HU   HU 
 
 
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG   
Brüsszel, 2021.12.15.  
SWD(2021) 456 final  
 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM  
 
A HATÁSVIZSGÁLATI JELENTÉS VEZETŐI ÖSSZEFOGLALÓJA  
 
amely a következő dokumentumot kíséri:  
Javaslat  
Az Európai Parlament és a Tanács rendelete  
a megújuló gázok, a földgázok és a hidrogén belső piacairól (átdolgozás)  
{COM(2021)  803 final}  - {COM(2021)  804 final}  - {SEC(2021)  431 final}  -
 {SWD(2021)  455 final}  - {SWD(2021)  457 final}  - {SWD(2021)  458 final}   
 
1 
 Vezetői összefoglaló (legfeljebb 2 oldal)  
Hatásvizsgálat a hidrogénpiacról és a dekarbonizált gázpiacról szóló csomagról  
A. A fellépés szükségessége  
Mi a probléma lényege, és miért jelent problémát uniós szinten?  
Az európai zöld megállapodás célja, hogy az EU -t a 2050 -ig elérendő klímasemlegesség felé vezető útra állítsa, 
amihez az integrált energiarendszerben jelentősen növelni kell a megújuló energiaforrások részarányát. A földgáz 
jelenleg az EU -ban felhasznált g áznemű tüzelőanyagok 95  %-át, az EU teljes energiafogyasztásának pedig 25  %-át 
teszi ki. Míg a földgáz részaránya fokozatosan csökkenni fog, a biometán, a szintetikus metán és a hidrogén 
várhatóan egyre fontosabbá válik. A földgáz ezen alternatívái tekinte tében azonban számos szabályozási akadály áll 
fenn, és a jelenlegi energiabiztonsági intézkedések hatálya sem terjed ki rájuk. Ez akadályozza a bevezetésüket, és a 
jelenlegi piaci feltételek és szabályok mellett befolyásolja költséghatékonyságukat. A jelen legi szabályozási 
rendszer a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok vonatkozásában nem könnyíti meg a határokon 
átnyúló kereskedelmet és az infrastruktúra fejlesztését, valamint ezen gázoknak az uniós gázpiacokra való 
akadálytalan bejuttatását.  Így a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázoknak – a lehető legalacsonyabb 
költségek melletti és biztonságos – felhasználásában rejlő lehetőségek továbbra is kiaknázatlanok. Végezetül a 
gázfogyasztók nem rendelkeznek a piacon elérhető legköltsé ghatékonyabb dekarbonizációs lehetőségek 
kiválasztásához szükséges jogokkal és eszközökkel.   
Mit kellene elérni?  
Az általános célkitűzés a költséghatékony dekarbonizáció megkönnyítése, méghozzá az európai hidrogénpiac 
létrehozása és a gáznemű üzemanyagok piacának fokozatos dekarbonizációja révén, az energiabiztonság szavatolása 
mellett. A konkrét célkitűzések a következők: 1) elősegíteni a nyitott és versenyképes uniós hidrogénpiac létrejöttét, 
2) biztosítani a megújuló gázoknak a meglévő metán hálózatokba és -piacokra való bejutását és ezen gázok 
tekintetében az ellátásbiztonságot, 3) gondoskodni az átlátható és inkluzív infrastruktúra -tervezésről, valamint 4) a 
fogyasztók számára biztosítani a legolcsóbb dekarbonizációs lehetőségek kiválasztásá hoz szükséges jogokat és 
eszközöket.  
Milyen többletértéket képvisel az uniós szintű fellépés (szubszidiaritás)?   
A kezdeményezés célja, hogy a költséghatékony tiszta hidrogénen alapuló gazdaság megvalósítása érdekében 
módosítsa a meglévő uniós jogszabályokat és a hidrogén belső piacára új keretszabályozást hozzon létre. A 
megújuló gázok hatékonyabb és integráltabb uniós piacainak előmozdításához Unió -szerte összehangolt 
szabályozási megközelítésre van szükség, és az nem valósítható meg kizárólag  tagállami szinten. A kezdeményezés 
célja továbbá elkerülni, hogy a tagállamok tisztán nemzeti megoldásokat dolgozzanak ki, és az ilyen 
összehangolatlan, széttagolt szakpolitikai kezdeményezések torzító hatásokat eredményezzenek. Ez a 
kezdeményezés a kötel ező erejű uniós szintű célkitűzések eléréséhez is hozzájárul. Mivel az elkövetkező 
évtizedekben a gáznemű tüzelőanyagok egyre nagyobb szerepet fognak betölteni az energiaszerkezetben, a 
gázágazat dekarbonizációjára van szükség, és ehhez a versenyképes deka rbonizált gázpiacokat olyan előretekintő 
módon kell kialakítani, amely az összes uniós fogyasztót megfelelő szerepvállalásra ösztönzi és kellő védelmet 
biztosít számukra. A külön hidrogéninfrastruktúrára és a kapcsolódó hidrogénpiacokra vonatkozó uniós szi ntű 
szabályozási keret létrehozása elősegítené a nemzeti hidrogénpiacok integrációját és összekapcsolását.  
B. Megoldások  
Milyen alternatívák kínálkoznak a célkitűzések elérésére?  Van-e előnyben részesített alternatíva? 
Amennyiben nincs, miért nincs?  
Az I. problémakör tekintetében az alábbi lehetőségek kerültek mérlegelésre: a hálózatüzemeltetési jogok 
meghirdetése (1. alternatíva); a földgázpiacra jelenleg alkalmazandó, de a hidrogénpiacok fejlődési szakaszához 
igazított fő szabályozási elvek bevezetése (2. alternatíva); illetve a hidrogénre vonatkozó, teljes körű (a 
földgázágazatra jelenleg alkalmazandóhoz hasonló) szabályozási rendszer létrehozása, még a hidrogénpiac 
 
2 
 kiforrottabbá válása előtt (3. alternatíva).  
Az I. problémakör esetében az előnyben rés zesített alternatíva a fő szabályozási elvek bevezetése, és egyúttal 
iránymutatás nyújtása a jövőbeli szabályozási fejlemények tekintetében ( 2b. lehetőség: „Fő szabályozási elvek 
jövőképpel” ). Ez az alternatíva igazodik leginkább a hidrogénágazat sajátossá gaihoz, és magában foglalja a többi 
alternatíva által kínált előnyöket, azok hátrányai nélkül. Az iránymutatások megteremtik az alapokat a hidrogénpiac 
kiforrottabbá válásához.  
A II. problémakör vonatkozásában olyan alternatívák kerültek mérlegelésre, amel yek elősegítik a megújuló és 
alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázoknak a meglévő gázpiacra és -infrastruktúrába való bekerülését. Valamennyi 
alternatívának részét képezi az energiabiztonsági aggályok kezelését célzó, egyre nagyobb mértékű beavatkozás is, 
nevezetesen a meglévő eszközöknek, szabványoknak és eljárásoknak a megújuló és alacsony szén -dioxid -
kibocsátású gázokra való kiterjesztése, valamint a földgázágazat kiberbiztonságához kapcsolódó kockázatoknak a 
kezelése. A II. problémakör esetében a 3. alte rnatíva („ A megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok teljes 
körű piacra jutásának lehetővé tétele és előmozdítása, valamint a hosszú távú földgázellátási szerződések 
problémájának kezelése ”) az előnyben részesített lehetőség. Ez az alternatíva ol yan intézkedéseket tartalmaz, 
amelyek segítik a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázoknak a nagykereskedelmi piachoz, az LNG -
terminálokhoz és a szállítóhálózathoz való hozzáférését (a csatlakozás helyétől függetlenül), és ezen belül a 
hálózatba  történő betáplálásra és a határokon átnyúló szállításra vonatkozó díjkedvezményeket is előirányoznak. 
Ezen alternatíva 2050 -től kezdődően megtiltja, hogy a fosszilis gázra vonatkozóan kibocsátáscsökkentést nem 
tartalmazó hosszú távú ellátási szerződéseket  kössenek. A gáz minőségét a határokon átnyúló rendszerösszekötési 
pontokra vonatkozó harmonizált uniós megközelítés szabályozná, ugyanakkor a tagállamok kellő rugalmasságot 
élveznének. A hidrogénbetáplálás megengedett felső határa minden határokon átnyúló  pont esetében 5  %, ami az 
alkalmazkodási és kibocsátáscsökkentési költségek tekintetében költséghatékony szintnek tekinthető.  
A III. problémakör keretében az integrált hálózattervezés lehetőségeit vizsgálták. A III. problémakör esetében az 
előnyben része sített alternatíva a 2. ( „Európai forgatókönyveken alapuló nemzeti tervezés” ). Az alternatíva lehetővé 
teszi a nemzeti szintű tervezést, de előírja, hogy annak a gázra és a villamos energiára vonatkozó közös 
forgatókönyveken kell alapulnia, összhangban kel l lennie a tízéves hálózatfejlesztési tervvel, és kapcsolódnia kell a 
vonatkozó nemzeti energia - és klímatervhez. Az összes érintett szereplő (az elosztórendszer -üzemeltetők) 
szempontjait figyelembe veszi, és lehetővé teszi azoknak a csővezetékeknek a kije lölését, amelyek felhasználhatók a 
metánról hidrogénre történő átállásra, és mindezt olyan részletességgel, amely európai szinten nem lenne könnyen 
megvalósítható.   
A IV. problémakör tekintetében elemzésre kerültek olyan lehetőségek, amelyek a verseny és a fogyasztók 
szerepvállalásának kezelésére irányuló nem szabályozási megközelítés mellett szólnak, és olyanok is, amelyek 
ehelyett a problémaforrásokat új jogszabályok révén kívánják kezelni, többnyire a villamosenergia -ágazatban 
hatályos jogszabályokat tü krözve. Az elemzés alapján az előnyben részesített alternatíva a 2. ( „Rugalmas 
jogszabályok” ), amely a villamosenergia -piacon hatályos fogyasztóvédelmi szabályokhoz, és adott esetben a 
felhatalmazásra vonatkozó rendelkezésekhez hasonló intézkedéseket fogla l magában. Összességében várhatóan ez 
az alternatíva a legeredményesebb és a leghatékonyabb, valamint ez áll leginkább összhangban a többi problémakör 
esetében kijelölt alternatívákkal.  
Mi az egyes érdekelt felek álláspontja? Ki melyik alternatívát támoga tja?  
Az I. problémakört  illetően a válaszadók nagy többsége támogatja, hogy egy jól működő és versenyképes a 
hidrogénpiac és -infrastruktúra előmozdítása érdekében a szabályozás már korai szakaszban bevezetésre kerüljön. A 
válaszadók határozottan kiálltak egy olyan uniós jogi ke ret mellett, amely meghatározza a legfontosabb 
szabályozási elveket és fokozatos megközelítést alkalmaz. A nagy többség támogatja például a harmadik felek 
szabályozott hozzáférését, az importterminálokhoz és a hidrogéntároló létesítményekhez való hozzáféré sre 
vonatkozó szabályokat, valamint a hálózati tevékenységek szétválasztását. A legtöbb válaszadó fontosnak tartotta, 
hogy korán meghatározásra kerüljön a magánfelek hidrogéninfrastruktúra -fejlesztésben játszott szerepe. A 
válaszadók nagy többsége úgy véli , hogy a meglévő és a jövőbeli magánhálózatok (ideiglenesen) mentesülhetnek 
bizonyos szabályozási követelmények alól, de a fejleményeknek az egységes szabályozási keret felé kell mutatniuk. 
A válaszadók túlnyomó többsége úgy véli, hogy az új hidrogéninfras truktúrára vonatkozó jogoknak és 
 
3 
 engedélyezési követelményeknek hasonlóaknak kell lenniük a metángázvezetékekre jelenleg alkalmazandó 
jogokhoz és engedélyezési követelményekhez.  
A II. problémakört  illetően az érdekelt felek egyetértenek abban, hogy a deka rbonizációs célkitűzések elérése 
érdekében felül kell vizsgálni a jelenlegi szabályozási keretet. Az érdekelt felek többsége fontosnak tartja a teljes 
piaci hozzáférés biztosítását, valamint a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok gázhálózatba  történő 
betáplálásának megkönnyítését. Számos válaszadó támogatja a hálózatüzemeltetők arra való kötelezését, hogy 
összekapcsolják a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok termelőit és csökkentsék a betáplálási 
díjakat. A válaszadók többsége t ovábbá az LNG -terminálokra vonatkozó átláthatósági keret javítását is támogatja. 
Határozottan pártolják emellett a gázminőségi előírások Unió -szerte történő harmonizált alkalmazását, a határokon 
átnyúló koordináció megerősítését és az átláthatóság növelésé t. A válaszadók körében kisebb az egyetértés a 
hidrogén hálózati betáplálásával kapcsolatban, de a többség egyetért abban, hogy az a magas műszaki költségek 
ellenére költséghatékony és gyors első lépést jelenthet az energiarendszer dekarbonizációja felé. A z EU -n belüli, 
határokon átnyúló díjak megszüntetését kevés érdekelt fél támogatta. A válaszadók többsége fontosnak tartja a 
gázspecifikus biztonsági kihívásokat és a kiberbiztonsági intézkedéseket.  
A III. problémakört  illetően az érdekelt felek többsége t ámogatja, hogy a nemzeti hálózatfejlesztési tervek időzítése 
kerüljön összhangba a tízéves hálózatfejlesztési tervvel, és hogy az előnyben részesített szétválasztási modelltől 
függetlenül egyetlen gázterv legyen. A válaszadók jelentős többsége még erőtelje sebben támogatta a közös 
villamosenergia - és gázforgatókönyvet. Az érdekelt felek jelentős része szeretné, ha a hidrogénprojektek 
beépülnének a nemzeti hálózatfejlesztési tervekbe. Az érdekelt felek többsége egyetért abban, hogy az 
elosztórendszer -üzemelte tők feladata legyen az információszolgáltatás és -megosztás, és több válaszadó azt is 
támogatta, hogy az elosztórendszer -üzemeltetők saját tervet nyújtsanak be, amely magában foglalja a rendszer 
különböző ágazatokban történő optimalizálását. A válaszadók a  külön terveket tartalmazó közös forgatókönyvekkel 
szemben némileg előnyben részesítették a közös gáz - és villamosenergia -tervet is. Több érdekelt fél jelezte, hogy 
egy külön villamosenergia -tervet tartalmazó közös metán - és hidrogéntervet részesítene előn yben.  
Ami a IV. problémakört  illeti, az érdekelt felek túlnyomó többsége jelezte, hogy a polgárokra/fogyasztókra 
vonatkozó rendelkezések terén ambiciózusabb fellépésre van szükség, hasonlóan a villamosenergia -piacra 
vonatkozó rendelkezésekhez. Az energiasz egénységre vonatkozó rendelkezéseket továbbá úgy kell kialakítani, hogy 
a tiszta gázon alapuló megoldásokra való átállás költségeit ne a fogyasztóknak kelljen megfizetniük. A 
magánszektor képviselői támogatják a szabályozott árak fokozatos megszüntetésére irányuló terveket, míg egyes 
fogyasztói szervezetek az energiaszegénységben élő és a kiszolgáltatott fogyasztók védelme érdekében azok 
megtartását szorgalmazzák. Az összes válaszadó közel fele szeretné, ha az ajánlatok összehasonlíthatóságára és az 
adatok hozzáférhetőségére, az átláthatóságra, az intelligens fogyasztásmérésre és a szolgáltatóváltásra vonatkozó 
rendelkezések szigorodnának. Egyik válaszadó sem támogatta kifejezetten a nem szabályozási megközelítést.  
C. Az előnyben részesített alternatíva hatásai  
Melyek az előnyben részesített alternatíva (ha nincs ilyen, akkor a főbb alternatívák) előnyei?   
I. problémakör: A fő szabályozási elvek alkalmazásának és egyúttal a hidrogéninfrastruktúrára és -piacra vonatkozó 
jövőkép szem előtt tartásának az a fő előnye, hogy előmozdítja a piaci integrációt, egyértelműséget biztosít az 
(infrastrukturális) befektető k számára, segít elkerülni a nem versenyképes piaci struktúrák és a hidrogén 
minőségével kapcsolatos problémákból kifolyólag a piaci integrációt gátló akadályok kialakulását. Ez az alternatíva 
a hidrogénágazat kiteljesedése során rugalmasságot biztosít a b efektetők számára, és mivel a jövőbeli szabályozási 
rendszer kellően egyértelmű, a piac megszilárdulását követően nem kell majd költségekkel számolni az utólagos 
kiigazítások miatt.  
II. problémakör: A megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok szá mára a teljes piaci hozzáférés lehetővé 
tétele és előmozdítása, valamint a hosszú távú földgázellátási szerződések kérdésének kezelése. A legfontosabb 
előny, hogy az intézkedések csökkentik a megújuló és alacsony szén -dioxid -kibocsátású gázok előállítóinak  
termelési költségeit, növelik a versenyt, a likviditást és a megújuló gázok kereskedelmét. Ily módon a támogatás 
csökkentése a fogyasztók és az adófizetők számára előnyös lesz. A választott alternatíva emellett mérsékelni fogja 
az energiabiztonsági kockáz atokat, segít időt és erőforrásokat megtakarítani, csökkenti a bizonytalanságokat, javítja 
a vészhelyzeti intézkedések hatékonyságát, és megerősíti a gázipari vállalatokra vonatkozó egyedi biztonsági 
 
4 
 követelményeket.  
III. problémakör: Az európai forgatókön yveken alapuló nemzeti tervezés létrehozása. Ennek legfontosabb előnye 
az, hogy megszünteti annak kockázatát, hogy a villamosenergia - és földgázpiaci átvitelirendszer -üzemeltetők, 
illetve szállításirendszer -üzemeltetők rendszereik fejlesztésének megtervezé sekor egymással összeegyeztethetetlen 
feltételezésekre támaszkodjanak. Ez az alternatíva lehetővé teszi az ágazati integrációt és a koncepcionális 
rendszertervezést, miközben megtartja a részletesebb ágazatspecifikus hálózatfejlesztési tervek előnyeit. A 
különböző érdekelt felek számára közös jövőképet biztosít, ami azt jelenti, hogy a hálózattervezéskor kiemelt szerep 
jut a nemzeti és uniós szintű dekarbonizációs stratégiáknak, és ezáltal csökken az esetleges függőségek 
kialakulásának vagy az eszközök meg nem térülésének kockázata.  
IV. problémakör: Rugalmas, minden problémaforrásra kiterjedő jogszabályok végrehajtása. Ezen alternatíva 
legfontosabb előnye, hogy jelentős megtakarítási potenciált kínál, segíti az új szállítókat és szolgáltatókat a piacra 
lépésben, segíti innovatív termékek kifejlesztését, ami a verseny élénküléséhez, a fogyasztók szerepvállalásának 
fokozódásához és gazdasági előnyökhöz vezet. Lehetővé tenné továbbá a polgárok és a közösségek számára a 
társadalmi elfogadottság növelését, előseg ítené a magántőke mozgósítását, valamint a megújuló és alacsony szén -
dioxid -kibocsátású gázok bevezetését. A túlzott beruházások kockázatának csökkentése pozitív környezeti hatással 
jár. 
Milyen költségekkel jár az előnyben részesített alternatíva (ha nincs ilyen, akkor milyen költségekkel járnak 
a főbb alternatívák)?   
Az I. problémakör tekintetében az intézkedések végrehajtása gazdasági és igazgatási költségekkel jár a tagállami 
hatóságok, a szabályozó hatóságok és a hálózatüzemeltetők számára, mivel a fő elveket be kell vezetni, majd 
nyomon kell követni. Ezeket a költségeket azonban az előnyben részesített alternatíva gazdasági előnyei könnyen 
ellensúlyozzák.  
A II. problémakör esetében a végrehajtás gazdasági és igazgatási költségekkel jár, mivel az intézkedések növelik a 
földgáz piaci árát, és nagyobb együttműködést tesznek szükségessé az elosztórendszer -üzemeltetők és a 
szállításirendszer -üzemeltetők között. Az intézkedések végrehajtásába be kell vonni a nemzeti hatóságokat, 
különösen a szabályozó h atóságokat. A kiberbiztonság szabályozott megközelítésének kidolgozása szintén 
magasabb megfelelési költségekkel járhat.  
A III. problémakör tekintetében a költségek számszerűsítését illetően nem áll rendelkezésre nyilvános adat, de az 
előnyök (a társadalm i költségeket csökkentő megnövekedett szinergiák) várhatóan meghaladják a további 
koordináció költségeit.  
A IV. problémakör vonatkozásában a költségek számszerűsítését illetően nem áll rendelkezésre nyilvános adat. 
Elsősorban gazdasági és szociális költség ek merülnek majd fel, mivel a fogyasztóknál jelentkező előnyök kisebbek 
lehetnek, mint a fogyasztói adatokhoz való megkülönböztetésmentes hozzáférést biztosító intelligens 
mérőberendezések költségei.  
Milyen hatást gyakorol a fellépés a kkv -kra és a versenyképességre?  
A különböző szakpolitikai területeken előnyben részesített lehetőségek a megújuló és alacsony szén -dioxid -
kibocsátású gázok tekintetében várhatóan fokozott versenyt eredményeznek. A kisk ereskedelemben jelentkező 
kiélezettebb verseny és a fogyasztóvédelem javulása a kisebb fogyasztók – köztük a kkv -k – körében magasabb 
szolgáltatóváltási arányt fognak eredményezni. A fogyasztói adatokhoz való megkülönböztetésmentes hozzáférés és 
az észszer ű módon harmonizált megállapodások, valamint az Unión belüli interoperabilitást elősegítő intézkedések 
is élénkíthetik a versenyt. A homogén piacra vonatkozó követelmények kiterjesztése nagyobb versenyt biztosít a 
kiberbiztonsági szolgáltatók között, és a méretgazdaságosságból kifolyólag csökkenti a költségeket.  
Jelentős lesz -e a tagállamok költségvetésére és közigazgatására gyakorolt hatás?   
A különböző szakpolitikai területek vonatkozásában előnyben részesített lehetőségek többsége csekély, főként 
mérsékelt adminisztratív terhekként felmerülő negatív hatás mellett már most is hatást gyakorol a tagállamokra. A 
IV. problématerületen (rugalmas szabályozás a kiskereskedelmi piacokra vonatkozóan) azonban a 
 
5 
 fogyasztóvédelem és a szerepvállalás révén csökk ennének a közigazgatási szervek ilyen jellegű terhei. 
Összességében elmondható, hogy a többek között a tagállami közigazgatási szervekkel folytatott széles körű 
nyilvános konzultációk során az érintettek nem jelezték a tagállamokra gyakorolt hatások jelent ős növekedését.  
Lesznek -e egyéb jelentős hatások?   
Igen, a IV. problématerületen az előnyben részesített alternatíva az adatvédelem tekintetében az alapvető jogokra 
gyakorolt hatásokat vet fel, és biztosítja a digitális technológiákhoz és adatvezérelt szolgáltatásokhoz való széles 
körű hozzáférést és azok használatát, ugyanakkor garantálja a magánélethez és a személyes adatok védelméhez való 
jog magas szintjét.  
Arányosság?   
Az előnyben részesített alternatívacsomag arányosnak tekinthető, és a lehető legnagyobb mértékben a jelenlegi 
megközelítésekre épül. Figyelembe véve a klímasemlegesség elérésének szükségességét, a tagállamok és a 
magánszervezetek kötelezettségei és különböző cselekvési képességei közötti egyensúly megfelelőnek tekinthető.  
D. Továb bi lépések  
Mikor kerül sor a szakpolitikai fellépés felülvizsgálatára?  
A Bizottság az elfogadott intézkedések hatálybalépését követően, adott határidőn (előreláthatólag 5 éven) belül 
teljes körűen értékelni fogja a javasolt kezdeményezések hatását, ezen  belül a javaslatok eredményességét, 
hatékonyságát, folyamatos koherenciáját és relevanciáját. A javaslat jelenleg nem irányoz elő szakpolitikai 
felülvizsgálatot.