[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 20.3.2006

COM(2006) 129 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A szélessávú szakadék áthidalása {SEC(2006) 354}{SEC(2006) 355}

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

2. A szélessáv jelentősége 4

3. A szélessávú szakadék: a földrajzi megosztottság 5

3.1. A szakadék nagysága 5

3.2. Az új tagállamok 6

3.3. Technológiai megoldások 6

4. Jelenlegi megközelítés 7

4.1. A politikai folyamat 7

4.2. Az állami beavatkozás indokai 8

4.3. Rendelkezésre álló eszközök 9

5. Következtetések 11

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

A szélessávú szakadék áthidalása

1. BEVEZETÉS

Az európai gazdaság lendülete rendkívüli mértékben függ az új technológiák kifejlesztésétől és alkalmazásától. A megújult lisszaboni stratégia növekedésre és munkahelyteremtésre irányuló célkitűzéseinek[1] megvalósítása érdekében fontos az információs és kommunikációs technológiák (IKT) kínálatának és keresletének fokozása.

A nagysebességű internethez „szélessávú” kapcsolatokon keresztül való hozzáférés óriási lehetőségeket nyit meg és kézzelfogható bizonyítékát jelenti az „információs társadalom” ígéreteinek. A szélessávnak oly sok előnye van, hogy ha nem lehetséges a hozzáférés, az olyan probléma, amellyel sürgősen foglalkozni kell. A szélessávú kapcsolatokhoz való hozzáférés hiánya a rendszerint „digitális megosztottságként” emlegetett sokkal általánosabb probléma egy szempontja; ez a probléma az egyének, vállalkozások és területek közti szakadék az IKT-khoz való hozzáférés és a használat lehetőségei tekintetében.

Ez a közlemény a szélessávú hozzáférés tekinetében fennálló területi megosztottságra helyezi a hangsúlyt. Célja, hogy minden szinten felhívja a kormányok és intézmények figyelmét a megosztottság kérdésének fontosságára és az Unió kevésbé fejlett területein a megfelelő szélessávú szolgáltatások hiánya okozta aggályokra. A közlemény végrehajtja az i2010 kezdeményezés – európai kezdeményezés a növekedésért és munkahelyteremtésért[2] egyik prioritását.

Az elemzés alapjául a digitális megosztottság fórum jelentése[3] szolgál, amely 2005. szeptember 16-ig volt elérhető nyilvános konzultáció céljából. A közlemény áttekinti az előrehaladást a szélessávú hozzáférés elérhetőségében az EU15-ben valamint Norvégiában és Izlandon a 2003-2004 időszakban. Az új tagállamokra vonatkozó adatok még nem hozzáférhetőek.

A nyilvános konzultáció során tett észrevételek alapján a közlemény számos olyan eszközt határoz meg, amelyeket be lehetne vetni helyi szinten a szélessáv hozzáférhetőségének javítására. Felszólítja a köz- és magánszféra érdekelt feleit, hogy a legmagasabb prioritást tulajdonítsák e fontos kommunikációs infrastruktúra fejlesztésének, és javasolja a tagállamok számára, hogy alkalmazzák tovább és adott esetben erősítsék meg nemzeti szélessávú stratégiáikat. A Bizottság a maga részéről számos intézkedést hoz, melyek célja a lényeges információ könnyebb elérhetőségének biztosítása és a bevált gyakorlatok megosztásának fokozása.

A földrajzi szélessávú digitális megosztottság csak egy szempontja egy szélesebb, társadalmi és gazdasági fejlődést érintő kérdésnek. Kereslet-oldali cselekvéseket kíván meg, amelyek támogatják a készségeket, a hozzáférhetőséget, az on-line szolgáltatások használatát stb. A Bizottság az i2010 kezdeményezés keretében valamint a strukturális és vidékfejlesztési alapok támogatásán keresztül foglalkozik ezekkel a kérdésekkel.

2. A SZÉLESSÁV JELENTőSÉGE

Az internet napjaink egyik legfontosabb innovációja. Alapvető előnyökkel szolgál a gazdaságok és a társadalmak számára[4]. A szélessáv hatása most kezd érezhetővé válni. A konkrét hatást nehéz felmérni. Egyértelmű azonban, hogy az információ nagysebességű és különböző platformokon keresztül történő közlésének képessége kulcsfontosságú az új áruk és szolgáltatások kifejlesztése céljából.

A szélessáv új alkalmazásokat tesz lehetővé és fokozza a meglévők kapacitását. Új szolgáltatások kialakításával és új beruházási és munkahelyteremtési lehetőségek megnyitásával ösztönzi a gazdasági növekedést. A szélessáv számos létező folyamat produktivitását is fokozza, ami magasabb bérekhez és a befektetések jobb megtérüléséhez vezet. A kormányok minden szinten felismerték a szélessáv mindennapi életre gyakorolt hatását, és elkötelezték magukat amellett, hogy mindenki számára biztosítják ezen előnyök elérhetőségét[5].

A távoli és vidéki területek hosszú távú fenntartható fejlődésének biztosítása az információs társadalom fejlődésének stratégiai megközelítését kívánja meg. A szélessávú szolgáltatások elérhetősége döntő fontosságú segítség a helyi közösségek számára a vállalkozások vonzásában, a távmunka lehetővé tételében, az egészségügyi ellátás biztosításában, az oktatás és a közigazgatási szolgáltatások javításában. Fontos kapcsolatot teremt az információkhoz. Ennek példái:

Távorvoslás és elektronikus egészségügy : A távorvoslási és az e-egészségügyi alkalmazásokkal áthidalható az idő és a távolság, és lehetővé válik a szolgálatok számára, hogy az egyéneket saját közösségükben elérjék. A vidéki kórházak a szélessáv kihasználásával ugyanazon orvosi szakértelemhez férhetnek hozzá, mint amely a városi központokban elérhető. Lehetővé válik az orvosi felszerelések vásárlása, a receptek írása és az elektronikus adatrögzítés on-line módon. Lehetséges az elektronikus megfigyelés, amelynek fontos előnyei vannak az életvitel segítésében.

Elektronikus kormányzat: A szélessáv fejleszti az e-kormányzati szolgáltatások lehetőségeit és jobb kapcsolatokat tesz lehetővé a kormányzatok közt, megkönnyítve a polgárok és a vállalkozások számára a kormánnyal való kapcsolatfelvételt. Elősegíti magas minőségű szolgáltatások kifejlesztését és növelheti a szervezeti teljesítményt, amely a közigazgatás hatékonyabb munkájában csapódik le.

Oktatás: A szélessáv megerősíti az élethosszig tartó tanulási folyamatot, és lehetővé teszi a hallgatók számára a valós idejű képzésben való részvételt képzett tanárokkal, olyan területeken, ahol ilyen képzés esetleg nem lenne elérhető. A hallgatók alternatív oktatási forrásokhoz férhetnek hozzá és az tananyagok új formáit ismerhetik meg. Lehetővé teszi a videokonferenciát és elősegíti az intézményközi együttműködést.

Vidékfejlesztés : A vidéki területeken a szélessáv fontos szerepet játszik a gazdaságok és vállakozások nemzeti és nemzetközi piacokhoz való kapcsolódásában. Az e-üzlet lehetővé tételével segíti a vidéki gazdaság fejlődését, különösen a mezőgazdaság és élelmiszer ágazatokban. Ösztönözheti a diverzifikációt a vidéki területek vonzóbbá tételével és a marketinglehetőségek javításával olyan termékek és szolgáltatások számára, mint a turizmus és a vidéki kikapcsolódás. A szélessávú csomópontok köré épített vidéki IKT-kezdeményezések a vállakozásoknak és helyi közösségeknek történő szolgáltatásnyújtás költséghatékony módját biztosíthatják.

3. A SZÉLESSÁVÚ SZAKADÉK : A FÖLDRAJZI MEGOSZTOTTSÁG

3.1. A szakadék nagysága

A lakossági szélessávú szolgáltatások iránti kereslet az EU-ban gyorsan nő. Az elmúlt két évben csaknem megduplázódott a szélessávú hozzáférési vonalak száma. 2005 októberében körülbelül 53 millió kapcsolat létesült az EU-25-ben, ez a lakosság arányában 11,5%-os elterjedtségnek felel meg és a háztartások 20%-ának. Ezeket a fejlődéseket főként a piac vezérelte és a verseny növekedése fokozta.

A szélessávú hozzáférés számos platformon keresztül lehetséges: telefon- és kábelvezetékek, vezeték nélküli kapcsolatok, üvegszál, műholdas és elektromos hálózatok. A digitális előfizetői vonal (DSL) az uralkodó hozzáférési technológia az EU-ban. A teljes szélessávú piac növekvő részét teszi ki, jelenleg az összes szélessávú vonal 80%-át. Az elterjedtség szempontjából a kábelmodem a második legfontosabb technológia, 18%-os részesedéssel. Az egyéb technológiák teszik ki a maradék 2%-ot.

A szélessávú kapcsolódások általános növekedése ellenére a távolabbi és vidéki régiókban a hozzáférés korlátozott, mert az alacsony népsűrűség és a távoli fekvés miatt magasak a költségek. A ritka népesség határt szab a méretgazdaságosságnak, alacsonyabb keresletet és a befektetések kisebb várt megtérülését vonja maga után. A távoli fekvés gyakran nagyobb távolságok áthidalását teszi szükségessé a helyi közvetítő és a létesítmények valamint a gerinchálózatok között. Az ezeken a területeken történő szélessáv-kiépítésbe való beruházás kereskedelmi ösztönzése gyakran nem bizonyul elégségesnek. Pozitívum viszont, hogy a technológiai innováció csökkenti a kiépítés költségeit.

Ennek eredményeképp jelentős növekedés történt a szélessáv elterjedésében 2004-ben, de 2005 januárjában jelentős szakadék maradt fenn az EU15-tagállamok (valamint Norvégia és Izland)[6] városi és vidéki területei között. Az év elején, a DSL a háztartások körülbelül 85%-át érte el, az egy évvel korábbi 80%-ról[7]. Mivel ez a közvetítési technológia az uralkodó, a DSL hozzáférhetőségére vonatkozó számadatot jó becslésnek lehet tekinteni a szélessáv általános elérhetőségére is[8].

A szélessávú hozzáféréssel rendelkező háztartások a városi és külvárosi területeken koncentrálódnak. 2005 januárjában a DSL a vidéki háztartások mindössze 62%-át érte el. Ráadásul ezeken a területeken a háztartásoknak csak körülbelül 8%-a fizetett elő szélessávra, összehasonlítva a városi területek 18%-os átlagával.

A vidéki területek a kapcsolat sebességét tekintve is lemaradnak a városi területektől. Az elmúlt két évben a vidéki területeken a 144 kbps és az 512 kbps közötti letöltési sebességek voltak jellemzők. A városiasabb területeken az átlagos sebesség 512 és 1000 kbps közötti. Míg a városi területeken egyértelmű a trend a nagyobb sávszélesség felé, a vidéki területeken a sebesség úgy tűnik, állandó marad. A különbség a távolságból és a verseny hiányából eredő alacsonyabb technológiai teljesítmény következménye. Az alacsonyabb sebesség a vidéki területeken visszatarthatja a vállakozókat a szélessáv igénybevételétől, valamint a háztartásokat is, amelyek nem tudják teljességében élvezni a multimédia-élményt.

Bár a kapcsolódás gyorsan fejlődik, nagy a szakadék a szélessávú lefedettség és felhasználás között minden területen. A kevésbé fejlett területeken az olyan szerkezeti jellemzők, mint az alacsonyabb jövedelem és képzettség, gátolhatják a keresletet még ha elérhető is a hozzáférés. A Bizottság megvizsgálja ezt a kérdést az i2010 kezdeményezés terén elért haladásról szóló éves jelentéseiben.

3.2. Az új tagállamok

Az új tagállamokban a szélessáv elterjedtségére vonatkozó összehasonlítható adatok még nem hozzáférhetőek. A szélessávú piac kezd kifejlődni, de korlátozza a személyi számítógépek és a telefonvonalak alacsonyabb elterjedtségi szintje. Néhány országban azonban jelentős a kábeltévé-hálózatok kiépítettsége, melyek a telefonos közvetítés korszerűsítésének fontos alternatíváját képviselik.

Míg az EU15-ben a szélessáv terjedése nagyrészt a meglévő hálózatok korszerűsítésén alapul, ésszerű más fejlődési mintát várni az új tagállamokban. Ezekben az országokban gyakran inkább a piac lassú adaptációja, semmint a piac kudarca fordul elő. Ezenkívül egyértelmű trend mutatkozik a vezetékes helyett a mobiltelefonok elterjedése felé. Amennyiben rendelkezésre áll, az emberek valószínűleg megtartják vezetékes vonalukat internetcsatlakozás céljából, de a vezeték nélküli fejlesztések feltehetőleg fontosabb szerepet játszanak majd a szélessávú szolgáltatásokban.

3.3. Technológiai megoldások

Szélessávú szolgáltatásokat a kommunikációs hálózati technológiák (platformok) számos kombinációjának felhasználásával lehet nyújtani. A technológiák magukban foglalhatnak vezetékes vagy rádió alapú átviteli infrastruktúrát, és helyettesíthetik vagy kiegészíthetik egymást az adott helyzetnek megfelelően. Minden egyes technológia sajátos jellemzőkkel rendelkezik és eltérő hatása van a teljes hálózati kapacitásra és teljesítőképességre[9].

A technológiai innovációval sikerült a meglévő technológiák kiterjedésének és teljesítményének növelése, új platformok piacradobása, és a legkisebb működési méretük csökkentése, lehetővé téve a méretgazdaságosság kihasználását.

A passzív infrastruktúra kiépítési költségeiben további megtakarítások valósíthatók meg az IKT-, energia-, vízi vagy szállítási infrastruktúra kiépítései közti szinergiák kihasználásával.

A különösen a vidéki területekre alkalmas új, vezeték nélküli platformok megjelenése figyelemre méltó fejlemény. Ez azonban elegendő frekvencia hozzáférhetőségét követeli meg, ami viszont alátámasztja, hogy mennyire fontos az elmozdulás e szűkös erőforrás kezelésének hatékonyabb és rugalmasabb formái felé[10].

A technológiák optimális kombinációja az egyes helyszínek sajátosságaitól függ. A technológiák költsége a potenciális felhasználók számától, a lakóhelyek elérési ponttól való távolságától és a kapcsolódó átviteli kapacitás (backhaul) jelenlététől függően változik. Egy ritkán lakott elszigetelt terület jobban járhat vezeték nélküli megoldással, egy kisváros pedig vezetékes megoldással. Néhány rádiós megoldás közvetlen rálátást igényel, ami nem mindig lehetséges a dombos régiókban.

Nincs olyan technológiai megoldás, amely minden helyzetben a legjobb kapcsolatot kínálja. Az optimumot gyakran a technológiák és megoldások kombinációjával lehet elérni. Következésképp a legjobb megoldásokat csak helyi szinten lehet meghatározni. A beruházást és a választást az aktuális hozzáférhetőség és a tényleges kereslet alapján kell végrehajtani.

4. JELENLEGI MEGKÖZELÍTÉS

4.1. A politikai folyamat

A Bizottság számos alkalommal kiemelte a földrajzi digitális megosztottság kérdését[11]. Az állami beavatkozás lehetőségére az alacsony szinten kiszolgált területeken az e-Európa 2005 cselekvési terv[12] hívta fel a figyelmet, amely kiemelte a strukturális alapok lehetséges szerepét a szélessáv hátrányos helyzetben lévő régiókban történő kiépítésében. Az állami támogatások elérhetőségének és az állami támogatásokról szóló szabályokkal való összeegyeztethetőségének tisztázása az „Iránymutatás a strukturális alapok elektronikus hírközlés terén történő felhasználásának kritériumairól és modalitásairól” című, a Bizottság által 2003 júliusában közzétett dokumentumban[13] történt meg.

Az e-Európa 2005 keretében és a telekommunikációs tanácsok tárgyalásai alapján 2003-ban 15 tagállam állította fel nemzeti szélessávú stratégiáját. Azóta öt új tagállam döntött hasonló dokumentum elfogadása mellett. Minden stratégia elismeri a verseny szerepét a magánberuházások ösztönzésében. Piaci kudarc fennállása esetén azonban a nemzeti stratégiák elismerik a kormányok szerepét is a lefedettség és a meghirdetett támogatási programok biztosításában. A jelenlegi kezdeményezések a piac keresleti és kínálati oldalával is foglalkoznak, hathatós körforgás ösztönzése érdekében, minélfogva a jobb tartalom és szolgáltatások fejlődése az infrastruktúra kiépítésétől függ, és fordítva. Egyes stratégiákat nemrégiben felülvizsgáltak, hogy új, pontosabb célokat vezessenek be.

A kezdeményezéseket általában nemzeti szinten koordinálják, bár végrehajtásuk regionális vagy helyi szinten történik. A digitális megosztottság fórum jelentése, amelyet az űrpolitikáról szóló fehér könyv[14] mutatott be, nyilvános vitát nyitott az állami beavatkozás kívánatosságáról. Részletezte az alternatív technológiák költségét és teljesítményét és példákkal szolgált a jelenlegi kezdeményezésekre. A nyilvános konzultáció megerősíti, hogy milyen fontosságot tulajdonítanak ennek a kérdésnek a helyi/regionális és nemzeti hatóságok, valamint az ipar és számos társulás is. A nyilvános konzultáció eredményeinek összefoglalója e közlemény mellékletében található.

4.2. Az állami beavatkozás indokai

A cselekvés minden kormányzati szinten segíthet az alacsony szinten kiszolgált területek lefedettségének növelésében. A piaci elégtelenség felmérése azonban bonyolult feladat, különösen ha bizonytalanság áll fenn a szélessáv kiépítésének üteme tekintetében. A kormányzati beavatkozás előnyeinek ezért egyértelműnek és tekintélyesnek kell lenniük, ellensúlyozva a nem kívánatos következmények kockázatait. Egyik ilyen kockázat lehet, hogy bizonyos technológiák kiválasztása vagy bizonyos szolgáltatások meghatározása esetén egyes kormányzati programok gátolhatják a technológiai fejlődést. Egy másik kockázat, hogy a kormány beavatkozása torzíthatja a versenyt és befolyásolhatja a kereskedelmi befektetési ösztönzőket. Végül, a lefedettség és a felhasználás közötti jelenlegi szakadék miatt lehetséges, hogy az emberek egyszerűen nem lesznek hajlandók használni a technológiát.

Mindezeket a kockázatokat fel kell becsülni a szélessávú kezdeményezések tervezésekor, beleértve a kereslet ösztönzését és csoportosítását, a támogatási és hitelprogramokat, városi kezdeményezéseket és a versenyt, stb. Az elemzés megköveteli a politikai döntéshozóktól a megbízható szélessávú adatok folyamatos és kellő időben történő felülvizsgálatát. Különösen fontos, hogy rendelkezésre álljon az infrastruktúra átfogó képe.

A helyi önkormányzatok szintje megfelelő a helyi információ gyűjtésére és a szélessávú szolgáltatások iránti helyi igények összesítésére. Ismerik a helyi topográfiát és meghatározhatják a technológia optimális kombinációját. Elősegíthetik a helyi szolgáltatások fejlesztését vagy kísérleti projekteket indíthatnak új technológiák felkutatására. Támogathatják időtálló nagy kapacitású infrastruktúra kiépítését, amely megkülönböztetéstől mentes alapon nyitott a versengő szolgáltatók előtt.

Összefoglalva, a helyi/regionális hatóságok a legalkalmasabbak a helyi igényeket és technológiai követelményeket figyelembe vevő szélessávú projekt megtervezésére. A nemzeti szélessávú stratégiákat meg kell erősíteni, hogy tartalmazzák és tükrözzék a helyi igényeket. Mivel a projektek elszórtak, a helyi és regionális hatóságoknak előnye származik a bevált gyakorlatok fokozott megosztásából is.

4.3. Rendelkezésre álló eszközök

A piac hiányosságainak kijavítását vagy a piaci erők cselekvéseinek kiegészítését szolgáló hatékony politikai eszközök megtervezése és alkalmazása összetett feladat. Többféle eszköz azonban már rendelkezésre áll EU-szinten:

i. Az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályozási keret végrehajtása : A szélessáv a liberalizált piacokon fejlődik leggyorsabban. A verseny fokozása ezért a legjobb módja a piacfejlődés ösztönzésének. Ezenkívül, tekintettel a vezeték nélküli megoldások fontosságára a vidéki területeken, egy jobban összehangolt EU-s rádiófrekvencia-politika a szélessávú fejlesztések fokozottabb harmonizációját és ösztönzését eredményezhetné.

1. intézkedés : A tagállamok teljes mértékben végrehajtják az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályozási keretet, így támogatva a nyílt hozzáférést és megkönnyítve a versenyképes belépést a vidéki területeken. A frekvencia területén a Bizottság együtt dolgozik a tagállamokkal a szélessávú vezeték nélküli alkalmazások céljára való felhasználás műszaki feltételeinek harmonizálásán az EU-ban, az egységes piac konszolidálása és az innovatív technológiák belépésének ösztönzése céljával.

ii. Közfinanszírozás: A szélessávú kezdeményezések állami támogatásának növekvő szintjével egyre több a bizonyíték arra, hogy az állami beavatkozás felgyorsíthatja a szélessáv kiépítését a kevésbé nyereséges területeken, miközben a nyílt hozzáférés követelményével biztosítja a versenyt a jövő számára.

2. intézkedés: A hitelek és támogatások, gyakran állami-privát partnerségek formájában történő állami beavatkozást tovább kell fejleszteni az alacsony szinten kiszolgált területeken. Az előfizetők számára pénzügyi ösztönzőket kell felkutatniuk a tagállamoknak, a versenyszabályokkal és a technológiai semlegességgel összhangban.

iii. Állami támogatások és versenypolitika: Az állami beavatkozás torzíthatja a versenyt, és az állami támogatásokra vonatkozó jogszabályok fontos szabálygyűjteményt tartalmaznak a verseny védelmére. Amennyiben állami támogatás nyújtását tervezik, a projektről értesíteni kell az Európai Bizttságot. A Bizottság megállapítja a Szerződés szabályaival való összeegyeztethetőséget. Számos határozat született már a vidéki és távoli területeken államilag finanszírozott szélessávú projektekről, amelyeknél a Bizottság nem emelt kifogást. E határozatok összefoglalója a digitális megosztottság fórum jelentésének 3. fejezetében és 3. mellékletében található. A technológiai semlegesség szerint meghatározott és egy független jogalany által kezelt nyílt hozzáférésű infrastruktúra kiépítése tűnik a tényleges versenyt leginkább előmozdító megoldásnak.

3. intézkedés: A Bizottság tovább magyarázza és terjeszti gyakorlatát a szélessávú projektekre alkalmazandó állami támogatásokra vonatkozó szabályokat érintő útmutatás nyújtása érdekében.

iv. EU-finanszírozás: Struktuális alapok és vidékfejlesztési alap: Az EU szintjén a strukturális alapok és a vidékfejlesztési alap járul hozzá a lemaradt regionális és vidéki területek fejlődéséhez. A megújult lisszaboni folyamat keretében a Bizottság javasolta, hogy a strukturális alapok által támogatott programok a tudásba való beruházást célozzák. A strukturális alapok célja, különösen az új tagállamokban és a távoli és vidéki területeken az IKT infrastruktúra elérhetőségének biztosítása, amennyiben a piac nem képes azt megfizethető költségek mellett és a kívánt szolgáltatások támogatásához alkalmas szinten biztosítani. Mindezek felett a strukturális alapok célja kell legyen az információs társadalom terjesztése az IKT-termékek és -szolgáltatások keresletének és kínálatának kiegyensúlyozott támogatása, valamint a humántőke fejlesztése által. A beruházások eloszlásának tükröznie kell a szélessáv elterjedsége és lefedettsége közti szakadékot az adott területen.

A strukturális alapok elektronikus hírközlés területén történő felhasználásáról szóló iránymutatás 2003-ban került közzétételre[15]. Az új vidékfejlesztési alap is a humántőkébe és az innovációba történő előretekintő beruházásra összpontosít majd, beleértve az IKT kiterjesztését a vidéki területekre[16]. A vidékfejlesztési programoknak fontos szerepe lehet annak biztosításában, hogy kisméretű helyi infrastruktúra épüljön ki, összekapcsolva a nagy beruházásokat a diverzifikációra és a mezőgazdasági és az élelmiszeripari potenciál fejlesztésére irányuló helyi stratégiákkal. Csak így valósul meg teljes mértékben a munkahelyteremtés és növekedés tekintetében kívánt sokszorozó hatás.

4. intézkedés : A Bizottság konferenciát szervez 2007 első felében az IKT- és a vidéki résztvevők egy asztalhoz ültetése céljából. A cél a vidéki felhasználók igényeinek jobb megértése és a figyelem felhívása az IKT vidékfejlesztési potenciáljára. Különös hangsúlyt helyez arra, hogy a vidéki közösségek és vállalkozások hogyan építhetnek a fejlesztett IKT infrastruktúra ésa szélessávú hozzáférés által teremtett lehetőségekre, és a struktuális alapok és a vidékfejlesztési alap közti szinergiákra.

v. Keresletcsoportosítás és közbeszerzés: A kereslet bizonytalansága befolyásolja a beruházások várt megtérülését és gátolja a kereskedelmi befektetést. A helyi hatóságok a legmegfelelőbbek arra, hogy regisztrációs rendszert szervezzenek és felmérjék a helyi keresletet, amelyet esetleg piacra lehet vinni. Amennyiben egy közösségben nem elég a kollektív kereslet, az önkormányzatok több közösség keresletét összesíthetik.

5. intézkedés : A Bizottság elindít egy weboldalt, amely ösztönzi a bevált gyakorlatok megosztását és elősegíti a kereslet csoportosítását. Központi információs platformként működik, amelyen pályázati felhívásokat tesznek közzé és amely a bevált gyakorlatok megosztásának központi helyeként szolgál. A weboldal így a szolgáltatók és a helyi kormányzatok virtuális találkozási pontjává válhat. A weboldal különösen lehetővé tenné, hogy a nagyon ritkán lakott területek összehangolják szélessáv iránti keresletüket, létrehozva a kritikus tömeget az olyan technológiai megoldásokhoz, mint a műhold, amely nagy lefedettséget nyújt.

vi. Modern közszolgáltatások kialakításának elősegítése: Minden tagállam támogatja az online közszolgáltatások fejlesztését. Másfelől, az innovatív szolgáltatások fejlődése ösztönzi a felhasználói keresletet, amely megkönnyíti az infrastruktúra kiépítését. A modern online közszolgáltatások fejlesztése erőteljes eszköz a szélessáv iránti kereslet ösztönzésében.

6. intézkedés: A tagállami és regionális szintű aktív politika, amely arra irányul, hogy a közigazgatásban, az iskolákban és egészségügyi központokban biztosítsa a kapcsolódást, megteremti a felhasználók kritikus tömegét, miközben ösztönzi a keresletet a szélessávon alapuló szolgáltatások előnyeinek szemléltetésével. A Bizottság figyelembe veszi az e-kormányzati szolgáltatások ösztönző hatását a hátrányos helyzetben lévő régiókban az e-kormányzat cselekvési program előkészítésekor 2006-ban.

5. KÖVETKEZTETÉSEK

Az általánosan elterjedt szélessávú hozzáférés kulcsfontosságú feltétele a modern gazdaságok fejlődésének és fontos szempontja a lisszaboni stratégiának. Az Európai Uniónak fokoznia kell a szélessávú szolgáltatások használatának serkentésére tett erőfeszítéseit, és ösztönöznie kell a további kiépítést, különösen az Unió kevésbe fejlett területein.

Ez a közlemény felszólítja az Európai Unió kormányzatait valamennyi szinten, hogy aktívabban használják a rendelkezésre álló eszközöket és technológiákat.

A tagállamokat felszólítja, hogy frissítsék meglévő nemzeti szélessávú stratégiájukat, további útmutatást nyújtva az összes érdekelt fél számára. Dokumentumaikban jól meghatározott célok szerepelhetnek a lefedettség és az elterjedtség tekintetében, a regionális hatóságokkal kötött aktív partnerségekre alapozva, és a finanszírozás alternatív forrásai (nemzeti, strukturális alapok, vidékfejlesztési alap) közti szinergiákat kihasználva. A nemzeti szélessávú stratégiáknak egyértelmű célokat kell kitűzniük az iskolák, a közigazgatás és az egészségügyi központok kapcsolódására nézve is.

A Bizottság az i2010 magas szintű csoport keretében e stratégiákról szóló eszmecseréket szervez és követ nyomon.

A Bizottság továbbra is figyelemmel kíséri a szélessávú digitális megosztottságot:

a) Az i2010 éves előrehaladási jelentésekben és a 2008-ra tervezett e-integráció kezdeményezés keretében elemzi a szélessávú megosztottság összes szempontját;

b) Figyelemmel kíséri a szélessáv fejlődését az új tagállamokban és jelentést tesz róla 2006-ban.

[1] „Ideje magasabb sebességbe kapcsolni” Az Európai Bizottság 2006. évi, a növekedés és munkahelyteremtés terén elért haladásról szóló éves jelentése:http://europa.eu.int/growthandjobs/annual-report_en.htm

[2] COM(2005) 229

[3] Elérhető a http://europa.eu.int/information_society/eeurope/i2010/digital_divide/index_en.htm oldalon.

[4] M. O’Mahony és B. Van Ark, “EU productivity and competitiveness: An industry perspective” (Az EU termelékenysége és versenyképessége az ipar szemszögéből),http://www.ggdc.net/pub/EU_productivity_and_competitiveness.pdf.

[5] „Európa nagy sebességre kapcsolása: nemzeti szélessávú stratégiák”, COM(2004) 369.

[6] Az új tagállamokra vonatkozó összehasonlítható elterjedtségi adatok még nem hozzáférhetőek.

[7] A DSL lefedettség a népesség azon százalékát jelöli, amely DSL-re alkalmas közvetítőhöz kapcsolódik. A DSL-lefedettség meghatározásában tartoznak az egyének és a vállakozások is, amelyek túl távol vannak a közvetítőktől ahhoz, hogy elérjék, így a tényleges lefedettség túlbecsült.

[8] Általánosabban kifejezve, 2013-ban várhatóan 4,7 millió lehetséges felhasználó lesz kizárva a kereskedelmi szélessáv kínálatból. Vö. 1. melléklet, 17. lábjegyzet

[9] Jellemzőik részletes ismertetése a digitális megosztottság fórum jelentésének 2. fejezetében található.

[10] A Bizottság 2005. szeptember 29-én új stratégiát mutatott be a rádiófrekvenciák optimális használatára Európában Lásd COM(2005) 400, COM(2005) 411 és COM(2005) 461.

[11] COM(2003) 65, COM(2003) 673, COM(2004) 61, COM(2004) 369, COM(2004) 380.

[12] COM(2002) 263

[13] Elérhető a http://europa.eu.int/comm/regional_policy/sources/docoffic/working/sf2000_en.htm internetes oldalon.

[14] COM (2003) 673.

[15] Vö. 13. lábjegyzet.

[16] A Bizottság benyújtotta a 2007-2013 közötti időszakra szóló közösségi stratégiai iránymutatások egy csoportját (COM(2005) 299 és COM(2005) 304), amely a kohéziós politika és a vidékfejlesztési programok új generációját nagyobb mértékben a növekedésre és munkahelyteremtésre irányítja.