[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 14.10.2005

COM(2005) 493 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Jelentés az IDA II. program értékeléséről

1. BEVEZETÉS

Az IDA (Interchange of Data across Administrations – közigazgatási rendszerek közötti adatcsere) programja 1995-ben indult egy közösségi határozat eredményeként, amely elősegítette az információtechnológiai infrastruktúra kiépítését, az egységes formátumok létrehozását és az üzleti folyamatok egységesítését az EU-ban. Az IDA-program második szakaszának (IDA II.) kezdetét két, egymással összefüggő közösségi határozat jelezte 1999-ben. A Vállalkozáspolitikai Főigazgatóság által irányított program célja a tagállamok közigazgatási rendszerei közötti gyors elektronikus információcsere támogatása volt. Feladatát az képezte, hogy összehangolja a közigazgatási rendszerek transzeurópai telematikus hálózatának kiépítését a részt vevő országokban.

A megközelítőleg 24 millió eurós éves költségvetésével az IDA II. ösztönözte az információs technológiák ágazatpolitikai területeken történő alkalmazását, és fokozta az országos infrastruktúra interoperabilitását. Míg kezdetben elsősorban a back-office (azaz a belső ügyintézéssel összefüggő) tevékenységek álltak a középpontban, futamidejének vége felé közeledve, 2004-ben a program a vállalkozásoknak és az állampolgároknak nyújtott szolgáltatások fejlesztésére kezdett összpontosítani.

A programszakaszt lezáró értékelés, amelyet a program jogalapja szerint kellett elkészíteni, összességében kedvezően ítélte meg az eredményeket a program jelentősége és hatékony támogatás nyújtására való képessége tekintetében. Ugyanakkor számos hiányosságot is kiemelt, amelyeket megfontolásra ajánlott az IDA II. programot 2005. január 1-jétől követő IDABC-programban.

E dokumentum célja beszámoló nyújtása az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az IDA II. programot lezáró értékelés megállapításairól, valamint annak feltüntetése, hogy e megállapításokat hogyan hasznosították az IDABC-programban.

2. ELőZMÉNYEK

Az IDA-program második szakasza (IDA II.) azután lépett életbe, miután az Európai Parlament és a Tanács 1999. július 12-én elfogadta az 1719/1999/EK[1] és az 1720/1999/EK határozatot[2] (a továbbiakban: az iránymutatásokról és az interoperabilitásról szóló határozatok).

Felismerve annak szükségességét, hogy az európai közigazgatási rendszerek a lehető legnagyobb mértékben kihasználhassák az új technológiai lehetőségeket, az IDA II. program súlypontját az interoperabilitás biztosításának irányába tolták el. Az IDA II. célja már nem csupán a rugalmasság maximalizálása és az információcsere költségeinek minimalizálása volt, hanem az is, hogy növelje a hatékonyságot a közigazgatási szervek által az állampolgároknak és a vállalkozásoknak nyújtott online szolgáltatások terén, különösen páneurópai szinten.

A program félidejénél az IDA II-re vonatkozó határozatokat a 2046/2002/EK[3] és a 2045/2002/EK[4] európai parlamenti és tanácsi határozatokkal módosították a program félidős értékelésében foglalt ajánlások figyelembevétele céljából. A változtatások hivatkozásokat foglaltak magukban azokra a következtetésekre és ajánlásokra, amelyeket két 2001-es, magas szintű esemény során fogalmaztak meg, nevezetesen a Bizottság és a Tanács belga elnöksége által közösen szervezett, az e-kormányzatról (e-Government) szóló miniszteri konferencián, valamint az IDÁ-ról a svéd elnökség alatt az „E-kormányzat az európai állampolgárok és vállalkozások szolgálatában” (e-Government in the service of European citizens and enterprises) címmel Sandhamnban, Svédországban megrendezett konferencián. A következtetések és ajánlások a páneurópai e-kormányzati szolgáltatások azonosítására, valamint e szolgáltatásoknak az állampolgárok és vállalkozások szolgálatába állítására vonatkozó utalásokat foglaltak magukban.

Annak szükségessége, hogy az IDA II. programról végső értékelés készüljön, a programot megalapozó két határozat 9., illetve 13. cikkéből ered. E cikkek azt is előírják, hogy az Európai Bizottság köteles jelentést nyújtani be az értékelésről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Ennek megfelelően a Bizottság 2003 decemberében megkezdte az IDA II. program végső értékelésének elkészítését, amit 2004 novemberében fejezett be.

Az értékelést a Bizottság egy tanácsadó társaság független szakértői csoportjának segítségével végezte el. Az értékelési projekt igazgatósági ülésein részt vettek az IDÁ-ban érdekelt különböző csoportok és a tagállamok képviselői, és közreműködtek a módszerek és a következtetések kidolgozásában.

Az erről a munkáról készített teljes jelentés megtalálható az alábbi internetcímen: http://europa.eu.int/idabc/en/document/3536/5588.

3. AZ EREDMÉNYEK ÁTTEKINTÉSE

3.1. A projekt megvalósítása

Az 1999–2004-es időszakban Európa politikai napirendje jelentős mértékben kibővült, és ez az IDA II. program fejlődésében is tükröződött. Az IDA által finanszírozott tevékenységekre hatást gyakorló szélesebb politikai irányvonalak olyan példákat foglalnak magukban, mint az állat-egészségügyi ellenőrzések és az egészségügy információs rendszereken keresztül történő javítása a BSE-botrányok nyomán, valamint a tengeri és polgári védelem az olyan természeti és ember által okozott katasztrófákat követően, mint a Prestige és az Erica tartályhajók elsüllyedése 1999-ben, illetve 2002-ben. Ezek az irányvonalak kiegészítik az olyan hagyományos európai politikai kérdésköröket, mint a foglalkoztatás, a szociális biztonság és a szállítás. A közbiztonsággal kapcsolatban újabban jelentkező aggodalmak új lendületet adtak az információs rendszerek alkalmazásának e területen, amely, bár nem az IDÁ-n keresztül finanszírozzák, sok esetben hasznát vette a program horizontális intézkedéseinek.

Az IDA II. összesen 19 különböző politikai területen finanszírozott közérdekű projekteket. Sok ilyen projektről részletes tájékoztatást tettek közzé az IDA II. honlapján, a http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/550 címen. Az IDA II. által támogatott legkiemelkedőbb információs rendszerek közé tartozik az álláslehetőségekkel kapcsolatos információkat tartalmazó EURES honlap, a tanulmányi lehetőségekkel foglalkozó PLOTEUS portál, az áradásveszélyre figyelmeztető LISFLOOD riasztórendszer, az EUPHIN közegészségügyi információs hálózat, a belső piaci viták rendezésére szolgáló SOLVIT rendszer, a DSIS, azaz a statisztikák gyűjtését végző telematikus alkalmazás, a tengeri biztonsággal foglalkozó SAFESEANET és a közúti baleseti adatbázis, a CARE. Habár az EU 10 új tagállammal történt kibővítése 2004-ben nem vezetett új információs rendszerek felállításához, jelentős erőfeszítéseket tettek a meglévő projekteknek az új tagállamokra való kiterjesztése érdekében.

Az adatcsere technikai előfeltételeivel foglalkozó projektek, az úgynevezett horizontális cselekvések és intézkedések esetében az IDA II-vel összefüggő erőfeszítések nagy része az adatcseréhez szükséges alapvető infrastruktúra megteremtésére irányult, növekvő hangsúlyt fektetve a kommunikáció biztonságára. E kezdeményezések vonatkozásában központi jelentőségű volt az európai közigazgatási rendszerek közötti biztonságos kommunikáció biztosítására szolgáló TESTA-hálózat, amelyet egyre gyakrabban vesznek igénybe az EU-n belüli két- vagy többoldalú cserék céljára is. Az IDA II. program végére valamennyi tagállam bekapcsolódott a TESTÁ-ba, és a hálózat közel került a biztonsági akkreditáció megszerzéséhez. További tevékenységek kezdeményezésére került sor a határokon átnyúló cserét szolgáló európai infrastruktúra kiépítése érdekében mind az adatátviteli eszközök, az alkalmazáskihelyezés, az üzenetküldési közvetítő szoftver és az elektronikus tanúsítványok kiadása terén, mind pedig a tartalommal kapcsolatos szinteken, mint például a gépi fordítás alkalmazásának ösztönzésén keresztül.

A horizontális cselekvések és intézkedések második csoportja több, a közszektor egyedi igényeivel foglalkozó alkalmazást foglalt magában, beleértve a CIRCÁ-t, egy olyan csoportos alkalmazást, amelyet elsősorban az európai szakpolitikák végrehajtására felállított bizottságok és szakértői csoportok több nyelven folytatott működéséhez fejlesztettek ki, az IPM-et (interactive policy making), azaz az interaktív politikaformálás eszközét, vagy egy portál-eszközkészletet, amely különösen alkalmas információk több nyelven történő közzétételére. A program végéhez közeledve a mobilitási portál, amelyet később Your Europe (az Ön Európája) portállá neveztek át, az állampolgárok és a vállalkozások mobilitási igényeire vonatkozó információkat összegyűjtő közvetítő fórummá vált.

Az IDA II. keretében kezdeményezett cselekvések harmadik széles csoportja olyan iránymutatásokat és ajánlásokat foglalt magában, amelyek tükrözték azt a növekvő elvárást, hogy fejlesszék a nemzeti információtechnológiai infrastruktúráknak és stratégiáknak az EU más részein található megfelelőikkel való interoperabilitását, illetve hogy a szóban forgó infrastruktúrák és stratégiák nyitottak és hozzáférhetőek legyenek az állampolgárok és a vállalkozások számára. Ezek között központi jelentősége volt az Európai Interoperabilitási Keretnek (European Interoperability Framework) és a Szerkezeti iránymutatásoknak (Architecture Guidelines), amelyek a közigazgatási rendszerek közötti hatékonyabb és eredményesebb kommunikációra vonatkozó ajánlásokat tartalmaztak. Ezenkívül az IDA II. kezdettől fogva figyelemmel kísérte a nyílt forráskodú szoftvereket, és – ahol azok hasznosnak bizonyulhattak – igyekezett előmozdítani az alkalmazásukat. További iránymutatások, beleértve az elektronikus adatok kezelésére vonatkozó követelménymintákról (MoReq) és az e-kormányzat információforrásainak kezeléséről (MIReG) szólókat, illetve a nyílt dokumentum-formátumra vonatkozó ajánlások foglalkoztak a közszektor és a szélesebb társadalom közötti kölcsönhatással. Meg kell említeni az IDA II. keretében az elektronikus beszerzésre vonatkozó következetes európai megközelítés előmozdításáért folytatott fontos munkát is. Ezekről és más horizontális cselekvésekről és intézkedésekről a következő internetcímen található tájékoztatás: http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/556.

3.2. Az európai közszektor információtechnológiai politikáinak összehangolása

Míg az IDA II. nagymértékben projektorientált program volt, a Közösség és az egyes országok érdekelt felei közötti koordináció mechanizmusa maga is nagy jelentőséget öltött. E koordináció középpontjában az irányítóbizottság és annak műszaki munkacsoportja, valamint számos szakértői csoport állt, amelyek olyan témákkal foglalkoztak, mint a videokonferencia-szervezés, az adathálózatok, az információbiztonság, az információtechnológiai rendszerek interoperabilitása, a nyílt forráskódú szoftverek, a közvetítő szoftverek és a címtárszolgáltatási technológiák, a metaadat-megállapodások, az e-beszerzés és a portáltartalom, hogy csak néhány példát említsünk. Csak 2004-ben 30 ilyen szakértői értekezletre került sor, amelyek hozzájárultak egy közös elképzelés kialakításához az e-kormányzati információtechnológiai rendszerek kivitelezésének módjáról.

3.3. Statisztikai adatok

A program időtartama alatt összesen 107 projektet finanszíroztak bizonyos mértékben az IDA II-ből. Ezek közül 62 projekt volt közérdekű, azaz olyan, amely jogi követelményekkel foglalkozott meghatározott szakpolitikai területeken.

A legnagyobb számú közérdekű projekt (PCI) az egészségügyi és a mezőgazdasági ágazathoz kapcsolódott, bár költségvetési szempontból a mezőgazdasági ágazat nem tartozott az élmezőnybe, mivel a legnagyobb kedvezményezett az egészségügyi és a környezetvédelmi ágazat, valamint az európai ügynökségek által kezdeményezett projektek voltak.

Az alábbi táblázat politikai területek szerinti lebontásban mutatja be a finanszírozás megoszlását.

Ágazat | Az IDÁ-ból a PCI-k finanszírozására fordított összeg %-a | Projektek száma |

Mezőgazdaság | 4,9% | 9 |

Verseny | 0,2% | 1 |

Oktatás | 1,7% | 2 |

Foglalkoztatás | 1,3% | 2 |

Vállalkozások | 3,1% | 1 |

Környezetvédelem | 13,7% | 5 |

Belső piac | 1,3% | 5 |

Halászat, halgazdálkodás | 2,3% | 1 |

Egészségügy | 21,9% | 11 |

Humanitárius segítségnyújtás | 0,5% | 2 |

Bel- és igazságügy | 0,9% | 3 |

Regionális politika | 0,9% | 1 |

Statisztikák | 10,9% | 5 |

Fordítási szolgálatok | 2,2% | 1 |

Közlekedés és energia | 1,5% | 5 |

Európai ügynökségek | 20,0% | 4 |

Intézményközi ügyek | 12,2% | 1 |

Műszaki szabályok | 0,5% | 1 |

Kereskedelem | 0,0% | 1 |

E táblázatban nem vettük figyelembe azokat az információtechnológiai rendszereket, amelyek – bár közvetlen pénzügyi támogatásban nem részesültek – a program által biztosított infrastruktúrák és megoldások használata révén élvezték az IDA II. által biztosított előnyöket. Ilyen volt például a menedékjog iránti kérelmekkel foglalkozó Eurodac, a Prociv-Net polgári védelmi rendszer és a pénzügyi csalás elleni küzdelmet szolgáló FIU-Net.

A horizontális cselekvések és intézkedések (HAM-ok) tekintetében a program elfogadott egy osztályozási rendszert, amely megkülönböztette a műszaki megoldásokat, a vállalati és szervezeti megoldásokat, a bevált gyakorlat terjesztését és végül a programirányítást. E tárgykörök közül a legalaposabban kidolgozott a műszaki megoldásoké volt, amely ennélfogva egyben a legnagyobb számú projektet foglalta magában, és hozzá tartoztak a legnagyobb költségvetési tételek a horizontális cselekvések és intézkedések kategóriái között.

Az alábbi táblázat kategóriánkénti lebontásban mutatja be a finanszírozás megoszlását.

HAM-kategória | Az IDÁ-ból a HAM-ok finanszírozására fordított összeg %-a | Projektek száma |

Műszaki megoldások | 69,91% | 25 |

Vállalati/szervezeti megoldások | 18,28% | 9 |

Bevált gyakorlat terjesztése | 7,73% | 4 |

Programirányítás | 4,38% | 7 |

3.4. Költségvetési adatok

A program időtartama alatti költségvetési előirányzatok (millió euróban) a következőképpen alakultak:

1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |

23,44 | 24,36 | 24,00 | 24,00 | 24,92 | 26,50 |

Az éves tényleges kötelezettségvállalások a következőképpen alakultak (millió euróban, a legközelebbi 10 000-es értékre kerekítve):

1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |

21,31 | 20,15 | 19,85 | 19,68 | 17,33 | 22,55 |

A fenti kötelezettségvállalások közül megközelítőleg 52%-ot fordítottak közérdekű projektekre, míg 48%-ot horizontális cselekvésekre és intézkedésekre.

4. HATÁS- ÉS TELJESÍTMÉNYÉRTÉKELÉS

Az értékelési szabványokról és a bevált gyakorlatról szóló bizottsági közleménnyel[5] összhangban az értékelés az alábbi öt fő kérdésre összpontosított:

1. Jelentőség

Milyen mértékben volt lényeges az IDA II. program azon igények, problémák és kérdések szempontjából, amelyekkel a program által megcélzott szervezetek és személyek szembesültek?

2. Eredményesség

Mennyire volt eredményes az IDA II. program az iránymutatásokról és az interoperabilitásról szóló határozatokban körvonalazott célkitűzéseknek megfelelő eredmények és hatások kiváltása terén?

3. Hatékonyság

Mennyire hatékonyan sikerült az IDA II. program forrásait és ráfordításait eredményekké és hatásokká alakítani?

4. Hasznosság

Milyen hasznuk volt a célcsoporoktnak az IDA II. program hatásaiból?

5. Fenntarthatóság

Milyen mértékben bizonyultak fenntarthatónak az IDA II. programból származó pozitív változások?

4.1. Jelentőség

Az EU adatcsere-szükségletei nem elégíthetőek ki hatékonyan az egyes tagállamok összehangolatlan intézkedései révén. Ezért a közigazgatási rendszerek integrációjának EU-n belüli megvalósítása érdekében szükség volt az átfogó összehangolás biztosítására.

Míg az IDA II. program középpontjában a munkaprogram és az azt végrehajtó projektek álltak, a munkaprogramot elfogadásra előkészítő és az egyedi intézkedések végrehajtását kísérő tanácskozások épp olyan fontos részét képezték a programnak, mint maguk az intézkedések. A program keretében különféle szakértőcsoportok évente csaknem negyven ülést tartottak a témák széles köréről, a hálózati politikáktól kezdve az elektronikus beszerzésen és a nyílt dokumentum-formátumokon át az informatikai biztonságig, és ezek a fórumok jelentős szerepet játszottak a nemzeti információtechnológiai politikák összehangolásában, illetve mind egy közösen elfogadott megközelítés, mind pedig a tagállami részvétel/hozzájárulás biztosításában (a lehetőségek határán belül).

Az IDA II. amellett, hogy lehetőséget teremtett a nemzeti e-kormányzati szakértők találkozására, valamint a szakpolitika megvitatására és az azzal kapcsolatos döntések meghozatalára, a terjesztői tevékenységein, nevezetesen az e-Kormányzati Obszervatóriumon keresztül értékes hozzáférést biztosított az EU-n belüli és kívüli e-kormányzati gyakorlatokra vonatkozó információkhoz.

Időtartama alatt az IDA II. program új területekre is kiterjesztette tevékenységét annak érdekében, hogy kielégítse, illetve előre jelezze a program célcsoportjai körében felmerülő igényeket és követelményeket. Így növekvő jelentőséget öltött az elektronikus szolgáltatások nyújtása a vállalkozásoknak és az állampolgároknak. Ezt az irányváltást azonban nem támasztotta alá kielégítően a stratégiai célkitűzések meghatározása, ami csökkentette a célcsoportok által belőle húzható lehetséges hasznot. Az értékelés során kérdések merültek fel azzal kapcsolatban is, hogy vajon az állampolgárokat és a vállalkozásokat érintő egyes területeken folytatott tevékenységek esetében jogalap hiányában várható-e jelentősebb mértékű nemzeti részvétel.

4.2. Hatékonyság

Az értékelés megállapításai alapján az IDA II. program jelentős előrelépést tett az előző IDA-programhoz képest mind a munkamódszerei, mind a teljesítménye tekintetében. Az értékelés megjegyezte, hogy bár a program meglehetősen szerény költségvetést vett igénybe, sok konkrét hasznot hozott.

Ez azonban nem jelenti azt, hogy ne lenne szükség a hatékonyság fokozására a program bizonyos részeit illetően. A megemlített problémák egyike az, hogy nem minden esetben állt rendelkezésre információ ahhoz, hogy lehetővé váljon a program irányítóbizottsága számára a projektek megfelelő felügyelete.

A finanszírozás vonatkozásában az értékelés megállapította, hogy a források szorosabban is kapcsolódhattak volna a program prioritásainak megvalósításához. Az IDA II. program során kevés erőfeszítést tettek annak érdekében, hogy kedvezményes finanszírozásban részesítsék a program stratégiai célkitűzéseihez szorosabban kapcsolódó projekteket.

Végezetül a programnak nagy hasznára vált volna a közvetlenebb ipari részvétel azokban a technológiai választási helyzetekben, amelyek a program során adódtak. Így az e-kormányzattal kapcsolatos technológiák gyors változása dacára az értékelés megállapította, hogy az IDA II. program nem megfelelő technológiai döntések meghozatalának a kockázatával jár. Az efféle konzultációk átláthatóságával és megkülönböztetésmentességével kapcsolatos megfontolások azonban meghatározóak voltak.

4.3. Eredményesség

Egy program eredményességét a célcsoportra kifejtett hatásai alapján mérik. Az interoperabilitásról és az iránymutatásokról szóló határozatokban megállapított célkitűzések azonban átfogó célkitűzések voltak. Példa erre a közigazgatási ágazatok közötti interoperabilitás megvalósításának célkitűzése. Az ilyen célkitűzéseket nehéz volt a program keretében mérni és nyomon követni, és az értékelés megállapította, hogy a rendelkezésre álló forrásokkal valószínűleg lehetetlen teljesíteni ezeket. Az interoperabilitás megvalósítása azonban a kormányzat valamennyi szintjén megnyilvánuló elkötelezettség kérdése is.

Következésképpen az értékelés a program lehetséges eredményére vonatkozóan a vélemények széles skáláját tárta fel, a nagyon kedvezőtől a valamivel kritikusabb megítélésekig. Az értékelés ezért egy kiválasztott intézkedésre, nevezetesen a horizontális cselekvések és intézkedések (HAM-ok) elfogadására összpontosított, megjegyezve, hogy ez vegyes eredményhez vezetett, mivel kevés HAM-ot fogadtak el széles körben a közérdekű projektekben (PCI-k), az EU többi részéről nem is beszélve.

Ugyanakkor pozitív elem, hogy az értékelés megállapította, hogy az IDA II. program maximális figyelmet kapott azokban a tagállamokban, amelyek a 2004-es bővítéskor csatlakoztak az EU-hoz. Ezek az országok sok esetben nem rendelkeztek az IDA II. hazai fejlesztésű alternatívájával, de megvolt bennük a politikai akarat, hogy bekapcsolódjanak és integrálódjanak az EU-ba. A hatékonyság növekedésének lehetőségei az új csatlakozó országok vonatkozásában kiemelkedően jók voltak.

4.4. Hasznosság

Az értékelés megállapítja, hogy Európa teljesítménye az adatcsere szempontjából jelentős fejlődésen ment keresztül az IDA és az IDA II. program időtartama alatt. Sok ágazat rendelkezik az adatmegosztást lehetővé tevő hálózatokkal, ami az IDA-programok elérni kívánt eredménye. Az előrelépések nem mindegyike az IDA II. eredménye, de az IDA egyedül nem is lenne képes az 1999-es IDA II. határozatokban kitűzött célok megvalósítására. Az IDA ugyanakkor kezdeményezte és elősegítette egy olyan infrastruktúra létrehozását, amely nagy hasznára válik a célcsoportoknak az EU-ban.

Az értékelés szerint a legkidolgozottabbnak tűnő célkitűzés a gazdaságilag hatékony információcsere célkitűzése az EU-ban, míg az e-kormányzati szolgáltatások nyújtása az állampolgárok és a vállalkozások számára a legkevésbé kiérlelt. Ez nem túlságosan meglepő, tekintettel a viszonylag rövid időre, ami azóta telt el, hogy a 2002-es módosítások által az állampolgárok és a vállalkozások az IDA II. program kedvezményezettjeivé váltak.

Az értékelés azt is jelezte, hogy az IDA általános szolgáltatásai még az IDA által finanszírozott projektekben sem terjedtek el széles körben. Ez csökkenti a programból húzható hasznot. Bár egyes megoldásoknak – mint például a portál eszközkészletnek és a CIRCÁ-nak – a forráskódját hozzáférhetővé tették más közigazgatási rendszerek számára, a legtöbb megoldás, amelyet a projektek valamelyikén belül dolgoztak ki, nem volt hozzáférhető más projektek számára újrafelhasználható/nyílt forrású alapon.

4.5. Fenntarthatóság

A fenntarthatóság az IDA II. programmal összefüggésben többet jelent a programhoz tartozó egyedi projektek fenntarthatóságának egyszerű garantálásánál: ehelyett inkább a célcsoportokra gyakorolt fenntartható hatások biztosításaként kell értelmezni. Ez szükségessé tette annak nyomon követését, hogy a projektek mennyire felelnek meg a kijelölt célkitűzéseiknek, illetve annak biztosítását, hogy ezek a kijelölt célkitűzések lépést tartanak a célcsoportok változó igényeivel.

A tapasztalat azt mutatja, hogy a fenntartható finanszírozás hamarabb megvalósítható abban az esetben, ha a célokat rendszeresen elérik. Ezért fontos volt, hogy az IDA-program egésze a célcsoportok igényeinek kielégítésére összpontosuljon. A jelentőség és a fenntarthatóság szorosan összefügg egymással.

Az IDA II. program kezdeti szakasza nem sok figyelmet fordított a fenntarthatóságra. Az utolsó két évben azonban jelentős erőfeszítést tettek a projektek fenntarthatóságának biztosítására az IDA II. programban, még ha általános megoldást nem is sikerült végül kidolgozni.

5. AJÁNLÁSOK

Az IDA II. program értékelése számos ajánlás megfogalmazásához vezetett. Bár ezek közül több nem kerülhetett bele az IDA II. programba, részben kifejezést nyertek az IDABC-program 2004 áprilisában elfogadott jogalapjában[6] az IDA II-vel való folytonosság biztosítása érdekében. Ezen ajánlások egyben az IDABC-program végrehajtásához is iránymutatást nyújtanak.

5.1. Egy stratégiai keret szükségessége

Az értékelés talán legfontosabb ajánlása az volt, hogy a programhoz tartozó tevékenységeket egy stratégiai kereten belül kellene kifejteni, mely keret

- az Európán belüli interoperabilitás és adatcsere problémaelemzéséből indul ki, szem előtt tartva a lisszaboni menetrendet és a 2005-ös e-Európa cselekvési tervben megfogalmazott igényeket;

- az érdekelt felek elemzésén alapul, amely kiterjed a résztvevőkre, az őket motiváló tényezőkre és a részvétel iránti elkötelezettségükre;

- körvonalazza a probléma megoldására irányuló célok és feladatok stratégiai meghatározását ;

- értékeli a különböző végrehajtási lehetőségek hatását ;

- elsőbbséget biztosít azoknak a tevékenységeknek, amelyek leginkább hozzájárulnak a program célkitűzéseinek és feladatainak teljesítéséhez; és

- végezetül meghatároz egy végrehajtási tervet , amely a stratégiai célokat és feladatokat egyedi PCI- és HAM-tevékenységekre fordítja át.

Míg ezek az ajánlások az IDA II. szempontjából már túl későn születtek meg, folyamatban van egy stratégiai keret alapjainak lerakása az IDABC-program által.

- A Bizottság az IDABC-program előkészítő szakaszában átfogó felmérést készített az érdekelt felekre vonatkozóan az állampolgároknak és a vállalkozásoknak nyújtott, prioritást élvező, határokon átnyúló e-kormányzati szolgáltatások azonosítása érdekében. Ezenkívül nyílt pályázatot hirdetett, illetve meghívókat küldött ki egy 2005 elején tartott konferenciára abból a célból, hogy további vitáknak adjon fórumot arról, hogy milyen irányban kellene továbbhaladnia az IDABC-programnak. E tevékenységek eredményeként hét prioritási területet jelöltek meg a határokon átnyúló szolgáltatásokon belül.

- Az Európai Együttműködési Keret 2004 végi első teljes kiadása megteremtette a fogalmi keretet az IDABC jövőbeli, az európai közszektor jobb elektronikus kommunikációjának alátámasztását célzó tevékenységei számára. A műszaki, szemantikai és szervezeti interoperabilitásnak e keret által létrehozott fogalmai azóta egy közös nyelv részeivé váltak, és segítettek kijelölni azokat a munkaterületeket, amelyekkel a tagállamoknak és a Bizottságnak foglalkoznia kell. 2005 elején ezt a dokumentumot kiegészítették egy, a határokon átnyúló e-kormányzati szolgáltatások nyújtásának műszaki felépítéséről szóló tervezettel.

5.2. A fenntarthatóság szükségessége

A projekt végrehajtását követő finanszírozás forrásának kérdését az IDA II. nem oldotta meg, és ez a kérdés egyelőre az IDABC tekintetében is nyitva áll. A vonatkozó programok kizárják a közérdekű projektek működtetésének finanszírozását, és az IDABC keretében általában négy évre korlátozzák a finanszírozást.

A PCI-k esetében az értékelés azt javasolta, hogy az érintett főigazgatóság vagy ügynökség által a projekt folyamatban levő, végrehajtás utáni finanszírozásáról nyújtott megfelelő pénzügyi garancia hiányában az IDA ne hagyja jóvá a finanszírozást. A HAM-ok esetében az értékelés a projekt meghatározott időtartam alatt teljesítendő feladatainak/céljainak/teljesítménymutatóinak előzetes megállapodással történő rögzítését ajánlotta. A folyamatos finanszírozást e mérföldkövek eléréséhez kellene kötni. Azok a projektek, amelyek nem elégítik ki az előirányzott követelményeket, nem részesülhetnének folyamatos finanszírozásban.

Ezek az ajánlások azonban valószínűleg nem oldják meg a fenntarthatóság problémáját, mivel gyakorlatilag lehetetlen bármiféle biztosítékot nyújtani a jövőbeli finanszírozásra nézve, és valamely projekt sikere nem teremt az IDABC-program költségvetésétől független finanszírozási forrásokat. Ezért a Bizottság megvizsgálja a hosszútávú finanszírozás lehetőségeit és a stratégiai infrastuktúra alkotóelemeinek kezelését, valamint megoldási javaslatokat terjeszt elő.

5.3. A műszaki megoldások újrafelhasználása

Az értékelés ajánlotta, hogy a műszaki megoldások újrafelhasználása az Európai Bizottság információtechnológiai hatékonysági menetrendjének élén, vagy legalábbis ahhoz közel álljon. Javasolta továbbá, hogy határozzanak meg egy egyértelmű eljárást annak megállapítására, hogy milyen általános eszközökre és szolgáltatásokra van szükség, és hogy hogyan lehet biztosítani a beszerzést az érintett felek számára. A PCI-k esetében megalkotott megoldásokat adott esetben általános, nyílt forrású alapon is hozzáférhetővé kell tenni.

Míg az általános alkotóelemek újrafelhasználása az IDA II. program középpontjában állt, a PCI-k által kifejlesztett megoldások újrafelhasználása a múltban nem tartozott a célkitűzések közé. A Bizottság annak érdekében, hogy eleget tegyen az IDABC által finanszírozott információtechnológiai fejlesztések hatékonyabb alkalmazására vonatkozó ajánlásnak, intézkedéseket hoz a PCI-k közötti koordináció fejlesztése és a rendelkezésre álló megoldások PCI-k általi jobb ismerete érdekében, legyenek azok horizontális intézkedések vagy más ágazati projektek által kifejlesztett megoldások. Egy átfogó stratégiai keret meghatározása szintén segít majd azon tételek felé irányítani a projekteket, amelyek megszerzésében az IDABC-re támaszkodhatnak.

6. KÖVETKEZTETÉSEK

Bár az IDA II. záróértékelése a program több hiányosságára is rámutatott, összességében pozitív következtetéseket vont le a program teljesítményéről annak ötéves futamideje alatt. A záróértékelésben javasolt javítások legnagyobb részének végrehajtása megtörtént vagy folyamatban van az IDA II. programot 2005. január 1-jétől felváltó IDABC-program keretében. A legfontosabb talán az, hogy az értékelés megerősített egy olyan programirányítási kultúrát, amely mérhető célok megállapítására és az egyéni tevékenységek e célokkal való összekapcsolására törekszik.

[1] Az igazgatási rendszerek közötti elektronikus adatcserét (IDA) lehetővé tévő transzeurópai hálózatokra vonatkozó iránymutatásokról, köztük közös érdekű projektek meghatározásáról szóló, 1999. július 12-i 1719/1999/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 203., 1999.8.3., 1. o.)

[2] Az igazgatási rendszerek közötti elektronikus adatcserét lehetővé tévő transzeurópai hálózatok együttműködési képességét és az e hálózatokhoz való hozzáférést biztosító cselekvés- és intézkedéssorozatok elfogadásáról szóló, 1999. július 12-i 1720/1999/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 203., 1999.8.3., 9. o.)

[3] Az 1719/1999/EK határozat módosításáról szóló, 2002. október 21-i 2046/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 316., 2002.11.20., 4. o.)

[4] Az 1720/1999/EK határozat módosításáról szóló, 2002. október 21-i 2045/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 316., 2002.11.20., 1. o.)

[5] C(2002) 5267 – 2002.12.23.

[6] A páneurópai e-kormányzati szolgáltatásoknak közigazgatási szervek, üzleti vállalkozások és polgárok részére történő interoperábilis nyújtásáról (IDABC) szóló, 2004. április 21-i 2004/387/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 181., 2004.5.18., 25. o.)