűzéseiből származtak, a munkaerő-piaci prioritásokhoz való kapcsolódást értékelő kritérium nem volt meghatározó tényező a projektek jóváhagyásában vagy elutasításában.

4. keretes szöveg

A nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek andalúziai programjának keretében végrehajtott legfőbb tevékenység egyik célja az volt, hogy a tanfolyamokat a helyi munkaerő-piaci feltételek figyelembevételével alakítsák ki. Egy miniszteri rendelet [15] öt kiemelt kiválasztási kritériumot állapított meg, ebből három kritérium irányult a helyi feltételekre. Ezek közül kettőre – a tanfolyamot elvégzők alkalmazására, valamint a vállalatoknál eltöltendő gyakornoki időre – vonatkozóan a projektpályázatok többsége nem tartalmazott ilyen kötelezettségvállalást. Gyakran a harmadik kritériumra – a korábbi tanfolyamok elvégzőinek foglalkoztatási aránya – vonatkozó adatok is hiányoztak.

A Lombardia program félidős értékelése megállapította, hogy a projektek kiválasztásának folyamata nem vette megfelelően tekintetbe a nemek közötti egyenlőtlenségek által leginkább sújtott ágazatok szakképzési igényeit, és azt, hogy nem szenteltek elegendő figyelmet a munkaerőpiachoz való hozzáférésben megnyilvánuló hátrányos megkülönböztetések és egyenlőtlenségek különböző formáinak sem.

Bár a Lombardia program ellenőrzött intézkedése kizárólag nőkre irányult, az adatokból az derül ki, hogy a képzésben részt vevő hallgatók 27%-a férfi volt.

30. Az intézkedések egyik fő célja a nők jelenlétének támogatása azokban az ágazatokban, amelyekben a nők hagyományosan alulreprezentáltak. Ennek ellenére az ellenőrzött programok közül 3 továbbra is a hagyományosan női foglalkoztatási területekre helyezte a hangsúlyt, például a kultúrára, az egészségügyre és a takarításra.

31. A konkrét célcsoportok hiánya miatt a kiválasztott jelöltek nem mindig azok voltak, akiknek a leginkább szükségük lett volna támogatásra a munkaerőpiacra történő belépéshez vagy visszatéréshez, amint azt az 5. keretes szöveg példái is illusztrálják.

5. keretes szöveg

A Lombardia program félidős értékelése megállapította, hogy főként olyanok részesültek képzésben, akik már eleve "erős" pozícióval rendelkeztek a munkaerőpiacon (pl. magas végzettségű és/vagy fiatal emberek, akik továbbképzés nélkül is jó eséllyel szerezhettek volna munkát).

Az Andalúzia program legnagyobb tevékenységét illetően egy félidős értékelés szerint – ennek eredményei 2005-ben váltak hozzáférhetővé – a képzésre vonatkozó intézkedés nem felelt meg a legnagyobb nehézségekkel küzdő nők igényeinek, egyrészt azért, mert az előírt iskolai végzettség kizárta a csak általános iskolát végzett nőket, másrészt pedig azért, mert a képzés időbeosztása nem volt alkalmas a családjuk ellátásáról gondoskodó nők részére.

Lehetővé tették-e a monitoringinformációk annak értékelését, hogy a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek elérték-e céljaikat?

Háttér

32. A képzési tevékenységek végeredményei nehezen mérhetőek, mert:

a) a képzési tevékenységektől független külső tényezők is fontos szerepet játszhatnak az egyének foglalkoztathatóságában (pl. munkaerő-kereslet és -kínálat alakulása az általános gazdasági helyzet függvényében);

b) a tagállamban végrehajtott, a foglalkoztatásra hatást gyakorló tevékenységek szélesebb körének csak egy részét képezik az ESZA által társfinanszírozott tevékenységek; valamint

c) bizonyos eredmények nehezen mérhetők a programcélok elérésének függvényében, ugyanakkor szélesebb, társadalmi értelemben jótékony hatást fejtenek ki (pl. a napi rutinhoz való alkalmazkodás újratanulása, beleértve az időkorlátok tiszteletben tartását, önbizalom helyreállítása stb.).

33. Néhány rövid és középtávú eredmény a nehézségek ellenére is mérhető lehet. Az outputokra, eredményekre és hatásokra vonatkozó referenciaértékek vagy más, velük egyenértékű viszonyítási pontok segítségével olyan mutatókat lehetne létrehozni és nekik megfelelő célokat kitűzni, amelyek az elérendő célkitűzések szempontjából relevánsak. Ezen alapulhatna az intézkedések és tevékenységek jövőbeli nyomon követése és értékelése, azaz eredményességük felmérése is.

34. A szakképzési tevékenységek értékeléséhez minimálisan szükséges mutatók a következők [16]:

a) output-mutatók: a (női) résztvevők száma, megtartott tanfolyamok száma;

b) eredménymutatók: a tanfolyamot elvégző hallgatók száma, a szükséges képesítést megszerző hallgatók száma; és

c) hatásmutatók: a tanfolyamot elvégzők közül azoknak a száma, akik ezt követően további képzésen vettek részt, munkahelyet találtak, illetve a tanfolyam elvégzése után egy meghatározott időszakon keresztül (pl. 6 vagy 12 hónap) még mindig alkalmazásban voltak.

35. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy:

a) a 34. bekezdésben bemutatott, az outputok, eredmények és hatások méréséhez megfelelő mutatókat és célokat határoztak-e meg;

b) megbízhatóak-e a tevékenységeket végrehajtó szervek által az említett mutatók előállításához gyűjtött monitoringadatok; és

c) amennyire a rendelkezésre álló monitoringadatokból meg lehet állapítani, sikerült-e a fenti célokat elérni.

Túl szűk területre irányultak a mutatók

36. Míg output-mutatókat minden ellenőrzött programhoz meghatároztak, az eredmény- és hatásmutatók esetében változó volt a helyzet. Egy esetben mindkét mutató létezett, egy másikban viszont egyiket sem határozták meg. A többi három programnál vagy eredmény- vagy a hatásmutatót találunk, de mindkettőt egyiknél sem. A Számvevőszék a következőket állapította meg:

a) négy program esetében az intézkedések szintjén nem használták mutatóként a képzést követő 6–12 hónap alatti foglalkoztatási helyzetet, pedig néhány esetben az egyes projektek szintjén rendelkezésre állt ez az információ (lásd: 6. keretes szöveg). Emellett az olyan kérdéseket, mint a munkahely időtartama (rövid vagy hosszú távú) és szintje (minőség és bér szempontjából), nem is vették figyelembe;

b) az egyik programnál nem állt rendelkezésre elegendő mutató ahhoz, hogy értékelhető elemzést lehessen készíteni, egy másik esetben pedig a létrehozott mutatók típusa nem volt alkalmas a végrehajtott képzési tevékenységek által elért eredmények mérésére (lásd: 7. keretes szöveg).

6. keretes szöveg

A lombardiai hatóságok megvizsgáltak egy több projektből álló mintát a tanfolyamot elvégzők foglalkoztatási helyzetével kapcsolatban a képzési tevékenységek befejezését követő 12 hónap elteltével, amit a Számvevőszék a "jó gyakorlat" egy példájának tartott.

Andalúziában létrehoztak egy mutatót arról, hogy a tanfolyamot elvégzők mennyiben voltak sikeresek – vagy sikertelenek – későbbi munkakeresésük során. Ugyanakkor az adatgyűjtéssel kapcsolatban hiányosságok merültek fel, pl. az egyik tevékenység esetében – amely az intézkedés teljes kiadásának 35%-át képviselte – a vizsgált tanfolyamoknak mindössze 42%-ánál állt rendelkezésre a szükséges információ.

7. keretes szöveg

Andalúziában a "tevékenységek után 6 hónapon belül megszerzett munkahelyek száma" elnevezésű mutató nem kezelte megfelelően a társfinanszírozott intézkedések sajátosságait. Mivel a kiadások 40%-át orientációs és előképzési tevékenységekre fordították, ennél helyénvalóbb lett volna olyan mutatókat használni, amelyek a további képzésekben részt vevők vagy az álláskeresőként nyilvántartottak számára vonatkoznak. Ráadásul, mivel a tanfolyamot elvégzők 20%-a eleve állásban volt, az ő válaszaik torzították a mutató látszólagos eredményeit.

A skót program mutatói közül néhányat túl tágan fogalmaztak meg ahhoz, hogy értékesen járulhassanak hozzá a képzési tevékenységek eredményének méréséhez, pl. "részleges/teljes képesítést szerző nők/hallgatók száma". Ami ezt a mutatót illeti, ha a hallgató a képesítés megszerzésére indított tanfolyamnak egyetlen tanulási egységét elvégezte, az már a teljes képesítés megszerzésével volt egyenértékű, noha a tanulási hatás egyáltalán nem tekinthető összehasonlíthatónak.

Nem minden intézkedés esetében határozták meg a célokat

37. Nem minden ellenőrzött intézkedés esetében határoztak meg elérendő célokat [17]: két esetben egyáltalán nem alkalmaztak számszerűsítést, egy másiknál pedig – bár néhány output- és eredménymutatót meghatároztak – az egyetlen számszerűsített cél a "résztvevők száma" volt.

38. Annál a két intézkedésnél, ahol kitűztek célokat, nem adtak magyarázatot arra, hogy miként történt ezek meghatározása, egy esetben pedig a félidős értékelést követően jelentős mértékben módosítani kellett a célokat (lásd: 8. keretes szöveg).

Nem megbízható és néha hiányos monitoringadatok

39. Az 5 program közül kettőnél a résztvevők számával kapcsolatos output-mutatók megbízhatatlannak bizonyultak. 4 program esetében az eredménymutatók is megbízhatatlanok voltak, pl. a képzést elvégző és a képesítést megszerző hallgatók számát illetően.

8. keretes szöveg

A skót program esetében számszerűsített célokat tűztek ki az alábbi táblázat szerint. A Számvevőszék többszöri érdeklődése ellenére sem nyújtottak információt arról, hogy hogyan állapították meg a referenciaértékeket, az eredeti és a módosított célokat.

Mutató | Cél (eredeti) | Cél (módosított) | Referenciaértékek |

Munkába álló nők százalékos aránya | 31% | 5,51% | 25–40% |

További képzésben részt vevő nők aránya | 42% | 17,56% | 20–30% |

40. Az ezekhez alapul szolgáló adatok tekintetében a következő hiányosságok állapíthatók meg:

a) hiányosak az adatok, különösen arra vonatkozóan, hogy mit csináltak a képzést elvégző hallgatók a képzés utáni 6–12 hónapban (lásd erről még: 36. bekezdés);

b) a meghatározásokkal vagy azok értelmezésével kapcsolatban problémák merültek fel, pl. Skóciában a további képzésben való részvételről szóló szándéknyilatkozatot úgy tekintették, mintha a továbbképzést el is végezték volna. Skóciában és Franciaországban ezenkívül többször számították be azokat a hallgatókat, akik többéves kurzusokon vettek részt, minden évben külön-külön;

c) ellentmondásosak az adatok, pl. Skóciában a képzést elvégző hallgatók foglalkozásáról szóló felmérés eredményei csak az ellenőrzött projektek felénél egyeztek meg a projektekről szóló jelentések eredményeivel, és a 2006. évi végrehajtási jelentés szerint 14371-en részesültek tanácsadásban, miközben a regisztrált résztvevők száma összesen 11972 volt.

41. Csak akkor lehet értékelhető következtetéseket levonni a társfinanszírozott projektek eredményeivel kapcsolatban, ha a projektgazdák által nyújtott monitoringadatok megbízhatóak és teljes körűek. A számvevőszéki ellenőrzés megállapította, hogy az ellenőrzések elvégzésére kijelölt irányító hatóság és szerv az esetek többségében nem értékelte a projektgazdák által biztosított monitoringadatokat.

42. A Bizottság – amely az éves végrehajtási jelentéseket kézhez kapja – a maga részéről nem tett kísérletet arra, hogy tisztázza a jelentésekben lévő ellentmondásokat, és nem hívta fel a figyelmet a hatásmutatók hiányára sem (mint pl. "a képzésben részesülő hallgatók foglalkoztatási helyzete x hónappal a képzés után"). Továbbá a helyszíni ellenőrzések elvégzésekor nem ellenőrizte a monitoringadatok megbízhatóságát [18], pedig a félidős értékelések minden programnál hiányosságokat tapasztaltak a monitoring és a jelentéstétel terén.

Az értékelést megnehezítette a célok, referenciaértékek és a megbízható eredmény- és hatásadatok hiánya

43. A társfinanszírozott képzési tevékenységek eredményességének meghatározására irányuló értékeléseket megnehezítették a mutatók és célok tekintetében tapasztalható hiányosságok (lásd: 36–38. bekezdés), valamint az adatok megbízhatóságával kapcsolatos problémák (lásd: 39–40. bekezdés).

44. 2 ellenőrzött programnál az irányító hatóságok megkísérelték annak értékelését, hogy kellően célirányos volt-e a képzés: ennek keretében megvizsgálták, hogy a képzést követően megszerzett állások összefüggésben voltak-e annak a képzésnek a típusával, amelyben a hallgatók részesültek. Ezekből az elemzésekből változó következtetéseket lehetett levonni. Lombardiában az állást szerző hallgatók 77%-a megerősítette, hogy a megszerzett készségek valóban azok voltak, amelyeket a munkaadójuk megkívánt. Ugyanakkor az egyik legfontosabb andalúziai tevékenység esetén a munkát szerzők mindössze 28%-a érezte úgy, hogy az állásuknak van valami köze ahhoz a tanfolyamhoz, amelyen részt vettek.

Következtetések és ajánlások

45. A nők részére a 2000–2006 közötti időszakban nyújtott, ESZA által társfinanszírozott szakképzési tevékenységek ellenőrzése több hiányosságot is feltárt a Számvevőszék által ellenőrzött intézkedések kialakítása és a projektek kiválasztása tekintetében. A programok teljesítményellenőrzése is problematikusnak bizonyult.

A szakképzési tevékenységek kiválasztása

46. A nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek azonosításával és kiválasztásával kapcsolatban a Számvevőszék megállapítja, hogy jóllehet az operatív programok felsorolták a nők munkaerőpiacon történő megjelenésének főbb korlátait, és bemutatták a nők és férfiak helyzete közötti különbségeket, az ellenőrzött programok részét alkotó képzési tevékenységek nem közvetlenül a munkaerő-piaci követelmények elemzésén alapultak (lásd: 24–28. bekezdés).

47. A tagállamok által meghozott és a Bizottság által jóváhagyott intézkedések általában túl tág teret hagytak a végrehajtható tevékenységeknek, és a képzési tevékenységeket nem eléggé összpontosították konkrét célcsoportokra (lásd: 29–31. bekezdés).

48. A vizsgált programok esetében ehelyett a projektgazdákra maradt az a feladat, hogy a javasolt képzést megfelelően összekapcsolják a munkaerőpiac valós igényeivel. A projektek kiválasztásának folyamata során az illetékes hatóságok nem bizonyosodtak meg megfelelőképpen a projektgazdák által szolgáltatott indoklások érvényességéről (lásd: 27. bekezdés).

49. Egyes projektek a nők foglalkoztatásának elősegítését tűzték ki célul azokban az ágazatokban, ahol a nők alulreprezentáltak, azonban képzési programjaik a hagyományos női foglalkozásokra irányultak (lásd: 30. bekezdés). Néhány vizsgált projektnél a kiválasztott jelentkezők nem feltétlenül azok voltak, akiknek a leginkább szükségük lett volna támogatásra a munkaerőpiacra történő belépéshez (lásd: 31. bekezdés).

50. A fentiekre való tekintettel a Számvevőszék azt javasolja, hogy:

a) a tagállamok által előkészítendő és a Bizottság által jóváhagyandó jövőbeli operatív programokat a munkaerő-piaci feltételek elemzése alapján alakítsák ki mind a hiányzó szakmai tudás kezelése, mind a nők munkaerőpiachoz való hozzáférésének és munkaerőpiacon való részvételének javítása érdekében szükséges egyedi tevékenységek tekintetében; a képzés típusát és céljait pedig közvetlenül az elemzés alapján határozzák meg;

b) olyan megfelelően megtervezett projektkiválasztási eljárást kell kialakítani a tagállamokban, és megfelelően végrehajtani, amely – optimalizálva az intézkedések hozzáadott értékét – gondoskodik arról, hogy azokat a projekteket hagyják jóvá, amelyek leginkább alkalmasak a fenti elemzés által feltárt munkaerő-piaci problémák megoldására.

A célok elérése

51. Az ellenőrzött programokról rendelkezésre álló monitoringinformációk nem teszik lehetővé annak értékelését, hogy a nők részére nyújtott szakképzési tevékenységek elérték-e jelzett céljaikat, mivel:

a) a mérni kívánt jellemzők körét illetően nem voltak elégségesek a létrehozott mutatók (lásd: 36. bekezdés);

b) gyakran nem adtak meg célokat (lásd: 37. bekezdés);

c) a monitoringinformációk megbízhatatlanok vagy hiányosak voltak, és ezáltal nem lehetett megbízható általános következtetéseket levonni (lásd: 39–40. bekezdés).

52. Ennek következtében sem a tagállamok végrehajtó hatóságainak, sem a Bizottságnak nem áll módjában felmérni, hogy milyen mértékben sikerült elérni az egyes konkrét intézkedések által kitűzött célokat.

53. A fentiek alapján a Számvevőszék azt javasolja, hogy a Bizottság továbbra is ellenőrizze, hogy a tagállamok megfelelő és kivitelezhető mutatókat hoznak-e létre, és megbízható adatokat gyűjtenek-e be, mert csak ezek alapján lehet érdemi következtetéseket levonni a társfinanszírozott tevékenységek hatékonyságáról és eredményességéről.

Ezt a jelentést a Számvevőszék 2009. november 12-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] A 2052/88/EGK rendeletet módosító 2081/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 193., 1993.7.31., 5. o.).

[2] A Bizottság közleménye a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Úton a nemek közötti egyenlőség közösségi keretstratégiája felé (2001–2005), COM(2000) 335 végleges.

[3] A Bizottság legutóbb 2008. január 23-án tett jelentést a Tanácsnak, az Európai Parlamentnek, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának (COM(2008) 10 végleges).

[4] Az 1994–1999-es programidőszakra vonatkozó, a 4255/88/EGK rendeletet módosító 2084/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 193., 1993.7.31., 39. o.), különösen annak 1. cikke (1) bekezdésének d) pontja, valamint a 2000–2006-os programidőszakra vonatkozó 1784/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 213., 1999.8.13., 5. o.), különösen annak 2. cikke (1) bekezdésének b) és e) pontja.

[5] A Gazdasági és Szociális Tanács (ECOSOC) elfogadta az 1997/2. számú következtetéseket arról, hogy a nemekkel kapcsolatos szempontot általánosan érvényesítsék az ENSZ rendszerének valamennyi szakpolitikájában és programjában.

[6] A strukturális alapok keretében nyújtott támogatások irányítási és ellenőrzési rendszerei tekintetében hozott 438/2001/EK bizottsági rendeletben (HL L 63., 2001.3.3., 21. o.) osztályozott támogatási területek 25. számú kódja alatt szerepel.

[7] A nők részére nyújtott szakképzési tevékenységekre fordított kiadások nem rendelkeznek külön bejelentési kóddal. Ezért az erre fordított teljes összeget csak becsülni lehet az ellenőrzött tagállamok által szolgáltatott információk alapján.

[8] Az itt leírt alapfolyamat bármely ESZA által társfinanszírozott intézkedésre alkalmazható.

[9] Bővebb információért lásd: 1/2007. sz. különjelentés a félidős eljárások végrehajtásáról – Strukturális alapok 2000–2006 (HL C 124., 2007.6.5.).

[10] 1)Németország: Szász-Anhalt OP 1. célkitűzése – 1999DE161PO003A 4. prioritás 4.51 intézkedését (egyedi intézkedések a nők szakmai képesítéséért és integrációjáért) választották ki;2)Spanyolország: Andalúzia OP 1. célkitűzése – 2000ES161PO003A 45. prioritás 45.16 (a nők foglalkoztathatóságának javítása) és 45.17 (a nők vállalkozói tevékenységének elősegítése) intézkedését választották ki;3)Franciaország: SPD Franciaország 3. célkitűzése – 1999FR053DO001Az 5. prioritás 8/9 intézkedését (a nők munkaerőpiachoz való hozzáférésének és a munkaerőpiacon való részvételének fejlesztése, a szereplők időbeosztása és szakképzése összehangolásának elősegítése) választották ki;4)Egyesült Királyság: Skócia OP 3. célkitűzése – 1999GB053PO002Az 5. prioritás 5.1 intézkedését (a nemek közötti egyensúlyhiány kezelése: pozitív tevékenységek elősegítése) választották ki;5)Olaszország: Lombardia OP, 3. célkitűzés – 1999IT053PO010Az E prioritás E1 intézkedését (a nők munkaerőpiachoz való hozzáférésének és munkaerőpiacon való részvételének elősegítése) választották ki.

[11] A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1999.6.26., 1. o.) 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja kifejezetten előírja a nemek közötti egyenlőségnek a munkaerő-piaci lehetőségek és a munkahelyi bánásmód szempontjából történő, a két csoportot érintő sajátos korlátozásokra is kiterjedő értékelését; a stratégiának és a támogatásoknak különösen a nők és férfiak munkaerő-piaci integrációjára, az oktatásra és a szakképzésre, a nők üzleti életben vállalkozóként való részvételére, valamint a családi élet és a hivatás összeegyeztetésére várhatóan gyakorolt hatására vonatkozó becslését.

[12] A strukturális alapok szerinti beavatkozások előzetes értékelése. A dokumentum a 2000–2006-os közösségi strukturális beavatkozások programozásáért felelős nemzeti, regionális és helyi hatóságok részére készült.

[13] Az 1260/1999/EK rendelet 41. cikkének (3) bekezdése megállapítja, hogy az előzetes értékelésnek azzal kell igazolnia a kiválasztási kritériumok helytállóságát, hogy bizonyítja, a programban szereplő intézkedések összhangban vannak a megfelelő prioritások céljaival.

[14] A Bizottság közleménye a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítésének megvalósításáról a strukturális alapok 2000–2006-os programozási dokumentumaiban, COM(2002) 748 végleges, 2002.12.20.

[15] Miniszteri rendelet (BOJA 146. sz., 2000. december 19., 18.647. o.).

[16] A mutatókat az auditált programok számvevőszéki felülvizsgálata, az Európai Bizottság 1999-ben kiadott iránymutatása ("MEANS sorozat", melynek célja a strukturális politikák értékelési módszereinek javítása), valamint a Bizottság 1999-es specifikus "Útmutató a 2000–2006 időszakra vonatkozó ESZA-támogatás felügyeleti és értékelési rendszereihez" kiadványa alapján határozták meg.

[17] A Számvevőszék már korábban hasonló következtetésre jutott 7/2003. sz. különjelentésében a támogatások programozásának végrehajtásáról a 2000–2006-os időszakra vonatkozóan, a strukturális alapok keretében (HL C 174., 2003.7.23.). A szóban forgó jelentés 89. bekezdése megállapítja, hogy "a mutatók továbbra sem voltak kellőképpen számszerűsítettek és a tárgyhoz tartozók".

[18] A Számvevőszék korábban is foglalkozott ezzel a problémával, mégpedig a 10/2006. sz. különjelentésében az 1. és a 3. célkitűzés 1994 és 1999 közötti programjainak utólagos értékeléséről (HL C 302., 2006.12.12.), amelynek 120. bekezdése így szól: "Az értékelési eljárás javítása érdekében a Bizottságnak jobb minőség-ellenőrzési eljárásokat kell bevezetnie, és ezeket eredményesen kell alkalmaznia, hogy a vizsgált értékelések során tapasztalt problémák a jövőbeli utólagos értékelésekben ne fordulhassanak ismét elő. Ezen eljárások biztosítsák, hogy a) rendszeres legyen a megbízható és az értékelések szempontjából lényeges adatok gyűjtése, és ezek álljanak rendelkezésre az értékelési folyamat minden szakaszában (…)".

--------------------------------------------------