[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 22.6.2007

SEC(2007) 852

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA Kísérő dokumentum

Javaslat: A TANÁCS RENDELETE az ENIAC közös vállalkozás létrehozásáról A HATÁSVIZSGÁLAT összefoglalása COM(2007) 356 végleges SEC (2007)851

1. BEVEZETÉS

A nanoelektronikai területen tervezett közös technológiai kezdeményezés – az ipar, a tagállamok és a Bizottság közötti köz- és magánszféra-partnerség – legfontosabb célkitűzései:

– az ipar által szorgalmazott, kooperatív európai K+F-hez szükséges források való bővítése és koordinálása egyetlen program keretében, és az eredmények továbbítása a jelentős alkalmazó ágazatok felé;

– az európai partnerek közötti stratégiai partnerségek és kezdeményezések intenzívebbé tétele, valamint a források és kompetenciák kritikus tömegének megteremtése a globális versenyben betöltött jelentős szerep elérése érdekében;

– az ipari K+F kipróbálása egy új struktúrában az üzleti és kutatási modellek változásainak hatékonyabb követése érdekében; ez a struktúra jobban alkalmazkodik az ipari igényekhez, különösen a kkv-k igényeinek kielégítésére alkalmas, s első ízben valósítja meg a nemzeti, közösségi és magán pénzeszközök összefogását.

Ez a dokumentum a közös technológiai kezdeményezésről készített hatástanulmányt ismerteti, amely a Bizottság és a nanoelektronika jelentős képviselőinek részletes egyeztetésein alapul.

2. PROBLÉMÁK ÉS KIHÍVÁSOK

A nanoelektronika széles körben alkalmazott technológia , napjainkban az innováció motorja számos területen, többek között a mobil kommunikáció, a közlekedés, a számítástechnika, a fogyasztási cikkek és a gyártási automatizálás terén. Éppen ezért egyszerre rendelkezik nagy gazdasági jelentőséggel és komoly társadalmi-gazdasági relevanciával, gondoljunk csak a biztonság, az egészségügy, az idősgondozás, az energiatakarékosság s a környezetvédelem (monitoring) kérdéseire. Európának meg kell őriznie azt a képességét, hogy termékeit saját magas szintű minőségi, fenntarthatósági és környezetvédelmi standardjai szerint fejlessze ki és állítsa elő.

A nanoelektronikai piac globális piac (265 milliárd dollárnyi forgalom 2005-ben), ráadásul közvetlen hatással van a szélesebb értelemben vett elektronikai iparra (1340 milliárd dollárnyi forgalom), azonban Európa nem növeli piaci részesedését. A nanoelektronika területén Európa nettó importőr: a világ félvezető-termelésének 12%-a származik Európából, miközben 20 %-a kerül ugyanitt fogyasztásra. A globális verseny igen erős, különösen olyan országoknak köszönhetően, mint Tajvan, Korea, Kína és az Egyesült Államok.

Az üzleti modellek átalakulóban vannak. A nanoelektronikai ágazatban végzett tevékenység mindinkább globális szinten folyik. Az integrált tervező és gyártó cégek fokozódó mértékben támaszkodnak integrált öntödékre (független előállítóüzemek), miközben hozzáadottérték-teremtésük optimalizálása érdekében maguk nem vagy csak korlátozott mértékben rendelkeznek gyártósorral („fabless”, illetve „fablite” cégek). K+F-tevékenységük végzése során „tudás-ökoszisztémákban” és stratégiai szövetségekben kooperálnak, így könnyebben hozzáférhetnek a leghaladóbb technológiákhoz. Mindez annak a következménye, hogy megnőtt a termékkomponensek új generációinak kifejlesztéséhez és előállításához szükséges tőkebefektetések mértéke (egy átlagos „megagyár” értéke ma 5,5 milliárd EUR). Ez a mérték meghaladja azt, amit a magáncégek a befektetés megtérülése és a kutatási kvóta (18%) tekintetében teljesíteni képesek (kivéve az Intelt). Az eredmény: a nanoelektronikai alaptechnológiai fejlesztés kevés számú nagyobb stratégiai szövetség keretében folyik, a haladó szériatermékek előállítása pedig kevés számú megagyárban. Európának meg kell teremtenie a feltételeket ahhoz, hogy egyfelől cégei stratégiai szerepet játszhassanak ezekben a globális szövetségekben, másfelől az európai partnerek számára (köztük a berendezéseket szállító, rendszerintegrációt és tervezést támogató kkv-k számára) elérhető maradjon a hozzáadottérték-teremtő tevékenység, beleértve a haladó termékek Európában történő előállítását. A verseny egyik fő veszélye a fokozódó technológiai lépéshátrány: az európai szállítók annyira lemaradhatnak versenytársaik mögött, hogy többé képtelenek behozni őket.

A kutatási modellek átalakulóban vannak. Európának biztosítania kell, hogy a kutatások továbbra is európai földön folyhassanak a magas hozzáadottértéket teremtő európai munkahelyek fenntartása érdekében. Ez megköveteli az áttérést az lineáris modellről, amelyben az intézmények és az ipar az egyetemektől veszik át a kutatási eredményeket, egy olyan modellre, amelyben a fejlesztés kooperációban történik, mélyen beágyazva a tudás-ökoszisztémákat támogató ipari hálózatba. A kutatáshoz meg kell teremteni az elégséges kritikus tömeget, és lehetővé kell tenni a legfejlettebb, költséges infrastruktúrákhoz való hozzáférést, mert az európai ipar és az európai kutatók csak így lesznek képesek globális szinten tevékenykedni.

A nanoelektronikai gyártás kihelyezése azt a reális veszélyt hordozza magában, hogy a hozzáadottérték-teremtő tevékenység is elvándorol a világ más tájaira. Egyes országok speciális ösztönzőket dolgoztak ki a külföldi félvezető-beruházások vonzására és megtartására, mivel az EU-nak nincs célirányos ágazati stratégiája e kulcsfontosságú ipar támogatására. Európának is hasonló intézkedéseket kell hoznia.

A termékek teljesítménye javul, funkciókészletük bővül. A miniatürizálás fejlődése lehetővé teszi az informatikai és kommunikációs technológia sokrétű beágyazását, bővítve ezzel a termékek funkciókészletét, valamint intelligensebb és testreszabottabb termékeket és szolgáltatásokat kínálva. A hozzáadottérték-teremtő tevékenységek a termékdiverzifikálás és a nagyfokú európai kompetencia kulcselemei. Ezek szolgálnak az európai stratégiai kutatási menetrend alapjául, mely a miniatürizálást egyéb, az európai vezető piacok megteremtését célzó rendszerintegrációs elemekkel ötvözi. Mindebben hatalmas gazdasági potenciál rejlik a tudásalapú társadalom számára. Európa nem engedheti meg magának, hogy eltékozolja ezt a jövőt, és hogy társadalmi fejlődését és jólétét a világ más régióinak fejlődésétől tegye függővé. Továbbá a félvezetőiparnak is meg kell birkóznia azzal a feladattal, hogy összeegyezteti a termékek életciklusának lerövidülését ugyanezen termékek fokozódó komplexitásával. Az ágazatban folyó innovációval mindenesetre csak a haladó K+F-be való jelentős befektetés révén lehet lépést tartani.

A technológiai kihívás sokrétű. Miközben a nanotechnológia egyre kisebb dimenziókkal dolgozik, újabb és újabb szakterületek kapcsolódnak be a kutatásba. Az európai szakértelem összefogása nélkülözhetetlen a jövőbeni fejlődés szempontjából. A technológiai akadályok leküzdése egyre komplexebb feladat, éppen ezért fokozódó mértékben követeli meg a személyi erőfeszítéseket és a költséges infrastruktúrát. A soron következő mérföldkövek eléréséhez valamennyi forrás mozgósítása és világszintű együttműködés szükséges. Ezen kívül a hagyományos miniatürizálás lehetőségei várhatóan 10-15 éven belül kimerülnek. El kell kezdenünk a felkészülést arra az időszakra, amely a hagyományos berendezés-méretezés korszaka után következik. Közben a K+F egy részének a termeléshatékonyság javítására kell összpontosítania. Az új termékekkel kapcsolatos tervezési kapacitás a technológiai haladás nyomában kullog. Az európai kutatás szerkezetét a technológiai lehetőségek nagyobb figyelembevételével kell átformálni, az alkalmazott kutatásba pedig többet kell befektetni. Mindez alapvető áttérést kíván az „egyetlen tudományág, egyetlen technológia” gondolkodásról a multidiszciplináris gondolkodásra.

A nanoelektronika területén megvalósuló, európai közpénzen finanszírozott kutatási beruházások szétforgácsoltak: EUREKA, keretprogram, nemzeti/regionális kezdeményezések (pl. „pôles de compétitivité”). Következésképp az európai nanoelektronikai kutatásnak meggyőző, hatékonyan koordinált stratégiára volna szüksége.

A piaci hiányosságok indokoltá teszik a közpénzen finanszírozott beavatkozást nanoelektronika területén. Minthogy az alapismeretek, az új berendezések, anyagok és tervezési eszközök terén végzett fejlesztések rengeteg alkalmazással állnak kölcsönhatásban, védelmük nehézségekbe ütközik, a tudástranszfer jelentős tényezőivé váltak, s mintegy „közjavaknak” tekintendők. A kutatás spekulatív, az eredmények alkalmazása bizonytalan: mindez az erős globális verseny mellett a megszerezhető információk hiányosságához és aszimmetrikus eloszlásához vezet. A csúcstechnológiai innovatív projektekben érdekelt kkv-k számára nehézségeket okozhat a világszintű versenyhez szükséges kritikus tömeg elérése. Az a tény, hogy a nanoelektronika áthatja az ipar, a közszféra és az új társadalmi alkalmazások széles skáláját, lehetetlenné tesz a K+F-szereplők számára, hogy fáradozásaik gyümölcsét egyedül arassák le. A K+F munkával együtt jár az ismeretek terjedése, valamint számos jelentős pozitív mellékhatás. A piaci szereplők és a közszféra között jelentkező koordinációs és hálózati problémák, valamint a szektorokon átnyúló alkalmazási területek megléte is indokolják a kísérleti K+F-be való közpénzen finanszírozott beavatkozást.

3. POLITIKA

Mivel az érdekeltek felismerték, hogy a probléma megoldása tovább nem halasztható, összefogtak: az ENIAC európai technológiai platform (ETP) keretében az összes lehetséges szereplő együttműködik annak érdekében, hogy megszilárduljon az Európai Unió tervezésben, integrációban és nanoelektronikai termékek értékesítésében betöltött vezető szerepe. A platform közzétett egy európai stratégiai kutatási menetrendet, amely felvázolja az ágazat közép- és hosszú távú fejlődését, beazonosítva számos, Európa előtt álló jelentős technológiai és szabályozási kihívást.

Az ENIAC ETP technológiai és gazdasági célkitűzéseinek megvalósításában éppen a javaslatban szereplő ENIAC közös technológiai kezdeményezés lesz az egyik fő eszköz. A közös technológiai kezdeményezés hozzájárul a K+F tevékenységek és infrastruktúrák növekvő költségeinek összefogáson alapuló fedezésére; irányító szerepet kíván betölteni a félvezető technológiák alkalmazásának diverzifikálásában; áttörést kíván elérni a technológia és a tervezés terén a technológiai kivitelezhetőség és a gazdasági megvalósíthatóság közötti folyamatosan táguló szakadék áthidalására; valamint hatékony segítséget igyekszik nyújtani a kkv-k számára, támogatva őket innovációs törekvéseiben és globális szinten végzett tevékenységükben.

A közös technológiai kezdeményezés tekintetében több végrehajtási opciót is megvizsgáltak. A skála a fellépés elmaradásától („minden marad a régiben” opció) a tagállamok közös fellépés keretében történő összefogásáig terjedt (különböző lehetséges jogi konstrukciók figyelembevételével). Azt a stratégiát, mely az európai integráció előnyeit összekapcsolja a célok és ipari szakpolitikák gyors harmonizációjával, valamint a tagállamok részvételében és anyagi kötelezettségvállalásaiban megnyilvánuló rugalmassággal, csak újszerű, közösségi szintű fellépéssel lehet kialakítani.

Az ENIAC közös technológiai kezdeményezés végrehajtási lehetőségeinek vizsgálata azt az eredményt hozta, hogy a „közös vállalkozás” – a Szerződés 171. cikkén alapuló – modellje az egyetlen opció, amely megfelel a célkitűzések elérésével kapcsolatos korlátozásoknak és követelményeknek . A közös vállalkozás jogi személyiséggel rendelkező, időben tartós struktúra, mely a) jogi keretet biztosít a köz- és a magánszféra valamennyi érdekeltjének együttműködéséhez, b) alkalmas a különféle forrásokból származó pénzeszközök fogadására, c) képes megvalósítani hosszú távú, átfogó projekteket.

Várható továbbá, hogy a közös technológiai kezdeményezés hatására növekednek a K+F-re fordított kiadások, mivel a Bizottság által előirányzott 450 millió eurós összeg – a kiegészítő nemzeti támogatásokat és a nagyobb ipari forrásokat is beleszámítva – mintegy 3 milliárd eurós programfinanszírozást fog mobilizálni (a bizottsági hozzájárulás minden egyes eurója a számítások szerint hat vagy hét K+F-re fordított eurót mobilizál). De ennél is fontosabb a közös technológiai kezdeményezésnek az a hozzáállásbeli hozadéka , amely az európai együttműködést igénylő projektek útjára indításában, a K+F-tevékenység eredményességében és a projektek hatósugarának és komplexitásának növekedésében fog megmutatkozni.

4. STRUKTÚRA UND IRÁNYÍTÁS

Az ENIAC közös vállalkozás alapító tagjai a tagállamok, az Európai Bizottság és a K+F-szereplők (az AENEAS egyesületbe tömörült ipari és kutatási szervezetek) lennének. Egy későbbi időszakban további tagok csatlakozhatnak a közös vállalkozáshoz. Az AENEAS alapszabályzatának a csatlakozás vonatkozásában követnie kell a tisztességesség, nyitottság és átláthatóság általános alapelveit. A pályázati felhívások nyilvánosak lesznek, az azokon való részvétel nemcsak az egyesület tagjai, hanem bármely más szervezet számára lehetséges.

A közös vállalkozás irányítási struktúráját az irányító testület, az ipari és kutatási bizottság, a hatóságok testülete, valamint az ügyvezető igazgató és annak titkársága alkotja.

A közös vállalkozás az stratégiai kutatási menetrend alapján több évre szóló munkaprogramot fog kidolgozni. Az ebben meghatározott K+F tevékenységekre vonatkozóan a közös vállalkozás nyilvános pályázati felhívásokat tesz közzé. A közös vállalkozás tagállamai évente erőforrásokat bocsátanak rendelkezésre, melyek főként saját nemzeti résztvevőik finanszírozását szolgálják. A Bizottság is rendelkezésre bocsát egy adott költségvetési tételt (a keretprogram eszközeiből). Az ipar a ráeső költségek több mint 50 %-át természetbeni hozzájárulás formájában teljesíti. Ezen kívül az ipar a közös vállalkozás működési és nem K+F-költségeinek kétharmadát készpénz-hozzájárulásokkal fedezi.

5. GAZDASÁGI HATÁS

Az európai közpénzek mágnesként fogják vonzani a további magán és nemzeti befektetéseket. A nemzeti stratégiák nagy részét összhangba kell hozni az európai politikákkal. A tagállamok több új stratégiai kezdeményezést indítottak ezeknek a technológiáknak a támogatására.

E kezdeményezések érintik a teljes nanoelektronikai értékteremtési láncot. Ezért Európa számára létfontosságú, hogy vezető cégeit megfelelő ösztönzőkkel maradásra bírja. Ilyen ösztönzők lehetnek azok a szakértői csoportosulások, melyek cégek és kutatási intézmények hálózatának létrehozásából fakadnak. De a tudás megtartását Európában és a széles, jellegzetesen európai termékskála megteremtését a nanoelektronikai termékkomponensek előállítói és a rendszerfejlesztők közötti stratégiai szövetségek is segíthetik.

A közös technológiai kezdeményezés célkitűzéseinek megvalósítása támogatja Európát abban, hogy lépést tartson a többi globális szereplővel. Európát a széles körben alkalmazott komplex rendszerek integrációja tekintetében jelentős partnernek fogják tekinteni a globális stratégiai szövetségekben.

A közös vállalkozás felszámolja a fennálló bizonytalanságokat, és stabilitást biztosít e hosszú távú kezdeményezésbe való beruházások számára. Az új feltételek különösen a kkv-k számára jelentenek vonzóbb közeget. További előnye, hogy a jelenleg egymás mellett létező pénzügyi mechanizmusokhoz képest fokozott hatékonyságú, EU-szintű kifizetéseket végez, ezért megtakarítást jelent, hogy a pályázatokat nem kell különböző nyelveken elkészíteni, egyszerűsödik a projekttel kapcsolatos jelentéstételi eljárás, a megbízható és összehangolt finanszírozási eljárások pedig növekvő sikerességi aránnyal kecsegtetnek.

6. TÁRSADALMI ÉS KÖRNYEZETI HATÁSOK

A közös technológiai kezdeményezés útnak indítása – összhangban az átdolgozott lisszaboni stratégiával – több és jobb minőségi munkahely létrehozását és fenntartását eredményezi. De a nanoelektronika-alapú termékek és szolgáltatások elterjedtebb alkalmazása is több ezer új munkahely létrehozásával jár Európa-szerte.

A közös technológiai kezdeményezés az „intelligens környezet” vízióját tartja szem előtt. Egy olyan technikai környezetét, amely „tudatában van” jelenlétünknek és képes reagálni igényeinkre. A közös technológiai kezdeményezés hat alkalmazási területen kíván hozzájárulni ennek a környezetnek a létrehozásához: az egészségügy, az energiaügy, a közlekedés és mobilitás, a biztonság és védelem, a kommunikáció és oktatásügy, valamint a környezetvédelem terén. Ezeknek az alkalmazási területeknek magas a társadalmi relevanciája, hiszen hozzájárulnak az életminőség javításához és jólét növeléséhez társadalmunkban. Ha a közszféra nem avatkozik be megfelelő támogatással, akkor egyértelmű, hogy az egyes cégek nem várhatnak akkora megtérülést, ami indokolná az egyébként társadalmilag optimális K+F-beruházások mértékét. A nanoelektronika például nélkülözhetetlen a háztartási, ipari és közlekedési rendszerek energiafogyasztását mérséklő intelligens hordozható rendszerek terén, ami döntő tényező a környezet jövőbeni megóvása szempontjából.

Valamennyi elektronikai rendszer villamosenergiát hasznosít, és része „a társadalom villamosítása” felé haladó általános tendenciának. Az elektronikai rendszerek alkalmazása ugyanakkor biztosítja az energiahatékonyság megfelelőbb kezelését és kontrollját. Számos alkalmazásban éppen ez az elsődleges cél. Ezen túlmenően fontos és permanens célkitűzés a mérsékelt energiafelhasználású elektronikai berendezések alkalmazása. Tovább haladva, a környezet monitoringja és kezelése is a közös technológiai kezdeményezés fő alkalmazási területei közé tartozik.

A nanoelektronikai fejlesztéseket biztonságos és felelősségteljes módon kell végezni, összhangban az Európai Bizottság „Egy európai nanotechnológiai stratégia felé” (COM(2004) 338) és „Nanotudományok és nanotechnológiák: cselekvési terv Európa számára (2005–2009)” (COM(2005) 243) elnevezésű közleményeiben megfogalmazott biztonságos, integrált és felelős stratégiájával. A stratégia megerősíti, hogy a nanotechnológiával és a nanorészecskékkel kapcsolatos fejlesztéseknek nyíltan foglalkozniuk kell a potenciális egészségügyi, biztonsági és fogyasztói kockázatokkal: létre kell hozni egy kockázatelemzésre alkalmas adatbázist, a kockázatelemzést ki kell terjeszteni a nanotechnológia-alapú termékek teljes életciklusára, a meglévő módszereket pedig megfelelően adaptálni kell, és – ha szükséges – újakat kell kidolgozni. A nanoelektronikára vonatkozó közös technológiai kezdeményezés létrehozása egy asztalhoz ülteti az összes érdekeltet annak érdekében, hogy egyeztessenek e fontos kérdésekben, megállapodjanak a lehetséges kockázatok közös kezelésének módszerében, illetve konkrét közös intézkedést kérjenek a nanoelektronikai életciklus környezetkímélő kezelésének támogatására.

7. ELőNYÖK ÉS KOCKÁZATOK

A Bizottság a hetedik keretprogram során növeli a nanotechnikára fordított pénzügyi támogatás nagyságát.

A kockázatok mértéke a keretprogram szempontjából igen csekély. A bizottsági hozzájárulás a tagállamok hozzájárulásaitól függ, a kötelezettségvállalásokra/kifizetésekre évente kerül sor a közös technológiai kezdeményezés eredményességének függvényében.

A jelenleg az EUREKA-csoportosulások keretében támogatott nanoelektronikai tevékenység egy része várhatóan fokozatosan integrálódik az ENIAC közös vállalkozásba.

Milyen következményekkel járna a fellépés elmaradása? Előállna az a veszély, hogy Európában az új felhasználásokat intelligens rendszerekbe integráló kompetenciák terén is érvényesül a termékgyártás terén megfigyelhető kihelyezési trend, ami hosszú távon gyengítené Európa hozzáadottérték-teremtő képességét az elektronikai rendszerek területén. Ennek következménye általában véve a versenyképesség drámai csökkenése lenne, mivel a nanoelektronika a tudásalapú társadalom alapját képező hosszú értékteremtési lánc elején helyezkedik el, és ezzel a jövő gazdaságának hajtómotorja. A fellépés elmaradásának jelentős negatív hatása lenne a kvalifikált munkahelyek mennyiségére nézve, nemcsak a hardver ágazatban, de az innovatív hardver ágazattól függő minden egyéb tevékenység vonatkozásában is. E hátrányos forgatókönyv elkerülése végett formálódott ki az a politikai akarat, mely az európai szakértelem Európai földön való megőrzését, a tudásalapú ökoszisztémákat létrehozó stratégiai szövetségek bátorítását, valamint az európai jelenlétnek a globális szövetségekben való megerősítését célozza.

8. MONITORING

A közös technológiai kezdeményezés a hetedik keretprogrammal egyszerre zajlik, ezért hasonló a monitoring és értékelési eljárások érvényesek rá. Az alapvető értékelési mércét az ENIAC stratégiai kutatási menetrend képezi. Az értékelés kritériumai a beruházásnövekedéssel, az eljárási hatékonysággal, a technológiai haladással, a nem-technológiai tevékenységekkel, illetve a kkv-k és más új szereplők bevonásával kapcsolatosak. A tervek szerint két értékelési eljárásra kerül sor: az elsőre a közös vállalkozás időtartamának felénél, a másodikra ennek az időtartamnak a végén.

9. KÖVETKEZTETÉS

A nanoelektronikára vonatkozó közös technológiai kezdeményezésről szóló javaslat célja az európai versenyképesség megőrzésének támogatása a nanoelektronikában. Egy integrált és hosszú távú európai kezdeményezés, mely összekapcsolja a különféle szükséges kompetenciákat, el fogja mélyíteni a stratégiai szövetséget az európai partnerek között, megteremtve a források elégséges kritikus tömegét, valamint hozzáférést biztosítva az infrastruktúrához és a szakértelemhez a világszinten való versenyzés és együttműködés érdekében.