[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.5.27.

COM(2010)255 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE

Állami támogatási értesítőJelentés a pénzügyi szektornak nyújtott válságkezelési támogatással kapcsolatos aktuális fejleményekről– 2010. tavaszi aktualizált változat –

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 4

1.1. A Bizottság szakpolitikai válasza a pénzügyi válságra 4

1.2. A jóváhagyott intézkedések összértéke 6

2. Banki adósságokhoz nyújtott kezességvállalások 7

2.1 Igénybevételi arány a bankok tekintetében 7

2.2. Időbeli változások és a kilépés jelei 8

3. Feltőkésítési intézkedések 9

4. Értékvesztett eszközök 10

5. Szerkezetátalakítás 10

6. Következtetés 11

1. MELLÉKLET _– A kezességvállalási és feltőkésítési intézkedések végrehajtásának ütemezése 13

2. MELLÉKLET – A jóváhagyott kezességvállalási és feltőkésítési intézkedések dinamikája 14

3. MELLÉKLET – A pénzügyi válsághoz kapcsolódó intézkedések eszközök szerinti lebontásban 15

4. MELLÉKLET – További információk 16

1. BEVEZETÉS

A állami támogatási értesítő 2010. tavaszi kiadása a pénzügyi szolgáltatások szektorának nyújtott válságkezelési támogatásról nyújt tényszerű és naprakész összefoglalást. A jelentés a Bizottság által 2008 októbere és 2010. március 31. között engedélyezett támogatásokra vonatkozik. Áttekinti továbbá a kezességvállalási és feltőkésítési intézkedések alkalmazását, valamint az értékvesztett eszközökkel és a szerkezetátalakítással kapcsolatos esetek tekintetében fennálló helyzetet.

A Bizottság szakpolitikai válasza a pénzügyi válságra

A pénzügyi stabilitás megőrzése érdekében hozandó sürgős tagállami intézkedések elősegítése és a jogbiztonság érdekében 2008 októbere és 2009 júliusa között a Bizottság számos közleményt fogadott el, amelyekben ismertette, milyen módon alkalmazza az állami támogatási szabályokat a pénzügyi válságra való tekintettel a bankszektor támogatására irányuló kormányzati intézkedések esetében. Az e közleményekben nyújtott iránymutatás célja mindenekelőtt annak biztosítása volt, hogy a pénzügyi stabilitás érdekében hozott sürgősségi intézkedések azonos versenyfeltételeket tartanak fenn az állami támogatásban részesülő és abban nem részesülő pénzintézetek között, illetve a különböző tagállamokban bejegyzett pénzintézetek között. A súlyosbodó pénzügyi válságra adott első bizottsági válasz a bankokról szóló 2008. október 13-i közlemény[1] volt. A bankokról szóló közlemény, mely a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásról szóló meglévő iránymutatás[2] elveire épül, iránymutatást nyújt arról, hogy a válság rendkívüli körülményei között milyen kritériumok alapján határozható meg a pénzügyi szektornak nyújtott állami támogatási intézkedéseknek az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdése b) pontja szerinti feltételekkel való összeegyeztethetősége. A közlemény többek között a következő területekkel foglalkozik: kezességvállalás formájában nyújtott támogatás, feltőkésítés, a pénzintézetek ellenőrzött felszámolása, valamint a likviditási segítségnyújtás egyéb formái. A bankokról szóló közlemény különösen a banki kötelezettségekre vonatkozó kormányzati kezességvállalásról nyújtott részletes útmutatást, mivel ez volt a válságra adott leggyakoribb reakció az első időszakban, amikor a bankközi hitelek piacának újbóli beindítására volt szükség.

Ahogy azonban a fokozódó recesszió tovább súlyosbította a pénzügyi zavarokat, a következő sürgősen megoldandó kérdés a reálgazdaságnak történő hitelezés fenntartása volt, mivel a bankok fokozatosan csökkenteni kezdték a tőkeáttételt, azaz csökkentették a hitelezés saját tőkéjük nagyságához viszonyított szintjét. Emiatt sok bank egyre inkább alaptőkéjének megerősítésére szorult, a gazdaság számára nyújtott hitelezés fenntartása érdekében is. Emiatt a tagállamok körében az állami feltőkésítés a piacok stabilizálása érdekében alkalmazott fontos eszközzé vált. Annak érdekében, hogy részletes útmutatást nyújtson a bankok feltőkésítésére irányuló intézkedéseknek a továbbra is fennálló válságkörülmények között történő értékeléséről, a Bizottság 2008. december 8-án közleményt adott ki a feltőkésítésről[3].

E közlemények alapvetően fontos útmutatást nyújtottak arról, miképpen hozhatók eredményes intézkedések a pénzügyi piacok stabilizálására, és milyen módon lehet arra törekedni, hogy a verseny indokolatlan torzulásának előidézése nélkül legyen biztosítható a reálgazdaságnak nyújtott hitelezés fenntartása. A tagállamok által 2008 októbere óta elfogadott megmentési csomagoknak valóban sikerült megakadályozniuk a pénzügyi rendszer összeomlását, miközben a Bizottság biztosította a tagállamok közötti koordinációt és a bankoknak nyújtható állami támogatásokra vonatkozó feltételek és szabályok szükséges koherenciáját.

A befektetői bizalom azonban a tagállami kezességvállalások és feltőkésítési intézkedések ellenére is instabil maradt, és folytatódott a tőkeáttétel csökkenése. Egyre inkább egyetértés alakult ki arról, hogy a válság alapvető okaira – a banki mérlegekben található értékvesztett eszközökre – kell megoldást találni. E kérdés kezelésével a hangsúly a válság első hónapjait jellemző megmentési intézkedésekről áthelyeződött a szektor egésze pénzügyi életképességének helyreállításához szükséges lépésekre. Ezzel együtt jár, hogy számos intézmény esetében szerkezetátalakításra van szükség, ami magában foglalja a mérlegek megtisztítását is.

Az értékvesztett eszközökről szóló 2009. február 25.-i közleményében[4] a Bizottság útmutatást nyújt a tagállamok által hozott értékvesztetteszköz-átvételi intézkedések kezeléséről. Ez az iránymutatás az következő alapelvekre épül: átláthatóság és közzétételi követelmények, az állam és a kedvezményezett közötti megfelelő tehermegosztás, valamint az eszközök valós gazdasági értékük alapján történő, óvatos értékelése.

Végül, az állami támogatáshoz jutott intézmények közül sok esetében szükség van arra, hogy az állami támogatás nélküli hosszú távú életképességük helyreállítása érdekében felülvizsgálják üzleti modelljüket. A kezességvállalásról, feltőkésítésről és értékvesztett eszközökről szóló bizottsági közlemények már részletes előírásokat tartalmaznak arra vonatkozóan, mely esetben kell a pénzintézetnek szerkezetátalakítási tervet benyújtania. A szerkezetátalakításról szóló július 22-i bizottsági közlemény[5] tisztáz bizonyos kérdéseket a jelenlegi válságban hozott szerkezetátalakítási intézkedésekkel kapcsolatban. Közelebbről, részletes útmutatást arról, milyen módon kell a szerkezetátalakítási terveknek gondoskodniuk a hosszú távú életképességről, a bank, annak részvényesei és az állam közötti tehermegosztásról, valamint a támogatás által előidézett versenytorzulás kezeléséről.

Bár az egyensúly továbbra is törékeny, a piaci feltételek mostanra, közel két évvel a válság jelentkezése után jelentősen stabilabbá váltak. A gazdasági fellendülés pénzügyi piacokon és általában a tagállamok gazdaságában tapasztalható jeleire való tekintettel jelenleg a bankok állami támogatástól való függésének fokozatos csökkentésére kell összpontosítani. A támogatási intézkedések fokozatos leállításának lépcsőzetesen, átlátható módon, és a tagállamok közötti koordináció mellett kell történnie, hogy elkerülhetőek legyenek a negatív továbbgyűrűző hatások. Figyelembe kell ugyanakkor venni a különböző tagállamok sajátos helyzetét is. Ennek érdekében 2009. december 2-án a Gazdasági és Pénzügyi Tanács[6] megállapodott abban, hogy stratégiát kell létrehozni a támogatási intézkedések leállításáról, amelyet az állami kezességvállalási programok beszüntetésével kell kezdeni, hogy a stabil bankok állami támogatásból való kivonását ösztönözzék, a többi bankot pedig arra késztessék, hogy megoldást keressenek gyengeségeikre. 2010. május 18-án a Gazdasági és Pénzügyi Tanács örömmel fogadta a Bizottság szolgálatai által a kezességvállalási programok tényleges felhasználásáról készített előzetes elemzést, és üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy a kezességvállalás biztosításának június 30-át követő meghosszabbítására való tekintettel különleges előfeltételeket vezet be, így például a finanszírozási költségeknek a piaci feltételekhez való fokozatos közelítése érdekében a kezességvállalási díjaknak a bankok hitelképességén alapuló megfelelő emelését, valamint a továbbra is jelentős mértékben kormányzati kezességvállalásokra támaszkodó bankok esetében életképességi vizsgálat elvégzésének kötelezettségét[7].

A jóváhagyott intézkedések összértéke

A 2008 októbere és 2010. március 31. közötti időszakban a Bizottság 161 határozatot hozott a pénzügyi szektorra vonatkozóan az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján. E határozatokból 78 mintegy 40 pénzintézetre vonatkozott, 83 pedig közel 40 programra.

A Bizottság által jóváhagyott intézkedések összértéke 4 131,1 milliárd EUR, mely összeg a tagállamok által a pénzügyi válság kezdetén nyújtott programok és ad hoc intervenciók értékét is tartalmazza. A programokra és ad hoc esetekre való lebontást az alábbi táblázat foglalja össze.

Összeg | A 27 tagú EU GDP-jének százalékában[8] |

A Bizottság által jóváhagyott programok | 3 181 milliárd EUR | 25 % |

ebből kezességvállalási program | 2 747 milliárd EUR | 22 % |

feltőkésítési intézkedés | 338,2 milliárd EUR | 2.7 % |

értékvesztetteszköz-átvételi intervenció | 54 milliárd EUR | 0.4 % |

a kezességvállalástól eltérő formában nyújtott likviditási intézkedés | 41,9 milliárd EUR | 0.3 % |

Egyedi pénzintézetek javára hozott ad hoc intervenciók | 950,1 milliárd EUR | 7.6 % |

2. BANKI ADÓSSÁGOKHOZ NYÚJTOTT KEZESSÉGVÁLLALÁSOK

A bankokról szóló közlemény felhívta a figyelmet az állami kezességvállalások versenytorzító hatásának veszélyére, és hangsúlyozta, hogy az ilyen jellegű támogatási intézkedések csak átmenetileg minősülhetnek elfogadhatónak.

A kezességvállalási programok megfelelő és hatékony eszköznek bizonyultak a rendszerszintű válság következményeivel szembesülő bankok likviditási problémáinak kezeléséhez. Jelentős szerepük volt a pénzügyi rendszer összeomlásának megelőzésében. Míg a kezességvállalás eszközének alkalmazása 2009 első felében még igen számottevő volt, szerepe ezt követően jelentősen csökkent. A piac számára már az ilyen kezességvállalási programok puszta léte is megnyugtató jel volt, még ha 2009 nyara után nem is alkalmazták ezeket jelentős mértékben.

E programokat a Bizottság általában 6 hónapos időszakra hagyta jóvá, fenntartva a hosszabbítás lehetőségét. 2008 szeptembere óta a Bizottság összesen 19 kezességvállalási programot hagyott jóvá, majd hosszabbított meg. Olaszország, Franciaország és az Egyesült Királyság 2009 végén, illetve 2010 elején kezességvállalási programjuk megszüntetése mellett döntött. Hollandia január 1-jével módosította kezességvállalási programjának árképzését, hogy a pénzintézeteket egyéb finanszírozási módok keresésére ösztönözze. A jelenleg működő 16 programot a Bizottság legfeljebb 2010. június 30-áig hagyta jóvá. A Bizottság jelenleg a tagállamokkal együttműködésben mérlegeli, hogy e programoknak az említett időponton túlmenő meghosszabbítása milyen feltételek mellett lehetséges.

A Bizottság által 2008 ősze és 2010. március 31. között támogatási programok keretében engedélyezett kezességvállalások hozzávetőleges értéke 2 747 milliárd EUR. A Bizottság által jóváhagyott programok mellett egyes tagállamok országuk pénzügyi stabilitásának megőrzése érdekében egyedi pénzintézeteknek is biztosítottak kezességvállalást megmentési intézkedés formájában. 2010. március 31-ig a Bizottság által engedélyezett ad hoc kezességvállalások értéke összesen 402,8 milliárd EUR volt, melyből Belgium[9] 240,8 milliárd EUR-val, Franciaország 54,8 milliárd EUR-val, az Egyesült Királyság 53,8 EUR-val, Németország pedig 47,8 milliárd EUR-val részesedett. Az utóbbi időszakban kiadott államilag garantált kötvényeknek a kötvénykibocsátó hitelminősítési kategóriáján alapuló elemzése azt bizonyítja, hogy 2009 végétől kezdve a kezességvállalási programokat szinte kizárólag alacsony hitelminősítésű (azaz A- vagy annál alacsonyabb besorolású) bankok vagy hitelminősítéssel nem rendelkező bankok vették igénybe.

2.1 Igénybevételi arány a bankok tekintetében

A kezességvállalások igénybevételének aránya – azaz az intézkedés tényleges alkalmazása a jóváhagyott költségvetéshez viszonyítva – 32 %-ot tesz ki, a programokon kívül nyújtott egyedi intézkedéseket is beleértve. Ez az engedélyezett kezességvállalások 3 150 milliárd EUR összértékéből 993,6 milliárd EUR-t jelent.

Az igénybevételi arány tagállamonként igen jelentős eltéréseket mutat. Portugália (51 %), Luxemburg (51 %) és Ciprus (73 %) esetében meghaladja az 50 %-ot, ugyanakkor Szlovénia (17 %), Svédország (16 %), Belgium (13 % - kizárólag ad hoc intézkedések), Lettország (12 %) és Görögország (7 %) esetében nem éri el a 20 %-ot[10].

Az igénybevételi arány azonban nem tekinthető a programok működésére nézve érvényes indikátornak. Az, hogy egy adott tagállamban az igénybevételi arány magas, nem feltétlenül jelzi, hogy az intézkedés megfelelő-e vagy sem. Az egyes tagállamokat jellemző alacsony igénybevételi arány részben annak tudható be, hogy a programokban bejelentett összegek a valós igényeknél magasabbak, míg az egyedi kezességvállalások általában jobban alkalmazkodnak a kedvezményezettek tényleges szükségletéhez.

Végül pedig az is előfordulhat, hogy egy program igénybevétel nélkül is eredményes eszközként szolgálja a pénzügyi stabilitás helyreállítását, mivel igen gyakran a tagállam azon általánosabb stratégiájának részét képezi, mely a bankok támogatása melletti elkötelezettség kinyilvánítása révén a pénzügyi piacok bizalmának helyreállítását célozza. Így például Finnországban, Lengyelországban és Szlovákiában van olyan kezességvállalási program, melyet egyetlen pénzintézet sem vett igénybe.

2.2. Időbeli változások és a kilépés jelei

Mint már szóba került, Franciaország, Olaszország és az Egyesült Királyság már úgy döntött, hogy nem hosszabbítják meg programjaikat, Hollandia pedig szigorúbbá tette programjának árképzési feltételeit.

Összességében nézve a bankok 2009 nyara óta egyre kisebb mértékben veszik igénybe a kormányzati kezességvállalásokat, mind a kiadások számát, mind pedig ezek értékét tekintve. A bankok által az Unióban kibocsátott, állami kezességvállalást élvező, euróban kiállított kötvények vizsgálata (lásd 1. ábra) azt mutatja, hogy az államilag garantált kötvények nagy többségét 2009 első negyedévében adták ki, amikor a kezességvállalás mellett történő kötvénykibocsátás értéke a bankok teljes finanszírozásának havonta átlag 30 %-át érte el. Az újonnan kibocsátott garantált kötvények összértéke ezt követően fokozatosan csökkent, míg 2009 decemberében a bankok teljes finanszírozásának átlagosan már csupán 4 %-át tette ki.

1. ábra: Az euróban kiállított garantált kötvények alakulása a bankok finanszírozásának EUR-ban kifejezett teljes összegével összefüggésben (2008 október – 2009 december)

[pic]

Forrás: a Bizottság szolgálatai;

Sr Unsec : senior unsecured (fedezetlen, nem alárendelt)

3. FELTőKÉSÍTÉSI INTÉZKEDÉSEK

A tagállamok feltőkésítési programok vagy ad hoc alapon nyújtott állami támogatás alkalmazásával gyorsan reagáltak a pénzintézetek tőkeellátottságát fenyegető veszélyekre. A jóváhagyott feltőkésítési intézkedések (programok és ad hoc esetek) összértéke 2010 márciusának végén 503,1 milliárd EUR volt, mely az EU GDP-je mintegy 4 %-ának felel meg, a ténylegesen felhasznált összeg pedig 241,6 milliárd EUR volt, azaz az EU-27 GDP-jének 2 %-a. Így a feltőkésítési intézkedések teljes átlagos igénybevételi aránya mintegy 48 %.

2010. március 31-én a 2008 ősze óta jóváhagyott feltőkésítési intézkedések összértéke 338,2 milliárd EUR volt, míg ez az összeg 2009 végén 229 milliárd EUR volt. Az EU-27 GDP-jének 2,7 %-át jelentő 338,2 milliárd EUR-ból mintegy 92,3 milliárd EUR került ténylegesen felhasználásra. Ugyanakkor az engedélyezett ad hoc intézkedések 164,9 milliárd EUR-t tettek ki, mely összegből 149,2 milliárd EUR került felhasználásra. Az adatok alapján tehát az ad hoc intézkedések igénybevételi aránya lényegesen magasabb (a programok esetében ez 27 %, míg az ad hoc eseteknél 90 %). E számottevően magasabb felhasználási arány főként annak tulajdonítható, hogy az ad hoc intézkedéseket kifejezetten az adott pénzintézet számára alakították ki, és az esetek többségében haladéktalanul és teljes egészében végre is kellett ezeket hajtani.

Ami a programokat illeti, 2008 vége óta 14 tagállam vezetett be feltőkésítési programot. Ezek közül nyolc tagállam fogadott el tisztán feltőkésítési intézkedéseket tartalmazó programot, míg a többi tagállam átfogó jellegű programokat fogadott el, amelyek kezességvállalást és likviditási intézkedéseket is tartalmaztak. E 14 programból öt már lejárt.

A kezességvállalási programokhoz hasonlóan a feltőkésítési programok többségét is a 2008 végétől 2009 közepéig tartó időszakban indították. 2009 júliusának közepétől 2010. március 31-ig viszonylag kevés új programot jelentettek be a Bizottságnak. Ezalatt az időszak alatt a Bizottság három feltőkésítési programot hagyott jóvá, valamint egy olyan programot, amely kezességvállalást és feltőkésítést egyaránt lehetővé tett. Ugyanezen időszakban azonban kilenc már működő programot meghosszabbítottak. 2010 első negyedévében csak egyetlen új feltőkésítési programot és néhány ad hoc intervenciót hagyott jóvá a Bizottság. 13 olyan tagállam van, amely eddig még nem léptetett életbe feltőkésítési programot. Nyolc tagállam pedig semmiféle feltőkésítési intézkedést (sem programot, sem ad hoc intervenciót) nem alkalmazott.

4. ÉRTÉKVESZTETT ESZKÖZÖK

Számos banknak kellett értékvesztett eszközöket kezelnie, gyakran más szerkezetátalakítási intézkedésekkel párhuzamosan. 2010. március 31-ig hét tagállam (Ausztria, Belgium, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Írország és Németország) vezetett be az értékvesztett eszközökkel kapcsolatos intézkedéseket. Az értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók által kezelt eszközök névértéke összesen 376 milliárd EUR-t tett ki[11]. A jóváhagyott értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók programokat és ad hoc intervenciókat egyaránt tartalmaznak.

A százalékos arányt nézve 2010. március 31-ig a jóváhagyott értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók átlagosan az EU GDP-jének 3 %-át tették ki (2009 júliusában ez az érték 0,8 % volt. Az arány jelentős növekedését az magyarázza, hogy a Bizottság jóváhagyott egy igen számottevő értékvesztetteszköz-átvételi programot Írországban, valamint egy egyedi szerkezetátalakítási intézkedést az Egyesült Királyságban. E két intézkedés a jóváhagyott értékvesztetteszköz-intézkedések összértékének mintegy 80 %-át teszi ki.

2008 ősze óta csak Németország és Írország vezetett be értékvesztett eszközökre vonatkozó programokat. A német program konkrét összeget nem tartalmazott, és 2010 januárjának végén lejárt, anélkül, hogy igénybe vették volna. Az ír program alapján jóváhagyott értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók összértéke 54 milliárd EUR-t tesz ki, ami az ír GDP 29 %-a.

A pénzügyi válság kezdete óta hat tagállam (Ausztria, Belgium, Franciaország, Hollandia, Németország és az Egyesült Királyság) kérte egyedi, támogatási program hatálya alá nem tartozó értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók jóváhagyását. Összességében a jóváhagyott egyedi értékvesztetteszköz-átvételi intervenciók értéke 2010. március 31-ig 322 milliárd EUR-t tett ki, melynek 77 %-át az Egyesült Királyság, 10 %-át pedig Németország nyújtotta. Az arányokat tekintve a jóváhagyott egyedi értékvesztetteszköz-átvételi intézkedések az Egyesült Királyságban a GDP 14 %-át teszik ki, míg az ad hoc intézkedéseket hozó tagállamok tekintetében az átlag 2,6 %.

5. SZERKEZETÁTALAKÍTÁS

Általában véve az ideiglenes intézkedések fontos eszköznek bizonyultak a válság kezelésében. Számos esetben azonban egyes bankoknak sokkal jelentősebb strukturális reformokat kell megvalósítaniuk. Ez elengedhetetlen az egyes bankok és a teljes uniós pénzügyi szektor életképességének helyreállításához, a pénzintézetek közötti egyenlő versenyfeltételek visszaállításához, és a belső piac zavartalan működéséhez.

A szerkezetátalakítási terv benyújtásának kötelezettségét magával vonó kritériumok és körülmények

Azokat a szempontokat és konkrét körülményeket, melyek esetén szerkezetátalakítási tervet kell benyújtani, a bankokról szóló közlemény, a feltőkésítési közlemény és az értékvesztett eszközökről szóló közlemény részletezte.

Ezek elsősorban – de nem kizárólagosan – olyan eseteket sorolnak fel, amelyekben az állam feltőkésített egy problémákkal küszködő bankot, vagy az eszközátvétel által érintett bank már kapott valamilyen, veszteségfedezési vagy a veszteségelkerülést segítő támogatást (kivéve a garanciaprogramban való részvételt), és a támogatás értéke összességében meghaladja a bank kockázattal súlyozott teljes eszközállományának 2 %-át. Az átalakítás mértéke a szóban forgó bank problémáinak súlyosságától függ.

Ezzel szemben, amennyiben alapvetően jó helyzetben lévő bankok kapnak korlátozott összegű támogatást, a közleményekkel (különösen a feltőkésítési közlemény 40. pontjával és az értékvesztett eszközökről szóló közlemény V. mellékletével) összhangban a tagállamoknak olyan jelentést kell benyújtaniuk a Bizottsághoz az állami források felhasználásáról, amely tartalmazza a bank életképességének értékelését, a folyósított tőke felhasználását, valamint az állami támogatástól való függés megszüntetésére irányuló tervet. Az életképességi vizsgálatnak be kell mutatnia a bankok kockázati profilját és várható tőkemegfelelését, és értékelnie kell üzleti terveiket.

2010. március 31-ig a Bizottság 13 tagállam összesen közel 40 szerkezetátalakítási ügyével foglalkozott. Az ügyek közül kettő két különböző tagállamot érint, egy másik pedig hármat is. A szerkezetátalakítási ügyek közül 13 zárult le bizottsági határozattal.

A Bizottság semmilyen konkrét szerkezetátalakítási intézkedést nem ír eleve elő, és elvi alapon semmilyen konkrét üzleti modellt nem utasít el. Az elemzés kiindulópontja minden esetben a tagállam által benyújtott szerkezetátalakítási terv. A bankok szerkezetátalakításakor az elsődleges szempont az, hogy biztosítható legyen a bank állami támogatás nélküli nyereséges működése. A hosszú távú életképesség elvárása a különböző bakok esetében eltérő megoldásokat igényelhet, amelyek az értékesítés nélküli, korlátozott mértékű szerkezetátalakítástól az életképtelen intézmények ellenőrzött felszámolásáig terjedhetnek.

A szerkezetátalakítási tervben minden esetben megfelelő módon kell foglalkozni a verseny torzulásának korlátozása érdekében hozandó intézkedésekkel. Figyelembe véve az adott ügyre jellemző piaci körülményeket és az állami beavatkozás mértékét, a verseny torzulását korlátozó intézkedések kiterjedhetnek bizonyos eszközök vagy üzletágak értékesítésére, a kedvezményezettek általi felvásárlások ideiglenes korlátozására és egyéb magatartásbeli biztosítékokra.

Amennyiben a Bizottság által kezelt szerkezetátalakítási ügyek mindegyikében gondosan alkalmazták a szerkezetátalakítási közlemény alapelveit, akkor minden ügy sajátos jellemzőit is figyelembe vették. A adott bankra vonatkozó tények és sajátos körülmények alapos ismerete szükséges ahhoz, hogy megfelelő egyensúlyba lehessen hozni egy szerkezetátalakítási ügy különböző szempontjait. A Bizottság megközelítésmódját meghatározó elvek azonban egyértelműek, az ügyekre való alkalmazásuk pedig következetes.

6. KÖVETKEZTETÉS

A versenypolitika, és ezen belül különösen az állami támogatási szabályok következetes és kiszámítható módon való végrehajtása fontos szerepet játszott a válságra adott válasz kialakításában. A válság kezdetén hozott rendkívüli megmentési intézkedések sikeresnek bizonyultak, mivel képesek voltak helyreállítani a pénzügyi stabilitást és támogatni a gazdasági fellendülést. Most, hogy a jelek szerint ez a fellendülés érzékelhetővé kezd válni (még ha nem is áll még szilárd alapokon), fontos, hogy folytatódjon a bankszektor szükséges szerkezetátalakítása, ideértve a mérlegek megtisztítását és a bankok kockázatvállalási képességének megerősítését is, annak érdekében, hogy a bankok képesek legyenek állami támogatás nélkül eleget tenni a reálgazdaságnak nyújtott hitelezés terén betöltött szerepüknek. Hasonlóképpen, a gazdasági környezet stabilizálódásával kívánatos lépéseket tenni a különböző támogatási programok, mindenekelőtt a kormányzati kezességvállalás átlátható és összehangolt megszüntetése irányába, a rendes piaci működéshez való fokozatos visszatérés feltételeinek megteremtése érdekében.

1. MELLÉKLET _– A kezességvállalási és feltőkésítési intézkedések végrehajtásának ütemezése

[pic]

2. MELLÉKLET – A jóváhagyott kezességvállalási és feltőkésítési intézkedések dinamikája

[pic][pic]

3. MELLÉKLET – A pénzügyi válsághoz kapcsolódó intézkedések eszközök szerinti lebontásban

Financial crisis measures approved until 31 March 2010 (approved amounts in € billion)

[pic]

Forrás: Versenypolitikai Főigazgatóság.

* Dánia és Írország esetében a jóváhagyott kezességvállalások magas összegét a banki kötelezettségekre vonatkozó általános kezességvállalások magyarázzák. Az ír kezességvállalási programra vonatkozóan jóváhagyott összegről ld.: A Tanács 2009. június 9-i jelentése.

** Egyes végösszegek becsléseket és közelítő összegeket is tartalmaznak.

4. MELLÉKLET – További információk

Interneten elérhető további adatok, statisztikák és indikátorok, az állami támogatási értesítő korábbi kiadásai

Az állami támogatási szakpolitika fejleményeiről bővebb tájékoztatást, információkat és adatokat a Versenypolitikai Főigazgatóság által évente kétszer, tavasszal és ősszel kiadott állami tájékoztatási értesítő közöl:

http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.cfm

Állami támogatási ügyek (Állami támogatások nyilvántartása)

A Bizottság által az állami támogatásokról vezetett nyilvántartás részletes információt tartalmaz minden olyan állami támogatási ügyről, amely 2000. január 1-től végső bizottsági határozat tárgyát képezte, csakúgy, mint a tagállamok által benyújtott csoportmentességi intézkedésekről. A nyilvántartást naponta frissítik, így a nyilvánosság időben hozzáférhet a legújabb állami támogatási határozatokhoz: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/

Éves jelentés a versenypolitikáról

A Bizottság éves jelentést ad ki a versenypolitikáról, mely összegzi a legfontosabb szakpolitikai és jogi fejleményeket, valamint az aktuális ítélkezési gyakorlatot. http://ec.europa.eu/comm/competition/annual_reports/

Versenypolitikai Hírlevél

A Versenypolitikai Főigazgatóság által évente háromszor kiadott Versenypolitikai Hírlevél számos cikket tartalmaz egyes jogi fejleményekről és a Bíróság ítélkezési gyakorlatának érdekes ügyeiről. http://ec.europa.eu/comm/competition/publications/cpn/

State aid Weekly e-News

A State Aid Weekly e-News című elektronikus hírlevelet 2006-ban indították el. Ingyenesen terjesztik, jelenleg több mint 3500 regisztrált olvasója van. A hírlevél ismerteti a Bizottság által az állami támogatás területén végzett tevékenységeket, beleértve a legfrissebb jogi fejleményeket, bizottsági határozatokat, aktuális híreket, közeli eseményeket, tanulmányokat és felméréseket. http://ec.europa.eu/competition/state_aid/newsletter/index.html

EFTA állami támogatási értesítő

Az EFTA Felügyeleti Hatóság éves értesítőt tesz közzé az Izlandon, Liechtensteinben és Norvégiában nyújtott állami támogatások volumenéről.http://www.eftasurv.int/information/pressreleases/2008pr/dbaFile14074.html

[1] Az állami támogatásokról szóló szabályoknak a pénzintézetek vonatkozásában a jelenlegi pénzügyi világválsággal összefüggésben tett intézkedésekre történő alkalmazása (HL C 270., 2008.10.25., 8–14. o.).

[2] A Közösség iránymutatása a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról (HL C 244., 2004.10.1., 2. o.), és ennek meghosszabbítása (HL C 156., 2009.7.9.)

[3] A Bizottság közleménye – A pénzintézetek feltőkésítése a jelenlegi pénzügyi válságban: a támogatás szükséges minimális szintre történő korlátozása és az indokolatlan versenytorzulás kiküszöbölését célzó biztosítékok (HL C 10., 2009.1.15., 2. o.)

[4] A Bizottság közleménye az értékvesztett eszközök közösségi bankszektorban történő kezeléséről, HL C 72., 2009.3.26., 1. o.

[5] A Bizottság közleménye a pénzügyi szektor életképességének helyreállítása és a jelenlegi válságban hozott szerkezetátalakítási intézkedések értékelése az állami támogatási szabályok alapján, HL C 195., 2009.8.19., 9. o.

[6] Lásd: A Tanács 2931. ülése, Gazdasági és pénzügyek, Brüsszel, 2009. december 2., 16838/09 (352. számú sajtóközlemény): http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ecofin/111706.pdf.

[7] Lásd: A Tanács 3015. ülése, Gazdasági és pénzügyek, Brüsszel, 2010. május 18, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114495.pdf . A Versenypolitikai Főigazgatóság munkadokumentuma – Az állami támogatási szabályok alkalmazása a 2010. június 30-át követően kiadott, banki adósságokra vonatkozó kormányzati kezességvállalási programokra, 2010. április 30. http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/phase_out_bank_guarantees.pdf

[8] A tagállamonkénti GDP (millió EUR-ban kifejezett) összegét az 1992 és 2008 közötti időszakra vonatkozóan lásd a következő táblázatban: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/ws2_11.xls

[9] Belgium úgy határozott, hogy nem léptet életbe semmilyen programot, hanem egyedi döntések alapján biztosít intervenciót.

[10] A felsorolt igénybevételi arányok kizárólag a bankok újonnan kibocsátott adósságaihoz nyújtott kezességvállalásokra összpontosítanak és figyelmen kívül hagyják az egyes tagállamok által a banki kötelezettségekre nyújtott általános kezességvállalást.

[11] A programok hatálya alá tartozó eszközök névértéke, a bank által megtartott első veszteségviselő kategóriába tartozó tranche levonása után.