[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.10.2006

SEC(2006) 1225

A BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATOK MUNKADOKUMENTUMA

A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA A MAGÁN- ÉS KÖZVAGYONNAK AZ ÉGHAJLATBARÁT, MEGFIZETHETŐ ÉS BIZTOS ENERGIAFORRÁSOKHOZ VALÓ VILÁGSZINTŰ HOZZÁFÉRÉS KIALAKÍTÁSA ÉRDEKÉBEN TÖRTÉNŐ FELHASZNÁLÁSÁRÓL: A GLOBÁLIS ENERGIAHATÉKONYSÁGI ÉS MEGÚJULÓENERGIA-ALAP {COM(2006)583 végleges}{SEC(2006) 1224}

A jelenlegi tendenciák fennmaradása mellett a Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) szerint 2030-ra a világ energiaigénye több mint 60%-kal emelkedik. Ugyanakkor azonban a szén-dioxid-kibocsátás 62%-kal emelkedhet és a becslések szerint mintegy 1,4 milliárd ember maradhat modern energiaszolgáltatás nélkül. A világ vezető politikusai felismerték, hogy a jelenlegi tendenciák nem tarthatók fenn. A fenntartható fejlődésről szóló 2002-es világszintű csúcstalálkozó alkalmával a vezetők megállapodtak abban, hogy sürgősen és jelentős mértékben növelni fogják a megújulóenergia-felhasználás globális részarányát, miközben a felére csökkentik az alapvető energiaszolgáltatásokat jelenleg nélkülöző emberek 1,6 milliárdos számát. Az üres ígéretek elkerülése érdekében az EU létrehozta a Johannesburgi Megújuló Energia Koalíciót (JREC). A fenntartható fejlődésről szóló világszintű csúcstalálkozón történő megalakítása óta több mint 90 kormányzat döntött a koalícióhoz való csatlakozás mellett. A Bizottság társelnöki tiszt betöltésével és titkársági szolgáltatással biztosítja a szükséges szinergiák meglétét az EU megújuló energiára és energiahatékonyságra fókuszáló energiaügyi kezdeményezésével. A G8 gleneaglesi éghajlat-változási, tiszta energia és fenntartható fejlődési cselekvési tervében emellett egy, a tiszta energiával kapcsolatos egyedi befektetési keret létrehozására is javaslatot tettek. Az „Európai stratégia az energiaellátás fenntarthatóságáért, versenyképességéért és biztonságáért” című zöld könyvben a Bizottság felvázol egy, az éghajlatváltozással kapcsolatos problémák megoldására alkalmas integrált megközelítést, amely többek között az energiahatékonysági technológiák és a megújuló energiaforrásokat használó technológiák szélesebb körű megismertetése és használata révén az energiahatékonyság radikális növelésére irányul.

A megújuló energiákba való beruházás és hasonló mértékben az energiahatékonyságba való beruházás a közjavak tipikus jellemzőivel rendelkező hasznokat generál. E beruházások alapvető haszna globális szinten például az üvegházhatást okozó gázok zéró vagy alacsony szintű kibocsátása, továbbá helyi és regionális szinten a hagyományos légszennyező anyagok teljesen megszűnő vagy alacsony kibocsátása. Segítségükkel – a helyben hozzáférhető energiaforrások, például a szél, a napfény, a geotermikus hő vagy a biomassza kihasználása révén – javul az energiaellátás biztonsága. Hozzájárulnak a helyi foglalkoztatáshoz és jövedelemtermeléshez, például termelői célokra nyújtott energiakínálat útján. E „közjavakkal” kapcsolatos hasznok gazdaságilag rendkívül vonzóvá teszik a megújuló energiával és az energiahatékonysággal kapcsolatos projekteket, főleg az olyan fejlődő országokban, ahol az energiatermelés általában kevésbé hatékony és többet szennyez, mint a fejlett környezetvédelmi szabályozással rendelkező iparosodott országokban.

A megújuló energiaforrások, valamint az energiahatékonyság emellett egyre inkább szerves részét képezik az alapvető energiaügyi és fejlesztési beruházási terveknek Hozzájárulhatnak a helyi vállalkozások és a közlekedés elektromos és nem elektromos energiával való ellátásához is, különösen olyan helyeken, ahol hálózati rendszer létrehozása nem kifizetődő. A hálózattól független ellátás és minihálózatok révén megfelelő és gazdaságos energiához lehet jutni még távoli, elszigetelt helyeken is. A vállalati és lakossági igények kielégítésére sokféle technikai megoldás létezik, ez kiváltképpen fontos a fejlődő országok esetében.

Az egyre szaporodó számú sikertörténet és a nemzetközi közösség kötelezettségvállalásai ellenére a jelenlegi tendenciák mellett a megújuló energiaforrások részaránya az IEA szerint 2030 körül is a mai szinten maradhat. Noha a szakpolitikai keretfeltételek egyre inkább vonzóvá válnak, az energiahatékonysági és a megújuló energiaforrásokba való beruházások finanszírozása nem automatikus. A finanszírozási hiány okai összetettek, de főképp a kölcsönt nyújtók számára fontos biztosítékot jelentő kockázati tőkével kapcsolatosak. A magánszektorbeli finanszírozás igénybevétele alapvető fontosságú a fenntartható energiával kapcsolatos beruházások finanszírozási igényének a kielégítéséhez. A megújuló energiaforrásokban és az energiahatékonyság növelésében rejlő, mind helyi, mind globális szinten jelentkező környezetvédelmi és társadalmi-gazdasági lehetőségek sokasága miatt mégis indokolt közforrásokból támogatni e finanszírozási nehézség áthidalását, és ösztönözni a nemzetközi és hazai magánbefektetőket.

A Bizottság már elkezdte az együttműködést a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel – EBB, EBRD, Világbank, a magánszektor befektetői és pénzügyi közvetítők – a globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alap (GEEREF) magán- és a közszféra közötti partnerség útján történő létrehozása érdekében. A cél: a magán- és a közfinanszírozást mobilizálni a megújuló energiaforrásokra épülő gazdaságos projektek és vállalkozások finanszírozási nehézségeit enyhítő kísérleti projektek fejlesztése céljából. A javaslat az Európai Bizottság által 2004-ben a Johannesburgi Megújuló Energia Koalíció (JREC) keretében indított „Patient Capital Initiative”-re, vagyis „Türelmes Tőke Kezdeményezés”-re épít. Alapja egy 2004-es megvalósíthatósági tanulmány, amelynek tárgyáról és megindításáról a fenntartható fejlődésről szóló 2002-es világszintű csúcstalálkozó és a JREC Brüsszelben tartott, első nemzetközi magas szintű konferenciája (2003. június 2–3.) során döntöttek. A központban a fejlődő országok és az átalakulóban lévő gazdaságok állnak.

A globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alapot a magán- és a közszféra közötti globális partnerségként hozzák létre, amely megfelelő kockázatmegosztási és társfinanszírozási lehetőségeket kínál kereskedelmi és nem kereskedelmi beruházók számára globális befektetési projektekhez. Lehetőség lesz professzionális alapkezelők alkalmazására, akik tevékenységüket az adományozók és beruházók által adott megbízás alapján végzik. A struktúrában magas szintű monitoringról, jelentéstételről és ellenőrzésről is gondoskodni kell.

A globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alap a 10 millió euro alatti, megújuló energiaforrásokra épülő és energiahatékonysági projekteket támogatja, mivel ezek többnyire kívül esnek a kereskedelmi befektetők és a nemzetközi pénzügyi intézmények érdeklődési körén. Az alap által támogatott területek: a Szaharától délre fekvő afrikai térség, a karibi- és csendes-óceáni szigetek térsége, az európai szomszédság országai (az észak-afrikai térség, az EU-n kívüli kelet-európai országok, Oroszországot is beleértve), Latin-Amerika és Ázsia (Közép-Ázsiát és a Közel-Keletet is beleértve)[1]. A támogatás nyújtását piaci szempontok szabják meg, de elsőbbséget kell biztosítani az olyan országok, régiók vagy települések számára, ahol a megújuló energiaforrásokkal és energiahatékonysággal kapcsolatos politikák elősegítik a magánszektor részvételét a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos beruházásokban. Az AKCS-országok igényeinek kiszolgálása különös figyelmet fog kapni. A kockázati tőke nyújtásának és a technikai segítségnyújtás igénybevételének együttes lehetősége egyfajta „egyablakos ügyintézést” tesz lehetővé, ezáltal csökkennek a tranzakciós költségek, és javul az alap általános teljesítménye.

A beruházások körében sokféle projekt fog szerepelni az energiahatékonysági és a megújuló energiaforrásokat használó technológiák mellett, noha az elsődleges hangsúly a biztos műszaki háttérrel rendelkező technológiák kiépítésén lesz.

A GEEREF tervezett költségvetése legalább 100 millió euró. Ekkora összegre szükség van ahhoz, hogy érezhető hatást érjen el világszinten, és ez elegendő ahhoz, hogy idővel önfenntartó partnerséget hozzon létre a magán- és a közszféra között.

A globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alap tevékenyen részt fog venni a regionális részalapok létrehozásában és finanszírozásában, vagy a létező hasonló kezdeményezések bővítésében[2]. Ezáltal figyelembe vehetők a regionális piacok sajátosságai, bevonhatók a nemzetközi pénzintézetek és a helyi szakértők, és további finanszírozást vonz a magánszektorból.

A globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alap részesedése 25–50% között mozoghat a közepes-magas kockázatú részalapokban, és 15–20% között az alacsony kockázatú részalapokban.

Amennyiben megvalósul az első pénzügyi időszakra kitűzött 100 millió eurós cél, akár 1 milliárd eurót kitevő további tőke is mobilizálható. Az alap emelőhatása így akár tízszeres is lehet, amely lényegesen magasabb, mint általában az 50–70%-os társfinanszírozást igénylő hagyományos támogatási rendszerekben.

A felmerülő kockázat kapcsán az Európai Bizottság elismeri, hogy a kezdeményezés útnak indításához és a magánfinanszírozás előmozdításához jelentős hozzájárulásra van szükség a közösségi költségvetésből. Az Európai Bizottság azt javasolja, hogy a környezetvédelemre, illetve a természetes erőforrásokkal és energiaforrásokkal való fenntartható gazdálkodásra irányuló tematikus program keretében 2007 és 2010 között 80 millió eurót fordítsanak a GEEREF finanszírozására. 2007 elején 15 millió eurós első hozzájárulás javasolt. A kezdeményezés megvalósításához szükséges emberi erőforrásokat az irányításért felelős szolgálatok meglévő személyzetéből lehet fedezni, szükség esetén belső átcsoportosítással.

A környezetvédelemre, illetve a természetes erőforrásokkal és energiaforrásokkal való fenntartható gazdálkodásra irányuló tematikus program (éves) finanszírozási határozata lesz a jogalapja a GEEREF céljait szolgáló közösségi pénzeszközök elkülönítésének is (valószínűleg az Európai Beruházási Alapon keresztül, mint a Délkelet-Európáért Európai Alap esetében). A döntéshozatal során figyelembe veszik a jogalap idevágó tervezett rendelkezéseit.

Az itt javasolt társfinanszírozást köz- és magánszervezetek, köztük nemzetközi pénzintézetek, magánbefektetők és -vállalkozások, továbbá alapítványok nyújtják. Uniós és EGT-tagállamok önkéntes hozzájárulást nyújthatnak A társfinanszírozás becsült mértéke az alábbi táblázatban látható:

millió EUR (három tizedesjegyig)

Társfinanszírozó szerv | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 és később | Összesen |

Nem EK-társfinanszírozás, 1. szint | 10 000 | 10 000 | 20 000 |

Nem EK-társfinanszírozás, 2. szint | 15 000 | 30 000 | 50 000 | 109 000 | 204 000 |

Nem EK-társfinanszírozás, 3. szint | 10 000 | 50 000 | 100 000 | 300 000 | 331 000 | 791 000 |

Nem EK-társfinanszírozás összesen | 35 000 | 90 000 | 150 000 | 409 000 | 331 000 | 0 | 1015 000 |

A tervek szerint akár 50 millió eurós társfinanszírozást lehet szerezni az EBB által kezelt kilencedik Európai Fejlesztési Alap beruházási eszközéből az AKCS-országok tevékenységeinek támogatására.

Egy ilyen újfajta eszköz jó példát mutat, amelyet sok más köz- vagy magánberuházó is követhet, továbbá fontos szerepet játszik a 2010-ig szükséges mintegy 241 milliárd eurónyi finanszírozási igény kielégítésében.

A források teljes körű befektetése esetén a GEEREF a fejlődő országok piacain csaknem 1 gigawattnyi tiszta energia előállításához járulhat hozzá. Ekképpen 1–3 millió ember jutna fenntartható energiaellátáshoz, és évente 1–2 millió tonna szén-dioxid kiváltására kerülne sor (jelenlegi áron csaknem 5 millió euro értékben).

- Üvegházhatást okozó gázok kibocsátása: Évente több mint 1,1 millió tonnával csökken a szén-dioxid-kibocsátás, ami évtizedekig tartó, hosszú távú hatásokkal jár. Ez a szám egy becslés, amely azon a feltételezésen alapul, hogy a GEEREF révén finanszírozott új létesítmények lépnek a jelenlegi „szokásos” fosszilis tüzelőanyagot használó, kapcsolt hő- és villamosenergia-termelő erőművek helyébe. A legkedvezőbb esetben, azaz ha ezek a létesítmények csak szénalapú hő- és villamosenergia-termelést váltanának ki, az éves szén-dioxid-kibocsátás majdnem 3 millió tonnával csökkenne. A legrosszabb eset bekövetkezése, azaz hogy a létesítmények gáztüzelésű erőművek és hőerőművek helyébe lépnek, elég valószínűtlen; a fejlődő országok legtöbb energiaipari beruházása az energiaellátó kapacitás bővítését továbbra is az olcsó szénnel kívánja megoldani a sokkal drágább gáz helyett. Ez a szén-dioxid-kibocsátás 10 és 30 millió tonna közötti halmozódó csökkenéséhez vezethet a globális alap tízéves időtartama alatt, legalább még tíz évig eltartó hatásokkal. Mindenesetre a végeredmény a technológiai és geográfiai mix végső összetételén múlik.

- Az energiaellátás biztonsága: Várhatóan mintegy 500 és 1500 MW-nyi újonnan létesített tiszta és helyi megújulóenergia-kapacitás jön létre vagy energiahatékonysági beruházásoknak köszönhetően ekkora mértékű kapacitásbővítés kerülhető el.

- Energiaellátás: A fejlődő országokban 0,5 és 3,5 millió között lesz azoknak a száma, akik modern, tiszta energetikai szolgáltatásokhoz fognak hozzáférni. A kedvezményezettek között valószínűleg lesznek kis- és középvállalkozások is, így olyan lehetőségek nyílnak meg a fejlődő országok távoli területei előtt, amelyek egyébként zárva maradtak volna. Emellett majdnem 500 000 háztartásban vezetik be a meleg vizet és a főzéshez használt modern tüzelőanyagokat.

- Egyéb: Több, nem számszerűsíthető pozitív hatás is várható. Ilyenek a következők:

- a hagyományos légszennyező anyagok – kén-oxidok, nitrogén-oxidok, szálló por és szén-monoxid – csökkentett kibocsátása, ami hozzájárul a helyi levegőminőség javításához és csökkenti a beltéri főzés okozta egészségügyi problémákat.

- a megújuló energiaforrások, pl. szél-, nap-, geotermikus energia vagy a helyileg rendelkezésre álló biomassza kiaknázásával csökken a fosszilis tüzelőanyagok kényszerű importja;

- helyi munkalehetőségek és bevételi források jönnek létre; például termelő célú energiaszolgáltatás révén olyan távoli területeken, ahol a hálózatépítés gazdaságilag nem vonzó;

- több lehetőség nyílik a fejlett technológiák kidolgozására, átadására és telepítésére, többek között az európai és a fejlődő országok vállalkozásai közötti közös vállalatok létrehozásának ösztönzése, és így a technológiai és gazdálkodási szaktudás átadása révén.

A közleményben vázolt formában javasolt globális energiahatékonysági és megújulóenergia-alap kiegészíti a meglévő európai közösségi finanszírozási eszközöket. Kifejezetten úgy tervezték, hogy javítsa a Közösség lehetőségeit a partnerországokban a fenntartható fejlődést és a szegénység felszámolását célzó programok támogatására, és felgyorsítsa a környezetkímélő technológiák átadását, fejlesztését és kiépítését. Elősegíti az adományozók és a kereskedelmi befektetők – köztük nemzetközi pénzintézetek – közötti hatékony együttműködést, és felgyorsítja a világpiacon a fenntartható, biztonságos és megfizethető energiatermelési technológiák, valamint az ezek által elérhető szolgáltatások elterjedését.

További tapasztalatok szerzésével ezt az újszerű, konkrét partnerséget a magán- és a közszféra között ki lehetne terjeszteni a tiszta, megfizethető és biztos energiaágazatba való beruházások más kulcsfontosságú területeire (szén-dioxid-kivonás és geológiai tárolás).

[1] Az előcsatlakozási eszközökből részesülő országok esetében biztosítani kell egyéb kiegészítő forrásokat.

[2] A tervezetthez hasonló, létező, bővíthető kísérleti projektekre a (SEC(2006) 1224)] mellékletében találhatók példák.