[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 1.8.2008

COM(2008) 501 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Második jelentés a hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló, 2002. november 25-i 2150/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében és 5. cikkének (1) bekezdésében említett kísérleti tanulmányok eredményeiről

(előterjesztő: a Bizottság)

1. BEVEZETÉS

A hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló, 2150/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[1] (hulladékstatisztikai rendelet) 2002. december 29-én lépett hatályba. A rendelet keretrendszert állapít meg a hulladék keletkezésére, hasznosítására, és ártalmatlanítására vonatkozó közösségi statisztikák elkészítésére.

A rendelet a hulladékra vonatkozó statisztikák előállításának összetettségét és nehézségét alaposan figyelembe véve készült el. A Tanáccsal és az Európai Parlamenttel együttműködve, a rendelet kidolgozása során megállapodás történt, miszerint számos kísérleti tanulmányra van szükség a hulladékra vonatkozó statisztikák új területeivel kapcsolatos néhány alapvető kérdés tisztázásához. Ezek a területek a mezőgazdaságban, vadászatban, erdészetben és halászatban” keletkezett hulladékokkal kapcsolatos statisztikák (4. cikk (3) bekezdés), valamint a hulladékbehozatallal és -kivitellel kapcsolatos statisztikák (5. cikk (1) bekezdés), melyekre vonatkozóan a hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[2] (hulladékszállítási rendelet) nem szerepel összegyűjtött adat.

A hulladékstatisztikai rendelet 8. cikkének (3) bekezdése kiköti, hogy „ a Bizottság e rendelet hatálybalépésétől számított két éven belül jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a 4. cikk (3) bekezdésében és az 5. cikk (1) bekezdésében meghatározott kísérleti tanulmányok állásáról.”

Egy ilyen, a Tanácsot és az Európai Parlamentet a kísérleti tanulmányok állásáról tájékoztató jelentés[3] 2005 elején készült el. Ebben a szakaszban a kísérleti tanulmányokra vonatkozó program még nem fejeződött be. A humán erőforrás terén – mind közösségi, mind pedig tagállami szinten – tapasztalható korlátok következtében több időre volt szükség a kísérleti tanulmányok megfelelő elvégzéséhez. Ezért a 2005-ös tájékoztató jelentés kizárólag előzetes eredményeket tartalmazott, és bejelentett egy újabb ajánlattételi felhívást, valamint egy, a tanulmányok eredményeire épülő végleges jelentést, amely további végrehajtási intézkedésekre vonatkozó javaslatokat fog tartalmazni.

2. A KÍSÉRLETI TANULMÁNYOKRA VONATKOZÓ PROGRAM

A Bizottság összeállított egy, a tagállamokban és tagjelölt országokban végrehajtandó, a kísérleti tanulmányokra vonatkozó programot. A tanulmányok végrehajtását segítendő az államok pénzügyi támogatásban részesültek. Annak ellenére, hogy a program elindítása késett és nehézségekbe ütközött, a Bizottság megítélése szerint hosszú távon pozitív hatásai lesznek a Bizottságra és minden tagállamra nézve.

A Bizottság három korlátozott ajánlattételi felhívást küldött ki hivatalos levél útján, az elsőt 2003 májusában, a másodikat 2003 októberében, a harmadikat pedig 2005 májusában; a felhívás címzettjei az Európai Statisztikai Rendszer (ESS), a csatlakozni kívánó országok nemzeti statisztikai intézetei és az Európai Gazdasági Térség (EGT) voltak. 2007 közepéig valamennyi kísérleti tanulmány befejeződött; a végleges jelentések elérhetők az alábbi weboldalon:

http://circa.europa.eu/Public/irc/dsis/pip/library?l=/wastesstatisticssregulat/pilotsstudies

2.1. A kísérleti tanulmányok keretrendszere

2.1.1. A hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikák

A hulladékstatisztikai rendelet 1. cikkének (3) bekezdése meghatározza azokat a területeket, amelyekre a hulladékstatisztika kiterjed, beleértve az alábbiakat is: „c) az 5. cikk szerinti kísérleti tanulmányokat követően: a hulladék export és -import azon része, amelyről az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelet[4] alapján nincs adatgyűjtés, a III. melléklet szerint…”.

A hulladékstatisztikai rendelet 5. cikkének (1) bekezdése kiköti, hogy: “…a Bizottság összeállít egy, a tagállamok által végrehajtandó, a hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó kísérleti tanulmányokra vonatkozó programot…”. A kísérleti tanulmányok következtetései alapján a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a hulladék kivitelére és behozatalára vonatkozó statisztikák összeállításának lehetőségeiről.

A hulladék behozataláról és kiviteléről szóló kísérleti tanulmányok által megválaszolandó egyik legfontosabb kérdés a statisztikákban megjelenő adatok részletességének mértéke. Ez egy második kérdést is felvet, nevezetesen azt, hogy hogyan lehet adatokat gyűjteni a nem veszélyes hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozóan. Jóllehet a hulladékok úgynevezett „zöld” jegyzékét a hulladékszállítási rendelet magában foglalja, az e rendeletben említett jelentéstételi kötelezettség nem vonatkozik rá.

A hulladék behozataláról és kiviteléről szóló kísérleti tanulmányokban összesen 11 ország vett részt, köztük három „új” tagország. A kísérleti tanulmányokat kivitelező intézmények legtöbbje nemzeti statisztikai hivatal (NSH) volt, ám környezetvédelmi intézmények (környezetvédelmi minisztériumok vagy nemzeti környezetvédelmi hivatalok) is részt vettek a programban.

2.1.2. A mezőgazdaságban, vadászatban, erdészetben és halászatban keletkezett hulladékokra vonatkozó statisztikák

A legtöbb országban nem létezett semmiféle módszertan a mezőgazdasági, a vadászati, az erdészeti (NACE A) és a halászati (NACE B) ágazatnál keletkező hulladékokra vonatkozó statisztikákra. A hulladékstatisztikai rendelet 4. cikkének (3) bekezdése az említett gazdasági tevékenységeknél képződő hulladékra vonatkozóan egy olyan kísérleti tanulmányokat célzó program kidolgozását írja elő, melynek egy rendszeres adatgyűjtési módszer kidolgozására irányul.

Az e területen jelentkező nehézségek abból fakadnak, hogy nem világos, hogy a sok maradványanyag közül melyekre vonatkozik a jelentéstételi kötelezettség, és melyekre nem. A végrehajtási fázis során ezért egyértelmű döntésekre és megállapodásokra lesz szükség e hulladékok azonosítását illetően.

További nehézség, hogy az e gazdasági ágazatokon belül a statisztikai populáció igen nagy és sok olyan kis gazdaságból tevődik össze, amelyeknek gyakran nincs megfelelő szakismerete, és nem vezetnek minden esetben hulladéknyilvántartást. Jól kidolgozott és jól szervezett adatgyűjtési rendszerekre van tehát szükség e sajátos gazdasági szerkezet figyelembevétele céljából.

2003 végén, 2004 elején, valamint 2005 végén 20 projekt keretében kezdték el vizsgálni a hulladékgazdálkodási gyakorlatokat és az azoknak megfelelő adatgyűjtési lehetőségeket. A projektekben többségében a „régi” tagállamok vettek részt, mindamellett 8 tanulmányt „új” tagállamok végeztek el. A kísérleti tanulmányokban résztvevő intézmények nemzeti statisztikai intézetek és környezetvédelmi intézmények (környezetvédelmi minisztérium vagy környezetvédelmi hivatal) voltak.

2.2. Eredmények

E jelentés céljának megfelelően a kísérleti tanulmányok kiértékelése a rendszeres statisztikák összegyűjtésére vonatkozó, további szükséges intézkedések tükrében zajlott, figyelembe véve a Bizottság azon feladatát, hogy az említett intézkedésekhez kidolgozza a megfelelő jogi keretet.

2.2.1. A hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikák

Tárgyszerűség

A hulladékstatisztikai rendelet értelmében szükség van közösségi szintű rendszeres statisztikákra a hulladékpolitika végrehajtásának felügyelete céljából, különösen a lehető legszélesebb körű hulladékhasznosításra és a hulladékok biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó elveknek való megfelelést illetően. Ez azt jelenti, hogy közösségi szinten össze kellene kapcsolni a keletkezett, a hasznosított és az ártalmatlanított hulladék mennyiségére vonatkozó adatokat.

A rendelet jelenlegi szerkezete nem teszi lehetővé a hulladékok nyomon követését a hulladék keletkezésétől a hulladékhasznosítási- és ártalmatlanítási műveletekig. Ezekhez az információkhoz kizárólag akkor lehet hozzáférni, ha a hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozó adatokat is összegyűjtik. Azok a tagállamok, amelyek nem rendelkeznek megfelelő kapacitással bizonyos hulladékfajták újrahasznosítására, kizárólag akkor lesznek képesek ellenőrizni, hogy az e hulladékfajtákba tartozó, országuk területén keletkezett hulladékot milyen mértékben hasznosították újra, ha tudják, hogy az említett hulladékokból mennyit exportálnak újrahasznosítás céljából. Azok a tagállamok, amelyek bizonyos hulladékfajtákból nagyobb mennyiséget importálnak, nem lennének többé képesek a saját országuk területén keletkezett hulladékokra vonatkozó hulladékgazdálkodás fejlődésének nyomon követésére, ha nem ismerik az importált hulladékok mennyiségére vonatkozó adatokat.

A kísérleti tanulmányokban hangsúlyt kapott, hogy szükség van az olyan hulladékbehozatali és -kiviteli statisztikákra, amelyekre nem vonatkozik egyéb jelentéstételi kötelezettség. Ezért a tanulmányok központi kérdése e statisztikák összeállításának mikéntje volt.

Eredmények

Az országok többsége úgy vélte, hogy a külkereskedelmi statisztikák tekinthetők a legalkalmasabb forrásnak a hulladékok kivitelére és behozatalára vonatkozó statisztikák elkészítéséhez. A közös paramétereken alapuló, rendelkezésre álló statisztikák, valamint egy – valamennyi tagállam által alkalmazott – harmonizált nómenklatúra használatával járó általános előny mindazonáltal csökken azáltal, hogy a tagállamok pénzbeli értékben kifejezve különböző határértékeket vesznek alapul a vállalkozásokra háruló igazgatási terhek csökkentése érdekében. Ez azt jelenti, hogy az adatok nem teljesen összehasonlíthatóak, és ez oda vezethet, hogy a kereskedelem tárgyát képező hulladék mennyiségét alábecsülik.

Ezenkívül a külkereskedelmi statisztikák és a hulladékstatisztika vonatkozó nómenklatúrái (a Kombinált Nómenklatúra – KN és az Európai Hulladékkatalógus – EHK-Stat) nem hasonlíthatók össze valamennyi hulladékáram tekintetében. Miután a Kombinált Nómenklatúra áruorientált osztályozási rendszer, nem teszi lehetővé a hulladék fogalmának egységes meghatározását. A „hulladék” és a „hulladékanyag” fogalmát néhány kód határozza meg. E kódok némelyike egyértelműen különbséget tesz a hulladék és a termékek között, más kódok azonban egyéb termékekkel kombinálják a hulladékot és a hulladékanyagot. Bizonyos KN-kódok esetében például ugyanazon kód alá egyaránt tartoznak hulladékok és termékek. A rendelkezésre álló külkereskedelmi statisztikai adatok értékelése során megállapítást nyert továbbá, hogy 104 hulladékra vonatkozó kódból 84-ra titoktartási szabályok vonatkoznak.

A hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikai adatokat kizárólag olyan hulladékok esetén kell összegyűjteni, amelyek nem tartoznak a hulladékszállításról szóló 1013/2006/EK rendelet hatálya alá. A külkereskedelmi statisztikák alkalmazásának szempontjából ez további módszertani problémát eredményez, mivel egyes kódok alá olyan hulladékok kerültek besorolásra, amelyekre – részben vagy egészben – a hulladékszállítási rendeletben előírt jelentéstételi kötelezettség vonatkozik.

Az alábbi táblázat áttekintést nyújt arról, hogy mennyire alkalmasak a külkereskedelmi statisztikák a hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikák elkészítésére.

1. Táblázat: Áttekintés a hulladékstatisztikai kategóriáknak a külkereskedelmi statisztikák (a továbbiakban: FTS – Foreign Trade Statistics) és a hulladékszállítási rendelet (a továbbiakban: WSR – Waste Shipment Regulation) általi lefedettségéről

EHK-Stat | KN-kódok száma | Megjegyzések |

Kód | Megnevezés | Veszélyes/nem veszélyes hulladék |

1.1 | Használt oldószerek | veszélyes | 2 | WSR által lefedve |

1.2 | Savas, lúgos vagy sós hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 1 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

1.3 | Használt olajok | veszélyes | 1 | WSR által lefedve |

1.4 | Használt vegyi katalizátorok | nem veszélyes/veszélyes | - | WSR által lefedve (veszélyes) |

2 | Vegyi feldolgozási hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 5 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

3.1 | Vegyi üledékek és maradékok | nem veszélyes/veszélyes | 4 | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

3.2 | Ipari folyékony hulladékok iszapja | nem veszélyes/veszélyes | 1 | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

05 | Egészségügyi és biológiai hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 1 | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

06 | Fémhulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 51 | FTS által megfelelő mértékben lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

7.1 | Üveghulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 3 | FTS által megfelelő mértékben lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

7.2 | Papír- és kartonpapír-hulladékok | nem veszélyes | 6 | FTS által megfelelő mértékben lefedve |

7.3 | Gumihulladékok | nem veszélyes | 5 | A legtöbb KN-kód hulladékokat és termékeket is magában foglal. |

7.4 | Műanyaghulladékok | nem veszélyes | 9 | FTS által megfelelő mértékben lefedve |

7.5 | Fahulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 3 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) Részben a WSR által lefedve (veszélyes) |

7.6 | Textilhulladékok | nem veszélyes | 24 | FTS által megfelelő mértékben lefedve |

7.7 | PCB-t tartalmazó hulladékok | veszélyes | 1 | WSR által lefedve |

8 | Kiselejtezett berendezések | nem veszélyes/veszélyes | 2 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

8.1 | Kiselejtezett járművek | nem veszélyes/veszélyes | 1 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

8.41 | Szárazelem- és akkumulátorhulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 5 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

09 | Állati és növényi hulladékok (kivéve a 9.11 és a 9.3 kód alá tartozókat) | nem veszélyes | 46 | A legtöbb KN-kód hulladékokat és termékeket is magában foglal. |

9.11 | Élelmiszer-feldolgozás és élelmiszer-ipari termékek állati hulladékai | nem veszélyes | 28 | A legtöbb KN-kód hulladékokat és termékeket is magában foglal. |

9.3 | Állati ürülék, vizelet és trágya | nem veszélyes | 1 | WSR által lefedve |

10.1 | Háztartási és hasonló jellegű hulladékok | nem veszélyes | 1 | WSR által lefedve |

10.2 | Vegyes és el nem különülő anyagok | nem veszélyes/veszélyes | - | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

10.3 | Válogatás utáni maradékok | nem veszélyes/veszélyes | - | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

11 | Közönséges iszapok | nem veszélyes | 1 | WSR által lefedve |

11.3 | Kotrási iszapok | nem veszélyes | - | WSR által lefedve |

12 (kivéve 12.4, 12.6) | Ásványi hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 4 | Részben az FTS által lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

12.4 | Égetési hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | 10 | FTS által megfelelően lefedve (nem veszélyes) WSR által lefedve (veszélyes) |

12.6 | Szennyezett talajok és szennyezett kotrási iszapok | veszélyes | - | WSR által lefedve |

13 | Megszilárdított, stabilizált vagy üvegesített hulladékok | nem veszélyes/veszélyes | - | WSR által lefedve (nem veszélyes és veszélyes) |

Egyes hulladékfajták esetében – beleértve az olyan, rendszerint újrahasznosítható hulladékokat, mint a fém, az üveg, a papír és a műanyag – a külkereskedelmi statisztikák megfelelő lefedettséget biztosítanak. Más hulladékáramok esetében – különös tekintettel a gumihulladékokra, a fahulladékokra, a kiselejtezett berendezésekre és járművekre, a szárazelem- és akkumulátorhulladékokra, valamint az ásványi hulladékokra – a lefedettség mértéke javítható új, a termékeket és a hulladékokat egymástól egyértelműen elkülönítő kódok bevezetésével.

A hulladékszállítási rendelet által lefedett hulladékok tekintetében a legtöbb ország végleges jelentésében megállapította, hogy a Bázeli Egyezmény értelmében az Európai Bizottsághoz eljuttatott, a jelentéstételi kötelezettség alá eső hulladékokra vonatkozó statisztikák megfelelnek a hulladékstatisztikai rendeletben előírt kritériumoknak. Az adatoknak a hulladékstatisztikai rendeletben előírt adatformátumba történő átalakítása további munkát igényel.

Következtetés

A kísérleti tanulmányok eredményei alapján a hulladékok behozatalának és kivitelének bejelentésére a Bizottság az alábbi ajánlást dolgozta ki:

2. Táblázat: Behozatali és kiviteli adatok felvétele a jelentési formanyomtatványba a hulladékstatisztikai rendelet I. mellékletével összhangban

Hulladékfajta | NACE | Összes keletkezett hulladék | Ebből: hulladékkivitel | Hulladékbehozatal |

|1 |2 |_..._ |19 |20 | | |EU-n belül |EU-n kívül |EU-n belül |EU-n kívül | |1 | | | | | | | | | | | | |_..._ | | | | | | | | | | | | |15 Fém | | | | | | | | | | | | |17 Üveg | | | | | | | | | | | | |19 Papír | | | | | | | | | | | | |21 Műanyag | | | | | | | | | | | | |_....._ | | | | | | | | | | | | |47 | | | | | | | | | | | | |48 | | | | | | | | | | | | |Összesen |Veszélyes | | | | | | | | | | | | | |Nem veszélyes | | | | | | | | | | | | |

A keletkezett hulladékok mátrixa további négy oszloppal egészül majd ki a hulladékbehozatal és -kivitel mennyiségére vonatkozóan. A hulladékok behozatalára és kivitelétre vonatkozó adatokat nem kell NACE gazdasági tevékenységek és hulladékkezelési műveletek szerinti lebontásban megadni: az adatok lebontása csupán hulladékkategóriák, valamint az EU-n belüli és az EU-n kívüli kereskedelemre vonatkozó adatok szerint történik. A veszélyes hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozó tájékoztatás a hulladékszállítási rendelet alapján történik.

A tagállamok jelentéstételi kötelezettségével együtt járó terhek enyhítése érdekében, bizonyos korlátozások és megkötések ellenére is a külkereskedelmi statisztikák – mint a hulladékok behozatalára is kivitelére vonatkozó statisztikák összeállítása tekintetében legalkalmasabb források – alkalmazása javasolt. Mindamellett szükség van a külkereskedelmi statisztikák használatának mind közösségi, mind pedig tagállami szintű intézkedésekkel történő javítására is:

- közösségi szinten: korlátozott számú új kód bevezetésére van szükség a Kombinált Nómenklatúrába annak érdekében, hogy egyértelműbbé váljon a hulladékok és termékek közötti megkülönböztetés, valamint hogy a külkereskedelmi statisztikák alkalmazása a hulladékstatisztikákra is kiterjedjen;

- tagállami szinten: fel kell becsülni, milyen hatással lehet a titoktartási kötelezettség, valamint a nemzeti szintű jelentéstételi küszöbök használata a hulladékbehozatalra és -kivitelre vonatkozó külkereskedelmi statisztikákra.

A külkereskedelmi statisztikák alkalmazásának egyszerűsítésére és összehangolására való törekvésében a Bizottság azt javasolja, hogy bocsássák a tagállamok rendelkezésére az Eurostat által kezelt COMTEXT külkereskedelmi statisztikai adatbázisban szereplő vonatkozó, országspecifikus adatok kivonatait. A tagállamok ezt követően vagy jóváhagyják, vagy felülvizsgálják ezeket az adatokat. A hulladékstatisztikai rendelet 3. cikkének (1) bekezdése értelmében ugyanakkor a tagállamok szabadon alkalmazhatják saját módszereiket a hulladékstatisztikai adatok összeállításánál; nem írható elő egy bizonyos adatgyűjtési módszer használata.

2.2.2. A mezőgazdaságban, vadászatban, erdészetben és halászatban keletkezett hulladékokra vonatkozó statisztikák

Miután a mezőgazdaságban, vadászatban, erdészetben és halászatban keletkezett hulladékokra vonatkozó statisztikák összegyűjtésére a legtöbb tagállamban nem kerül rendszeresen sor, így e tekintetben a kísérleti tanulmányokra kiemelt figyelem irányul.

Az e gazdasági tevékenységekből származó hulladékokra vonatkozó rendszeres statisztikák tekintetében a legfontosabb kérdés az, hogy mely anyagokra vonatkozik a hulladékstatisztikai rendeletben előírt jelentéstételi kötelezettség, és − mivel azokat keletkezésük helyén újrahasznosítják − melyekre nem. E tekintetben a legnagyobb mennyiségű hulladékáramot a bioorganikus hulladék, köztük pedig elsősorban a trágya alkotja. A fakitermelésből, a vadászatból és a halászatból visszamaradt anyagok is jelentős mennyiséget tesznek ki; ezek rendszerint az erdőkben maradnak, illetve visszadobják őket a tengerbe. A kísérleti tanulmányokban megfogalmazott általános ajánlás az volt, hogy azokat a bioorganikus hulladékokat, amelyek a biológiai körforgás részeként keletkezésük helyén maradnak, zárják ki a hulladékstatisztikákból.

A hulladék és nem hulladék közötti egyértelmű különbségtételről jelenleg viták folynak. Bár a hulladék/nem hulladék tekintetében a döntés nem teljesen egyértelmű, az Európai Bíróság ítéletei a trágya fogalmára vonatkozóan egyértelműbbé váltak. Az Európai Bíróság a C-416/02[5] és a C-121/03[6] egyesített ügyekben úgy ítélte meg, hogy a szerves trágya nem hulladék, amennyiben jogszerűen talajjavításra használják egyértelműen meghatározott parcellákon, és tárolásának ideje nem hosszabb, mint ami a megfelelő körülmények közötti kiszóráshoz szükséges. A vizsgálatnak továbbá nem kellene kizárólag arra a szerves trágyára korlátozódnia, amelyet ugyanabban a mezőgazdasági üzemben használnak talajjavítóként, amelyikben keletkezett.

Ennek megfelelően a szerves trágya (állati ürülék, vizelet és trágya, beleértve a szennyezett szalmát is) nem tekintendő hulladéknak azzal a feltétellel, hogy a jogszabályoknak megfelelően talajjavításra használják, valamint újbóli felhasználását nem előzi meg további hasznosítás. A szerves trágya talajjavításra történő „jogszerű felhasználása” ebben az esetben azt jelenti, hogy „megfelel a helyes mezőgazdasági gyakorlatra vonatkozó szabályzat”, valamint a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EKG tanácsi irányelvben[7] előírt követelményeknek.

Ennek eredményeként a mezőgazdasági, vadászati, erdészeti és halászati tevékenységek során keletkezett olyan bioorganikus hulladékra, amely keletkezése helyén marad, vagy ugyanazon ágazaton belül felhasználásra kerül, nem vonatkozik a jelentéstételi kötelezettség. Amennyiben az ilyen hulladékot hulladékkezelő létesítményben kezelik, a hulladékstatisztikai rendelet értelmében jelenteni kell. A NACE A és B szakaszába tartozó egyéb, hulladékstatisztikával kapcsolatos kérdések e két gazdasági ágazat gazdasági szerkezetéből adódnak. A legtöbb tagországban számos kis, 10-nél kevesebb alkalmazottal működő gazdaság létezik. Ezért a tagországoknak olyan módszereket kell kidolgozniuk, amelyekkel felbecsülhető a kisgazdaságoknál keletkezett hulladék mennyisége; amihez a kísérleti tanulmányok kiváló segítséget nyújtanak.

Következtetés

Tekintettel arra, hogy számos általános nehézséggel jár a mezőgazdasági, erdészeti, vadászati és halászati gazdasági ágazatokra vonatkozóan a megbízható adatokkal szolgálni, a kísérleti tanulmányok hasznos zsinórmértéket jelentenek a jelenlegi helyzet feltárásában, és lehetőséget biztosítanak kiváló minőségű hulladékstatisztikák elkészítésére is. Különösen nagy jelentőségű volt a hulladékstatisztikák alkalmazási körének tisztázása, valamint a tanulmányok során arra vonatkozóan szerzett tapasztalatok kicserélése, hogy milyen módszerekkel lehetne bevonni a kisgazdaságokat is a statisztikákba, illetve hogy bizonyos hulladékáramokra milyen hulladékstatisztikai mutatókat lehetne megállapítani.

A mezőgazdasági, a vadászati, az erdészeti (NACE A), valamint a halászati (NACE B) gazdasági ágazatoknál keletkezett hulladékra vonatkozó kísérleti tanulmányok nem tartalmaznak további végrehajtási intézkedésekre vonatkozó javaslatokat. A hulladékstatisztikákra vonatkozó jelenlegi statisztikai jogszabályok megfelelő részletességgel lefedik a NACE A és B gazdasági ágazatainál keletkezett hulladékokat.

3. PÉNZÜGYI VONATKOZÁSOK

A kísérleti tanulmányokra vonatkozó program teljes költségvetésére 986°535,65 eurót bocsátottak rendelkezésre, amelyből 356°110,00 eurót a hulladékok kivitelére és behozatalára vonatkozó kísérleti tanulmányokra, 630°425,65 eurót pedig a mezőgazdasággal, vadászattal, erdészettel és halászattal kapcsolatos hulladékstatisztikákra vonatkozó kísérleti tanulmányokra fordítottak.

4. KÖVETKEZTETÉSEK

A hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikák

A hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó kísérleti tanulmányok eredményei megerősítették azt a tényt, hogy e statisztikákra szükség van a közösségi hulladékpolitika ellenőrzése céljából, különösen a lehető legszélesebb körű hulladékhasznosításra és a hulladékok biztonságos ártalmatlanítására vonatkozó elveknek való megfelelést illetően. Az eredményekből továbbá kiderült az is, hogy annak ellenére, hogy a külkereskedelmi statisztikák számítanak a legjobb adatforrásnak, a statisztikai nómenklatúra további kiigazítása, valamint az adatok tagállamok általi végső ellenőrzése nélkül azok nem alkalmazhatók. Mindamellett a hulladékstatisztikai rendelet 3. cikkének (1) bekezdése kizárja egy bizonyos adatgyűjtési módszer használatának előírását, és a tagállamok szabad döntésére bízza a hulladékstatisztikai adatok gyűjtésére szolgáló módszer kiválasztását.

A hulladékstatisztikai rendelet jelenlegi rendelkezései nem írják le megfelelő részletességgel a hulladékbehozatali és -kiviteli statisztikákra vonatkozó előírásokat. Ezért a Bizottság e statisztikákra vonatkozóan konkrét előírásokat javasol a fenti rendelet I. mellékletének módosítására tett hivatalos javaslat útján. A javaslat:

- tartalmazni fogja a vonatkozó statisztikákat EU–n belül és EU-n kívül történő behozatal és kivitel szerinti lebontásban. Nem írja elő a statisztikák gazdasági ágazatok szerinti lebontását, miután a hulladékkategóriákra történő lebontás elegendő információt nyújt. E rendelkezések következményeképpen a hulladékstatisztikai rendelet I. mellékletében található, a hulladékok keletkezésére vonatkozó táblázat 4 további oszloppal egészül majd ki.

- egyszerűsíti és összehangolja a külkereskedelmi statisztikák alkalmazását azáltal, hogy a Bizottság a tagállamok rendelkezésére bocsátja a COMTEXT külkereskedelmi statisztikai adatbázisban szereplő, vonatkozó adatok kivonatait;

- a tagállamoknak előírja az adatok jóváhagyását, illetve felülvizsgálatát. A tagállamok – a hulladékstatisztikai rendelet 3. cikkének (1) bekezdésével összhangban – egyéb eszközöket is alkalmazhatnak a hulladékok behozalatára és kivitelére vonatkozó statisztikák összeállítására.

A NACE A és B szakaszaiba tartozó ágazatoknál keletkezett hulladékra vonatkozó statisztikák

A mezőgazdaságból, vadászatból, erdészetből és halászatból származó hulladékokra vonatkozó statisztikák tekintetében a kísérleti tanulmányok arra a következtetésre jutottak, hogy nincs szükség további végrehajtási intézkedésekre. A hulladékokra vonatkozó jelenlegi statisztikai jogszabályok megfelelő részletességgel lefedik a NACE A és B gazdasági ágazatainál keletkezett hulladékokat.

[1] HL L 332., 2002.12.9., 1. o. A legutóbb az 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 393., 2006.12.30., 1. o.) módosított rendelet.

[2] HL L 190., 2006.7.12., 1. o. A legutóbb az 1379/2007/EK bizottsági rendelettel (HL L 309., 2007.11.27., 7. o.) módosított rendelet.

[3] COM(2005)223

[4] HL L 30., 1993.2.3., 1. o. A 259/93/EGK rendelet 2007. július 12-ével hatályát veszti.

[5] HL C 271., 2005.10.29., 1.o., 2005.9.8-i ítélet, Bizottság kontra Spanyolország, (EBHT 2005 – I-7487. o.)

[6] HL C 271., 2005.10.29., 2. o., 2005.9.8-i ítélet, Bizottság kontra Spanyolország, (EBHT 2005 – I-7569. o.)

[7] HL L 271., 1991.12.31., 1. o., Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.