HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 51/8

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Változások és kilátások a fémfeldolgozó iparban (saját kezdeményezésű vélemény)

2011/C 51/02

Előadó: José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Társelőadó: Enrico GIBELLIERI

2010. február 16-án az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Változások és kilátások a fémfeldolgozó iparban.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága 2010. szeptember 8-án elfogadta véleményét.

Az EGSZB tisztújítására való tekintettel a Közgyűlés úgy határozott, hogy erről a véleményről az októberi plenáris ülésen szavaz, és az eljárási szabályzat 20. cikke értelmében főelőadót jelölt ki José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO személyében.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. október 21-én tartott 466. plenáris ülésén 72 szavazattal, 8 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Stratégiai jelentőség

A fémfeldolgozó iparnak nagy szerepe van abban, hogy az Európa 2020 stratégiában kitűzött céloknak megfelelően erőforrás-hatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra sikerüljön áttérni. Az erőforrás-felhasználás hatékonyságának növelésére kitűzött cél kihívást, de egyben üzleti lehetőséget is jelent az ágazat számára: fémfeldolgozó ipar nélkül nem létezhet hatékony erőforrás-felhasználású gazdaság. Komoly munkahely-teremtési potenciállal bíró, hozzáadott értéket teremtő, szilárd ágazatról van szó, amely megerősíti az európai értékláncot, és az erőforrás-hatékony gazdaság megteremtésében is az értéklánc egyik fontos láncszemének számít.

1.2 A fémfeldolgozó ipar komoly innovatív ágazat és szolgáltató is egyben, különösen az „erőforrás-hatékony Európa” kiemelt kezdeményezés kapcsán, mivel elősegíti a gazdasági növekedés és az erőforrások felhasználásának szétválasztását, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megteremtését, a megújuló energiaforrások használatát, a közlekedési ágazat modernizálását és az energiahatékonyságot.

1.3 Az ágazat ismertsége

A fémfeldolgozó ipar egyik problémája az ismertség hiánya.

1.4 Meg kell jegyezni, hogy a fémfeldolgozó ipar nem keverendő össze a fémgyártással. Az Eurostat egyik statisztikai kiadványában, a European Facts and Figures-ben, a vas- és acéltermelést, illetve a vasötvözetek gyártását (NACE 27) közösen elemzik a fémtermékek előállításával kapcsolatos tevékenységekkel, azaz a fémfeldolgozó iparral (NACE 28). Emiatt van az, hogy nagyon nehezen lehet helyesen elemezni a fémfeldolgozó ágazatban a foglalkoztatás helyzetét és az ipari tendenciákat. Az ismertség hiánya magukban a hatástanulmányokban is megmutatkozik, ezek ugyanis alig veszik figyelembe a küszöbönálló szabályozásokból eredő és az ágazatot érintő fontos mikroökonómiai hatásokat. Mindenképpen támogatni kell a fémfeldolgozó iparban rejlő lehetőségek kibontakoztatását, különösen az export növekedésének terén, illetve a gyakorlatban is hasznosítani kell az ágazat vállalati kultúráját és innovációját.

1.4.1 Ezért az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy az ágazat megszervezésekor és a humánerőforrás-elosztásban megfelelően vegye figyelembe a feldolgozóiparnak ezt az ágazatát, és hogy javítsa a fémfeldolgozó ipar képviseletét a Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóságban, valamint a Kereskedelmi Főigazgatóságban, illetve a köztük levő kapcsolatokat. Annál is inkább, mivel a fémfeldolgozó ipar, amely 4,3 millió munkahelyet biztosít az EU-ban, nagy jelentőségű ipari ágazat. Az EGSZB ezért azt ajánlja az Európai Bizottságnak, hogy szolgálataiban és tevékenységeiben (például az EU és Kína közötti párbeszéd területén) biztosítson komolyabb formális képviseletet a fémfeldolgozó iparnak.

1.5 Ennek megfelelő megvalósításához a „gondolkozzunk először kicsiben” elvet kellene alkalmazni.

A helyi és az uniós jogszabályok alapján a hatóságok számára szükséges információk továbbítása komoly adminisztratív terhekkel jár, ami nem könnyíti meg a kkv-k életét. Ráadásul, tekintettel arra, hogy sok országban milyen az általános beruházási kedv, a vállalkozások számára egyre könnyebb, kényelmesebb és jövedelmezőbb, hogy termelésük növelése, a technológiai fejlesztések és az innovációba történő beruházások helyett termékeik egy részét az EU-n kívül szerezzék be. Ez a gyakorlat hosszú távon veszélyezteti a versenyképességet és oda vezet, hogy a fiatal műszaki szakemberek elfordulnak az ágazattól.

Az EGSZB hangsúlyozza, hogy ténylegesen és hatékonyan érvényesíteni kell a „gondolkozzunk először kicsiben” elvet, egyrészt amikor a Tanács 2010. júniusi ülésén jóváhagyottak szerint végrehajtják az EU 2020 stratégiát az iparpolitika terén, másrészt pedig amikor kidolgozzák az európai ipar-politikai menetrendről szóló következő európai bizottsági közleményt, amely az „Iparpolitika a globalizáció korában” elnevezésű kiemelt kezdeményezésre épül.

1.5.1 Az is fontos, és az EGSZB buzdítja is rá a tagállami szerveket, hogy valamennyi szinten támogassák a vállalkozókat, megkönnyítve a vállalkozások alapításához szükséges eljárásokat és ösztönözve a vállalkozói szellemet.

A vállalkozások működését érintő általános feltételek további fontos szempontja a foglalkoztatás- és szociálpolitika. Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy – elsősorban a szociálpolitika terén – tegyenek közös erőfeszítéseket annak érdekében, hogy javuljanak az olyan versenyképes és gazdaságosan működő vállalatok fejlődési lehetőségei, amelyek az európai fémfeldolgozó ipar területén tartós munkahelyeket teremthetnek. Biztosítani kell, hogy a szociális párbeszéd, a tájékoztatás, valamint a pontos és hatékony konzultáció segítségével az ágazat idejében felkészülhessen az ügyfelekkel és a nyersanyagtermeléssel kapcsolatos lehetséges vállalati vagy stratégiai változásokra. Ennek kapcsán az egymástól való tanulás és az olyan hatékony eszközök feltérképezése érdekében, amilyen például a rugalmas biztonság, támogatni lehetne a tagállamok és az uniós szociális partnerek közötti tapasztalatcserét.

1.6 Szakképzett munkaerő, a képzéssel kapcsolatos igények megfelelő korai felmérése és az ágazat vonzóvá tétele a fiatalok számára

Tekintettel az átlagos vállalatméretre, egyre fontosabb, hogy elegendő szakképzett munkaerő álljon rendelkezésre. Ezért kulcsszerepet játszanak az olyan intézkedések, melyek célja a szakképzett munkaerő hiányának felszámolása: jól képzett gyakornokokról, szakképzett munkavállalókról, technikusokról, mérnökökről vagy kutatókról van szó, illetve arról, hogy ezek megfelelő (általános és szak-) oktatásban és képzésben részesüljenek.

1.6.1 Az EGSZB hangsúlyozza, hogy rendkívül fontos, hogy minden szinten ösztönözzenek olyan kezdeményezéseket, melyek célja az ágazat imázsának javítása és az iparág vonzóbbá tétele a fiatalok számára. Rendkívül fontos, hogy ebben a viszonylag munkaerő-igényes ágazatban mód legyen a munkaerő megtartására, illetve ha lehet, létszámának növelésére és minőségi fejlesztésére is. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg egy olyan európai szintű tanulmány elkészítésének a lehetőségét, amely a fémfeldolgozó ipar követelményeinek megfelelő szak- és műszaki képesítéseket tárná fel annak érdekében, hogy előre fel lehessen mérni a képzéssel kapcsolatos igényeket. Ez a tanulmány fontos referenciadokumentumként szolgálhatna az ágazat, illetve a műszaki egyetemek és szakképzési központok közötti együttműködés elmélyítésében. Az EGSZB azt javasolja, hogy a fémiparban a közelmúltban elindított európai szociális párbeszéd keretében és abból merítve készítsék el a szóban forgó tanulmányt, és hogy térképezzenek fel minden olyan lehetőséget az információcserére, amely alkalmasnak tűnik a kkv-k és az azokban dolgozók helyzetének javítására.

1.7 Innováció

A kutatás és a fejlesztés sikeréhez különösen fontos a fémgyártók és a fémfeldolgozó ipar közötti együttműködés. Mindent egybevetve több európai kutatási finanszírozási forrást kellene biztosítani a fémgyártáshoz és a fémfeldolgozó iparnak, különösen az anyagtechnológiákhoz és a nanotechnológiákhoz, hogy üzemi kutatások révén javítani lehessen az anyagok mechanikai jellemzőin, ezáltal is erősítve és elősegítve az ágazat versenyképességét és innovációját. Az EGSZB azt ajánlja, hogy a 8. kutatási keretprogram struktúrájának meghatározásakor az európai szervek és elsősorban az Európai Bizottság minden tőle telhetőt tegyen meg a projektekhez való általános hozzáférés megkönnyítése érdekében. Különösen támogatandó a kkv-kkal folytatott együttműködés, mivel ezek korlátozott humánerőforrásokkal rendelkeznek a lehetséges innovációs projektek meghatározásához, bemutatásához és megvalósításához.

1.7.1 Mivel az ipari innovációk legtöbbször nem csupán új tudományos ismeretekre, hanem sokféle innovációs formára épülnek (például új logisztikai vagy marketingkoncepcióra, szervezeti innovációra, innovatív üzleti formára, termékfejlesztésre), az EGSZB azt kéri, hogy az uniós innovációs politikák jobban tükrözzék ezt.

1.7.2 Mivel a termékek kialakítása és a termékfejlesztés a termelési lánc kezdeti vagy végső szakaszára tevődik, egyre nagyobb problémát jelent a szellemi tulajdonjog védelme és a hamisítás kérdése. Ebből a szempontból is kevés az olyan fémfeldolgozó vállalat, amely annyi forrást képes a szellemi tulajdonjog védelmére fordítani, mint amennyit a nagyvállalatok.

1.8 Hiányzó imázs

A fémfeldolgozó iparnak nincs megfelelő imázsa. Az iparág feladata, hogy megfelelő képet alakítson ki az ágazatról és lehetőségeiről. Ebben segítséget jelentene a hatóságok támogatása is. Ebből kiindulva az EGSZB azt ajánlja a nemzeti és európai hatóságoknak, hogy az ágazat helyzetét egyfelől az ipari termelési lánc „állapotát” jelző megbízható mutató, másfelől annak alapján vizsgálják, hogy miként járul hozzá a kkv-k „egészségi állapotához”, és hogy ipari barométerként milyen szerepet tölt be.

Az ipar és az ipari projektek általános elfogadottságának hiánya is problematikusnak tűnik. Ez annak a következménye, hogy évtizedeken keresztül kedvezőtlen színben tűntették fel az ágazatot. Új együttműködést kell kialakítani a politika, az ipar és az adminisztráció között, hogy javuljon a jogi követelményeknek mindenben eleget tevő vállalatok megítélése.

1.9 Kereskedelempolitika

Mind a Kereskedelmi Főigazgatóságnak, mind pedig a Vállalkozáspolitikai és Ipari Főigazgatóságnak elegendő információval kellene rendelkeznie a fémfeldolgozó iparról, és kiegyensúlyozott megközelítésmódot kellene alkalmaznia az ágazat vállalatait érintő intézkedések meghozatalakor. Ezért az EGSZB azt ajánlja az Európai Bizottságnak, hogy tegye meg a megfelelő intézkedéseket, és az egyes ágazatokra vonatkozó döntések meghozatalakor vegye figyelembe a közösségi érdeket és azt, hogy ez milyen hatással van a teljes értékláncra, valamint az iparra. Az Európai Bizottságnak a harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiban és különösen a kereskedelempolitikában továbbra is érvényesítenie kellene a kölcsönösség elvét.

1.10 Csoportosulások (klaszterek)

Egyértelmű érdek fűződik ahhoz, hogy a fémfeldolgozó ipar számára jövőképet alakítsanak ki, és ezt a már szerte az EU-ban fellelhető különböző csoportosulásokra (klaszterekre) alapozzák. Ilyen klaszter mindenekelőtt Baszkföld (Spanyolország), Brescia (Olaszország), Flandria (Belgium), Litvánia, a Loire vidéke (Franciaország), Szilézia (Lengyelország), Dél-Vesztfália (Németország), Vorarlberg (Ausztria), Valencia (Spanyolország). Ugyanakkor további tanulmányokat lenne célszerű elvégezni, hogy egyrészt értékelni lehessen a hatásokat, a fő tendenciákat, az ipari szerkezetátalakításokat, másrészt pedig hogy összehasonlító értékeléseket (benchmarking) lehessen végezni a különböző területek között.

1.11 Finanszírozás

Az EGSZB örömmel látná, ha határozottabban hangsúlyoznák, hogy likviditási mechanizmusokat kell a feldolgozóipar számára biztosítani, különösen az ágazatban működő kkv-k számára. Ez Európa-szerte jobb gyakorlatok meghonosodásához vezethetne.

2. Bevezetés

2.1 A Lisszaboni Szerződés új keretet teremt az Európai Unió működéséhez; egy új összetételű Európai Bizottság kezdte meg működését, és 2009-ben új jogalkotási ciklus kezdődött az Európai Parlamentben. Eközben az egész Európai Unió – de különösen az európai termelési bázis – olyan globális fejleményekkel és kihívásokkal szembesül, melyek példa nélküliek az EU megalapítása óta.

2.2 Amennyiben meg akarjuk állítani a növekvő munkanélküliséget, a vállalati és ipari szerkezet egyre nagyobb szétzilálódását és a polgárok egyre komolyabb bizalomvesztését, akkor határozottan fel kell lépnünk az említett problémákkal szemben.

2.3 Ezzel a fémfeldolgozó iparról írt saját kezdeményezésű véleményével az EGSZB-nek az a célja, hogy lehetséges válaszokkal szolgáljon azokra a kérdésekre, melyek hosszú távon meghatározzák, hogy sikerül-e megőrizni az innovációs képességet, a gazdasági stabilitást és az európai fémfeldolgozó ipar globális versenyhelyzetét. A CCMI feltárja azokat a kihívásokat és lehetőségeket, melyek az Európa 2020 stratégia szerinti fenntartható gazdaságra történő átállásból, illetve hatékonyabb erőforrás-gazdálkodásból adódnak.

2.4 Többek között az alábbi kérdésekről van szó: Hogyan lehet megbirkózni ezekkel a problémákkal? Tudnak-e válasszal szolgálni az uniós intézmények? Mely területen lehet hozzáadott értéket teremteni? Az Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája a megfelelő eszköz-e a sikerhez?

3. A mindenhol megjelenő fémfeldolgozó ipar

3.1 Fémfeldolgozó üzemek az Európai Unión belül mindenhol, gyakorlatilag minden európai régióban és városban működnek. Rugalmas, innovatív, gyakran (viszonylag) kicsi, gyakorlatias, szolgáltatásorientált, munkahelyteremtő és -megtartó vállalatokról van szó, amelyek alapvetően a számunkra ismert ipari ellátási láncban gyökereznek, és amelyeket éppen ezért gyakran magától értetődőknek tekintünk. Üdvözlendő módon megtörténtek ugyan az első lépesek – itt elsősorban az Európai Bizottság közelmúltban közzétett első páneurópai tanulmányára gondolunk –, mégis: a fémfeldolgozó ipar egyes vállalatai – amelyek egyébként, valószínűleg méretüknek köszönhetően sokszínűek, alkalmazkodóképesek és rugalmasak – az ágazat egészének érdekképviselete ellenére nagymértékben „láthatatlanok”, és nem kerülnek a politika homlokterébe.

3.2 Ezt a láthatatlanságot tükrözi például az Eurostat egyik statisztikai kiadványa, a European Facts and Figures, amelyben a vas- és acéltermelést, illetve a vasötvözetek gyártását (NACE 27) közösen elemzik a fémtermékek előállításával kapcsolatos tevékenységekkel, azaz a fémfeldolgozó iparral (NACE 28). Ezért nagyon nehezen lehet elkülönítve és helyesen elemezni a fémfeldolgozó ágazaton belül a foglalkoztatás helyzetét és az ipari tendenciákat.

3.3 Ezt a láthatatlanságot azonban már semmi sem indokolja. A fémfeldolgozó ipar az uniós ipari ellátási lánc fontos „rejtett” láncszeme, amely az itt működő magánvállalatok viszonylag kis mérete ellenére komoly számokat mondhat magáénak az európai gazdaságon belül.

3.4 Az alábbi adatok érzékeltetik a fémfeldolgozó ipar méretét, és azt, hogy milyen jelentősége van az európai gazdaság és munkaerő szempontjából.

3.4.1 Az ágazaton belül Európa-szerte rengeteg (400 000) kisvállalkozás működik, melyek többsége (mintegy 95 %-a) kevesebb mint 50 főt foglalkoztat.

3.4.2 A fémfeldolgozó ipar 4,2 millió embernek ad munkát Európában, azaz az ipari foglalkoztatás mintegy 12 %-áért felel!

3.4.3 Munkahelyteremtő ágazatról van szó: említésre méltó, hogy a többi ágazat többségével ellentétben foglalkoztatási rátája az elmúlt tíz évben, egészen a közelmúltban bekövetkezett gazdasági válságig, folyamatosan nőtt Európában. Például az ágazati foglalkoztatási ráta mintegy 8 %-kal nőtt 2000 és 2006 között.

3.4.4 Gazdasági szempontból nagy jelentőségű ágazatról beszélünk: termelési értéke 2008-ban 530 milliárd EUR volt.

3.4.5 Mivel más iparágak számára gyárt alkatrészeket, fontos szerepet játszik az EU iparában.

4. A fémfeldolgozó ipar stratégiai jelentősége

4.1 Az ellátási lánc alapvető eleme

Az európai fémfeldolgozó ipar az ipari ellátás alapvető európai láncszeme, hiszen alkatrészeket és végtermékeket gyárt az összes többi termelőágazat számára.

— Az alkatrészeket elsősorban a gépjárműiparban, az űrhajózásban, a közlekedésben, illetve a gépiparban, azon belül is főként az ipari gépgyártásban használják fel. Az ágazat már csak ezért is kulcsfontosságú az erőforrásokkal hatékonyabban gazdálkodó gazdaságra történő áttérés szempontjából.

— Az acélszelvények és acéllemezek az építőipar fontos kellékei (épületek acélvázai, tartórudak, acélszerkezetek, épületburkolatok, anyagok stb.).

— Tárolóedények a feldolgozóipar olyan ágazatai számára, mint az élelmiszeripar, a gyógyszeripar, a vegyipar, a kőolaj-finomítás stb.

— Rögzítőelemek (csavarok, anyák, csapszegek) és szerszámok ipari és háztartási felhasználásra.

4.2 Stabil iparág

A fémfeldolgozó ágazat olyan stabil szerkezettel rendelkezik, amely nem küzd különösebb kapacitásfelesleggel.

4.3 Munkahelyteremtő ágazat

A fémfeldolgozó ipar az iparban dolgozók mintegy 12 %-ának ad munkát az EU-27-ben, és felöleli a gyártóüzemek mintegy ötödét.

4.4 Hozzáadott értéket létrehozó ágazat

Az európai fémfeldolgozó ipar az EU-27 által termelt ipari hozzáadott érték mintegy 10 %-át adja, illetve az ipari termelés 7,4 %-át (2006-os adat). Ebből a szempontból (a bruttó termelést és a gyártási volument tekintve) a „hozzáadott érték” teremtésének egyik európai éllovasa, és ezzel egyértelműen felülmúlja a többi ipari ágazatot.

4.5 Kisvállalkozásokból álló nagy ágazat

Az európai fémfeldolgozó ipar fontos önálló ipari ágazatnak számít annak ellenére (vagy éppen amiatt), hogy főként nagyon különböző és túlnyomórészt kisvállalatokból tevődik össze (1) (melyek több mint 90 %-a családi tulajdonban levő kkv). Ráadásul sok országban (a legfőbb kivétel ez alól Németország) az ágazatban a (10-nél kevesebb főt foglalkoztató) mikrovállalatok dominálnak, melyek az ágazatban tevékenykedő vállalkozások 80 %-át teszik ki (2006-os adat).

4.6 Az európai ellátási láncot erősítő ágazat

4.6.1 Nyilvánvaló, hogy a fémfeldolgozó ipar szerkezete nem valamilyen véletlenszerűségnek vagy önkényességnek tulajdonítható, hanem azokhoz a piaci igényekhez való gyakorlati alkalmazkodásnak, amelyek a szükséges rugalmasság és az ágazatra jelenleg jellemző innovációs és piaci résfunkció megteremtése érdekében végső soron az európai ipari ellátási láncot alakították. Ebből a szempontból nem tekintendő hátránynak az, hogy a fémfeldolgozó ipar terén az átlagos vállalat közepes vagy kicsi – sokkal inkább előnyről van szó.

4.6.2 Főként azért, mert tanulmányok szerint ez az iparág most is és a jövőben is nagyrészt kkv-k által uralt ágazat lesz. E vállalkozások valóban egyre kisebbekké válnak az ellátási láncban levő nagyobb társaikhoz képest, amelyek – a fémfeldolgozó ipartól eltérően – átfogó konszolidációs folyamaton mennek keresztül. A fémfeldolgozó ágazaton belül viszont – általában és strukturális okokból – nagyon korlátozottak a konszolidációs lehetőségek.

4.6.3 Szoros együttműködésre van szükség a teljes ellátási láncban. Az ellátási lánccal kapcsolatban az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy foglalkozzanak azzal a fontos kérdéssel, hogy az ellátási láncon belül miként lehet javítani a partnerségen, illetve szorosabbra fűzni az együttműködést, valamint legfőképpen azzal, hogy hogyan lehet olyan csatornákat létrehozni, amelyek révén a fémfeldolgozó ipar a kereslet igényeinek megfelelő acélminőséget és -osztályokat határozhat meg és fejleszthet ki.

4.7 „Szendvicságazat”

A méret és a méretgazdaságosság szempontjából a fémfeldolgozó ipar és ügyfelei, illetve beszállítói közötti kapcsolatok egyre aszimmetrikusabbakká válnak az elkövetkezendő években. Ezért a fémfeldolgozó ipar egyre inkább amolyan „szendvicshelyzetbe” kerül, ami miatt kevésbé tudja irányítani saját sorsát, és nem igazán tud hatást gyakorolni gazdasági környezetére sem. Ebből a helyzetből következően egyre nagyobb nyomás nehezedik a fixköltségekre és az ágazatbeli foglalkoztatás minőségére.

4.8 Pontos elemzésekre épülő válaszok a jövőre nézve

Ezekből a stratégiai elemekből kiindulva ez a saját kezdeményezésű vélemény olyan válaszokkal próbál szolgálni, melyek a fémipari ágazat realitásaira épülnek. Olyan ágazatról van szó, melynek vállalatai és csoportosulásai (klaszterei) munkahelyekkel, képzési lehetőségekkel és esélyekkel gazdagítják Európa összes jelentős régióját. Sokoldalú, stabil és innovatív ágazat ez, amely a legkülönbözőbb helyzetekben is rendkívüli alkalmazkodó- és munkahelymegtartó-képességgel rendelkezik, és amely modellként szolgálhat a fellépő kihívásokra adandó válaszok felkutatásában, és főként az átalakulás előmozdításában.

5. Mi a teendő európai szinten?

5.1 A fémfeldolgozó ipar: ideális terep a kkv-k számára

5.1.1 Bár abszolút értelemben léteznek regionális különbségek (a német fémipari vállalatok például általában nagyobbak, mint az ilyen vállalatok az EU többi részén), a többi gazdasági ágazatbeli vállalati mérethez képest a fémipari ágazat egyik egyértelmű egyedi vonása, hogy minden téren túlnyomó többségben vannak benne a kis és középvállalkozások.

5.1.2 Az EGSZB úgy véli, hogy a politikusoknak nem volna szabad csupán arra szorítkozniuk, hogy most gyorsan elismerik ezt a szempontot, hogy aztán később, további konkrét lépesek nélkül elnapolják a kérdést. Közelmúltban készült elemzések tanúsága szerint ez a kkv-kra vonatkozó egyedi szempont nem tekinthető a fémfeldolgozó ipar marginális vonásának vagy véletlenszerű tulajdonságának, hanem ez az ágazat erősségének egyik alapvető eleme.

5.1.3 Az EGSZB azt kéri az Európai Uniótól, hogy továbbra is mélyrehatóan vizsgálja az ágazat alapvető jellemzőit, és határozza meg egyértelműen és pontosan, hogy melyek az ágazat számára hasznos szempontok, illetve az ágazat fő erősségei, amelyek hozzájárulnak az uniós termelési láncon belüli hozzáadott érték megteremtéséhez.

5.1.4 Ezt követően az Európai Uniónak olyan intézkedéseket kell hoznia a kkv-kkal kapcsolatban, amelyekkel kielégíthetőek ezek a konkrét igények. Hasznos gyakorlatokat és optimális politikákat kellene kidolgozni, összehasonlító (benchmarking) értékelési eszközöket alkalmazva ehhez, hogy eleget lehessen tenni az európai fémfeldolgozó iparban működő kkv-k speciális igényeinek. Ennek segítségével javítani lehetne az ágazat minőségén, növelni lehetne előnyeit, segítséget nyújtva ahhoz, hogy az ágazat továbbra is ideális terep legyen az ipari kkv-k számára Európában.

5.1.5 Az ágazat erősségeit vizsgáló tanulmányok is annak bizonyítására szolgálnának, hogy az európai ipari innováció egyik mozgatórugójáról van szó, illetve hangsúlyoznák az ágazat előnyeit, javítanák megítélését, ami mind szükséges ahhoz, hogy az ágazat vonzó legyen a munkaerő (és különösen a fiatalok) számára. Politikai jövőképre van szükség, hogy az európai feldolgozóipar a munkahelyteremtés egyik forrásaként és az ipari láncon belüli innovációs erőként a politika homlokterébe kerüljön.

Egy olyan időszakban, amikor Európa-szerte különböző igazgatási szinteken elméleti, retorikai és gyakran homályos ígéretek hangzanak el az európai kkv-k jelentőségével kapcsolatban, fontos lenne, hogy az „egy kaptafára” típusú homályos megközelítés helyett pontosabb gyakorlati és reális intézkedéseket hozzanak ennek a fontos ágazatnak a megértésére, megerősítésére és védelmére.

5.1.6 Az ágazatra jellemző átlagos vállalati méret miatt az itt dolgozók többségének nincs hozzáférése „európai üzemi tanácsokhoz” vagy ennek megfelelő európai érdekképviseleti hálózatokhoz. Az iparág vállalatainak többsége viszont vagy valamilyen európai értékláncon belül tevékenykedik, vagy más olyan ágazatbeli vállalatban van konkurense, melyet az Európai Unión kívül alapítottak. Ennek eredménye, hogy a bérek, a munkaidő és a munkafeltételek is sok esetben közvetlen versenynek vannak kitéve. A tájékoztatásbeli különbségek elkerülése érdekében az EGSZB a dolgozók hatékony és pontos tájékoztatását, illetve a velük folytatott konzultációt és szociális párbeszéd támogatását sürgeti. Mivel a kkv-k fontos szerepet töltenek be az európai foglalkoztatásban, fontos, hogy az európai politika választ tudjon adni az itt dolgozók igényeire.

5.2 Nyersanyagok rendelkezésre állása, különös tekintettel az acélra

5.2.1 A fémfeldolgozó ipar számára kulcsfontosságú, hogy méltányos áron garantálva legyenek a nyersanyagok, mivel ezek egyre fontosabb szerepet játszanak az átalakulóban levő és globalizálódó piacon.

5.2.2 Kis méretük miatt a fémfeldolgozással foglalkozó uniós vállalatok a munkaerőköltség szempontjából nem versenyképesek az EU-ban, és beszállítóikkal (például az acélfeldolgozókkal) ellentétben nem képesek a méretgazdaságosság elérésére sem. Ezért elengedhetetlen, hogy versenyképes piaci feltételek mellett jussanak alapanyagaikhoz, különösen a nyersanyagokhoz és az energiához.

5.2.3 Az EGSZB azt is ajánlja az Európai Bizottságnak, hogy harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiban ragaszkodjon a kölcsönösség elvéhez, és ennek kapcsán vizsgáljon meg egy sor olyan tényezőt, melyek miatt az európai cégek nem ugyanolyan feltételek mellett jutnak hozzá a nyersanyagokhoz, mint más országok – például Kína – vállalatai. Ezek az országok Európában versenyeznek az ócskavasért, miközben az európai vállalatok – a zárt piac miatt – nem vehetnek részt ugyanolyan feltételek mellett az ócskavasvásárlásban.

5.2.4 Támogatást kell nyújtani az ágazatnak a tervezéshez és a volatilitás, illetve a különböző lehetséges forgatókönyvek kezeléséhez (kockázatkezelés), valamint gondoskodni kell arról, hogy az európai fémfeldolgozó iparra vonatkozó jogszabályi környezet ne akadályozza az ebbe az uniós szektorba irányuló beruházásokat. A többéves vagy éves szerződésekről az egyre rövidebb hatályú, illetve egyre általánosabb jellegű, spot ügylet-szerződésekre való áttérés előreláthatólag ezt a tendenciát fogja erősíteni, és fokozatosan megnehezíti a tervezést a fémfeldolgozó vállalatok számára. Az EGSZB azt javasolja az európai intézményeknek, hogy vegyék figyelembe ezt a tendenciát, és dolgozzanak ki olyan intézkedéseket, amelyek segítségével a fémipar területén tevékenykedő kkv-k kezelni tudják az árak egyre nagyobb ingadozását. Az EGSZB nyomatékosan ajánlja, hogy a nyersanyagok európai stratégiájáról szóló következő közlemény elkészítésekor vegyék figyelembe ezt a fontos szempontot.

5.2.5 Az EGSZB felhívja a figyelmet a vasérctermelés egyre növekvő koncentrációjára, és arra kéri az Európai Bizottságot, hogy legyen tekintettel azokra a veszélyekre, amelyeket a világszintű virtuális monopóliumok létrehozása okozhat az európai iparnak, ahogy azt jól jelzi az európai acélágazat, a gépgyártás és a gépjárműágazat állásfoglalása, melyet a BHP Billiton Plc és a Rio Tinto Plc bányák tervezett fúziójával kapcsolatban adtak ki.

5.3 Energia

5.3.1 A stabil energiaellátás biztosítása létfontosságú az uniós fémfeldolgozó ipar számára; garantálni kell a minden energiahordozóból, piaci feltételek mellett történő ellátást.

5.3.2 Az infrastruktúra kiépítése és finanszírozása, a szükséges, határokon átnyúló összeköttetések megteremtése, illetve a nemzeti határoknál levő akadályok felszámolása, különösen a villamosenergia-szállításban, kulcsfontosságú kérdés abból a szempontból, hogy garantálni lehessen a versenyt a villamosenergia-szolgáltatók és -elosztók között.

5.3.3 Az energiapolitikai döntések meghozatalakor is megfelelő egyensúlyra kell törekedni a környezetvédelmi szempont, illetve a stabilitásra és az ellátási árakra gyakorolt gazdasági hatások között. Olyan egyensúlyról van szó, amely kulcsfontosságú az ágazat versenyképességének szempontjából.

5.4 Verseny egyenlő feltételek mellett

5.4.1 Az EU-ban működő vállalatok komoly nemzetközi versennyel is szemben találják magukat mind az importtermékek belső piacán, mind pedig az exportpiacokon. Az EU-n belüli, jelentősen eltérő feltételek (például az energiaárak, a berendezések/üzemek engedélyeztetési eljárásai, a működési feltételek) tovább nehezítik a helyzetet. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítson egyenlő feltételeket az EU-n belüli és az egyéb országokkal folytatott nemzetközi versenyben.

5.4.2 Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy nemzetközi szinten tegyen meg mindent a többi országgal egyforma feltételek melletti verseny garantálása érdekében.

5.4.3 Végezetül a verseny felügyeletéért felelős hatóságoknak nagyobb figyelmet kellene szentelniük az olyan visszaéléseknek, melyek abból adódnak, hogy a partnerekéhez és főként a beszállítókéhoz képest eltérő az ágazat mérete.

5.5 Finanszírozás

5.5.1 A pénzügyi szervek fontos szerepet töltenek be az iparpolitikai célok elérésében egyfelől annak eldöntése révén, hogy vállalnak-e kockázatot vagy sem, másfelől elérhetőségük mértéke által. A 2008 vége óta a reálgazdaság kilátásait beárnyékoló pénzügyi válság a fémfeldolgozó iparban is érezteti hatását. A 2009-es kedvezőtlen gazdasági hangulatban viszonylag kevés volt a hitelkérelem, a jósoltál nagyobb 2010-es fellendülés viszont egyre inkább megszorításokat eredményez a vállalati finanszírozás területén, mivel ismét nő a kereslet a hitelek iránt. Az ilyen megszorítások még érzékenyebben érintik a kkv-kat, melyek léte szinte kizárólag a banki finanszírozáson múlik. A fémfeldolgozó ipar, amelyben jelentős a kkv-k aránya, kritikus helyzetbe kerül, amely akár válságosra is fordulhat.

5.5.2 A pénzintézetek nem féltek kockázatot vállalni a fedezeti alapokba és egyéb pénzügyi termékekbe történő befektetéskor, ugyanakkor vonakodnak a kockázatvállalástól akkor, amikor alapvető feladatuk ellátásáról, azaz arról van szó, hogy forrásokat bocsássanak a reálgazdaság rendelkezésére. Hangsúlyozni kell, hogy a pénzügyi ágazatnak eszközül kellene szolgálnia a cél eléréséhez. Ebben a kritikus helyzetben a bankszektor felvértezi magát a tőkekövetelmény-irányelv (CRD) végrehajtására, amely további nyomást gyakorol majd a bankokra adósságállományuk csökkentését illetően, sokkal szűkebb kockázatvállalási mozgásteret kényszerítve rájuk. Alaposabban meg kellene vizsgálni a szabályozásokat, hogy elkerüljük a hitelhez jutással kapcsolatos „káros mellékhatásokat”, melyek az egész ágazatot érinthetik.

5.5.3 Az EGSZB örömmel látná, ha határozottabban hangsúlyoznák, hogy likviditási mechanizmusokat kell a feldolgozóipar számára biztosítani, különösen az ágazatban működő kkv-k számára. Ez Európa-szerte jobb gyakorlatok meghonosodásához vezethetne.

5.5.4 A fémfeldolgozó ipar fontos ágazatnak számít az európai export szempontjából. Az EGSZB örömmel venne olyan támogatási intézkedéseket, amelyek az ágazat potenciáljának fejlesztésére irányulnak, különös tekintettel az export növelésére. Kétségtelen, hogy az intézkedéseknek többek között a finanszírozási forrásokhoz és az exporthitelekhez való hozzáférés javítását kell célul kitűzniük.

Kelt Brüsszelben, 2010. október 21-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) Keretszerződés alapján készült európai bizottsági tanulmányok az ágazatok versenyképességének felmérésére: Zárójelentés az uniós fémipari és fémáruipari ágazat versenyképességéről, 2009. november 18., 91.o. „Iparszerkezet és vállalatméret. A kkv-k aránya és szerepe a fémipari és fémáruipari ágazatban” című fejezet: „Az ágazatnak a vállalatok (foglalkoztatás alapján számított) mérete szerinti elemzése kimutatja, hogy az ágazatban a mikrovállalatok (10 főnél kevesebb foglalkoztatott) vannak túlsúlyban. 2006-ban ezek adták a vállalatok 80%-át az ágazaton belül. 2006-ban az ágazatban a vállalatok mintegy 17%-a volt sorolható a kisvállalatok közé (10–49 fő). Így 2006-ban a fémipari és fémáruipari vállalatok több mint 95%-a kevesebb mint 50 főt foglalkoztatott; 3%-a volt közepes vállalatnak mondható (50–249 fő) és csupán 0,5%-uk számított nagyvállalatnak (több, mint 250 dolgozó).”