A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a Lengyelország számára a Balti-tenger (25–32 alkörzet, közösségi vizek) tekintetében kiosztandó tőkehalkvótáknak a 2008 és 2011 közötti időszakra vonatkozó kiigazításáról szóló 338/2008/EK rendelet értelmében létrehozott lengyel nemzeti cselekvési terv végrehajtásáról /* COM/2012/0706 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK a Lengyelország számára a Balti-tenger (25–32 alkörzet, közösségi vizek) tekintetében kiosztandó tőkehalkvótáknak a 2008 és 2011 közötti időszakra vonatkozó kiigazításáról szóló 338/2008/EK rendelet értelmében létrehozott lengyel nemzeti cselekvési terv végrehajtásáról TARTALOMJEGYZÉK 1........... bevezetés....................................................................................................................... 3 2........... Az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv........................................................... 4 2.1........ A jogi keret megerősítése................................................................................................ 4 2.2........ Egyetlen hatóság létrehozása és működtetése................................................................... 4 2.3........ Az ellenőrzések megerősítése.......................................................................................... 4 2.4........ Az adminisztratív ellenőrzés megerősítése........................................................................ 5 3........... A balti-tengeri flotta szerkezetátalakítására vonatkozó nemzeti cselekvési terv.................. 5 3.1........ A lengyel halászflotta alakulása........................................................................................ 6 3.2........ A különleges tőkehal-halászati engedélyek számának csökkentése................................... 6 3.3........ A halászati tevékenységek végleges beszüntetése............................................................. 7 3.4........ Korszerűsítés (a nyílttengeri szegmensbe való átcsoportosítás)......................................... 7 3.5........ Az egyéni kvóták átadására szolgáló rendszer bevezetése................................................ 8 4........... Következtetések és ajánlások......................................................................................... 8 1. bevezetés A Lengyelország számára a Balti-tenger (25–32 alkörzet, közösségi vizek) tekintetében kiosztandó tőkehalkvótáknak a 2008 és 2011 közötti időszakra vonatkozó kiigazításáról szóló, 2008. április 14-i 338/2008/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság évente értékeli a halászati ellenőrzés és a flotta-szerkezetátalakítás tárgyában elfogadott lengyel nemzeti cselekvési tervek végrehajtását, és erről jelentést tesz a Tanácsnak. Ez az utolsó jelentés a hároméves időszakról. Az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv célkitűzése felülkerekedni a halászati tevékenységek ellenőrzése és a szabályok végrehajtása terén tapasztalt nehézségeken, illetve megszüntetni a jogellenes halászat és a balti-tengeri tőkehal-halászatra vonatkozó uniós jog megsértése hátterében álló okokat. A terv tartalmáról a lengyel hatóságok és a Bizottság szakemberei közösen egyeztek meg a 2008. március 18-án Varsóban tartott találkozón. A találkozóról készült kölcsönösen elfogadott jegyzőkönyvben szerepel az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv kivonata. A balti-tengeri flotta szerkezetátalakítására vonatkozó nemzeti cselekvési terv szintén 2008–2011-re vonatkozik, és célja az Európai Halászati Alapból társfinanszírozott operatív program keretében meghatározni a Lengyelországnak kiosztott tőkehalkvóták természetmegőrzési és gazdasági szempontból egyaránt fenntartható kiaknázásához szükséges intézkedéseket. A szerkezetátalakítási tervről a Bizottság és a lengyel hatóságok 2008. március 26-án egyeztek meg. A balti-tengeri flotta szerkezetátalakítására vonatkozó nemzeti tervet Lengyelország 2008 áprilisában fogadta el, 2009 januárjában pedig a halászati erőkifejtés kiigazítására vonatkozó terv született. Lengyelország a 338/2008/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében előírtaknak megfelelően elfogadta és végrehajtotta mindkét tervet. A megfelelő végrehajtási jelentéseket is eljutatta a Bizottsághoz. Az ezekben található információk, valamint a Bizottság ellenőrei által tett megállapítások szolgálnak az ebben a jelentésben közzétett értékelés alapjául. E jelentés két részre tagolódik: ellenőrzés, valamint flottaszerkezet-átalakítás. 2. Az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv Az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv kétéves időszakra szóló ütemtervet állapít meg a lengyel halászati ellenőrzési rendszer fokozatos megerősítésére. A cselekvési tervben szereplő egyetlen határidőtől eltekintve 2009 októberére Lengyelországnak valamennyi kérdést meg kellett oldania. Lengyelországnak hathavonta jelentést kellett tennie a Bizottság felé a terv egyes pontjai kapcsán elért eredményekről. 2.1. A jogi keret megerősítése 2008-ban Lengyelország beindította azokat a törvényhozási eljárásokat, amelyek a cselekvési tervben feltárt ellenőrzési és végrehajtási hiányosságok orvoslását célzó új nemzeti szabályozás megalkotásához szükségesek. A halászati termékek forgalmazásról szóló törvényt már elfogadták és az hatályba is lépett, de a halászatról szóló törvénytervezet még elfogadásra vár. 2012 január 1-je óta egy új miniszteri rendelet a halászati termékek előállításának, feldolgozásának és forgalmazásának minden szakasza vonatkozásában – a halfogástól és a halak begyűjtésétől egészen a kiskereskedelmi értékesítésig – szorosabbra fűzi a helyi és regionális tengerhalászati ellenőrök, illetve a mezőgazdasági és élelmiszer-ipari minőségellenőrök közötti együttműködést. Lengyelországban jelenleg folyik egy új halászati alaptörvény kidolgozása, amelynek összhangban kell állnia az 1224/2009/EK tanácsi rendelettel és a 404/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelettel. 2.2. Egyetlen hatóság létrehozása és működtetése A halászati tevékenységek nyomon követésének, ellenőrzésének és felügyeletének összehangolásával foglalkozó egyetlen hatóság 2008-ban jött létre, és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Minisztérium halászati ellenőrzéssel foglalkozó igazgatóhelyettesének kizárólagos hatáskörébe tartozik. 2011 vége óta átfogó kockázatértékelés alapján ez az egyetlen hatóság állapítja meg a vizsgálati referenciaértékeket és célértékeket. A vizsgálatok eredményeinek nyomon követésére 2011 eleje óta számítógépes rendszer áll rendelkezésre, de ez nincs összekapcsolva, sem rendszeresen összevetve a fogás-nyilvántartási adatbázissal. A Bizottság ellenőrei még mindig találtak eltéréseket a különböző regionális ellenőrző szervek gyakorlata és munkamódszerei között, és ezeket csak részben indokolják az egyes régiókban folytatott halászat különbségei. 2.3. Az ellenőrzések megerősítése Lengyelország fokozatosan haladt az ellenőrzési és végrehajtási nehézségek felszámolásával. Noha az egyetértési nyilatkozatban kitűzött határidőt nem tartották, és 2008-ban, illetve 2009-ben csak kismértékű javulás volt észlelhető, 2010-ben és 2011-ben már jelentős lépések történtek a legsürgetőbb problémák megoldására. · A kikötői és mobil ellenőrök is kaptak 2010-ben ütés- és vízálló laptopokat, amelyekkel hozzáférhetnek az internetes hajómegfigyelési (VMS) és előzetes értesítési rendszerekhez. 2011-ben már volt hozzáférésük az új fogás-nyilvántartási adatbázishoz és az elektronikus hajónaplókhoz is. · 2011 óta az ellenőrök SMS-ben kapják az előzetes értesítéseket. · 2011 októberében eltörölték a tőkehal-kirakodások ellenőrzésére vonatkozó 100%-os célértéket, és új, kockázatalapú ellenőrzési tervet vezettek be. A stratégiát a regionális ellenőrzőközpontokkal együttműködve a Minisztérium (egyetlen hatóság) dolgozza ki. A halászati megfigyelési központ átfogó kockázatelemzéseket készít, és adatokat szolgáltat az ellenőrzések tervezéséhez. · Az új kockázatalapú stratégiának köszönhetően át tudtak csoportosítani ellenőrzési erőforrásokat a tőkehal-kirakodásoktól eltérő területekre. Így gyakoribbá válhatott más fajok, pl. a lazac halászatának, illetve más, pl. a kirakodást követő tevékenységeknek az ellenőrzése. Meg kell jegyezni, hogy noha az ellenőrök műszaki felszerelései nagyon jók, 2012 elején még csak korlátozott mértékben vették ezeket igénybe. A különböző regionális ellenőrzőközpontok szakemberei nem állnak egymással kapcsolatban, és nem létezik rendszer a legjobb gyakorlati módszerek cseréjére. Első lépésként havi találkozókat szerveztek a regionális ellenőrzéseket végző tisztviselőknek. 2.4. Az adminisztratív ellenőrzés megerősítése Az ellenőrzésre vonatkozó nemzeti cselekvési terv végrehajtásának első éveiben jelentős javulás nem volt észlelhető, Lengyelország nem tartotta be a határidőket. 2010-ben és 2011-ben azonban a legtöbb problémás kérdést megoldották. · Új ellenőrzési adatbázis jött létre (OSIRIS), amelyben minden lengyel hajó tekintetében nyilvántarthatók az elvégzett ellenőrzések és a hajók által elkövetett jogsértések. Ez az adatbázis részletesen lekérdezhető: megtekinthetők az egyes hajók, kikötők vagy fajok kapcsán végzett ellenőrzések és a múltbeli jogsértések; az idegen hajók jogsértéseit pedig jelentik a lobogó szerinti államnak. Az adatbázis hiányossága, hogy a jogsértések nyomán kezdeményezett büntetőeljárások nem kereshetők. · A halászati megfigyelési központ kockázatértékelő munkacsoportja a múltbeli adatok alapján listát készít az ellenőrök részére a nagy kockázatot jelentő hajókról. A rendszer azonban nem alkalmas a valós idejű nyomon követésre és az ellenőrzési célpontok ez alapján való meghatározására. · Elfogadásra került a halászati termékek forgalmazásról szóló törvény, amely a veszélyeztetettebb fajok kapcsán szigorúbb ellenőrzést irányoz elő. Sajnálatos azonban, hogy a halászati termékek forgalmazásról szóló törvény megsértése esetén alkalmazandó szankciókat megállapító nemzeti jogi eszközt még nem fogadták el. Így nehéz megítélni, hogy a törvény végrehajtása mennyire hatékony. · Mindenesetre az az új kitétel, hogy a jogsértéseket elkövető hajók az év végén nem részesülhetnek kiegészítő kvótában, megfelelő visszatartó erőnek bizonyult. 3. A balti-tengeri flotta szerkezetátalakítására vonatkozó nemzeti cselekvési terv A balti-tengeri flotta szerkezetátalakítására vonatkozó nemzeti cselekvési tervet Lengyelország 2008 áprilisában fogadta el, és az a következő jelentősebb intézkedésekre terjed ki: · a tőkehalra halászó flotta csökkentése, · a halászati kapacitás hozzáigazítása az állományok méretéhez, · nemzeti kvóták kiosztása, · a halászhajók korszerűsítése (átcsoportosítás a nyílt tengeri flottához), · támogatás nyújtása a halászati tevékenység ideiglenes megszüntetése esetén. A nemzeti cselekvési terv folyományaként és az Európai Bizottsággal folytatott tárgyalások nyomán Lengyelország 2009 januárjában az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK tanácsi rendelet 22. cikkével összhangban elfogadta a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervet. E terv tartalma a 338/2008/EK rendelet 3. cikke szerinti nemzeti szerkezetátalakítási cselekvési tervnek minősül a végrehajtás időszakára. 3.1. A lengyel halászflotta alakulása A közösségi halászflotta-nyilvántartás szerint Lengyelország balti-tengeri halászflottájának kapacitása jelentősen csökkent 2008. április 1. és 2011. december 31. között. A legjelentősebb csökkenés a 24 és 40 méter közötti teljes hosszal rendelkező hajók szegmensében volt tapasztalható, ami egy sokoldalú, tőkehalhalászattal is foglalkozó flottaszegmens. 1. táblázat: a lengyel halászflotta alakulása 2008. április 1. és 2011. december 31. között Hajók száma* Kapacitás kW-ban Kapacitás BT-ban Teljes hossz szerint 2008.4.1. 2011.12.31. Különbség (db) 2008.4.1. 2011.12.31. Különbség (kW) 2008.4.1. 2011.12.31. Különbség (BT) < 8 m 258 246 -12 5983,39 5552,87 -430,52 592,18 568,64 -23,54 8 és 12 m között 337 345 8 18957,7 18336,69 -621,01 2286,54 2441,23 154,69 12 és 24 m között 185 150 -35 30391,4 25552,13 -4839,27 6929,15 5870,9 -1058,25 24 és 40 m között 80 45 -35 30921,3 17493,2 -13428,1 11327 6615 -4712 Összesen 860 786 -74 86253,79 66934,89 -19318,9 21134,87 15495,77 -5639,1 * A 40 méternél hosszabb hajók a távolsági flottához tartozó hajóknak minősülnek, ezért nem szerepelnek ebben a táblázatban. A fenti adatok figyelembe veszik a flottát elhagyó és a flottába belépő hajókat, akár állami támogatással, akár anélkül történik a mozgás. Minden balti-tengeri flottaszegmensre kiterjednek, így azokra a hajókra is, amelyek közvetlenül nem vesznek részt tőkehalhalászatban. 3.2. A különleges tőkehal-halászati engedélyek számának csökkentése A megcsappant tőkehal-kvóta kezelésére 2009 és 2011 között új rendszer alapján osztották ki a kvótákat az egyes hajók részére. Az új rendszer a nemzeti kvóta alapján egyéni gazdaságossági halászkvótákat osztott ki a tőkehal-halászati flotta egyes szegmenseinek. Az egyéni gazdaságossági halászkvótákat úgy állapították meg, hogy a különleges halászati engedéllyel rendelkező hajók ne tudjanak túl nagy nyereséget termelni, de a fennmaradásukhoz szükséges haszon biztosított legyen. E rendszer keretében jelentősen csökkent a különleges tőkehal-halászati engedéllyel rendelkező hajók száma: a három évben a korábbi szint (2008-ban 456 hajó) harmadára esett vissza (évente 147 és 158 hajó között). A különleges tőkehal-halászati engedéllyel rendelkező hajók számának átmeneti csökkentésével a korábbi túlhalászás miatti 2008–2011-es kvótacsökkentéseknek kívántak megfelelni. A fenti rendszertől azt várták, hogy 2012-re legfeljebb 233-ra csökken a különleges tőkehal-halászati engedéllyel rendelkező hajók száma. Azonban 2012-ben a tőkehalkvótára vonatkozó csökkentések lejártakor Lengyelországban 443 hajó rendelkezett különleges tőkehal-halászati engedéllyel, ami csaknem megfelel a 2008-as szintnek. Vagyis Lengyelország nem akadályozta meg a flotta nagy részének visszatérését a tőkehalhalászathoz. Ráadásul az egyes hajók éves kvótái a visszafizetési rendszerrel érintett korábbi évekhez képest jelentősen csökkentek, így kérdéses a tőkehal halászatára szakosodott flottaszegmens gazdasági életképessége. 1. táblázat: Különleges tőkehal-halászati engedélyek és tőkehalkvóták Lengyelországban 2008 és 2012 között || 2008 || 2009–2011 || 2012 Különleges tőkehal-halászati engedéllyel rendelkező hajók || 456 || 147-158 || 433 Balti-tengeri tőkehal-kvóta (tonnában) || 12146 || 11866-15440 || 21871 Átlagos kvóta hajónként (tonnában) || 26,64 || 80,70 – 97,80 || 50,51 3.3. A halászati tevékenységek végleges beszüntetése Lengyelország azt tűzte ki célul, hogy tőkehalra halászó flottájának kapacitását hozzávetőleg 50%-kal csökkentse. Ezt a tőkehalra halászó hajók leszerelésével, a vegyeshalászati flottaszegmens egy részének a nyílt tengeri flottához való átsorolásával, valamint az egyedi kvóták átadására szolgáló rendszer révén kell elérni. A leszerelési cél 6000 BT és 20 000 kW 2011 végéig. A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján a halászflotta-nyilvántartásból leszerelés következtében összesen 69 hajó, vagyis 4 961,29 BT és 14 524,58 kW kapacitás került eddig törlésre. Ebbe beletartoznak a tőkehaltól eltérő fajokra halászó hajók is, amelyek mindazonáltal foghatnak tőkehalat. A leszerelési program a 2011 végéig aláírt szerződések értelmében 2012-ben is folytatódik. 3.4. Korszerűsítés (a nyílttengeri szegmensbe való átcsoportosítás) Lengyelország úgy tervezte, hogy 2009 és 2011 között a legnagyobb halászhajók közül 51-et korszerűsítenek (ez 7 832 BT és 21 714 kW összkapacitást érint), és e hajókat átállítják a célzott tőkehal-halászatról a célzott spratt- és heringhalászatra. Azonban többek között a köztámogatás hiánya, valamint az ágazat nehéz anyagi helyzete miatt a hajótulajdonosok nem mutattak érdeklődést a korszerűsítés vagy a nyílt tengeri halászatra való átállás lehetősége iránt. Ennek ellenére számos nyílt tengeri hajót leszereltek 2009 és 2011 között, de a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervben szereplő, a korszerűsítésre és a tőkehalhalászati kapacitás csökkentésére vonatkozó célok és szintek elérése nem valósult meg. 3.5. Az egyéni kvóták átadására szolgáló rendszer bevezetése A tervek szerint 2012-től az egyéni kvóták átadására lehetőséget biztosító rendszer került volna bevezetésre a tőkehalhalászat irányítása érdekében Úgy gondolták, ez hatékony volna a halászatflotta kapacitásának csökkentése és a halászati lehetőségekhez való hozzáigazítása szempontjából is. Annak ellenére, hogy a lengyel hatóságok széleskörű politikai megbeszéléseket és ágazati konzultációkat folytattak, a terv az érdekeltek részéről oly mértékű ellenállásba ütközött, hogy lehetetlen volt megvalósítani. 4. Következtetések és ajánlások Az elmúlt években a balti-tengeri tőkehalállomány érezhetően megerősödött, és az érintett tagállamok számára kiosztott kvóták ennek megfelelően nőttek. A korábban túlhalászott mennyiséget Lengyelország teljes mértékben visszatérítette egy négy évre kiterjedő kvótacsökkentési rendszer keretében. Az ellenőrzéssel kapcsolatos nemzeti cselekvési terv előírásainak nagy részét teljesítették 2011 végére. 2008 és 2011 között a nemzeti nyomonkövetési és ellenőrzési rendszer fejlődött, a fogások és az erőkifejtések jelentésére szolgáló rendszerek megbízhatósága javult. A rendszer ma már biztosítja a kölcsönösen elfogadott jegyzőkönyvben előrevetített ellenőrzési és vizsgálati hatékonyságot. Vannak még kisebb jelentőségű megoldandó kérdések, és a nemzeti hatóságoknak munkálkodniuk kell még azon, hogy kihasználják az új nyomonkövetési és megfigyelési rendszerben rejlő lehetőségeket. Rendkívül fontos tehát folytatni a rendszer finomhangolását. Elengedhetetlen, hogy Lengyelország elfogadja a szükséges intézkedéseket, különös tekintettel az új halászati alaptörvényre. A Bizottság ugyanúgy nyomon fogja követni a helyzetet, mint más tagállamok esetében, és szükség esetén lépéseket tesz az előírt intézkedések végrehajtásában tapasztalt hiányosságok megszüntetésére. A Bizottság tudomásul veszi, hogy az egyes hajók végleges leszerelésre és más hajók tőkehalhalászatának ideiglenes beszüntetésére vonatkozó tervek nem tették lehetővé Lengyelország számára a flottakapacitás 50%-os csökkentését. Az EU egészében az a tapasztalat, hogy az ilyen tervek hatékonysága a jelentős költségvonzat ellenére is csekély. Mindezek ismeretében, és figyelemmel a balti-tengeri halállományok és halászflották helyzeteinek állandó változásaira, Lengyelországnak folytatnia kell flottája teljesítményének rendszeres értékelését abból a szempontból, hogy a halászati kapacitás egyensúlyban áll-e a rendelkezésre álló erőforrásokkal. Amennyiben egy bizonyos faj halászata vagy egy flottaszegmens kapcsán az egyensúly borulni látszik, meg kell tenni a megfelelő intézkedéseket. Ki kell használni az állami forrásokat a fenntarthatóbb, szelektívebb és kisebb környezeti hatással járó halászatra való áttérés érdekében.