A Juncker-Bizottság elsődleges prioritása Európa versenyképességének erősítése, és a munkahelyeket teremtő befektetések ösztönzése. Ha azonban nem hajtják végre helyesen és időben az uniós vívmányokat, akkor veszélybe kerülnek a vállalkozásokat és a munkahelyteremtést támogató, megfelelő szabályozási környezet megteremtésére irányuló erőfeszítések. Az uniós jog alkalmazásának és végrehajtásának kikényszerítése tehát a munkahelyteremtéshez, a gazdasági növekedéshez és a befektetésekhez is jelentősen hozzájárul.

A Juncker-Bizottság kiemelten kezeli az uniós jog alkalmazásának ellenőrzését és javítását, ami a szabályozás javítására irányuló csomagnak is részét képezi. Az ellenőrzés eredményeit a jogszabályok értékelésébe, az új kezdeményezések hatásvizsgálataiba és általánosabban a jogalkotási ciklusba csatornázzák be. Ennek célja a meglévő jogszabályok végrehajtásának és érvényesítésének, valamint az új jogszabályok minőségének javítása.

A Bizottság szoros figyelemmel kísérte a halászati állományvédelmi és ellenőrzési területeket, amelyek alapvetően fontosak a halászati erőforrásokat fenntarthatóan felhasználó „körkörös” gazdaság kiépítéséhez. Ez elősegíti a hosszú távú munkahelyteremtést és gazdasági növekedést a halászati szektorban. A Bizottság különös figyelmet szentelt a nemzeti halászati ellenőrzési rendszerek olyan rendszerszintű hiányosságainak, amelyek lehetővé teszik, hogy az illegális halászati tevékenység észrevétlen maradjon, és károsítják az ágazat fenntarthatóságát. Az Unió azon célkitűzésének megfelelően, hogy erőteljesebb globális szereplővé váljon a halászat terén, a Bizottság több olyan ügyben is eljárt, ahol nem tartották tiszteletben az EU kizárólagos külső hatáskörét.

A Bizottság továbbra is jogi eszközökkel, különösen kötelezettségszegési eljárásokkal kezeli az említett hiányosságokat, ugyanakkor támogatást is nyújt a szabályok betartásához. A Bizottság például támogatja a települési hulladékgazdálkodás javítását a szegény vagy átlagos teljesítményű régiókban. Az egyes tagállamokban fennálló hulladékgazdálkodási helyzet értékelése alapján ütemtervek készülnek, amelyek a települési hulladékgazdálkodás javítására vonatkozó ajánlásokat fogalmaznak meg. Az ilyen kezdeményezések elősegítik a Bizottság 2015 decemberében kibocsátott „körkörös gazdaság” elnevezésű kezdeményezésének végrehajtását.

Egyes tagállamokban továbbra is komoly hiányosságok mutatkoznak az uniós környezetvédelmi jogszabályok végrehajtása és érvényesítése terén. Ez különösen igaz a hulladékgazdálkodás, a szennyvízkezelési infrastruktúra és a levegőminőségi határértékek betartása tekintetében.

A Bizottságnak az uniós környezetvédelmi szabályokkal kapcsolatos jogérvényesítési tevékenysége arra irányult, hogy megvalósuljanak az Európa 2020 célkitűzései, és elősegítse olyan erőteljesebb és „körkörösebb” gazdaság kialakítását, amely fenntarthatóbban használja fel az erőforrásokat. A környezetvédelmi jog hatékony érvényesítése nem csupán a jogállamiság fenntartásának része és az EU-szerte egészségesebb környezet megteremtésének előfeltétele, hanem az egyenlő versenyfeltételek biztosítását is elősegíti a tagállamok és gazdasági szereplők között, amelyeknek teljesíteniük kell a környezetvédelmi követelményeket. A szigorú végrehajtás emellett arra ösztönzi a piacot, hogy fedezzen fel innovatív módszereket a forráshatékonyság növelésére és az importfüggőség csökkentésére. Az ilyen innováció versenyelőnyt nyújthat az uniós vállalkozásoknak és munkahelyeket hozhat létre.

A Bizottság aktívan folytatta az antitröszt és állami támogatási szabályok érvényesítésére vonatkozó erőfeszítéseit. Például kötelezettségszegési eljárásokat indított, hogy megszüntesse az egyik állami tulajdonban álló vállalat számára az adott ország vízerőmű-koncessziói tekintetében biztosított kiváltságos jogokat. A Bizottság a nemzeti versenyhatóságok hatáskörét korlátozó jogalkotási rendelkezéseket is kivizsgálta. Az intézmény aktívan folytatta az EUMSZ 260. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárásokat, felkérve a Bíróságot, hogy szabjon ki átalánybírságokat és kényszerítő bírságokat azokra a tagállamokra, amelyek nem fizettették vissza a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatást. A határozatok következetes érvényesítése elengedhetetlen az állami támogatásokkal kapcsolatos bizottsági ellenőrzések hitelességéhez.

A Bizottság a szolgáltatási irányelv alapján eljárt a jogi formára és a részvényesekre vonatkozó belső piaci szabályok azonosított megsértései tekintetében is. Ennek következtében 2015-ben 10 EU Pilot párbeszéd és 6 kötelezettségszegési eljárás megindítására került sor.

A Bizottság 15 kötelezettségszegési eljárást indított a tengeri olaj- és gázipari tevékenységek biztonságáról szóló irányelv késedelmes átültetése miatt. Továbbá rendszeresen EU Pilot párbeszédeket és kötelezettségszegési eljárásokat indított a főként az energiahatékonysági irányelven, az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelven és a földgázellátás biztonságáról szóló rendeleten alapuló jelentéstételi kötelezettségek be nem tartása miatt. Ennek eredményeként közel 100 %-ban teljesítik a szóban forgó jelentéstételi kötelezettségeket.

Sok tagállam 2015-ben további jogalkotási változtatásokat végzett, hogy összhangba hozza jogszabályait a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelvvel. Ezzel egyidejűleg a Bizottság folytatta az irányelv alkalmazására vonatkozó 2009. évi iránymutatásokat tartalmazó dokumentáció frissítését, hogy javítsa a szabályok vállalkozások általi betartását és a tagállamokban történő végrehajtást. A szervezett utazási formákról szóló irányelvvel kapcsolatos EU Pilot párbeszédek és kötelezettségszegési ügyek szintén jogalkotási változtatásokhoz vezettek több tagállamban. E változtatások célja azon követelmény teljesítése, hogy a szervezett társasutazások szervezőinek és/vagy a szervezett utazásokat értékesítő kiskereskedőknek igazolást kell szolgáltatniuk arról, hogy biztosítékkal rendelkeznek a befizetett összegek visszafizetésére és az üdülők hazaszállítására fizetésképtelenség esetén. A Bizottság 2015 decemberében jelentést terjesztett elő a szálláshelyek időben megosztott használati jogáról szóló irányelv alkalmazásáról is.

Az Európai Unió Bírósága (EUB) következetesen erősítette azt az elvet, miszerint a tagállamok eljárási szabályainak figyelembe kell venniük a fogyasztók általában véve gyengébb helyzetét, hogy az utóbbiak hatékonyan hozzájuthassanak az uniós fogyasztóvédelemi jog előnyeihez. 2015-ben az EUB a nemzeti bíróságok hivatalból történő ellenőrzése, az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvei alapján továbbfejlesztette ezt az ítélkezési gyakorlatában. A Bizottság ezért az egyes tagállamokkal folytatott EU Pilot párbeszédek és a kötelezettségszegési eljárások során is felvetette az említett elveken alapuló európai bírósági ítélkezési gyakorlat hatásainak kérdését. A Bizottság továbbá megrendelt egy tanulmányt az EUB ítélkezési gyakorlatnak a tagállami eljárásokra gyakorolt hatásáról.

A késedelmes fizetésekről szóló irányelvhez kapcsolódó kötelezettségszegési ügyek erőteljes hatást gyakorolnak a tagállamok pénzügyi kiigazítási programjaira. Az Európai Stabilitási Mechanizmus és Görögország közötti egyetértési megállapodás, valamint Portugália programot követő utólagos felügyelete kiterjed a magánszolgáltatókkal szembeni fizetési hátralékoknak az irányelv szerinti megfizetésére. Mivel e programok előírják, hogy valamennyi állami fizetési hátralékot rendezni kell egy adott határidőn belül, ennek hatása lehet a késedelmes fizetésekről szóló irányelv alapján fennálló kötelezettségek teljesítésére is.

A polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés tekintetében a Bizottság kiemelten kezelte a gyermekek jogainak előmozdítását és védelmét, különösen a gyermek jogellenes külföldre vitelének megelőzését és az ellene folytatott küzdelmet. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a párhuzamos belső uniós jogszabály (Brüsszel IIa. rendelet) elfogadása miatt az EU kizárólagos külső hatásköre kiterjed a gyermek jogellenes külföldre vitelének teljes tárgykörére (ideértve a gyermekek jogellenes külföldre viteléről szóló 1980. évi hágai egyezményhez újonnan csatlakozó országok elfogadását is). Tekintettel arra, hogy a legtöbb tagállam ellenezte ezt, a Bizottság – miután több tagállammal szemben kötelezettségszegési eljárást indított az EU kizárólagos külső hatáskörének megsértése miatt – felkérte a Bíróságot, hogy adjon véleményt a kérdésben. A Bíróság megerősítette, hogy az EU kizárólagos hatáskörre felöleli harmadik államok hágai egyezményhez való csatlakozásának elfogadását. A Bíróság véleményét követően a Tanács újrakezdte a tárgyalásokat a kérdésre vonatkozó, függőben lévő bizottsági javaslatról, amelyet a Bizottság 2015-ben tett közzé.

Továbbá indokolt esetekben a jogalkotó a Bizottság javaslatára olyan preambulumbekezdést foglal az uniós jogszabályba, amely utal a tagállamok azon kötelezettségvállalására, hogy a nemzeti átültetési intézkedések szövege mellett magyarázó dokumentumokat is továbbítanak a Bizottságnak (lásd a 8.2. alszakaszt).

A Bizottság az uniós menekültügyi jogszabályok helytelen végrehajtása és/vagy megsértése miatt is folytatott kötelezettségszegési eljárásokat. Ezek különösen a rendszerszintű hiányosságokat érintették (a Bizottság második, kiegészítő felszólító levelet küldött Görögországnak), Magyarország esetében pedig az újonnan elfogadott jogszabálynak a menekültügyi uniós vívmányokkal és az Alapjogi Chartával való összhangjára vonatkoztak. A Bizottság az Eurodac rendelet helytelen végrehajtása miatt is kötelezettségszegési eljárásokat indított négy tagállammal szemben. Ezek azzal a kötelezettséggel függtek össze, hogy ujjnyomatokat kell venni a menedékkérőktől és a külső határokat szabálytalanul átlépő személyektől, és továbbítani kell azokat az Eurodac rendszerbe.

a fogyasztók tudatosságának biztosítására irányuló erőfeszítések az irányelv tárgyát képező termékek és szolgáltatások tekintetében. Mindez szoros együttműködést igényel a gazdasági szereplőkkel, az érdekeltekkel és a nemzeti hatóságokkal.

A másik végrehajtási terv a „körkörös gazdasági” csomag részét képező négy irányelvjavaslatot kísérte. E javaslatok az alábbiakról szóló hat hulladékgazdálkodási irányelvet módosítanák: a hulladékok, a csomagolás és a csomagolási hulladékok, a hulladéklerakók, a hulladékká vált gépjárművek, az elemek és akkumulátorok, valamint a hulladékelemek és -akkumulátorok, továbbá az elektromos és elektronikus berendezések hulladékai. A terv a következő végrehajtási nehézségeket és a Bizottság ezekkel kapcsolatos esetleges támogató intézkedéseit azonosítja:

a célok határidőn belüli elérése. Ez magában foglalja a különálló hulladékgyűjtési és- kezelési infrastruktúra kiépítését, a hulladékgazdálkodási tervek frissítését, valamennyi szintű hatóság általi végrehajtást és tevékenységük összehangolását, a hulladéklerakási kapacitások kihasználásának csökkentését, továbbá a gazdasági eszközök végrehajtását; valamint

nyomon követés és minőségi jelentéstétel. Ez magában foglalja az adatgyűjtés javítását, és megbízhatóbb adatellenőrzési rendszerek és jelentéstételi programok kialakítását.

A Bizottság úgy véli, hogy a szóban forgó tervek segítséget fognak nyújtani a tagállamoknak a javasolt irányelvek hatékony átültetéséhez és végrehajtásához. A Bizottság figyelemmel fogja kísérni, hogy a tagállamok hogyan használják a végrehajtási terveket.

Magyarázó dokumentumok: a helyzet állása

Az uniós intézmények és tagállamok 2011-ben megállapodtak arról, hogy amikor a tagállamok bejelentik a Bizottságnak a nemzeti átültető intézkedéseket, tájékoztatást adhatnak arról, hogy hogyan ültették át az irányelveket a jogrendszerükbe. A Bizottság indokolt esetekben felkérheti a tagállamokat az említett igazoló dokumentumok („magyarázó dokumentumok”) benyújtására.

A magyarázó dokumentumok lényeges szerepet játszanak abban, hogy elősegítik a nemzeti átültető intézkedések megfelelő megértését. E dokumentumok elősegítik a megfelelőség-ellenőrzés megértését: a dokumentumok hiányában komoly erőforrásokra és a nemzeti hatóságokkal való számos kapcsolatfelvételre lenne szükség ahhoz, hogy minden tagállamban nyomon kövessük az átültetési módszereket. Mivel az átültetési intézkedéseket a meglévő, összetett jogi keretbe kell beleilleszteni, az átültetés következtében több száz intézkedést kell átvizsgálni.

2015-ben a Bizottság 12 esetben kért magyarázó dokumentumokat, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott 14 irányelvjavaslat közül. Az Európai Parlament és a Tanács által az év folyamán elfogadott 38 irányelv között 7 olyan szerepelt, amelyek tekintetében a Bizottság magyarázó dokumentumokat igényelt. Az e dokumentumok szükségességére vonatkozó, megállapodás szerinti preambulumbekezdést mind a hét esetben megtartották a végleges szövegben.

Az év folyamán a tagállamoknak 56 irányelvet kellett átültetniük. Ezek közül 11 esetben kellett vállalniuk magyarázó dokumentumok benyújtását. A szóban forgó irányelvekre vonatkozó nemzeti intézkedések vizsgálata jelenleg folyamatban van, így a Bizottság még nem tudott következtetéseket levonni a beérkezett magyarázó dokumentumok minőségéről.

A tizenegy irányelv közül, amely tekintetében a tagállamok vállalták magyarázó dokumentumok benyújtását, kettő vonatkozott a környezetvédelemre. A Bizottság 12 magyarázó dokumentumot kapott a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló irányelv, 13-at pedig a vízpolitika terén elsőbbséginek minősülő anyagokról szóló irányelv esetében. A szóban forgó dokumentumok segítették a Bizottságot annak értékelésében, hogy hogyan ültették át az említett irányelveket az érintett tagállamokban. Helyes gyakorlatot jelentenek a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló irányelv esetében Magyarország által bejelentett megfelelési táblázatok, amelyek jó minőségűek és tartalmazzák a szükséges részleteket ahhoz, hogy a Bizottság értékelhesse e fontos irányelv magyar nemzeti jogba való átültetésének hiánytalanságát.

A tizenegy irányelv közül négy vonatkozik a pénzügyi piacok területére. A tagállamok 11 magyarázó dokumentumot jelentettek be a Bizottságnak a számviteli irányelv, 5-öt az átláthatósági irányelv, 9-et a betétbiztosítási rendszerekről szóló irányelv és 13-at a II. salátairányelv esetében. A magyarázó dokumentumokban sok esetben nyújtottak megfelelési táblázatokat, amelyek általában pontos információkat tartalmaznak az irányelv rendelkezéseinek átültetéséről és a vonatkozó nemzeti előírásokról. A benyújtott dokumentumok változó minőségűek. Egy esetben a betétbiztosítási rendszerekről szóló irányelv egyes rendelkezéseit átültető nemzeti előírások mellett azt is feltüntették, hogy mely rendelkezéseket nem ültették át és mi volt ennek az oka, valamint hogy milyen választási lehetőségekkel és mérlegelési jogkörökkel éltek. Más esetekben a két korább irányelvet módosító II. salátairányelvvel kapcsolatban benyújtott magyarázó dokumentumok hiányosak: csupán az egyik módosított irányelvre hivatkoznak, és nem adnak áttekintést a módosító irányelv más részeinek átültetéséről.

A tizenegy irányelv közül kettő vonatkozik a szállításra. A Bizottság hat magyarázó dokumentumot kapott az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló irányelv, és tizenegyet a vezetői engedélyekről szóló irányelv esetében. Az előbbire vonatkozó dokumentumok minősége megfelelőnek látszik; ezek biztosítják a Bizottság számára a szükséges információkat. A vezetői engedélyekre vonatkozó dokumentumok értékelése csupán most kezdődik, mivel 2015. december 31. volt az átültetés határideje.

A tizenegy irányelv közül kettő vonatkozik a migráció és a belügy területére. Tizenöt tagállam nyújtott be dokumentumokat megfelelési táblázatok formájában a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv átültetéséről. A befogadási feltételekről szóló irányelv esetében 13 tagállam nyújtott be magyarázó dokumentumokat. Majdnem minden esetben részletes megfelelési táblázatokat nyújtottak be.

A 11 irányelv közül az utolsó a fogyasztói jogviták alternatív rendezéséről szól. E jogszabály esetében 11 magyarázó dokumentum érkezett a Bizottsághoz, amelyek minősége megfelelőnek látszik. Egy tagállam a nemzeti ítélkezési gyakorlatra és közigazgatási intézkedésekre vonatkozó észrevételeket is küldött, amelyek bemutatják a nemzeti rendszert. Egy másik tagállam azt is jelezte, hogy hogyan végezték az átültetést, és miért nem volt szükség egyes intézkedések átültetésére, ugyanis a nemzeti szabályok már léteztek (ezekről minden esetben másolatot illesztettek a dokumentumba). Egy tagállam egyértelműen hivatkozott a decentralizáltan átültetett szabályokra.

2015-ben a tagállamok nem minden esetben tettek eleget annak a kötelezettségvállalásuknak, hogy magyarázó dokumentumokat csatolnak az irányelveket nemzeti jogrendszerükbe átültető nemzeti intézkedésekhez. Amennyiben magyarázó dokumentumokat nyújtottak be, az első értékelés szerint egyenetlen volt azok minősége.

A Bizottság az uniós jog alkalmazásáról szóló éves jelentéseiben továbbra is beszámolt a Parlamentnek és a Tanácsnak a magyarázó dokumentumokról.





III.Kötelezettségszegési eljárások

Az uniós joggal kapcsolatos kötelezettségszegések három fő típusa a következő: