A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló 2009/43/EK irányelv átültetéséről /* COM/2012/0359 final */





TARTALOMJEGYZÉK 1........... Bevezetés....................................................................................................................... 4 2........... Az irányelv tagállamok általi átültetése............................................................................. 5 3........... Az irányelv alkalmazási köre: védelmi vonatkozású termékek........................................... 5 4........... Az előzetes engedélyezés elve......................................................................................... 6 4.1........ A védelmi vonatkozású termékek tagállamok közötti transzfere előzetes engedély tárgyát képezi… 6 4.2........ ... azonban léteznek kivételek.......................................................................................... 6 4.2.1..... Kormányzati szervek és fegyveres erők részére vagy által, nemzetközi szervezetek által vagy fegyverkezési együttműködési programok keretében történő transzferek................................................ 6 4.2.2..... Humanitárius segítséghez vagy vészhelyzethez kapcsolódó transzfer.................................. 6 4.2.3..... A javításhoz, karbantartáshoz, kiállításhoz vagy bemutatóhoz szükséges transzfer............. 7 4.2.4..... További kivételek........................................................................................................... 7 4.3........ A védelmi vonatkozású termékek áthaladási és belépési engedélyei egy tagállam területén történő áthaladás vagy területére történő belépés esetén..................................................................................... 7 4.4........ Részegységek................................................................................................................. 7 5........... Általános, átfogó és egyedi transzferengedélyek............................................................... 8 5.1........ A transzferengedélyek három típusa................................................................................ 8 5.2........ Általános transzferengedélyek......................................................................................... 8 5.2.1..... Az általános transzferengedélyben részesülő szállítók........................................................ 8 5.2.2..... Az általános transzferengedély keretében védelmi vonatkozású termékeket fogadó címzettek kategóriái 9 5.2.3..... Az általános transzferengedély tárgyát képező védelmi vonatkozású terméktípusok........... 9 5.2.4..... Az általános transzferengedély első felhasználását megelőző regisztráció........................... 9 5.3........ Átfogó transzferengedélyek........................................................................................... 10 5.4........ Egyedi transzferengedélyek........................................................................................... 10 5.5........ A szállítók tájékoztatási kötelezettsége.......................................................................... 10 5.6........ Engedélyező hatóságok................................................................................................. 11 6........... A címzett vállalkozások tanúsítása................................................................................. 11 6.1........ A tanúsítás célja............................................................................................................ 11 6.2........ Tanúsítási kritériumok................................................................................................... 11 6.3........ A tanúsítás alapvető elemeinek átültetése....................................................................... 12 6.4........ A tanúsított címzettekre vonatkozó információk közzététele........................................... 12 6.5........ Tanúsító hatóságok....................................................................................................... 12 6.6........ Védintézkedések.......................................................................................................... 12 7........... A transzfert követő kivitel............................................................................................. 13 8........... szankciók..................................................................................................................... 13 9........... Az átültetéssel járó kihívások........................................................................................ 14 10......... Következtetés.............................................................................................................. 14 MELLÉKLET............................................................................................................................ 16 A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló 2009/43/EK irányelv átültetéséről (EGT-vonatkozású szöveg) 1. Bevezetés Az irányelv célja, hogy a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében egyszerűbbé tegye a védelmi vonatkozású termékek Unión belüli transzferére[1] vonatkozó szabályokat és eljárásokat. A védelmi vonatkozású termékek Unión belüli transzferére vonatkozó jogszabályok mindeddig tagállamonként eltértek egymástól. Ez akadályozhatja az áruforgalmat, és torzíthatja a belső piacon zajló versenyt, ezáltal hátráltatva az innovációt, az ipari együttműködést és az Európai Unió védelmi iparának versenyképességét. Az irányelv alkalmazása várhatóan megszünteti a védelmi vonatkozású termékek kereskedelme elé háruló akadályokat, előmozdítja a közös gyártási projekteket, fokozza az EU védelmi ipari vállalatainak versenyképességét, valamint hozzájárul a belső piac egységesítéséhez. A védelmi rendszerek integrálásával foglalkozó vállalatoknak így lehetőségük nyílna arra, hogy ellátási láncukat kiszámíthatóbb feltételek között alakítsák ki, fokozzák méretgazdaságosságukat, és optimalizálják a védelmi termékek előállítási láncát. Az új szabályok az ágazatban tevékenykedő kkv-knek is lehetőséget kínálhatnak arra, hogy bekapcsolódhassanak más tagállamok ellátási láncaiba. Egyúttal erősödhetne az EU európai védelmi ipari és technológiai bázisa. Az irányelv a gazdasági szereplőkre és a tagállami közigazgatási szervekre háruló adminisztratív teher csökkentéséhez is hozzá fog járulni. Az uniós exportellenőrzések hatékonysága is növekedne, hiszen a tagállami ellenőrző hatóságok erőforrásaikat a legérzékenyebb természetű transzferekre összpontosíthatnák, és ezáltal magas szintű biztonságot biztosíthatnának. Végül az irányelv a jogellenes transzferek kockázatával szembeni védelmet is növelni fogja, mégpedig úgy, hogy az újrakivitelek tekintetében lehetővé teszi a nyomonkövethetőségét és a jelentéstételt, valamint elősegíti a kölcsönös bizalmat a hasonló álláspontot képviselő harmadik országokkal. A tagállamoknak legkésőbb 2011. június 30-ig kellett az irányelvet átültetniük, és 2012. június 30-tól kell alkalmazniuk. Az irányelv 14. cikke egy, a tagállamok képviselőiből álló bizottság felállítását írja elő, amely az irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek (mint például a mellékletének) módosításában játszik szerepet. A bizottság az Európai Bizottság munkáját is segíti azáltal, hogy a tagállamokat támogatja az irányelv átültetésének és alkalmazásának folyamata során. Ez a jelentés az irányelv 17. cikke (1) bekezdésének végrehajtása, amely előírja, hogy a Bizottság jelentést tegyen az irányelv tagállamok általi átültetéséről. E jelentés alapját a Bizottsággal közölt, az irányelvet átültető nemzeti jogszabályok képezik, melyek teljes listáját a melléklet tartalmazza. A jelentés első ízben a jövőbeni kihívásokra is kitér. 2. Az irányelv tagállamok általi átültetése Az irányelv ugyan az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetésétől számított több mint két és fél éves határidőt szabott ki a tagállami jogszabályba való átültetésre, úgy tűnik azonban, hogy több tagállamnak nehézséget jelentett e határidő betartása. A Bizottság a tagállamok többségétől (20) hivatalos értesítést kapott az irányelv nemzeti jogba való átültetéséről (a részleteket lásd a mellékletben). Más tagállamok arról értesítették a Bizottságot, hogy az eljárás előrehaladott fázisában járnak. A Bizottság az EUMSZ 258. cikke alapján kötelezettségszegési eljárást indított azon tagállamok ellen, amelyek még nem közölték az irányelv átültetése céljából meghozott nemzeti rendelkezéseket. Jelenleg erről 7 tagállam nem értesítette, 1 tagállam pedig részben értesítette a Bizottságot. 3. Az irányelv alkalmazási köre: védelmi vonatkozású termékek Az irányelv tárgyát a mellékletében felsorolt védelmi vonatkozású termékek képezik. E mellékletet két ízben módosították, mégpedig a 2010. november 22-i 2010/80/EU bizottsági irányelv[2], valamint a 2012. március 22-i 2012/10/EU irányelv[3] által. E módosításokra az irányelv 13. cikkének (1) bekezdése értelmében került sor, amely szerint a Bizottságnak rendszeresen frissíteni kell a védelmi vonatkozású termékek mellékletben található jegyzékét, hogy az pontosan megfeleljen az Európai Unió közös katonai listájának. Az Európai Unió közös katonai listáját a katonai technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzésére vonatkozó közös szabályok meghatározásáról szóló 2008. december 8-i 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspont[4] keretében fogadták el. A közös álláspont szerint a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a nemzeti jogszabályaik lehetővé tegyék számukra az Európai Unió közös katonai listájában szereplő technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzését. A közös álláspont szerint az Európai Unió közös katonai listája vonatkoztatási pontként szolgál a tagállamok nemzeti katonai technológiáinak és felszereléseinek listájához, azonban nem lép közvetlenül helyükbe. Az Európai Unió közös katonai listáját a Tanács évente frissíti, általában a hagyományos fegyverek, valamint a kettős felhasználású termékek és technológiák exportjának ellenőrzéséről szóló Wassenaari Megállapodás[5] keretében elfogadott „lőszerlista” módosítását követően, amely 22 fő bejegyzést tartalmaz katonai felhasználásra szánt termékekről, beleértve bizonyos termékeket többek között a következő kategóriákban: kézi- és könnyűfegyverek (és a hozzájuk tartozó lőszerek), harckocsik és más katonai fegyverrel ellátott járművek, (felszíni és víz alatti) hadihajók, páncélozott vagy védőberendezések, repülőgépek és személyzet nélküli légi járművek stb. 4. Az előzetes engedélyezés elve 4.1. A védelmi vonatkozású termékek tagállamok közötti transzfere előzetes engedély tárgyát képezi… Az irányelv szerint a védelmi vonatkozású termékek tagállamok közötti transzfere előzetes engedély tárgyát képezi (4. cikk). A transzfer fogalommeghatározása: „védelmi vonatkozású termék átadása vagy szállítása egy szállító és egy valamely másik tagállamban található címzett között”. A transzferengedély a szállítók valamely tagállam nemzeti hatósága általi felhatalmazása a védelmi vonatkozású termékeknek egy másik tagállambeli címzett számára történő transzferére. Az előzetes engedélyezés követelményét minden olyan tagállam beépítette a nemzeti jogszabályaiba, amely az irányelvet – részben vagy egészben – átültette. 4.2. ... azonban léteznek kivételek 4.2.1. Kormányzati szervek és fegyveres erők részére vagy által, nemzetközi szervezetek által vagy fegyverkezési együttműködési programok keretében történő transzferek A védelmi vonatkozású termékek transzferét a tagállamok mentesíthetik az előzetes engedélyezés alól, amennyiben a szállító vagy a címzett kormányzati szerv vagy a fegyveres erők része, illetve amennyiben a szállítást az Európai Unió, a NATO, a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség (IAEA) vagy egyéb kormányközi szervezet végezte feladatai teljesítéséhez. A tagállamok közötti együttműködéssel zajló fegyverkezési program végrehajtásához szükséges transzferek szintén mentességben részesülhetnek (4. cikk (2) bekezdés). Bulgária, a Cseh Köztársaság (kizárólag a fegyveres erők és az együttműködési programok esetében), Németország (kizárólag a kormányzati szervek és a fegyveres erők esetében), Észtország, Görögország, Franciaország, Litvánia, Magyarország (kivéve az együttműködési programokat), Málta, Hollandia, Szlovénia, Szlovákia és Svédország élt a mentesítés lehetőségével. 4.2.2. Humanitárius segítséghez vagy vészhelyzethez kapcsolódó transzfer A tagállamok továbbá abban az esetben is mentesíthetik a védelmi vonatkozású termékek transzferét az előzetes engedélyezés alól, amennyiben a transzfer katasztrófa esetén nyújtott humanitárius segítséghez vagy vészhelyzet esetén nyújtott adományhoz kapcsolódik. Bulgária, Észtország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Litvánia, Magyarország, Málta, Ausztria, Szlovénia, Szlovákia és Svédország már élt ezzel a lehetőséggel. 4.2.3. A javításhoz, karbantartáshoz, kiállításhoz vagy bemutatóhoz szükséges transzfer Mivel az irányelv célja, hogy jelentősen csökkentse az engedélyező hatóságokra és az uniós védelmi iparra háruló adminisztratív terhet, a tagállamok a javításhoz, karbantartáshoz, kiállításhoz vagy bemutatóhoz vagy ezeket követően szükséges védelmi vonatkozású termékek transzferét is mentesíthetik az előzetes engedélyezés kötelezettsége alól. Bulgária, Észtország, Görögország, Franciaország, Málta, Ausztria, Szlovénia, Szlovákia és Svédország már élt ezzel a lehetőséggel. 4.2.4. További kivételek Az irányelv felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy egy tagállam kérelme alapján vagy saját kezdeményezésére további kivételeket határozzon meg, amennyiben a transzfer nem befolyásolja a közérdeket vagy a közbiztonságot, amennyiben az előzetes engedélyre irányuló kötelezettség már nem összeegyeztethető a tagállamok ezen irányelv elfogadása utáni nemzetközi kötelezettségeivel, illetve amennyiben a transzfer kormányközi együttműködéshez szükséges. A Bizottsághoz eddig nem érkezett ilyen irányú kérelem, valamint állapította meg azt sem, hogy további kivételekre lenne szükség. 4.3. A védelmi vonatkozású termékek áthaladási és belépési engedélyei egy tagállam területén történő áthaladás vagy területére történő belépés esetén Az irányelv újításai közé tartozik, hogy megszünteti az „áthaladás” és a „belépés” esetére, azaz a védelmi vonatkozású termékek egy vagy több tagállamon keresztül – a származási és a fogadó tagállamot kivéve – történő szállítására vonatkozó engedélyeket, a közérdek vagy a közbiztonság (mint például a közlekedésbiztonság) érdekében hozott előírások alkalmazásának sérelme nélkül. Ez azt jelenti, hogy egy származási tagállam által kiadott általános, átfogó vagy egyedi engedély (lásd a részleteket az alábbi 5. pontban) elegendő a védelmi vonatkozású termékek Unión belüli transzferére. Az irányelvben foglalt kivételektől eltekintve áthaladási és belépési engedélyre az Unión belüli transzferek esetében egyetlen olyan tagállamban sincs szükség, amely átültette az irányelvet. Németország például kizárólag a háborús fegyverek bevitele és áthaladása esetében ír elő általános engedélyt. Hollandia előzetes értesítési rendszert fog bevezetni. Magyarország kizárólag bizonyos termékkategóriák esetében ír elő áthaladási engedélyt és tartja fenn a belépési engedélyeket. Az engedélyek és a velük járó adminisztratív eljárások számának csökkentése várhatóan jelentős mértékben egyszerűsíti a védelmi vonatkozású termékek Unión belüli transzferét, csökkenti a vállalatokra háruló adminisztratív kötelezettségeket, és javítja a tagállamok ellátási biztonságát. 4.4. Részegységek A védelmi vonatkozású termékek részegységei kiemelt helyet foglalnak el az irányelvben. A védelmi ipari vállalkozások közötti számos tranzakció részegységekre vonatkozik, amelyeket a szállítótól (gyakran kkv-től) egy olyan vállalkozáshoz szállítanak, amely a kapott részegységet egy nagyobb alrendszerbe (pl. szonárba) vagy egy nagyobb rendszerbe (pl. egy tengeralattjáróba) építi be. A részegységek integrálását végző cégek általában nagyobb fegyverrendszereket állítanak elő, amelyekbe egy esetlegesen más tagállamban lévő szállítótól származó részegységeket építenek be (pl. csatlakozókat egy repülőgépbe). A részegységek fogalmát az irányelv ugyan nem határozza meg, azonban a 4. cikk (7) bekezdése előírja, hogy a tagállamoknak a részegységekre vonatkozó transzferengedélyek feltételeit a transzfer érzékenységének értékelése alapján kell meghatározni: többek között az alapján, hogy milyen a részegységek jellege azokhoz a termékekhez mérten, amelyekbe beépítik őket, valamint a késztermékek bármilyen olyan végfelhasználásához képest, amely aggodalomra adhat okot, továbbá annak alapján, hogy milyen a részegységek jelentősége azokhoz a termékekhez mérten, amelyekbe beépítik őket. Amennyiben a címzett felhasználási nyilatkozatot mutat be, amelyben kijelenti, hogy az adott transzferengedély tárgyát képező részegységek a saját termékeibe vannak beépítve, vagy azokat oda építi be, melyeket ezért ebben az állapotukban – hacsak nem karbantartás vagy javítás céljából – később már nem lehet transzferálni vagy exportálni, a tagállamok nem korlátozhatják a részegységek kivitelét, hacsak nem tekintik a részegységek transzferét érzékeny természetűnek (4. cikk (8) bekezdés). Azok a tagállamok, amelyek teljesen átültették az irányelvet, az elfogadott nemzeti rendelkezéseikben figyelembe vették ezeket az előírásokat. 5. Általános, átfogó és egyedi transzferengedélyek 5.1. A transzferengedélyek három típusa Az irányelv elfogadása előtt a tagállamok többségében az egyedi engedélyezés volt a legelterjedtebb adminisztratív eszköz. Minden egyes transzfert megelőzően egyedi engedélyre volt szükség – ideértve a kapcsolódó eljárásokat és költségeket is. Az irányelv ezért két új engedélykategóriát vezet be, az általános és az átfogó engedélyt, ezáltal egyszerűsítve a transzferrel járó eljárásokat. E két új engedélytípusnak köszönhetően az ellátási lánc hatékony, folytonos és megbízható lesz, ami egy másik tagállamban történő berendezés beszerzése esetén mindenképpen az európai védelmi ipar előnyére válik majd. Valamennyi tagállam, amely átültette az irányelvet, mindhárom, engedélytípust (általános, átfogó, egyedi) beépítette a jogszabályaiba az irányelvben foglalt vonatkozó feltételekkel együtt. 5.2. Általános transzferengedélyek 5.2.1. Az általános transzferengedélyben részesülő szállítók Az általános transzferengedély valamely tagállam területén székhellyel rendelkező szállítókat hatalmazza fel arra, hogy az engedélyben meghatározott védelmi vonatkozású termékeket valamely másik tagállambeli címzettek kategóriái számára transzferálják (5. cikk). A szállítók vagy teljesítik az általános engedélyben foglalt feltételeket, vagy átfogó vagy egyedi engedélyt kérelmeznek. Az általános transzferengedélyt közzéteszik, és annak nem előfeltétele a transzfer egyedi engedélyeztetése. A transzferengedély az előírt feltételeknek megfelelő szállítók számára e stádiumban lehetővé teszi a termékek további formalitások nélküli transzferét. A tagállamok a transzfereket utólag ellenőrzik. Ez az engedélytípus a kevésbé érzékeny jellegű transzferek esetében alapvetően egyszerűsíti a szállítók számára előírt eljárásokat, és lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az ellenőrzéseket az érzékenyebb transzferekre összpontosítsák, mivel nem lesz szükség az esetek egyedi elemzésére valamennyi tranzakció esetében. 5.2.2. Az általános transzferengedély keretében védelmi vonatkozású termékeket fogadó címzettek kategóriái Az általános transzferengedélyeknek meg kell határozniuk a másik tagállambeli címzettek kategóriáit. E címzettek kategóriái közé tartoznak a „tanúsított vállalkozások”, a tagállamok fegyveres erői és a védelmi területen működő, valamely tagállam fegyveres erőinek kizárólagos használatára beszerzést végző szerződő hatóságok is. Általános transzferengedélyeket kell használni akkor is, ha a transzferre bemutatók, értékelések és kiállítások, valamint karbantartás és javítás céljából kerül sor, amennyiben a címzett a védelmi vonatkozású termékek eredeti szállítója (5. cikk (2) bekezdés). Az irányelv azonban rugalmasságot biztosít a tagállamoknak arra, hogy a címzettek kategóriáit kibővítsék, vagy más célból történő transzferekkel egészítsék ki a feltételeket. Az általános engedélyek a fent említett kategóriák tekintetében minden olyan tagállamban elérhetők lesznek, amelyek teljes mértékben átültették az irányelvet. Szlovénia az általános engedélyeket kizárólag a fegyveres erők és a tanúsított címzettek esetében kívánja alkalmazni, mindemellett más esetekben mentességet ad; Spanyolország szintén általános engedélyeket tervez a NATO és a NAMSA műveleteivel kapcsolatos transzferek esetében; Bulgária, Görögország, Ciprus és Málta pedig az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően az együttműködési programok esetében helyez kilátásba általános engedélyeket. 5.2.3. Az általános transzferengedély tárgyát képező védelmi vonatkozású terméktípusok A tagállamok jogosultak arra, hogy meghatározzák, milyen típusú engedélyt adnak ki a védelmi vonatkozású termékekre vagy a védelmi vonatkozású termékek kategóriáira (4. cikk (5) bekezdés). Több tagállam, Észtország, Spanyolország, Franciaország, Ciprus, Hollandia és Portugália már értesítette a Bizottságot általános transzferengedélyeinek listájáról. A tagállamok várhatóan legkésőbb 2012. június 30-ig, azaz az irányelv átültetési határidejéig teszik közzé az általános engedélyeik listáit, melyek tartalmazzák a terméktípusokat és más feltételeket is. 5.2.4. Az általános transzferengedély első felhasználását megelőző regisztráció A tagállamok meghatározhatják az általános transzferengedély első felhasználását megelőző regisztráció feltételeit (5. cikk (4) bekezdés). Bulgária, a Cseh Köztársaság, Spanyolország, Franciaország, Görögország, Ausztria, Málta, Hollandia, Portugália és Szlovénia például beépítette ezt a követelményt a jogszabályaiba. Amennyiben a szállítók első alkalommal kívánnak általános transzferengedélyt használni, erről időben értesíteniük kell azon tagállam illetékes hatóságait, amelyek területéről védelmi vonatkozású termékeket kívánnak szállítani (8. cikk (2) bekezdés). Több tagállam, például Görögország, Franciaország, Ciprus, Lettország, Ausztria, Szlovákia, Szlovénia és Svédország esetében a regisztráció kötelező lesz. A tagállamok ezenkívül azt is meghatározhatják, hogy az általános transzferengedéllyel szállított védelmi vonatkozású termékekről milyen további információkat kérnek be. E rendelkezés révén a tagállamok könnyebben azonosíthatják azokat a szállítókat, amelyek az általános engedélyeket használják, így az illetékes hatóságok szükség esetén ellenőrizhetik a szállító nyilvántartásában szereplő adatait. 5.3. Átfogó transzferengedélyek Az átfogó transzferengedély egy tagállam nemzeti hatósága által egy egyedi szállító részére kiadott előzetes engedély, amellyel egy egyedi szállító kérelme alapján a meghatározott termékek meghatározott címzettek számára történő, korlátlan mennyiségű transzferét engedélyezik – három évre, amely meghosszabbítható (6. cikk). Ez az engedély azért jelent egyszerűbb megoldást, mert az átfogó transzferengedélyek nem csak egy szállítmányra vonatkoznak, hanem több transzferre is alkalmazhatók, akár hosszabb időtartamra is. Különösen a megszokott vevőknek szánt rutinszállítmányok vagy korlátozott termékkínálattal rendelkező kkv-k esetében szolgál előnyökkel. Bizonyos tagállamok tapasztalata szerint az átfogó transzferengedélyekben jelentős egyszerűsítési potenciál rejlik. Amikor 2002-ben például Franciaország bevezette a részt vevő cégek (különösen kkv-k) jegyzékén alapuló átfogó engedélyek lehetőségét, az első 35 kiadott engedély 1250 egyedi engedélyt váltott fel, ami a bürokrácia jelentős mértékű csökkentését jelentette. Az irányelvben előírt átfogó transzferengedélyek minden olyan tagállamban elérhetők lesznek, amely átültette az irányelvet. Arról, hogy mely termékkategóriákra vonatkoznak majd az átfogó engedélyek, a Bizottság nem kapott tájékoztatást. 5.4. Egyedi transzferengedélyek Az egyedi transzferengedély egy tagállam nemzeti hatósága által egy egyedi szállító részére kiadott, egy transzferre és meghatározott termékmennyiségekre érvényes engedély. Egyedi transzferengedélyeket kizárólag a 7. cikkben foglalt esetekben lehet alkalmazni: a tagállam saját biztonsági érdekeinek védelme érdekében vagy közérdekű okból, vagy ha a tagállamok nemzetközi kötelességeinek és kötelezettségeinek való megfelelés miatt van rájuk szükség; illetve akkor, ha a tagállamnak nyomós oka van azt feltételezni, hogy a szállító nem lesz képes eleget tenni az átfogó transzferengedély megadásához szükséges feltételeknek. Az egyedi transzferengedélyek feltételei ezért korlátozottak, de néhány, korlátozott számú esetben továbbra is érvényben maradnak. Várhatóan a jövőben az Unión belüli transzferek nagy része általános és átfogó engedélyekkel történik majd, az egyedi engedélyezés csak a legérzékenyebb természetű termékek esetében lesz jellemző. Arról, hogy az egyedi engedélyek mely termékkategóriákra vonatkoznak majd, a Bizottság nem kapott tájékoztatást. 5.5. A szállítók tájékoztatási kötelezettsége A szállítóknak információkat kell szolgáltatniuk a címzetteknek és a hatóságoknak, és a megfelelő ellenőrzés megkönnyítése céljából a transzferekről nyilvántartást kell vezetniük. Minden olyan tagállam, amely teljes mértékben átültette az irányelvet, rendelkezéseket épített be a jogszabályaiba az információszolgáltatásról, a jelentéstételről és a nyilvántartások megőrzéséről. Spanyolországban és Hollandiában például félévente, Magyarországon háromhavonta kell a szállítóknak információkat szolgáltatniuk az érintett hatóságok számára. A nyilvántartások tekintetében az időtartam eltérő: Svédországban 3 év, Írországban és Cipruson 7, Bulgáriában és Franciaországban pedig 10 év. 5.6. Engedélyező hatóságok Az engedélyező hatóságok szerepét különböző tagállamokban különböző intézmények töltik be. Nemcsak honvédelmi minisztériumok, mint Portugáliában vagy Franciaországban, hanem más intézmények is, mint a Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal Magyarországon, a Gazdasági Minisztérium Hollandiában, illetve Svédországban a Nonproliferációs és Export-ellenőrzési Hivatal. 6. A címzett vállalkozások tanúsítása 6.1. A tanúsítás célja A tanúsítás az irányelv egyik kulcseleme, és új megközelítést jelent a védelmi vonatkozású transzferek ellenőrzési rendszere tekintetében. A címzettek tanúsításának az a célja, hogy megállapítsa megbízhatóságukat azon védelmi vonatkozású termékek fogadása tekintetében, amelyek egy másik tagállam által közzétett általános transzferengedély hatálya alá tartoznak. Egy olyan bizalomépítő intézkedésről van szó, amely egyben az utólagos ellenőrzések erősítését is szolgálja. Csökkenteni fogja a jogellenes transzferek kockázatát, és fokozni fogja az általános transzferengedély hatálya alá tartozó védelmi vonatkozású termékek nyomonkövethetőségét. 6.2. Tanúsítási kritériumok Az irányelv Unió-szerte közös tanúsítási kritériumokat ír elő (9. cikk (2) bekezdés). A tanúsítás célja, hogy a tagállamoknak és a szállítóknak „garanciát” nyújtson a tekintetben, hogy a címzett vállalkozás a védelmi tevékenységek terén tapasztalatokkal rendelkezik, megfelel a vonatkozó jogi követelményeknek, különösen az újrakivitel terén, belső ellenőrzési programja és szervezeti felépítése megbízható és jó minőségű. A tanúsítás különösen annak az elismerése, hogy a vállalat megfelelő kockázatmegelőzési intézkedésekről gondoskodott az áruk védelme érdekében, beleértve az immateriális javakat is (technológiák, know-how, szoftver stb). Ezek a rendelkezések új jogi és intézményi keret felállítását teszik szükségessé a tagállamokban. Az irányelv átültetésének megkönnyítése érdekében a Bizottság 2011. január 11-én elfogadta a 2009/43/EK irányelv 9. cikke értelmében a védelmi ipari vállalkozások tanúsításáról szóló 2011/24/EU ajánlását[6], amely iránymutatásokat fogalmaz meg a tanúsítási kritériumok tekintetében. Az ajánlás fő célja a tanúsítási kritériumok összehangolt értelmezése és alkalmazása, többek között annak érdekében, hogy meggyorsítsa a tanúsítványok kölcsönös elfogadását. Az ajánlásban a Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy azt legkésőbb 2012. június 30-ig hajtsák végre. 6.3. A tanúsítás alapvető elemeinek átültetése A Bizottsággal közölt nemzeti átültetési intézkedések alapján úgy tűnik, hogy azok a tagállamok, amelyek teljes mértékben átültették az irányelvet, meghozták a védelmi termékek címzettjeinek tanúsításához szükséges rendelkezéseket. Ezek a tagállamok a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően kijelölték az illetékes hatóságokat, és meghatározták a 9. cikk (2) bekezdésében foglalt megbízhatósági kritériumokat. A nemzeti jogszabályok általában rendelkeznek a más tagállamokban kiadott tanúsítványok elismeréséről (9. cikk (6) bekezdés). Továbbá azok a tagállamok, amelyek teljesen átültették az irányelvet, bevezették a tanúsítási kritériumnak való megfelelés ellenőrzését, valamint a szükséges korrekciós intézkedéseket szolgáló mechanizmusokat is, amint azt a 9. cikk (5) és (7) bekezdése előírja. 6.4. A tanúsított címzettekre vonatkozó információk közzététele A tagállamoknak rendszeresen közzé kell tenni és aktualizálni kell a tanúsított címzettek jegyzékét, és erről tájékoztatniuk kell a Bizottságot, az Európai Parlamentet és a többi tagállamot. Az irányelv azt is előírja, hogy a Bizottság honlapján közzé kell tenni a tagállamok által tanúsított címzettek központi nyilvántartását (9. cikk (8) bekezdés). E célra a Bizottság létrehozta a CERTIDER adatbázist. Ezt a rendszert a Bizottság a tagállamok képviselőiből álló, e célra kijelölt munkacsoport együttműködésével tervezte. A rendszert a tagállamok képviselői tesztelték és hagyták jóvá, és ők fogják a nyilvántartásba a tanúsított címzett vállalatokkal kapcsolatos információkat bevinni. A CERTIDER adatbázis a következő weboldalon érthető el: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/defence/certider/index.cfm?fuseaction=certider_europa.homepage&lang=HU. 6.5. Tanúsító hatóságok A tagállamoknak ki kell jelölniük azokat az illetékes hatóságokat, amelyek az adott tagállam területén székhellyel rendelkező azon címzetteket tanúsítják, amelyek más tagállam általános engedélye alapján védelmi vonatkozású termékeket fogadnak. Ezzel a szereppel különböző tagállamokban különböző intézményeket bíztak meg, nemcsak honvédelmi minisztériumokat, mint Görögországban, Franciaországban, Szlovéniában vagy Portugáliában, hanem a Cseh Köztársaságban és Spanyolországban ipari minisztériumokat, Ausztriában, Hollandiában, Szlovákiában és Litvániában pedig gazdasági minisztériumokat is. 6.6. Védintézkedések Az irányelv lehetőséget kínál arra, hogy egy tagállam, bizonyos esetekben és bizonyos feltételek mellett, egy másik tagállamban tanúsított címzett vonatkozásában átmenetileg felfüggessze az általános transzferengedélyt (15. cikk). Az irányelv a többi tagállam és a Bizottság tájékoztatására szolgáló mechanizmusról is rendelkezik. Több tagállam döntött úgy, hogy ezeket a rendelkezéseket beépíti a nemzeti jogszabályaiba, például Bulgária, Írország, Görögország, Spanyolország, Ciprus, Málta, Ausztria, Szlovénia, Szlovákia és Svédország. 7. A transzfert követő kivitel A védelmi vonatkozású termékek kiviteléről a 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspont rendelkezik. Az irányelv kifejezetten kimondja, hogy nem érinti a tagállamok védelmi vonatkozású termékek kivitelére vonatkozó mérlegelési szabadságát (1. cikk (2) bekezdés). A transzferengedélyek azonban tartalmazhatnak bizonyos korlátozásokat a harmadik országokba irányuló kivitel tekintetében. E tekintetben a 4. cikk (6) bekezdése előírja, hogy a tagállamok határozzák meg a transzferengedélyek valamennyi feltételét, ideértve bármely olyan egyedi korlátozást is, amely a védelmi vonatkozású termékek harmadik országbeli jogi vagy természetes személyek számára történő kivitelére vonatkozik, figyelembe véve többek között a transzfer jelentette kockázatot az emberi jogok, a béke, a biztonság és a stabilitás megőrzésére nézve. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy amikor a védelmi vonatkozású termékek címzettjei kiviteli engedélyért folyamodnak, nyilatkozzanak az illetékes hatóságok előtt arról, hogy betartották a korlátozásokra vonatkozó feltételeket, amennyiben e termékekre kiviteli korlátozások vannak érvényben, illetve arról is, hogy adott esetben megkapták a származási tagállam előírt hozzájárulását (10. cikk). Azok a tagállamok, amelyek teljes mértékben átültették az irányelvet, ezeket a rendelkezéseket felvették a nemzeti jogszabályaikba. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a védelmi vonatkozású termékek kivitelével kapcsolatos vámeljárás során a kiviteli engedélyt kezelő vámhivatal előtt az exportőr igazolja, hogy a szükséges kiviteli engedélyt beszerezte (11. cikk (1) bekezdés). Az előírt vámeljárás minden olyan tagállamban érvényben van, amely az irányelvet átültette. Több tagállam, nevezetesen Bulgária, Írország, Görögország, Ciprus, Magyarország, Portugália és Szlovénia élt a 11. cikk (2) bekezdésében foglalt lehetőséggel, miszerint 30 munkanapot meg nem haladó időtartamra felfüggesztheti a területéről történő kivitel eljárásának folyamatát. Azoknak a tagállamoknak, amelyek előírják, hogy esetükben a védelmi vonatkozású termékek kiviteli vámkezelését csak az arra felhatalmazott vámhivatalok végezhetik, tájékoztatniuk kell a Bizottságot a felhatalmazott vámhivatalokról (11. cikk (4) bekezdés). A Bizottságnak ezt az információt közzé kell tennie az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában. Jelenleg kizárólag Bulgária, Görögország és Svédország élt jogszabályaiban ezzel a lehetőséggel. 8. szankciók Végül a tagállamoknak az irányelv végrehajtása céljából elfogadott rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókkal kapcsolatban is szabályokat kell bevezetniük (16. cikk). A hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókra a tagállamok közötti kölcsönös bizalom fokozatos kialakítása érdekében van szükség, azonban kellő visszatartó erővel kell rendelkezniük ahhoz, hogy az irányelv rendelkezéseinek végrehajtását biztosítsák, különös tekintettel a tanúsítás közös kritériumai és a transzfer tárgyát képező védelmi vonatkozású termék transzfert követő további használatára vonatkozó korlátozások tekintetében. Valamennyi tagállam, amely átültette az irányelvet, szankciókra vonatkozó rendelkezéseket is felvett a nemzeti jogszabályaiba. A szankció lehet közigazgatási bírság (Magyarország és a Cseh Köztársaság esetében) vagy közigazgatási bírság és szabadságvesztés együtt (Írország, Málta és Svédország esetében). 9. Az átültetéssel járó kihívások Mint fent említettük, az irányelv valamennyi tagállam által történő átültetése, és ami még fontosabb, megfelelő végrehajtásának biztosítása továbbra sem mentes a kihívásoktól. Az irányelv átültetése a védelmi vonatkozású termékek transzferére vonatkozó szabályok és eljárások egyszerűsítését eredményezi, és következésképpen a belső piac megfelelő működését biztosítja a védelmi ágazatban. A gyakorlat azt mutatja, hogy a melléklet módosítási eljárása legalább hét hónapot vesz igénybe, holott annak mindig meg kellene egyeznie az EU közös katonai listájával. Következésképpen a melléklet az év legalább hét hónapjában eltér az EU közös katonai listájától. Továbbá a mellékletet módosító bizottsági irányelvet a tagállamoknak át kell ültetniük nemzeti jogszabályaikba, ehhez pedig nemzeti jogalkotási vagy közigazgatási eljárás szükséges. Ezért feltételezhetjük, hogy a mellékletet átültető nemzeti jogszabályok soha nem fognak megegyezni az EU mindenkor érvényben lévő közös katonai listájával, kivéve, ha a tagállam anélkül ülteti át az EU közös katonai listáját, hogy megvárná a melléklet módosítását. Ezek az eltérések az Unión belüli nemzeti hatóságok és a védelmi vonatkozású vállalkozások számára jogi és közigazgatási különbségekhez vezetnek, és ellentétesek a jogalkotó szándékával, amely szerint az irányelv mellékletének és az EU közös katonai listájának pontosan meg kell egyeznie egymással. A Bizottság szerint az irányelv mellékletét és az EU közös katonai listáját összehangoló eljárást egyszerűsíteni kell. A Tanáccsal és az Európai Parlamenttel együttműködve a Bizottság tovább fogja elemezni ezt a kérdést. 10. Következtetés A 2009/43/EK irányelv a belső piac olyan területére vonatkozik, amelyen eddig a biztonsági megfontolások miatt a tagállamok gyakran éltek a mentesség lehetőségével. Az irányelv hozzájárul a belső piac megerősítéséhez, az adminisztratív terhek csökkentéséhez, az EU védelmi ipari bázisának megszilárdításához, valamint az integráció és az ellátás biztonságának fokozásához. Az exportellenőrzés hatékonyságát is növelni fogja, a tagállamok biztonsági célkitűzései figyelembe vételével. Az, hogy a legtöbb tagállam átültette az irányelvet, jelentős lépést jelent a védelmi belső piac integrációja felé. Az időben történő átültetés ugyan nem volt egyszerű a tagállamok számára, az átültetés szintje azonban már elég jó: az irányelv kulcselemeit, nevezetesen az Unió-szerte érvényes egyszerűsített engedélyezési rendszert, a EU közös katonai listáját, amely korábbi különböző nemzeti szinten felállított lőszerlisták helyébe lép, és a védelmi vállalatok tanúsítását – amely a kölcsönös bizalom fokozását és a védelmi vállalatok megbízhatóságának kölcsönös elismerését eredményezte – a tagállamok megfelelő szinten beépítették a nemzeti jogszabályaikba. A Bizottság a szabályozási bizottság segítségével továbbra is szorosan nyomon követi az irányelv átültetését és végrehajtását azzal a céllal, hogy a tagállamokat a folyamat során támogassa és időben megállapítsa igényeiket. A Bizottság felülvizsgálja az irányelv végrehajtását, és arról 2016. június 30-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak[7]. MELLÉKLET A nemzeti jogba való átültetési rendelkezések jegyzéke[8] Tagállam || A Bizottsággal közölt nemzeti átültetési rendelkezés || Az átültetés státusza a Bizottsággal legutóbb közölt információk alapján || Belgium || - || A Brüsszel fővárosi régióban a rendelkezést 2012 áprilisában továbbították a parlamenthez. A Flamand régióban a jogalkotási eljárás 2012. június 6-án lezárult. A Vallon régióban a rendelkezést 2012 áprilisában továbbították a parlamenthez. Bulgária || A védelmi vonatkozású és a kettős felhasználású termékek exportellenőrzéséről szóló 2011. március 25-i 56. sz. rendelet || Teljes Cseh Köztársaság || A katonai áruk külkereskedelmére vonatkozó 38/1994. sz. törvényt, az engedélyezett kereskedelemről szóló, módosított, 455/1991. sz. törvényt (kereskedelemengedélyezési törvényt) és a 2011. július 20-án módosított, a Büntető Törvénykönyvről szóló 140/1961 sz. törvényt módosító törvény || Teljes Dánia || A fegyverekről és robbanószerekről szóló törvényt és a katonai felszerelésekről szóló törvényt módosító, 2011. május 9-i, 413. sz. törvény || Részleges Németország || A védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló 2009. május 6-i 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv átültetéséről szóló 2011. július 27-i törvény || Teljes Észtország || A stratégiai árukról szóló, 2011. július 12-i törvény || Teljes Írország || A 2011. évi 346. sz. S.I, a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferéről szóló európai közösségi rendeletet átültető törvény, 2011 || Teljes Görögország || A fegyverekről, lőszerekről, robbanóanyagokról, robbanó eszközökről és más rendelkezésekről szóló 2168/1993. sz. törvény rendelkezéseit módosító 2011. november 11-i 4028. sz. törvény || Teljes Spanyolország || A védelmi anyagok, más anyagok és kettős felhasználású eszközök és technológiák külkereskedelmének ellenőrzéséről szóló rendeletet jóváhagyó december 12-i 2061/2008. sz. királyi rendeletet módosító június 17-i 844/2011. sz. királyi rendelet || Teljes Franciaország || A védelmi vonatkozású termékek import- és exportellenőrzéséről, a védelmi vonatkozású unión belüli transzferek egyszerűsítéséről és a védelmi és biztonsági piacokról szóló 2011. június 22-i 2011-702. sz. törvény A védelmi vonatkozású termékek unión kívüli importjáról és exportjáról, valamint unión belüli transzferéről szóló 2011. november 9-i 2011-1467. sz. rendelet Az általános engedélyek közzétételére vonatkozó másodlagos jogszabály || Teljes Olaszország || - || A jogalkotási eljárás 2012. május 30-án lezárult, a tagállam azonban nem közölt nemzeti rendelkezéseket. Ciprus || Az ellenőrzött árukról (a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferéről) szóló 2011. évi rendeletek || Teljes Lettország || A stratégiai áruk engedélyeinek kiadására, illetve megtagadására, és a stratégiai áruk mozgásával kapcsolatos más dokumentumokra vonatkozó eljárásokról szóló 2010. július 20-i 657. sz. kormányrendelet 2011. június 28-i módosításai || Teljes Litvánia || A stratégiai áruk ellenőrzéséről szóló XI-1616. sz. litván köztársasági törvényt módosító 2011. október 11-i litván köztársasági törvény (Hivatalos Közlöny, 2011, 128-6052) A Litván Köztársaság Büntető Törvénykönyve, VIII-1968. (Hivatalos Közlöny, 2000, 89-2741) A Litván Köztársaság Büntető Törvénykönyvét módosító törvény, IX-1495. (Hivatalos Közlöny, 2003, 38-1733) A közigazgatási szabálysértésekről szóló törvénykönyvet módosító és azt kiegészítő IX-2511. sz. törvény (Hivatalos Közlöny, 2004, 166-6060) (a továbbiakban – a litván közigazgatási szabálysértési törvénykönyv) A közös katonai jegyzék jóváhagyásáról szóló 2009. december 29-i V-1216. sz. rendeletet módosító 2011. július 7-i V-766. sz. litván honvédelmi miniszteri rendelet (Hivatalos Közlöny, 2011, 92-4400) A vámhatóságok besorolásáról szóló 2009. június 25-i 1B-351. sz. rendeletet módosító 2010. június 11-i 1B-393. sz. litván vámügyi hivatali főigazgatói rendelet (Hivatalos Közlöny, 2010, 70-3528) || Teljes Luxemburg || || A nemzeti rendelkezéseket a parlament 2012. június 13-án fogadta el. Magyarország || A haditechnikai eszközök és szolgáltatások kivitelének, behozatalának, transzferjének és tranzitjának engedélyezéséről, valamint a vállalkozások tanúsításáról szóló 2011. augusztus 18-i 160/2011. sz. Korm. rendelet || Teljes Málta || Az ellátásokról és szolgáltatásokról szóló 2011. november 8-i törvény || Teljes Hollandia || A stratégiai felszerelésekről szóló rendeletet módosító 2011. szeptember 30-i rendelet A stratégiai felszerelésekről szóló 2011. november 8-i végrehajtási rendelet A gazdasági szabálysértések felderítéséről és büntetéséről szóló 1950. június 22-i törvény Az általános engedélyek közzétételéről szóló, 2011. október 28-i gazdasági, mezőgazdasági és innovációs ügyekért felelős államtitkári rendeletek || Teljes Ausztria || A 2011. április 28-i külkereskedelmi törvény || Teljes Lengyelország || - || A jogalkotási eljárás 2012 márciusában folyamatban volt. Portugália || A 2011. június 22-i 37/2011. sz. törvény || Teljes Románia || - || Nem közölt információt. Szlovénia || A katonai fegyverek és felszerelések előállítási jóváhagyásáról és kereskedelmi engedélyeiről, valamint a védelmi vonatkozású termékek importjára, exportjára, tranzitjára és transzferére vonatkozó átmeneti engedélyekről szóló 2011. július 20-i rendelet || Teljes Szlovákia || A védelmi vonatkozású termékek kereskedelméről, valamint bizonyos törvények módosításáról szóló 2011. október 19-i törvény || Teljes Finnország || - || A jogalkotási eljárás 2012. június 14-én lezárult, a tagállam azonban nem közölt nemzeti rendelkezéseket. Svédország || A katonai felszerelésekről szóló 1992:1300. sz. törvényt módosító 2011. június 9-i törvény Vámrendeletek és iránymutatások (TFS 1997:35) lőszerekről A katonai felszerelésekről szóló 1992:1303. sz. rendeletet módosító SFS 2011:850. sz. rendelet || Teljes Egyesült Királyság || A 2008. évi exportellenőrzésről szóló rendelet || Az Egyesült Királyság hatályos jogszabályai részben megfelelnek az irányelvnek. [1] Az irányelvben a „Közösségen belüli transzfer” kifejezés szerepel. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés elfogadása után az Unió (terminus) lép a Közösség helyébe. [2] HL L 308., 2010.11.24., 11. o. [3] HL L 85., 2012.3.24., 3. o. [4] HL L 335., 2008.12.13., 99. o. [5] A Wassenaari Megállapodásban 41 ország vesz részt, a titkárság székhelye Bécsben található. A megállapodás célja, hogy a hagyományos fegyverek és a kettős felhasználású termékek és technológiák transzferére vonatkozó átláthatóság és nagyobb felelősség előmozdításával, valamint a destabilizáló hatású felhalmozódás megelőzésével hozzájáruljon a regionális és a nemzetközi biztonsághoz. [6] HL L 11., 2011.1.15., 62. o. [7] Az irányelv 17. cikke (2) bekezdésének megfelelően. [8] A tagállamok által közölt nemzeti végrehajtási rendelkezések a következő weboldalon találhatók: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:72009L0043:HU:NOT