A Bizottság a demográfiát kiemelt helyen szerepelteti az EU politikai napirendjén. 2020 júniusában jelentést nyújtott be a demográfiai változások legfontosabb tényeiről és azok várható hatásairól. Ez a zöld könyv e jelentés első eredménye, és vitát indít az Európában zajló egyik meghatározó demográfiai átalakulásról. A vita inkluzív lesz, továbbá azon uniós intézmények és szervek munkájára épül, amelyek aktívan részt vesznek a demográfiai kihívásokról szóló vitában.

Az életciklus-alapú szemlélet figyelembe veszi azt a tényt, hogy az oktatás és a képzés, a munka és a nyugdíjba vonulás hagyományos szakaszai egyre kevésbé mereven határolódnak el egymástól és egyre rugalmasabbá válnak. Az életciklus-alapú szemlélet azt a tényt is figyelembe veszi, hogy a népesség idősödésének kezelése egyfelől a jóléti rendszerünket érintő fenntartható megoldások, másfelől a fiatalok és az idősek generációja közötti szolidaritás és méltányosság közötti megfelelő egyensúly megteremtésén múlik. A generációk közötti egymásrautaltságnak többféle formája van, melyek kihívásokat és lehetőségeket teremtenek, és kérdéseket vetnek fel társadalmaink számára. Ezért a szakpolitikai válaszlépéseink alakításához szükség van a fiatalok – és minden korosztály – aktív részvételére.

A tagállamok az idősödés hatásait az oktatással és készségekkel kapcsolatos rendszerek javításával, a munkával töltött életszakasz meghosszabbításának és teljesebbé tételének ösztönzésével, valamint a szociális védelmi és nyugdíjrendszerek reformjának előmozdításával kezelik. Tekintettel e tendencia nagyságrendjére, ütemére és a társadalom egészére gyakorolt hatására, új megközelítéseket is meg kell vizsgálnunk, és biztosítanunk kell, hogy szakpolitikáink megfeleljenek a célnak egy olyan időszakban, amelyet átfogó változás fémjelez – a zöld és digitális kettős átállással kezdődően az új munkavégzési formákon át egészen a világjárványok jelentette fenyegetésig.

Ez a tendencia jelentős hatást gyakorol az emberek mindennapi életére és társadalmainkra. Hatással van a gazdasági növekedésre, a költségvetési fenntarthatóságra, az egészségügyi ellátásra és a tartós ápolás-gondozásra, a jóllétre és a társadalmi kohézióra. A világjárvány idős emberekre gyakorolt aránytalan hatása – a kórházi kezelésre szorulók és az elhalálozottak tekintetében – továbbá rávilágított néhány olyan kihívásra, amelyet az idősödő népesség jelent az egészségügyi és szociális ellátás terén. Az idősödés azonban új lehetőségeket is teremt új munkahelyek teremtésére, a társadalmi méltányosság előmozdítására és a jólét növelésére, például az „ezüst” és az ápolási-gondozási ágazatban.

Az elmúlt öt évtizedben a születéskor várható élettartam körülbelül 10 évvel nőtt mind a férfiak, mind a nők esetében. Az uniós régiók demográfiai profiljait nézve számottevő eltéréseket találunk, nevezetesen a városi és a vidéki területek között, és egyes helyeken jelentős az öregedés, míg máshol nő a munkaképes korú népesség száma. Európa nem az egyetlen olyan kontinens, ahol a népesség idősödik, de a folyamat itt a legelőrehaladottabb. Ezt jól példázza, hogy Európában a medián életkor jelenleg 42,5 év, ami az afrikai érték több mint kétszerese. Ez a szakadék az elkövetkező évtizedekben is széles marad.

Az idősödés életünk minden aspektusát érinti, egész életünkön át. Miközben a jelenlegi világjárvány továbbra is kihívást jelent számunkra, és az életek és a megélhetés védelméért küzdünk, nem szabad szem elől tévesztenünk egy figyelemre méltó fejleményt: soha korábban nem élt ennyi európai polgár ilyen hosszú életet. E kiemelkedő eredmény mögött az EU szociális piacgazdasága áll.

A nők (20–64 éves korosztály) EU-ban mért foglalkoztatási rátája továbbra is 11,7 százalékponttal alacsonyabb a férfiak körében mértnél, és több nő dolgozik részmunkaidőben, annak ellenére, hogy a férfiakhoz képest több nő szerez egyetemi diplomát.

Az EU-ban egy évtizede csökken a munkaképes korú népesség száma, ami az előrejelzések szerint folytatódni fog. Mivel a teljes népességszám változatlan marad, nő a munkaerőhiány kockázata. Ez megnehezíti a termelés és a szolgáltatásnyújtás fenntartását, és végső soron hatással van jólétünkre és jóllétünkre. A munkaképes korú népesség száma csökkenésének ellensúlyozása érdekében az EU-nak és tagállamainak olyan szakpolitikákat kell előmozdítaniuk, amelyek több embert vonnak be a munkaerőpiacra, meghosszabbítják a munkával töltött életszakaszt, továbbá javítják a termelékenységet. A kevésbé fejlett régiókban – vagyis az uniós átlag 75%-a alatti egy főre jutó GDP-vel rendelkező régiókban – rejlő potenciált jobban ki lehetne használni a regionális felzárkózás támogatását célzó megfelelő beruházásokkal.

Az egész életen át tartó tanulás akkor a leghatékonyabb, ha az élet korai szakaszában kezdődik. Az első életévek döntő fontosságúak a kognitív és szociális készségek fejlesztése szempontjából. Bizonyított, hogy a minőségi koragyermekkori neveléshez és gondozáshoz való hozzáférés tartós hatással van az iskolában és azon túl elért eredményekre. Az iskolai oktatás és képzés javulása ellenére még mindig igen sok fiatal válik korai iskolaelhagyóvá, és sokan jelentős problémákkal küzdenek az olyan alapkészségek terén, mint az olvasás, a természettudományok és a matematika. Ugyanez igaz a felnőttekre is. Riasztó, hogy Európában minden ötödik fiatal nem rendelkezik alapvető digitális készségekkel. A hátrányos helyzetű diákok felülreprezentáltak az alulteljesítők között. A bizonyítékok alapján fennáll az alacsony képzettség csapdájának kockázata, mivel a több készséggel rendelkezők gyakrabban vesznek részt tanulási tevékenységekben, míg a gyengébb alapkészségekkel rendelkezők nem.

Az egész életen át tartó tanulás – az emberek tudásába, készségeibe és kompetenciáiba való, egész életen át tartó befektetés – az idősödés kihívásaira adandó válasz részét képezi. A tanulásba való folyamatos befektetésnek számos pozitív hatása van: a készségek elsajátítása és naprakésszé tétele elősegíti az emberek foglalkoztathatóságát, a sikeres foglalkozásváltást és a szakmai előmenetelt, hozzájárulva a munka világában maradáshoz és növelve a munkával való elégedettséget. A gyorsan változó világban szükség van az egész életen át tartó tanulásra, mert a karrierek és az oktatási lehetőségek gyors ütemben változnak. A folyamatos tanulás a demencia kialakulásának késleltetéséhez is hozzájárulhat, és megelőzheti a kognitív készségek időskorhoz kapcsolódó hanyatlását. Emellett lehetővé teszi az időseknek, hogy aktív szerepet játsszanak a társadalomban. Az állampolgári kompetenciák fejlesztése fontos az egész életen át tartó demokratikus részvételhez.

A digitális konnektivitás is segítheti a távoli területeket a minőségi oktatásba való bejutásban és a minőségi munkalehetőségekhez való hozzáférésben, ahogy azt a Covid19-válság is bizonyította. A válság rávilágított egyes szakmák esetében arra, hogy a távmunka lehetőséget nyújt az ingázás, valamint az abból adódó levegőszennyezés és időkiesés elkerülésére.

Az elmúlt évtizedekben a termelékenység növekedése valamennyi fejlett gazdaságban lelassult. Tekintettel a munkaképes korú népesség számának csökkenésére, a magasabb termelékenység kulcsfontosságú a fenntartható és inkluzív gazdasági növekedés és a magasabb életszínvonal megerősítéséhez az EU-ban. A zöld és digitális kettős átállás lehetőséget kínál a termelékenység növekedésének újraindítására azáltal, hogy elősegíti az új technológiák és üzleti modellek formájában megvalósuló innovációt. Az innováció hozzájárulhat az erőforrás-hatékonyság javításához is, miközben az alacsony munkaerőigényű technológiák enyhíthetik a munkaképes korú népesség számának csökkenésével járó kihívásokat.

Egyes ágazatokban, például a mezőgazdaságban, az idősek a nyugdíjkorhatár elérése után is dolgoznak, vagy saját elhatározásból, vagy az életkörülményeik, a potenciális átvevők hiánya vagy az alacsony nyugdíjellátás miatt. A fizikai – akár ergonómiai, akár az akadálymentességgel kapcsolatos – szempontok és a rugalmas munkakörülmények lehetővé tennék az idősebb munkavállalók számára, hogy – amennyiben úgy döntenek – elhalasszák nyugdíjazásukat. A jó munkakörülmények – ezen belül a munkahelyi egészségvédelem és biztonság – hozzájárulnak a dolgozók egészségének védelméhez minden életkorban, ezáltal elősegítik a jóllétet és csökkentik a korai nyugdíjba vonulás arányát. A digitális technológiák támogathatják a munkavállalókat, és az igényekhez jobban hozzáigazított munkakörnyezetet kínálhatnak IKT-alapú, személyre szabott rendszerekkel, viselhető eszközökkel és mobil egészségügyi alkalmazásokkal.

A legutóbbi növekedések ellenére az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája az EU-ban továbbra is alacsonyabb az átlagnál. 2019-ben az 55–64 éveseknek csupán 59,1 %-át foglalkoztatták, míg a 20–64 évesek körében ez az arány 73,1 % volt. 50 éves kor után nő a tartós munkanélküliség kockázata. Sok idősebb munkavállaló nehézségekkel szembesül a munkaerő-felvétel, a képzési lehetőségekhez való hozzáférés, a munkahelyváltás és az életkorhoz igazított feladatok terén. Az idősek munkaerő-piaci részvételének megkönnyítését jobban lehetne ösztönözni, többek között például a munkáltatóknak idős munkavállalók felvételéhez nyújtott adójellegű ösztönzők révén.

A munkaerőhiányt a fogyatékossággal élő személyek foglalkoztatásának növelése révén is kezelni lehet, ami észszerű alkalmazkodási intézkedéseket és akadálymentes munkakörnyezetet tesz szükségessé.

A legfrissebb adatok szerint a 18–64 év közötti nők 5,4 %-a (és a férfiak 2,2 %-a) csökkentette munkaidejét, vagy szakította meg karrierjét több mint egy hónapig beteg és/vagy fogyatékossággal elő idősebb hozzátartozók gondozása céljából. A minőségi gyermekgondozáshoz és a formális tartós ápolás-gondozáshoz való jobb hozzáférés, továbbá a nem hivatalos gondozók jobb támogatása nemcsak az idősek növekvő szükségleteinek kielégítését segítené elő, hanem több munkavállaló – különösen a nők – számára is lehetővé tenné a munkaerőpiacra való belépést és a munkaerőpiacon maradást.

3. Milyen innovatív szakpolitikai intézkedéseket kellene alaposabban mérlegelni annak érdekében, hogy javuljon a munkaerő-piaci részvétel, különösen az idősebb munkavállalók esetében? 4. Szükség van-e több olyan uniós szintű politikára és fellépésre, amelyek támogatják az idősebbek vállalkozásait? Milyen típusú támogatásra van szükség uniós szinten, és hogyan építhetünk a fiatal és az idősebb vállalkozók közötti mentorálás sikeres szociális innovációs példáira?

4. Új lehetőségek és kihívások a nyugdíjas korban

Az európai történelem során soha korábban ennyi ember nem élt ennyire hosszú és egészséges életet. Minden eddiginél több ember marad hosszabb ideig aktív, hosszabbítja meg szakmai pályafutását és vesz részt társadalmi tevékenységekben a nyugdíjba vonulás után. Az egészségesebb életmódnak és az orvostudomány fejlődésének (a betegség-megelőzés, -diagnózis és -kezelés javulásának) köszönhetően a nyugdíjasok többsége jó egészségi állapotban van, és megválaszthatják, hogyan töltik el az idejüket. Ezek az új realitások megváltoztatják az idősödéssel kapcsolatos felfogásunkat, rávilágítva arra a jelentős hozzájárulásra, melyet az idősek a társadalom és a gazdaság számára nyújtanak a generációk közötti tanulás és kohézió révén.

A nyugdíjas életszakasz ugyanakkor kihívások elé állítja az egyéneket, de az őket támogató szociális védelmi rendszereket is. A nyugdíjrendszerek megfelelőségének, megfizethetőségének és fenntarthatóságának biztosításához kritikusan értékelni kell, hogy a jelenlegi nyugdíjrendszerek mennyire alkalmasak a gyorsan idősödő népesség jelentette kihívások kezelésére.

4.1.Tevékenynek maradni

Az önkéntes tevékenységek előmozdíthatják a generációk közötti szolidaritást és együttműködést, értéket teremthetnek, továbbá mind a fiatalok, mind az idősek javát szolgálják a tudás, a tapasztalat és az önbecsülés tekintetében. Emellett az önkéntesség fontos gazdasági értékkel bír. Az adatok azt mutatják, hogy a 65–74 évesek mintegy egyötöde vesz részt formális önkéntes tevékenységben, míg a 75 év felettiek is aktívak maradnak, amennyiben egészségük ezt lehetővé teszi. A Covid19-világjárvány alatt a nyugdíjasok segítséget nyújtottak a közösségnek azáltal, hogy egészségügyi vagy ápoló személyzetként visszatértek a munkába, vagy önkéntes szolgáltatásokat nyújtottak mások mindennapi életének megkönnyítéséhez.

Sokan, főként az idősebb nők, nem fizetett ápolási-gondozási munkát végeznek, elsősorban a családjaikban (a szüleiket, a partnerüket, a gyermekeiket vagy az unokáikat támogatva), ezáltal segítik a munkaképes korú generációt a munka és a családi élet egyensúlyának megteremtésében.

A generációk közötti tanulás – beleértve a mentorálást vagy a tapasztalatcserét – lehetővé teszi a fiatalok és az idősek számára az ismeretek és a kompetenciák megosztását. A generációk közötti tanulás nagyrészt informálisan zajlik a közösségben, és könyvtári, múzeumi, kulturális, sport- vagy más egyesületi, vallási stb. tevékenységekben nyilvánul meg.

Az aktív mobilitás is támogatja a tevékeny időskort. A gyaloglás és a kerékpározás számos tagállamban népszerű, többek között a 65 év felettiek körében is. Az elektromos mobilitás új formái – elsősorban az elektromos kerékpárok – már most rugalmas megoldást jelentenek egyes idősek mobilitási igényeire, és lehetővé teszik számukra, hogy aktív közlekedési módot alkalmazzanak, miközben csökkentik a közlekedésből származó kibocsátásukat.

4.2.Időskori szegénység

Az emberek többsége esetében a nyugdíjba vonulás a jövedelem hirtelen csökkenésével, és néhányuk esetében pedig az időskori szegénység veszélyével jár. Az idősödő emberek egyre nagyobb pénzügyi kockázatokkal szembesülnek, például az egészségügyi ellátás és különösen a tartós ápolás-gondozás iránti igény miatt.

A legtöbb nyugdíjas számára a nyugdíjak jelentik a fő jövedelemforrást. Annak érdekében, hogy a várható élettartam növekedésére tekintettel megfelelőek maradjanak a nyugdíjak, az embereknek a jövőben hosszabb ideig kell dolgozniuk. Néhányuk esetében azonban nagyobb az időskori szegénység, például az energiaszegénység kockázata. Ez különösen azokra vonatkozik, akik alacsony jövedelemmel rendelkeznek, megszakították karrierjüket, vagy korlátozott védelmet nyújtó munkakörben vagy szakmában álltak, mint például az atipikus munkavállalók és az önfoglalkoztatók.

Ez a kockázat bizonyos csoportok esetében továbbra is nagyobb. A nők jellemzően kevesebbet keresnek, rövidebb, kevésbé lineáris karriert folytatnak, részmunkaidőben dolgoznak és több nem fizetett gondozási feladatot vállalnak. Az EU-ban a nők nyugdíja átlagosan 29,5 %-kal alacsonyabb a férfiak nyugdíjánál. 2019-ben a harmadik országokból érkező migránsok 37 %-a volt kitéve a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatának, szemben a mobil uniós polgárok körében mért 22 %-kal. A következő években esetükben megnőhet az időskori szegénység kockázata, mert az EU-ban rövidebb a szakmai pályafutásuk.

A fogyatékossággal élő idősek különböző problémákkal szembesülhetnek. A valamilyen tekintetben fogyatékossá váló munkaképes korú emberek gyakran részesülnek a munkaerőpiachoz kapcsolódó támogatásban a jövedelemkiesés és a többletkiadások kompenzálása céljából. Bár ez sok esetben nem elegendő, a nyugdíjba vonulás után fogyatékossá váló személyek gyakran nem jogosultak ezekre az ellátásokra.