[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 2007.11.13.

COM(2007) 699 végleges2007/0249 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozásáról

(a Bizottság előterjesztése){SEC(2007)1472}{SEC(2007)1473}

INDOKOLÁS

A javaslat indítéka és célkitűzései. általános háttér

A hatékony, egységes távközlési piac létrehozása rendkívül fontos politikai prioritás az EU-ban. Az információs és kommunikációs technológiák (IKT) és a távközlési ágazat együttesen az európai össznövekedés egynegyedét adják. A technológiai fejlődés korában a határokon átnyúló üzleti tevékenységek és a földrajzi elhelyezkedéstől független elektronikus hírközlési szolgáltatások iránti egyre növekvő fogyasztói igény, melynek következtében létrejön a távközlési ágazat valódi belső piaca, egyre inkább kulcsfontosságúvá válik az európai versenyképesség szempontjából. Versenyképes és hatékony távközlési infrastruktúra nélkül azonban kevés az esély páneurópai szolgáltatások kiépítésére.

A nemzeti távközlési piacok 1998. évi teljes megnyitása a verseny előtt ösztönzőleg hatott mind a piacra újonnan belépő, mind az inkumbens (már bent lévő) szereplők befektetéseire és az innovációra, kézzel fogható előnyöket biztosítva az európai polgárok számára egyrészt a kínálat bővülése, az alacsonyabb árak és a jobb minőség, másrészt az egyre színesedő vezetékes és mobil szolgáltatási paletta formájában.

Ezek az előnyök a verseny előmozdítását, az elektronikus hírközlési belső piac megszilárdítását és a fogyasztói és felhasználói érdekek figyelembe vételének elősegítését összefogó hármas célkitűzésnek megfelelően kialakított EU-szintű szabályozási keret révén váltak elérhetővé. A keretszabályozás öt irányelvet foglal magában, melyek 2003. júliusában léptek hatályba.

A jobb szabályozás kialakításának elvével összhangban a jelenlegi keretszabályozás előírja a Bizottság számára, hogy rendszeres időközönként beszámolót készítsen működéséről. Az első, 2006. júniusában kiadott jelentés[1] rögzítette a keretirányelv módosítására vonatkozó javaslatokat, és ugyanakkor útjára indított egy négyhónapos nyilvános konzultációs folyamatot. Ez a széles körű és átfogó felülvizsgálati folyamat számos fontos, megoldandó problémára derített fényt, ezek közt is elsősorban az EU-szabályok következetes alkalmazásának hiányára, és a belső piac szabályozási szempontból való széttöredezettségére. Valóban, az elektronikus hírközlés szabályozásának harmonizálása terén elért jelentős előrehaladás ellenére a 27 nemzeti szabályozó hatóság igen eltérő szabályozási módszerei – melyek nagy mértékben különböznek mind a kompetenciák, mind a függetlenség és a pénzügyi és emberi erőforrások tekintetében – gátat képeznek a technológiai fejlődés előtt, és a vállalkozások is egyre inkább úgy érzik, hogy a transznacionális vagy páneurópai szolgáltatások biztosítását szintén akadályozzák. Emellett nem indokolt, hogy az európai polgárok pusztán azért fizessenek túlzottan magas árakat, mert a több tagországban működő cégek költségei mesterségesen magas szinten maradnak.

Ezen akadályok leküzdésének támogatása céljából a Bizottság egy új, független Hatóság felállítását javasolja, amely szorosan együttműködne a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a Bizottsággal. Az új Hatóságnak, amely az Európai Parlamentnek tartozik elszámolással, részét képezi egy szabályozói tanács, amelynek tagjait az összes EU-tagállam nemzeti szabályozó hatóságainak vezetői adják, és amely felváltja az Európai Szabályozók Csoportját (ERG)[2]. Ez a testület szakértői tanácsot nyújt a Bizottság számára, főként az ún. „7. cikk” hatálya alá tartozó eljárás értelmében hozandó szabályozási határozatok kidolgozásában, valamint a belső piac működésének előmozdításában azáltal, hogy elősegíti az EU-szabályok következetesebb alkalmazását, és az EU-szintű elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások tekintetében szakértői tudásközpontként működik. Az új Hatóság átvenné ugyanakkor az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) feladatait is, ezáltal kiküszöbölve számos, az ENISA működését illetően tapasztalható problémát[3].

A jelen javaslat két másik, az elektronikus hírközlésre vonatkozó jelenlegi szabályozási keretet alkotó irányelvek[4] módosítására irányuló javaslatot egészít ki. A három javaslatot egy hatásvizsgálat[5] is kíséri.

- A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések

Ez a rendelet kiegészíti az elektronikus hírközlésre vonatkozó, öt irányelvből álló EU-szabályozási csomagot. A keretirányelv javasolt módosításai egyszerűsítik a piacelemzési eljárást, de az egyszerűsítéssel párhuzamosan szükség van egy független, szakértői testület létrehozására is, amely támogatja a Bizottságot a jövőbeli piacok technológiai aspektusainak értékelésében. Az engedélyezési irányelv javasolt módosításai új eljárásokat vezetnek be a használati jogokra vonatkozó feltételek EU-szintű összehangolására és, ahol szükséges, a határokon átnyúló szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók kiválasztására vonatkozóan. Ezeknek az eljárásoknak a lefolytatása az új Hatóság feladata lesz. Az egyetemes szolgáltatási irányelv módosításai elősegítik a fogyatékkal élő felhasználók számára az elektronikus hírközléshez való hozzáférést, az elektronikus hírközlési szolgáltatások (ideértve a segélyhívó szolgáltatásokat is) igénybe vételét. A Hatóság központi szervezetként fogja kezelni ezeket a kérdéseket EU-szinten.

- Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel

A javasolt rendelet célkitűzései egybehangzanak a növekedés elősegítését és a versenyképesség fokozása révén a munkahelyteremtést célzó megújult lisszaboni stratégiával, a Bizottság ehhez kapcsolódó i2010 kezdeményezésével, az egységes európai információs térség megteremtésére irányuló célkitűzéseivel, valamint a belső piac megszilárdítását szolgáló bizottsági stratégiával. E javaslat célja az elektronikus hírközlés belső piaci működésének javítása.

Konzultáció az érdekelt felekkel és hatásvizsgálat

- Konzultáció az érdekelt felekkel

Konzultációs módszerek, a megcélzott fő ágazatok és a válaszadók általános jellemzői

A Bizottság szakszolgálatai két szakaszból álló konzultációt kezdeményeztek a szabályozási keretek felülvizsgálatáról, melynek első szakasza 2005. végén kezdődött. A második nyilvános konzultációs szakaszt egy 2006 júniusában kiadott közlemény indította útjára; a folyamat négy hónapig tartott, és 2006. október 27-én zárult le. 224 válasz érkezett be az érdekelt felek széles körétől, mind az EU-n belülről, mind kívülről.

A válaszok összefoglalása és figyelembe vételük módja

A nyilvános konzultáció során felszínre került főbb aggályok a következők voltak: i) a keretszabályozás nemzeti szintű végrehajtása terén jelentős eltérések figyelhetők meg. A belső piac különböző szabályozási rendszerekre való széttöredezettsége gátolja a befektetéseket, melyeket rendkívüli mértékben elősegítene az EU egészére kiterjedő egységes és átlátható szabályozás. Számos fél mutatott rá, hogy a szabályok igen eltérő alkalmazása megakadályozza a belső piac kínálta előnyök teljes körű kiaknázását; ii) a jelenlegi megközelítés, amely a határokon átnyúló szolgáltatások típusa szerint választja ki a szolgáltatókat és engedélyezi a működést, nem teszi lehetővé az új szolgáltatások kifejlesztéséhez szükséges méretgazdaságossági előnyök kihasználását. Különösen a közösségi határokon ténylegesen átnyúló szolgáltatások tekintetében célszerű a frekvencia- és számhasználati jogok engedélyezésének jobban koordinált rendszerét létrehozni. Az ERG Reding biztosnak címzett válaszában kiemelte, hogy a közösségi határokon átnyúló szolgáltatások terén mennyire fontos az EU versenyképességének javítása és a méretgazdaságosság elérése. iii) az ERG-nél összpontosuló potenciális szakértelmet jobban ki kellene aknázni. Ugyanakkor azonban a „legkisebb közös nevező” megközelítés elkerülése érdekében kulcsfontosságú az ERG intézményi reformjának végrehajtása, hogy az ERG adott esetben nagyobb mértékben járulhasson hozzá a következetes szabályozás megteremtéséhez és a harmonizációhoz.

- A szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

E javaslat, illetve az ehhez kapcsolódó javaslatok kidolgozása során a Bizottság számos, külső vállalkozók által készített tanulmány eredményeiből merített.

A kapcsolódó hatásvizsgálatban megtalálható a felhasznált tanulmányok leírása, mely tanulmányok kiterjednek mind a gazdasági modellezésre, mind az érdekelt felek nézeteire vonatkozó kutatásokra.

A tanulmányok a következő internetcímen találhatók meg:

http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm

- Hatásvizsgálat

A hatásvizsgálat egy sor lehetőséget elemez az elektronikus hírközlés egységes piacának létrehozását biztosító, a szubszidiaritás és arányosság elvén alapuló, és ugyanakkor következetes és hatékony szabályokat tartalmazó, irányadó szabályozási modell kialakítására irányuló cél elérésére.

A jelentés a különféle intézményi alapokon nyugvó, a nemzeti hatóságok és az EU közt különféle erőegyensúly megvalósítását ajánló három szakpolitikai opció főbb hatásainak értékelését tartalmazza.

A javasolt Hatóságra vonatkozó költség-haszon elemzés kimutatja, hogy óvatos becslésekkel élve azokon a szakpolitikai területeken, amelyekre a Hatóság tevékenysége kiterjedne, a Hatóságnak megvan az esélye arra, hogy az általa elért összesített gazdasági haszon messze (mintegy 10–30-szorosával) meghaladja költségvetési kiadásait (azaz nagyságrendileg az elért haszon mintegy 250–800 millió EUR lenne). A páneurópai piacok növekedését előrejelző derűlátóbb prognózisok megvalósulása esetén ez a haszon akár 550–1400 millió EUR nagyságú is lehet.

Ez a haszon elsősorban a szabályozási kockázatnak a Hatóság hozzájárulása következtében bekövetkező mérséklődéséből ered. A szabályozási kockázat már akár kis mértékű (10% körüli) EU-szintű csökkenése az ágazat számára a tőkeköltség csökkenésében nyilvánul meg. Ezenfelül a Hatóság tevékenysége révén felgyorsul a páneurópai szolgáltatásokhoz szükséges frekvenciaelosztási folyamat is; ha az ilyen típusú jelentősebb projektek megvalósítása akár csak egy évvel is előre hozható, a gazdasági haszon több százmillió EUR lenne.

A hatásvizsgálati jelentés a következő internetcímen található meg:

http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review

FÜGGETLEN EGYÜTTMűKÖDÉSI ÉS DÖNTÉSHOZATALI MECHANIZMUS A NEMZETI SZABÁLYOZÓ HATÓSÁGOK SZÁMÁRA: AZ EURÓPAI ELEKTRONIKUS HÍRKÖZLÉSI PIACFELÜGYELETI HATÓSÁG

3.1. Az ERG tudásbázisát formális együttműködési struktúrává kell továbbfejleszteni

Jóllehet az elmúlt években sokat fejlődött az elektronikus hírközlés belső piaca, bizonyos hiányosságok még tapasztalhatók: i) jelentős mértékű a következetlenség az európai keretszabályozás nemzeti szintű megvalósításában, ami az európai piacok széttöredezettségét és a beruházási kedv lanyhulását eredményezi; ii) nincsenek hatékony mechanizmusok a jellemzően több tagországon átívelő szolgáltatásokat, így például mobilkommunikációs vagy IP-alapú szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók kiválasztásának és engedélyezésének koordinálására.

A Bizottság az Európai Szabályozók Csoportját (ERG) független tanácsadói testületként 2004-ben hívta életre a nemzeti szabályozó hatóságok közötti, illetve a Bizottság és a hatóságok közötti konzultáció, koordinálás és együttműködés elősegítésének eszközeként. Az elmúlt évben az ERG eljuttatta szakvéleményét a Bizottságnak a funkcionális szétválasztásról és az új generációs hozzáférés szabályozási elveiről, emellett az ERG a javasolt közös állásfoglalásokkal kapcsolatban több alkalommal tartott nyilvános konzultációt (pl. az átengedett nagykereskedelmi hozzáférésről, az internetalapú hangátvitelről (VoIP) és az adatfolyam-hozzáférésről). Az ERG közös állásfoglalásai azonban tényleges konszenzust igényelnek, ezért kidolgozásuk lassú és nehézkes. Esetenként az egyes szabályozók jelentős vélemény- vagy érdekkülönbségei miatt egyszerűen lehetetlen azokat kialakítani. Az ennek megfelelő, laza együttműködés eredményeképpen születő dokumentumok számos lényegi és vitás kérdésben így sokszor nem lépnek tovább az általános megállapítások szintjénél.

Az ERG jelenlegi szemléletét, amely a gyakorlatban mind a 27 szabályozó konszenzusát igényli, tovább bonyolítja egy párhuzamos testület, a Független Szabályozók Csoportjának (IRG) léte, amely működését tekintve átfedéseket mutat az ERG tevékenységével. Az IRG-t az Európai Unió 27 tagországán kívül hét másik európai ország képviselői alkotják, és bár a közösségi szabályozást befolyásolja, nem köteles végrehajtani a közösségi jogot, és semminemű beszámolási kötelezettsége nincs a Bizottság felé[6]. A jelenlegi struktúra bizonyos fokú eredménytelensége tehát a szervezet optimálistól elmaradó helyzetéből fakad, ami nem csupán a következetes európai uniós állásfoglalások kialakításának gyorsaságában és hatékonyságában jelentkezik, hanem az elszámoltathatóság és az átláthatóság terén is.

A Bizottság értékelte a szükséges feladatkörök szervezésére adódó különböző lehetőségeket, ezen belül azt is vizsgálta, hogy önmagában el tudja-e látni ezeket a feladatokat. A központi szintű harmonizáció a 27 nemzeti piac mindegyikének szakértői ismeretét igényelné. A gyakorlatban csak egy, a nemzeti szabályozókból álló testület rendelkezne a vitatott kérdések eredményes tárgyalásához szükséges részletes helyismerettel. Ezen túlmenően a nemzeti szabályozó hatóságok már önmagukban jelentősek, ezért elképzelhetetlen, hogy a Bizottság a nemzeti szabályozók kiváltásához szükséges mennyiségű erőforrással és szaktudással rendelkezne.

Az értékelés során a Bizottság megvizsgálta egy hatékonyabban működő, többségi döntéshozatalon alapuló ERG lehetőségét is. Eltekintve a mindenki számára elfogadható szavazási rendszer kialakításának nehézségeitől, egy ilyen testület helyzeténél fogva nem tudna a tagjaira nézve kötelező érvényű határozatokat hozni. A hatályos EK-Szerződés értelmében ezt a szerepkört kizárólag a Bizottság töltheti be. Az ERG kiterjesztett szerepköréhez szükséges kompetenciaszint elérését szolgáló feladatbővülés emellett jelentős intézményi korlátokba is ütközik. Az ERG hatáskörének bármilyen mértékű bővítése ugyanis a meglévő erőforrások jelentős növelését igényelné, hogy a testület el tudja látni munkáját, mivel az ERG elnökségének jelenlegi rotációs rendszere elérte saját korlátait (vezérigazgatói poszt létrehozása, a titkárság megerősítése, hivatalos döntéshozatali eljárásrend kialakítása stb.). Az ERG szerepkörének bővítéséhez szükséges erőforrások külső forrásokból nem fedezhetők, mivel a Bizottságnak átlátható, elszámoltatható és független módon kialakított szaktanácsadásra és állásfoglalásokra van szüksége. A kiterjesztett működésű ERG nem lehet a Bizottság legitim tanácsadó testülete például akkor, ha az IRG által biztosított forrásokat vesz igénybe. Valójában az ERG csak akkor terjeszthetné ki bizottsági tanácsadói szerepkörét a kívánt mértékben, ha maga olyan közösségi szervvé válna, amelyre ugyanazok az igazgatási és költségvetési előírások vonatkoznak, mint más közösségi intézményekre (személyzeti szabályzat, költségvetési rendelet, jelentéstételi kötelezettség a Parlament felé stb.).

Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a feladatkört leginkább egy Bizottságon kívüli, független és önálló testület tudná az elvártaknak megfelelően ellátni, amely az ERG feladatainak átvételével, erőteljes és átlátható közösségi jogalapokon működve megerősítené a nemzeti szabályozó hatóságok hatáskörét. A testület a Bizottság munkáját egy sor európai érdekű, érdemi döntés meghozatalában segítené véleményeivel és tanácsaival, amellett hogy önálló igazgatási döntéseket is kellene hoznia az európai telefonszámozási tartománnyal kapcsolatban.

A javasolt feladatkörök kiegészítenék, nem pedig európai szinten megismételnék a nemzeti szabályozók párhuzamos szabályozási feladatait. A Hatóság többek között az alábbi, európai szintű következetességet igénylő területeken teremti meg a hatékony partnerkapcsolat feltételeit a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóságok között: a piacok meghatározása, elemzése és a piackorrekciós intézkedések; a rádióspektrum-használat harmonizálása; a transznacionális piacok meghatározása; a szolgáltatások minősége. Ugyanakkor költséghatékony platformot biztosít olyan páneurópai kérdésekben, amelyek kezelése még egy esetlegesen továbbfejlesztett ERG hatáskörén is túlmutat, így a hálózati és adatbiztonságot, a „112” segélyhívószám bevezetését vagy az európai telefonszámozási tartomány igazgatását érintően.

A javasolt Hatóság egy erőteljes és egységes keretrendszer sarokköve lenne, amelyen belül a nemzeti szabályozók az európai szabályozási ügynökségek keretszabályáról szóló intézményközi megállapodás tervezetében[7] a Bizottság által meghatározott elvekkel összhangban tudnának együttműködni.

3.2 Az új Hatóság fő feladatai

A Hatóság európai szinten egészítené ki a szabályozó hatóságok nemzeti szinten végrehajtott szabályozói munkáját a következőkkel:

- Megadja a nemzeti szabályozók közötti együttműködés kereteit. A piacszabályozás és a hálózati integritás transznacionális aspektusainak kezelését hivatott javítani az elektronikus hírközlésben. A Hatóság meghatározza a nemzeti szabályozók együttműködésének eljárásrendi kereteit, különös tekintettel az információcserére, a tanácsadásra és a műszaki támogatásra. A Hatóság jogosítványokkal rendelkezik a nemzeti szabályozó hatóságok közötti transznacionális vitákban a felek közötti közvetítésre és a vitás kérdések rendezésére. A keretrendszer emellett az Európai Unió és más országok nemzeti szabályozó hatóságainak együttműködését is elősegíti.

- Szabályozói felügyeletet biztosít a piacok meghatározásában, a piacelemzésében és a korrekciós intézkedések alkalmazásában. A Hatóság általában véve tanácsadói szerepet tölt be a Bizottság felé piaci szabályozási kérdésekben, emellett nem kötelező erejű iránymutatásokat adhat ki a nemzeti szabályozó hatóságok részére az irányadó gyakorlat megvalósítására. A nemzeti szabályozó hatóságok intézkedéstervezeteit az egységes piacra gyakorolt hatásuk és a közösségi joggal való összeegyeztethetőségük tekintetében véleményezi a Hatóság, és amennyiben szükséges, véleményében módosításokat indítványoz. A véleményeket gyorsított eljárásban a Bizottság elé terjeszti a tagok egyszerű többségi szavazása alapján.

- Transznacionális piacok meghatározása: a Hatóság a mobilitás növekedéséből, az internetalapú (pl. VoIP) és a műholdas szolgáltatások elterjedéséből, valamint a vezetékes és mobil szolgáltatások konvergenciájából fakadó transznacionális szintű piacbővülésre reagálva hatékony és arányos mechanizmust biztosít. A Hatóság felügyeli emellett mind a hangátvitelt, mind pedig az adatátvitelt nyújtó barangolási szolgáltatások alakulását.

- A rádióspektrum-használat harmonizálását célzó tanácsadás keretében a Hatóság a következő tevékenységekkel tenné gyorsabbá és hatékonyabbá a rádióspektrum-gazdálkodást: elemzések és jelentések folyamatos készítése, új szolgáltatások kifejlesztési lehetőségeinek és eszközeinek feltérképezése, az Európai Unión belüli spektrumhasználat nyilvántartása, az engedélyeztetés közös eljárására vonatkozó tanácsadás, műszaki támogatás a spektrumengedélyes alkalmazások kiválasztásához, jogok visszavonásával kapcsolatos tanácsadás az engedély feltételeinek hibás teljesítése esetén.

- Döntéshozatali hatáskör a számozással kapcsolatos igazgatásban és tanácsadás a számhordozhatóságról: A Hatóság hatáskörébe tartozna az európai telefonszámozási tartomány fejlesztése és irányítása. A tartományba az Európai Unión belül egységes előtaggal (3883) rendelkező számok tartoznak, amelyeket például páneurópai telefonos ügyfélszolgálati központokban használhatnának az egyablakos rendszert bevezetni kívánó vállalatok. A Hatóság emellett a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a tagállamokkal közösen kidolgozná a számozás és a számhordozhatóság közösségi szempontjait, és ennek keretén belül beszámolna a 112-es európai segélyhívószám fejlesztéseiről, számtartományokat határozna meg a határokon átnyúló szolgáltatások számára, feltérképezné az új szolgáltatások fejlesztésének lehetőségeit és eszközeit, valamint szaktanácsadást nyújtana az engedélyeztetés közösségi eljárásaival kapcsolatban.

- Hálózat- és információbiztonság: A Hatóság átveszi a jelenleg működő Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség feladatait. Ezzel összeegyeztethetőbbé teszi a nemzeti szabályozó hatóságoknak a hálózati integritás biztosításával járó jelenlegi kötelezettségeit és a hálózat- és információbiztonsági kultúra megteremtésének ma még az ENISA-ra háruló feladatát.

- Általános tájékoztatási és tanácsadási feladatok: A Hatóság éves jelentést készít az elektronikus hírközlési ágazat fejlődéséről (például az új szolgáltatások kínálatáról és elterjedtségéről, a verseny alakulásáról, a nemzeti szabályozás helyzetéről, az alkalmazott korrekciós intézkedésekről, a fellebbviteli eljárásokról stb.). Felügyeli az elektronikus szolgáltatások európai szintű hozzáférhetőségét és együttműködő képességét, és ezekről jelentést tesz. Emellett ajánlásokat tehet a nemzeti szinten érvényesíteni tervezett intézkedésekről annak érdekében, hogy azok jobban megfeleljenek legfőképpen a fogyatékkal élők és az idősek igényeinek.

3.3. A javaslat jogi elemei

- Jogalap

EK 95. cikk

- A szubszidiaritás elve

A javasolt intézkedés célkitűzéseit a tagállamok önmagukban nem tudják kielégítő mértékben megvalósítani.

- A jelenlegi szabályozási keretek között a szolgáltatások engedélyezése tagállami szinten történik, és e téren a 27 nemzeti szabályozó hatóság nagy mértékű szabadságot élvez, hiszen a Bizottság felügyeleti és koordinációs szerepe viszonylag korlátozott. Ez azt jelenti, hogy a belső piac még mindig tulajdonképpen egy 27 különböző szabályozási rendszerből „összefoltozott” mesterséges képződmény. Ez gátat szab a határokon átnyúló szolgáltatások fejlődésének, és az azonos helyzetben lévő szolgáltatók sokszor igen különböző vagy eltérő működési feltételekkel találják magukat szemben. A gyakorlatban a nemzeti szabályozók által kezelt számos szabályozási kérdés terén egységesek a módszerek az EU egész területén (pl. az új szolgáltatások szabályozási kezelése, a szabályozási szempontú számvitel, a számhasználattal kapcsolatos témakörök, az eszközök és szolgáltatások hozzáférhetősége az EU-ban utazó, fogyatékkal élő felhasználók számára stb.)[8]. Ezeken a területeken ahhoz, hogy kiaknázható legyen a méretgazdaságosság, illetve a versenyképes belső piac, kulcsfontosságú az egységes EU-gyakorlat és tudásbázis kidolgozása a szabályozás következetes alkalmazásának, és adott esetben a harmonizációnak az előmozdítása érdekében. Ez a követelmény hatásos és hatékony módon kizárólag a jelenlegi intézményi modell fejlesztésével és a tagállamokra, a nemzeti szabályozó hatóságokra és a Bizottságra ruházott felelősségek kiegyensúlyozott elosztásával teljesíthető. Ez pedig csak közösségi szintű intézkedés révén valósítható meg.

- A Közösségen belül a határokon átívelő szolgáltatásnyújtás fejlesztése az engedélyezési irányelv által előírt felülvizsgálat[9] egyik célkitűzése. A széles körű nyilvános konzultáció rámutatott, hogy égető szükség van arra, hogy a jelenlegi megközelítésből eredő bizonyos fontosabb akadályok megszüntetésével megkönnyítsék a szolgáltatók számára a Közösségen belüli határokon átívelő szolgáltatások nyújtását[10]. Léteznek bizonyos olyan, határokon átnyúló szolgáltatások, amelyek nem szabályozhatók következetes módon, illetve nem kezelhetők a méretgazdaságossági előnyök kiaknázása céljából az egyes tagállamok egyedi intézkedései révén.

A tagállamok szintjén hozott intézkedésekhez képest a belső piac következetes szabályozásának javítását és a több országban tevékenykedő vállalatok költségeinek csökkentését elérni hivatott közösségi szintű intézkedés a hatóköréből eredően egyértelműen hasznosabb lenne, és pozitív hatásokkal járna. A javasolt intézkedés célkitűzései tehát közösségi szinten könnyebben elérhetők.

- Az arányosság elve

A javaslat megfelel az arányosság elvének, mivel a Hatóság tanácsadói szerepben segíti a Bizottságot az elektronikus hírközlési szakpolitika végrehajtásában.

- A Hatóság létrehozásával megvalósul a Közösség rendszerében a nemzeti szabályozó hatóságok közötti (jelenleg az ERG kereteiben megvalósuló) együttműködés összehangolása. Egyértelműen szükség van a jelenlegi rendszer javítására annak érdekében, hogy bizonyos feladatokat, amelyeket jelenleg az ERG végez – amely szervezet alapvetően a nemzeti szabályozó hatóságok konzultációs fóruma, és nem rendelkezik intézményi felhatalmazással közösségi szintű határozatok meghozatalára – egyetlen, a Közösség intézményi szervezetének részét képező szakmai testület lásson el a jövőben EU-szinten. Feladatainak ellátása során a Hatóság műszaki szakértelmet biztosít a Bizottság számára, és támogatást nyújt a belső piac előmozdítását célzó szabályozási határozatok kidolgozásában. A Hatóságban összpontosuló szakértői bázist erősíti az ENISA hálózat- és információs biztonsággal kapcsolatos munkájának a Hatóság feladatai közé való javasolt beépítése.

- A Hatóság részeként működő szabályozói tanács a nemzeti szabályozó hatóságok vezetőiből áll, és a Közösség érdekeit szolgálja. A javasolt rendszer lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy kiaknázza a – nemzeti piacokat és viszonyokat közelebbről ismerő – nemzeti szabályozók szakértelmét, és megerősítse az együttműködést a Bizottság és a nemzeti szabályozók között. A rendszer kiegészíti a nemzeti szabályozó hatóságok jogosultságait a keretszabályozás nemzeti szintű végrehajtása terén.

- A közösségszerte nyújtott szolgáltatások biztosításához szükséges frekvencia- és számhasználati jogokat továbbra is nemzeti szinten adnák meg, egy közösen elfogadott megközelítés alapján, amely csak bizonyos több közösségi tagországot érintő szolgáltatásokra (pl. műholdas szolgáltatások) vonatkozna. A Közösségen belüli határokon átnyúló szolgáltatások engedélyezése továbbra is nemzeti szinten történne a közösen elfogadott megközelítés alapján. A nemzeti szintű szolgáltatásnyújtáshoz tartozó frekvencia- és számhasználati jogok megadása azonban nem képezi e javaslat tárgyát, és az továbbra is a nemzeti szabályozó hatóságok hatáskörébe tartozik.

Ez azt jelenti, hogy miközben bizonyos, a Közösség szempontjából kulcsfontosságú területeken javul a koordináció, a Hatóság tevékenysége kizárólag a kitűzött cél eléréséhez szükséges kérdésekre összpontosul.

Mivel rendelet lévén a javasolt jogi eszköz közvetlenül alkalmazandó a Közösségen belül, annak a Közösségre, a nemzeti kormányokra és gazdasági szereplőkre eső pénzügyi és igazgatási terhei a lehető legkisebbre csökkenek és arányosak a javaslat célkitűzéseivel.

- A jogi eszközök megválasztása

Javasolt jogi eszköz: az Európai Parlament és a Tanács rendelete.

A közvetlenül alkalmazandó rendelet a megfelelő eszköz a javasolt típusú hatóság létrehozására.

Költségvetési vonatkozások

Becslések szerint a Hatóság személyzeti állománya a szervezet létrehozásának lezárulásakor 134 teljes munkaidős állandó alkalmazottból fog állni, számításba véve az ENISA feladatainak és erőforrásának 2011-ben esedékes átvételét is. Az első évben 10 millió EUR a becsült éves költségvetés, mely 3 év elteltével 28 millió EUR-ra nő. A Bizottság hozzájárulása mellett a Hatóság bizonyos szolgáltatások nyújtásáért díjakat számíthat fel. A Hatóság által nyújtott szolgáltatások ellenértékéből származó jövedelem saját tevékenységének finanszírozására fordítandó[11].

A fenti költségekkel szembe kell állítani az ENISA-nak a javasolt Hatóságba való beolvasztása által elért megtakarításokat. Az ENISA jelenlegi éves költségvetése körülbelül 8 millió EUR.

TOVÁBBI INFORMÁCIÓK

- Egyszerűsítés

A javaslat egy új rendszer részét képezi, amely a jelenlegi szabályozási folyamatot mind a kormányzatok, mind pedig a piaci szereplők számára egyszerűbbé és hatékonyabbá kívánja tenni. A Hatóság javítja a döntéshozási folyamatot és elősegíti az együttműködést a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóságok között a közös célkitűzések és egységes eljárások alapján. A Hatóság létrehozásával párhuzamosan lazul a jelenlegi, 7. cikk szerinti eljárás alapján való automatikus bejelentési rendszer, aminek révén lehetővé válik az iparágra, a nemzeti szabályozó hatóságokra és a Bizottságra nehezedő eljárási terhek jelentős mértékű csökkentése. A Bizottság csak a komolyabb esetekben avatkozik be. A Hatóság fontos szerepet játszik az ilyen esetek műszaki aspektusainak értékelésében, és a belső piacon megjelenő megoldások és a következetes döntések biztosításában.

Mivel a szolgáltatás nyújtásának helyén, azaz a különböző tagállamokban eltérőek a jogi és eljárási előírások, a frekvencia- vagy számhasználati jogok megadásának jelenlegi rendszere rendkívül bonyolult és nehézkes azoknak a vállalkozásoknak a számára, amelyek a Közösség egészén belül kívánnak szolgáltatásokat nyújtani. A tagállamok eltérő előírásainak (például használati jog érvényességi időtartama és az ahhoz tartozó feltételek) teljesítése szükségtelen módon bonyolítja az európai szintű szolgáltatásnyújtás tervezését, az ahhoz kapcsolódó befektetéseket és végső soron magának a szolgáltatásnak a nyújtását is. A használati jog megszerzésére vonatkozó eljárások ilyen nagy mértékű különbségei nem ösztönöznek az új piacokra való belépésre, és akadályozzák a belső piac működését. Ez amellett szól, hogy jobban koordinált megközelítést kell alkalmazni a nemzeti frekvencia- és számhasználati jogok megadása során a vállalkozások kiválasztásában.

A javaslat részét képezi az acquis communautaire korszerűsítését és egyszerűsítését célzó, folyamatban lévő bizottsági programnak.

- Felülvizsgálati/módosító/megszüntetési záradék

A javaslat felülvizsgálati záradékot tartalmaz.

- Európai Gazdasági Térség (EGT)

A javasolt jogi aktus EGT-vonatkozással bír, ezért ki kell terjednie az EGT-re.

A javaslat részletes magyarázata

I. fejezet (Tárgy, hatály, fogalommeghatározások és feladatok)

1. és 2 cikk: ismerteti a rendelet alkalmazási körét és tárgyát, mely az elektronikus hírközlési belső piac működésének javítása érdekében felállítandó Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozása, és rendelkezik annak létrehozásáról.

3. cikk: kifejti a Hatóság feladatait, amelyek a következők: saját kezdeményezésként vagy a Bizottság kérésére vélemények kiadása, és a Bizottság támogatása műszaki tanácsadással, tanulmányok lefolytatásával, információk és jelentések gyűjtésével stb.

II. fejezet: A Hatóságnak a belső piac megszilárdításával kapcsolatos feladatai

4. cikk: leírja azokat a témaköröket, amelyekkel a Hatóság a szabályozási keret összehangolt alkalmazásának elősegítése céljából foglalkozik.

5. cikk: szabályozza a Hatósággal való konzultációt a nemzeti piacok és korrekciós intézkedések meghatározása és elemzése terén. A Hatóságnak meghatározott időszakon belül véleményt kell kiadnia olyan esetekben, amikor a Bizottság „komoly kétségének” ad hangot egy, a keretirányelv 7. cikkével összhangban bejelentett intézkedéstervezettel kapcsolatban.

6. cikk: abban az esetben, ha egy nemzeti szabályozó hatóság nem készítette el a piacelemzést az előírt időhatárokon belül, a Bizottság felkérheti a Hatóságot az adott nemzeti piaccal kapcsolatos tanácsadásra és támogatásra.

7. cikk: a Hatóság vállalja a tagországok közötti (transznacionális) piacokra vonatkozó elemzések elkészítését, miután a Bizottság a keretirányelv 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban meghatározza a tagországok közötti piacot.

8. cikk: a Hatóság számhasználat területén fennálló feladatait tárgyalja, ideértve az ETNS (európai telefonszámozási tartomány) kezelését és fejlesztését, a harmonizált számozási tartományok kezelését (pl. a 2007/116/EK bizottsági határozattal összhangban a ‘116’-os nemzeti számsík harmonizált közérdekű szolgáltatások harmonizált számai részére történő fenntartására vonatkozó kérelmeket), valamint, kérésre, vélemény kiadását a számhordozással kapcsolatos kötelezettségekről.

9. cikk: a Hatóság segíti a Bizottságot a ’112’-es egységes európai segélyhívó szám ismertségének növelése céljából nemzeti szinten tett intézkedések éves rendszerességgel való áttekintésében. A Bizottság kérésére véleményt ad ki a '112'-es segélyhívó szám bevezetésével kapcsolatos műszaki kérdésekben.

10. cikk: a Hatóság segíti a Bizottságot az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtására használt rádiófrekvenciákkal kapcsolatban felmerülő műszaki és gazdasági kérdések terén.

11. cikk: a Hatóság segítséget nyújt azoknak a Közösség egész területére kiterjedő szolgáltatásoknak az azonosításában, amelyek esetében előnyös lenne egy egységes kiválasztási eljárás alkalmazása. Ahhoz, hogy egy szolgáltatás páneurópai szolgáltatásnak minősüljön, meg kell felelnie bizonyos feltételeknek. Például, a szolgáltatás iránt igény kell felmerüljön egynél több tagállamban, és az adott szolgáltatásnak jellemzőiből eredően nemzeti határokon átnyúló szolgáltatásnak kell lennie, amely mint ilyen, inkább EU vagy regionális, semmint nemzeti szintű szabályozás alá tartozik.

12. cikk: rögzíti azoknak a vállalkozásoknak a meghatározására vonatkozó rendelkezéseket, amelyek számára a használati jogok megadása a Közösség egész területére kiterjedő szolgáltatások nyújtására szolgál. A Hatóság végrehajtja a kiválasztási eljárást, és véleményében javaslatot tesz arra (azokra) a vállalkozás(ok)ra, amely(ek) számára megadhatók a használati jogok.

13. cikk: a Hatóság szerepet vállal a közös kiválasztási eljárás alapján megadott használati jogok visszavonásában.

14. cikk: a Hatóság bizonyos, korábban az ENISA által végzett tevékenységek felvállalásával hozzájárul a hálózat- és információbiztonsági kultúra fejlesztéséhez.

15. cikk: felsorolja azokat az eseteket, amelyekben a Hatóság saját hatáskörében eljárhat.

III. fejezet: a Hatóság kiegészítő feladatai

16. és 17. cikk: a Hatóság igazgatási díjakat gyűjt be bizonyos, általa nyújtott szolgáltatásokért, igazgatási költségeinek ellentételezése céljából. A közös kiválasztási eljárás esetében a tagállamok nevében beszedi az igazgatási díjakat és a rádiófrekvencia-használati jogért fizetendő díjakat, amelyeket azután újra eloszt a tagállamok között.

18. cikk: a nemzeti szabályozó hatóságok kérésére a Hatóság ajánlásokat ad a nemzeti szabályozó hatóságok számára a határokon átnyúló szolgáltatásokkal kapcsolatos ügyekben teendő intézkedéseket illetően.

19–21. cikk: a Hatóság szerepet vállal a tagállamok, a nemzeti szabályozó hatóságok és a Bizottság közti információáramoltatásban és információcserében. Bevonható a Közösségen belüli műszaki fejlődést vizsgáló tanulmányok elkészítésébe. Minden évben jelentést ad ki az elektronikus hírközlési ágazat fejlődéséről, amelyben ismerteti az egységes piac teljes körű létrehozása előtt még fennálló akadályokat. Részt vesz a frekvencia információs jegyzékkel kapcsolatos információgyűjtésben, illetve annak kezelésében és kiadásában (a jegyzékben rögzítendő információkat a Függelék tartalmazza), valamint a mobil barangolási (roaming) adatbázis kezelésében.

22. cikk: a Hatóság segíti a Bizottságot az elektronikus szolgáltatások hozzáférhetőségét érintő kérdésekben és évente jelentést ad ki a fogyatékkal élő végfelhasználók elektronikus hírközlő hálózatokhoz és eszközökhöz való hozzáférésének javítása érdekében teendő intézkedésekről.

IV. fejezet: A Hatóság szervezeti felépítése

24. cikk: a Hatóság hat szerve a következő: az igazgatási tanácsból, a szabályozói tanácsból, az igazgatóból, a hálózatbiztonsági főtisztviselőből, az érdekeltek állandó csoportjából és a fellebbezési tanácsból.

25. és 26. cikk: az igazgatási tanács felelős az igazgató és a hálózatbiztonsági főtisztviselő kinevezéséért, a Hatóság éves munkaprogramjának és költségvetésének elfogadásáért, a Hatóság tevékenységéről szóló általános jelentés jóváhagyásáért, valamint a Hatóságra vonatkozó pénzügyi szabályok elfogadásáért. A Hatóság rendszeresen beszámol tevékenységéről az Európai Parlamentnek.

27. és 28. cikk: a szabályozói tanács tagjai a keretszabályozás napi alkalmazásáért az egyes tagállamokban felelős független nemzeti szabályozó hatóságok vezetőiből és az igazgatóból áll. A Bizottság jogosult szavazati jog nélkül részt venni a tanács üléseit. A szabályozói tanács felelős a Hatóság műszaki jellegű döntéseinek meghozásáért olyan területeken, mint például a használati jogok potenciális jogosultjainak azonosítása, állásfoglalás a 7. cikk alá tartozó esetekben stb. A véleményeket és határozatokat egyszerű többséggel kell meghozni.

29. és 30. cikk: az igazgató teljes körűen felelős a Hatóságra ruházott feladatok teljesítéséért, és ő lép fel a Hatóság jogi képviselőjeként. Az igazgató ugyanakkor felelős a költségvetés elkészítéséért és végrehajtásáért, a munkaprogram tervezetének elkészítéséért, valamint a személyzeti ügyekért[12].

31. cikk: a hálózatbiztonsági főtisztviselő felelős a Hatóság feladatainak koordinálásáért és a hálózat- és információbiztonság területére vonatkozó éves munkaprogram elkészítéséért. Az igazgatónak tartozik elszámolással, és munkájában egy állandó érdekelti csoport támogatja (32. cikk).

33. és 34. cikk: létrehozza a fellebbezési tanácsot annak biztosítása céljából, hogy a Hatóság számhasználat terén hozott határozatai által érintett felek megfelelő jogorvoslati lehetőségekkel rendelkezzenek.

36–53. cikk: a szokásos működési és igazgatási kérdéseket tárgyalja, ideértve a költségvetést, dokumentumokhoz való hozzáférést és átláthatóságot, a Hatóság jogállását, az alkalmazottakat, harmadik országok részvételét stb.

55. cikk: a Hatóság eredményeinek a megbízatásához és célkitűzéseihez viszonyított, Bizottság által lefolytatott értékelését tárgyalja, amely értékelést a Hatóság tényleges működése megkezdésétől számított öt év lejártával kell kiadni. A jelentést és bármely azt kísérő javaslatot el kell juttatni a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez.

2007/0249 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság létrehozásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[13],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[14],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[15],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárással összhangban[16],

mivel:

1. Az Európai Parlament és a Tanács által kiadott, az elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK irányelv (keretirányelv)[17] , az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv)[18], az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv)[19], az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv)[20] és az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv)[21] (a továbbiakban együttesen „a keretirányelv és a különös irányelvek”) célja a belső elektronikus hírközlési piac létrehozása a Közösségen belül oly módon, hogy eközben az erősebb verseny révén biztosított legyen a befektetések, az innováció és a fogyasztóvédelem magas szintje.

2. Az elektronikus hírközlésre vonatkozó 2002. évi keretszabályozás olyan szabályozási rendszert hoz létre, amelynek végrehajtását a nemzeti szabályozó hatóságok végzik, és előírja, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak együtt kell működniük egymással és a Bizottsággal a konzisztens szabályozási gyakorlat kialakítása és a szabályozási keretrendszernek a Közösség egészében való következetes alkalmazása érdekében.

3. Az Európai Parlament és a Tanács 2004. március 10-i, az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség létrehozásáról szóló 460/2004/EK rendelete[22] (a továbbiakban az „ENISA rendelet”) 2004-ben egy öt éves időtartamra felállította az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökséget azzal a céllal, hogy biztosítsa a magas szintű és hatékony hálózat- és információbiztonság megteremtését a Közösségen belül, valamint, hogy kifejlessze a hálózat- és információbiztonság kultúráját az európai unióbeli polgárok, fogyasztók, vállalkozások és a közszektor szervezetei érdekében, elősegítve ezáltal a belső piac zavartalan működését.

4. A helyi piaci körülmények mélyreható ismeretében a nemzeti szabályozó hatóságok meglehetősen nagy szabadsággal bírnak a keretszabályozás végrehajtása terén, ezt az önállóságot azonban a belső piac teljes körű kiépítéséhez való hatékony hozzájárulás érdekében egyensúlyba kell hozni a koherens szabályozási gyakorlat kialakításának szükségességével és a keretszabályozás következetes alkalmazásával.

5. Tekintettel arra, hogy indokolt a vonatkozó szabályok következetes alkalmazása az összes tagállamban, a Bizottság 2002/627/EK határozatával[23] létrehozta az Európai Szabályozók Csoportját (ERG), melynek feladata a Bizottság támogatása és tanácsadás a belső piac megszilárdítása terén, továbbá általánosságban egyfajta összekötő szerep betöltése a nemzeti szabályozó hatóságok és a Bizottság között.

6. Az ERG pozitív szerepet játszott a következetes szabályozási gyakorlat létrehozását célzó lépések támogatása révén, ahol az lehetséges volt. Természetéből adódóan azonban az ERG alapvetően csupán egy önkéntes együttműködésen alapuló laza csoport, amelynek intézményi státusza nem tartalmazza azokat a fontos felelősségeket, amelyek a nemzeti szabályozó hatóságok vállán nyugszanak a keretszabályozás végrehajtása terén.

7. Ezért egy olyan testület létrehozásához, amely egyesíti a nemzeti szabályozó hatóságok képviselte szakértelmet és tapasztalatot, és egyértelműen meghatározott kompetenciákkal rendelkezik, egy szilárdabb intézményi alapra van szükség, mivel e testületnek a tagjai által is elismert valós hatáskörrel kell rendelkeznie, és mivel teljesítményének minősége meghatározó a szabályozott ágazat szempontjából is.

8. Az elektronikus hírközlés és szolgáltatások belső piaca teljes körű kiépítéséhez erősíteni és bővíteni kell a következetes szabályozási gyakorlat megvalósítását szolgáló mechanizmusokat, ahogyan ezt a 2002-es szabályozási keretrendszer végrehajtásáról szóló bizottsági jelentések következtetései[24] és a Bizottságnak a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, az elektronikus hírközlő hálózatokra és elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó európai uniós szabályozási keretrendszer felülvizsgálatáról szóló 2006. június 29-i közleményéről folytatott nyilvános konzultáció[25] is kihangsúlyozta. A bizottsági jelentések következtetéseiből, illetve a konzultáció során fény derült arra, hogy továbbra is hiányzik az elektronikus szolgáltatások belső piaca, és ez a szabályozási keretrendszer reformja által megcélzandó legfontosabb kérdés. A nemzeti szabályozó hatóságok kevéssé koordinált tevékenységéből eredő szabályozási eltérések és a szabályok nem következetes alkalmazása egyrészt veszélyezteti az ágazat versenyképességét, másrészt csorbítja azokat a jelentős fogyasztói előnyöket, amelyek a határokon átnyúló versenyből és a nemzetek közötti, sőt a Közösségen belüli határokon átnyúló szolgáltatásokból erednek.

9. Különösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) értelmében végrehajtandó piacelemzések késedelmes elkészítése, a tényleges verseny piacelemzés által megállapított hiányát orvosolni hivatott kötelezettségek előírása terén a nemzeti szabályozó hatóságok körében érvényesülő rendkívül eltérő megközelítések, a használati jogokhoz kapcsolódó feltételek eltérő volta, a Közösségen belüli határokon átnyúló szolgáltatások nyújtására való kiválasztási eljárások különbségei, valamint a nemzeti szabályozó hatóságok által a határokon átnyúló szolgáltatásokkal kapcsolatos jogviták megoldása során tapasztalt problémák következtében az alkalmazott megoldások nem hatékonyak, és akadályozzák a belső piac működését.

10. A Bizottság 2007. június 1-i, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett közleménye „Az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) értékeléséről”[26] közreadott egy külső szakértői jelentésben[27] szereplő értékelést az Ügynökség megalapítása óta nyújtott teljesítményéről, valamint az ENISA igazgatási tanácsának ajánlásait az ENISA-rendeletet illetően, és útjára indított egy nyilvános konzultációt. E szakértői jelentés legfontosabb megállapításai megerősítették az ENISA életre hívását indokló politikai alap és az eredeti célok érvényességét, és különösen a valódi belső piacként működő elektronikus hírközlési piac kiépítéséhez való hozzájárulása hasznosságát.

11. Ugyanakkor a szakértői jelentés rámutatott több problémára is, ideértve különösen az ENISA szervezeti felépítésével kapcsolatos kérdéseket, operatív munkatársainak szakmai összetételét és számát, valamint bizonyos logisztikai nehézségeket is. Az ENISA főbb feladatainak be kell épülniük a Hatóság alaptevékenységébe, amely a célok és feladatok pontosabb meghatározása alapján biztosítja az adott célok és feladatok hatékonyabb, célratörőbb és költségtakarékosabb, a jobb szabályozás elveivel összeegyeztethető telesítését egyetlen, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közösségi keretszabályozása hatálya alá tartozó ügyekben megfelelő hatáskörrel bíró hatóság által.

12. Ez szükségessé teszi egy új közösségi testület, az Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság (a továbbiakban a „Hatóság”) létrehozását, amely a Bizottságnak és a nemzeti szabályozó hatóságoknak nyújtott támogatásával hatékonyan hozzájárul a belső piac kiépítésének befejezéséhez. A Hatóság referenciapontként működik, és függetlensége, az általa nyújtott tanácsok és az általa terjesztett információk színvonala, eljárásainak és működési módszereinek átláthatósága, valamint a számára kijelölt feladatok ellátásában tanúsított gondossága bizalmat kelt.

13. A Hatóság a tagállamok együttes szakértelmének összevonása révén erősítené a nemzeti szabályozó hatóságok végrehajtási hatásköreit anélkül, hogy a Hatóság átvenné tőlük feladataikat, vagy párhuzamosan végezne már megkezdett projekteket, és az általa nyújtott támogatás révén hasznára lenne a Bizottságnak feladatai végrehajtásában.

14. A Hatóság felváltja az ERG-t, és a nemzeti szabályozó hatóságok közötti együttműködés kizárólagos fórumaként működik a nemzeti szabályozó hatóságoknak a keretszabályozás alapján felmerülő összes feladatának teljesítése során.

15. A Hatóságot oly módon kell létrehozni, hogy illeszkedjen a Közösség meglévő intézményi rendszerébe és a hatáskörök jelenlegi megosztásába. Technikai kérdésekben függetlenséget kell élveznie, és megfelelő jogi, igazgatási és pénzügyi autonómiával kell rendelkeznie. E célból szükséges és célszerű olyan jogi személyiséggel rendelkező közösségi testületként létrehozni, amelynek megbízatása az e rendelet által rá ruházott feladatok végrehajtása.

16. A Hatóságnak a nemzeti és közösségi erőfeszítésekre kell támaszkodnia, s ennek érdekében feladatait a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a Bizottsággal teljes együttműködésben kell ellátnia, továbbá nyitottnak kell lennie az ágazattal, fogyasztói csoportokkal és más érintett felekkel való kapcsolatra.

17. E rendelet és az általa létrehozott Hatóság szerves részét kell képezze az elektronikus hírközlésre vonatkozó közösségi szabályozási keretnek. E tekintetben a Hatóság különösen fontos szereppel bír az elektronikus hírközlési belső piac megszilárdítására szolgáló tervezett mechanizmusok, valamint bizonyos körülmények közt a piacelemzések végrehajtása terén.

18. A Hatóság ennek megfelelően tanácsot nyújt a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóságok számára az elektronikus hírközlésre vonatkozó közösségi szabályozási keretrendszerrel összhangban, ezáltal segítve annak hatékony végrehajtását.

19. A Hatóság támogatja a Bizottságot a számhordozhatóságra vonatkozó közösségi kötelezettségek bármely kibővítése tekintetében. A kibővítés különösen vonatkozhat a hordozandó információk körére vagy azoknak a hálózatoknak a fajtájára (vezetékes vagy mobil), amelyek között a számok és az információk hordozása történik. Az e kötelezettségre vonatkozó módosítások során figyelembe kell venni a felhasználóknál jelentkező költségvonzatot és a vállalkozások átállítással kapcsolatos költségeit, valamint a tagállamok e téren felhalmozódott tapasztalatait.

20. A Hatóság segíti a Bizottságot a polgárok számára az egységes európai ’112’-es segélyhívó számra és annak használatára vonatkozó tájékoztatás biztosítására irányuló tagállami intézkedésekről való jelentés éves rendszerességgel való elkészítése révén. A Hatóság az éves felülvizsgálati jelentésben ismerteti az irányadó gyakorlatot és a továbbra is fennmaradó szűk keresztmetszeteket, és hozzájárul az Európai Unióban utazó polgárok védelmének és biztonságának javításához.

21. Az Európai Közösség rádióspektrum-politikájának szabályozásáról szóló 2002. március 7-i, 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (rádióspektrum határozat)[28] lefektetett célok megvalósítása érdekében a Bizottság független szakértői tanácsot kérhet a Hatóságtól a rádiófrekvenciák közösségi használatával kapcsolatban. E tanácsadás keretében sor kerülhet konkrét műszaki vizsgálatokra, valamint a frekvenciapolitikai intézkedésekkel kapcsolatos gazdasági és társadalmi hatásvizsgálat és elemzések elvégzésére. Ugyanakkor a tanácsadás kiterjedhet a 676/2002/EK határozat 4. cikkében foglaltak végrehajtásával kapcsolatos kérdésekre is, mely esetben a Hatóság felkérhető a Bizottságnak való tanácsadásra a Bizottság által a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezlete (CEPT) számára adott megbízások teljesítésének eredményeivel kapcsolatosan.

22. Bár a technológiai és piaci fejlődés lehetővé tette az elektronikus hírközlési szolgáltatásoknak az egyes tagállamok földrajzi határaitól függetlenül való nyújtását, fennáll a kockázata annak, hogy a nemzeti jogrendek e szolgáltatások biztosítására vonatkozó eltérő jogi és szabályozási feltételei egyre nagyobb mértékben akadályozzák az ilyen határokon átnyúló szolgáltatások elterjedését. A Hatóságnak ezért kimagasló szerepet kell betöltenie az e szolgáltatások engedélyezésére vonatkozó harmonizált feltételek kialakításában, legyenek azok általános engedélyezési feltételek vagy rádiófrekvencia- vagy számhasználati jogok, valamint a Bizottság tanácsadással való támogatásában a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) értelmében az ezen összehangolt feltételek kialakítása érdekében teendő intézkedések részleteivel kapcsolatban.

23. A Hatóságnak különösen értékelnie kell a közösségi szintű összehangolt feltételek alapján megadandó használati jogokra vonatkozó közös kiválasztási eljárás szükségességét, tanácsot adva a Bizottságnak az ilyen kiválasztási eljárások során alkalmazandó feltételeket és kritériumokat illetően, és be kell fogadnia és értékelnie kell a vállalkozások fent említett használati jogok megadására vonatkozó kérelmeit. A Hatóság ugyanakkor adott esetben tanáccsal látja el a Bizottságot a fenti használati jogok visszavonásával kapcsolatban.

24. A Hatóságnak európai szintű szakértői központként kell működnie a hálózat- és információbiztonsági kérdések terén, iránymutatást és tanácsot adva az Európai Parlamentnek, a Bizottságnak vagy a tagállamok által kinevezett illetékes testületeknek. A hírközlési hálózatok és információs rendszerek biztonsága és rugalmassága továbbra is kulcsfontosságú társadalmi kérdés, és az elektronikus hírközlő hálózatokra és elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó uniós szabályozási keretrendszer alapvető eleme. A belső piac zökkenőmentes működését veszélyezteti a keretirányelvben és a különös irányelvekben a biztonsággal kapcsolatban rögzített rendelkezések heterogén alkalmazása. A Hatóság által a Bizottság és a tagállamok kérésére kiadott, műszaki tanácsot tartalmazó vélemény elősegíti a keretirányelvek nemzeti szinten való következetes alkalmazását.

25. Az engedélyezési rendszer kezeléséért és a használati jogok kiadásáért igazgatási díj róható ki az elektronikus hírközlési szolgáltatókra. Az igazgatási díjon felül használati díjak is kivethetők a frekvencia- és számhasználatért. A vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentése érdekében a közös kiválasztási eljárás esetében a Hatóság beszedi, majd újra elosztja a tagállamok között az előírt használati díjakat.

26. Célszerű, hogy amennyiben a vállalkozások között határokon átnyúló szolgáltatások kapcsán jogviták merülnek fel az elektronikus hírközlési szabályozási keretrendszer alapján fennálló jogokat vagy kötelezettségeket illetően, a Hatóság rendelkezzen a megfelelő jogkörrel ahhoz, hogy a jogvitában illetékes nemzeti szabályozó hatóság felkérésére kivizsgálja a jogvita hátterét, és tanácsot adjon az érintett nemzeti szabályozó hatóságoknak a jogvita megoldására az általa a szabályozási keretrendszer ismeretében legalkalmasabbnak ítélt, a nemzeti szabályozó hatóságok által tehető intézkedések tekintetében.

27. A nemzeti hatóságok közti információcsere elősegítésével és a megfelelő információknak a nyilvánosság számára könnyen hozzáférhető módon való rendelkezésre bocsátásával a Hatóságnak hozzá kell járulnia az irányadó szabályozási gyakorlat kialakításához és az elektronikus hírközlési ágazatban a vonatkozó szabályozás következetes alkalmazásához. A Hatóságnak indokolt rendelkeznie a lehetőséggel arra, hogy megvizsgálhasson gazdasági és műszaki kérdéseket, és hozzáférjen a legfrissebb információkhoz annak érdekében, hogy képes legyen megfelelni a fejlődő információs társadalom által például a hálózat- és információbiztonság és a rádiófrekvenciás azonosító eszközök kapcsán felvetett gazdasági és műszaki kihívásoknak.

28. Az e rendeletben rögzített feladatai teljesítése, valamint az elektronikus hírközlés területén felmerülő kihívások, ideértve a hálózat- és információbiztonság terén fennálló és jövőbeli kockázatokat is, jobb megértése érdekében a Hatóságnak képesnek kell lennie az aktuális és kialakulóban lévő helyzet elemzésére. E célból a Hatóság összegyűjtheti a megfelelő információkat, különösen a biztonság és sértetlenség olyan mértékű megszegése esetén, amely jelentős hatással bír a nemzeti szabályozó hatóságok által a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 13a cikke (3) bekezdésével összhangban működtetett hálózatra vagy nyújtott szolgáltatásokra nézve, valamint kérdőíveket is felhasználhat e célra.

29. Az elektronikus hírközlési szolgáltatásoknak a Közösségben való szabályozására vonatkozó információmegosztás és -csere központjaként, és e szolgáltatások nyújtói és felhasználói adminisztratív terheinek csökkentése és az átláthatóság elősegítése érdekében a Hatóságnak indokolt fenntartania, és hozzáférhetővé tennie egy, a Közösségen belüli frekvenciahasználatra vonatkozó információkat tartalmazó jegyzéket, amely az egyes tagállamok által rendszeresen a Hatóság rendelkezésére bocsátott szabványos információkon alapul. A Közösségen belül a szabályozott roaming hívások indításáért és fogadásáért fizetendő kiskereskedelmi árak átláthatóságának javítása, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a roaming szolgáltatások igénybe vevői eldönthessék, hogy külföldi tartózkodásuk során kívánják-e használni mobiltelefonjukat, a Hatóságnak gondoskodnia kell arról, hogy az érdekelt felek naprakész információkat kapjanak az Európai Parlament és a Tanács 2007. június 27-i, 717/2007/EK sz., a Közösségen belüli nyilvános mobiltelefon-hálózatok közötti barangolásról (roaming), valamint a 2002/21/EK irányelv módosításáról szóló rendelete[29] alkalmazásáról, és e monitoring eredményeit minden évben közzé kell tennie.

30. A Hatóság számára lehetővé kell tenni, hogy a feladatai végrehajtásához szükséges tanulmányok elkészítését megrendelhesse, ugyanakkor azonban biztosítani kell, hogy a Hatóság által a Bizottsággal és a tagállamokkal kialakított kapcsolat révén megakadályozható legyen a párhuzamos munkavégzés.

31. A Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy felkérhesse a Hatóságot bármely olyan, annak általános megbízatási körébe tartozó konkrét többletfeladat végrehajtására, amely vélhetően hozzájárul a közösségi elektronikus hírközlési szabályozási keretrendszer céljainak teljesüléséhez.

32. A Hatóság szervezeti felépítésének alkalmasnak kell lennie feladatai végrehajtására. Bár a hasonló közösségi hatóságok tekintetében szerzett tapasztalatok e téren szolgálnak némi iránymutatással, a Hatóság szervezeti felépítését úgy kell kialakítani, hogy az megfeleljen az elektronikus hírközlés szabályozására szolgáló közösségi rendszer sajátos igényeinek. Így különösen messzemenően tekintettel kell lenni a nemzeti szabályozó hatóságok sajátos szerepére és függetlenségére.

33. A Hatóságnak indokolt rendelkeznie a megfelelő hatáskörrel ahhoz, hogy szabályozói feladatait hatékonyan, és mindenekelőtt függetlenül végezhesse. Ezért, miként országos szinten, a szabályozói tanáccsal szemben is követelmény, hogy minden piaci érdektől függetlenül járjon el, így tehát nem kérhet és nem fogadhat el utasítást sem tagállam kormányától, sem köz- vagy magánérdekeltségtől.

34. A Hatóság zökkenőmentes működése megkívánja, hogy annak igazgatóját érdemei, illetve igazolt ügyintézői és vezetői képességei, továbbá az elektronikus hírközlő hálózatokkal, elektronikus hírközlési szolgáltatásokkal és piacokkal kapcsolatos hozzáértése és tapasztalatai alapján jelöljék ki, valamint, hogy feladatait a Hatóság belső működésének szervezését illetően teljes függetlenséggel és rugalmassággal végezze. Az igazgatónak biztosítania kell a Hatóság feladatainak hatékony, független módon való végrehajtását.

35. A Hatóság feladatai hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében annak igazgatóját fel kell ruházni a szükséges hatáskörrel a véleményeknek a szabályozói tanács beleegyezésével való elfogadásához, és annak biztosításához, hogy a Hatóság az e cél elérése érdekében meghatározott általános irányelveknek megfelelően működjön.

36. Gondoskodni kell arról, hogy a Hatóság határozatai által érintett felek élhessenek a szükséges jogorvoslatokkal. Megfelelő fellebbezési mechanizmust kell kialakítani ahhoz, hogy a Hatóság határozatai ellen egy kifejezetten e célra létrehozott fellebbezési tanácshoz lehessen jogorvoslatért fordulni, amelynek határozatai ellen ugyanakkor keresetet lehessen indítani a Bíróság előtt.

37. A függetlenségen és átláthatóságon alapuló működési elvek betartásán felül a Hatóságnak nyitottnak kell lennie az ágazattal, a fogyasztókkal és más érdekelt felekkel való kapcsolatra. A Hatóságnak erősítenie kell a hálózat- és információbiztonság terén tevékenykedő különböző szereplők közti együttműködést, többek közt az ágazattal, kutatási központokkal, valamint más érintett érdekelt felekkel való rendszeres konzultációk szervezése révén, valamint kapcsolathálózatok kialakításával a közösségi szervek, a közszektor tagállamok által kijelölt szervei, a magánszektor és a fogyasztói szervezetek számára.

38. A Hatóság eljárásainak ezért biztosítaniuk kell azt, hogy a Hatóság hozzáférhessen az elektronikus hírközlési szektorban rendelkezésre álló szakértelemhez és tapasztalatokhoz, különösen az olyan műszakilag összetett és gyorsan változó területeket illetően, mint a hálózat- és információbiztonság.

39. Annak érdekében, hogy a Hatóság hálózat- és információbiztonság tekintetében fennálló feladatai végrehajtása során biztosított legyen a szükséges szakértelem és tapasztalat felhasználása, hálózatbiztonsági főtisztviselőt kell kinevezni. Indokolt az érdekeltek állandó csoportjának létrehozása, annak érdekében, hogy az tanáccsal lássa el a hálózatbiztonsági főtisztviselőt, ösztönözze a tapasztalatok és az irányadó gyakorlat megosztását e téren, továbbá, hogy ezáltal biztosítva legyen a rendszeres párbeszéd a magánszektorral, a fogyasztói szervezetekkel és egyéb érdekelt felekkel.

40. A Hatóság teljes autonómiájának és függetlenségének biztosítása érdekében indokolt önálló költségvetést biztosítani a számára. A közösségi költségvetési eljárást kell alkalmazni az Európai Unió általános költségvetését terhelő mindenfajta támogatást illetően. Továbbá a pénzügyi kimutatások könyvvizsgálatát az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló 2002. december 23-i, 2343/2002/EK Euratom bizottsági rendelet 91. cikkével[30] összhangban a Számvevőszéknek kell elvégeznie.

41. A Hatóságnak adott esetben célszerű konzultálnia az érdekelt felekkel, és lehetőséget biztosítania számukra az intézkedéstervezetekkel kapcsolatos észrevételeik ésszerű időhatárokon belül való megtételére.

42. A Bizottság pénzbírságot szabhat ki azokra a vállalkozásokra, amelyek nem bocsátják a Hatóság rendelkezésére a Hatóság feladatainak hatékony végzéséhez szükséges információkat. Ugyanakkor a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy megfelelő keretekkel rendelkezzenek hatékony, arányos és visszatartó erejű bírságok kiszabására, amennyiben a vállalkozások nem teljesítik az e rendelet értelmében fennálló kötelezettségeiket.

43. A hatáskörén belül való eljáráskor, célkitűzései teljesítése és feladatai végrehajtása során a Hatóságnak meg kell felelnie a minősített dokumentumok kezelését illetően különösen a közösségi intézményekre vonatkozó rendelkezéseknek. Adott esetben célszerű gondoskodni az e rendelet értelmében folytatott információcsere következetes és biztonságos voltáról.

44. A Hatóságnak alkalmaznia kell a vonatkozó közösségi joganyagot a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáféréssel kapcsolatban, a 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[31] meghatározottak szerint, valamint a személyes adatok feldolgozása tekintetében az egyének védelmével kapcsolatban a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben[32] meghatározottak szerint.

45. Indokolt lehetővé tenni, hogy – a Közösség által megkötendő megállapodásokkal összhangban – a Hatóság munkájában harmadik országok is részt vehessenek.

46. Biztosítani kell a Hatósághoz való zökkenőmentes áthelyezését az ENISA azon folyó tevékenységeinek, amelyek a Hatóság megbízatási körébe tartoznak.

47. Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szólói[33].

48. Különösen indokolt a Bizottságot felruházni a megfelelő jogkörrel ahhoz, hogy az e rendelet Mellékletében meghatározott információkat a műszaki vagy piaci fejlődésnek megfelelően kiigazítsa. Mivel ezek az intézkedések általános hatályúak, és céljuk e rendelet nem alapvető elemeinek módosítása, ezeket az intézkedéseket az 1999. június 28-i, 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkének a) pontjában lefektetett szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni.

49. Mivel a javasolt intézkedés célkitűzéseit, nevezetesen az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások belső piacának jobb működését és a belső közösségi határokon átnyúló elektronikus hírközlés fejlesztését, a tagállamok nem tudják kielégítő módon elérni e rendelet egész Európára kiterjedő hatályát tekintve, és így azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség a szubszidiaritásnak a Szerződés 5. cikkében megállapított elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az arányosságnak a fent említett cikkben rögzített elvével összhangban e rendelet nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET

TÁRGY, HATÁLY, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS FELADATOK

1. CIKK TÁRGY ÉS HATÁLY

50. Létrejön az Európai Elektronikus Hírközlési Piacfelügyeleti Hatóság az e rendeletben rögzített felelősségi körrel.

51. A Hatóság a keretirányelv és a különös irányelvek alkalmazási körében, és a nemzeti szabályozó hatóságoknál rendelkezésre álló szakértelem felhasználásával a II. és III. fejezetben felsorolt feladatok végrehajtása révén hozzájárul az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások belső piacának jobb működéséhez, ideértve különösen a belső közösségi határokon átnyúló elektronikus hírközlés fejlesztését és a hálózat- és információbiztonság magas és hatékony szintjét.

52. A Hatóság feladatait a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a Bizottsággal együttműködve az elektronikus hírközlés európai szabályozási rendszerének keretében végzi.

53. A Hatóság valamennyi tevékenysége, és különösen véleményeinek elkészítése során, ugyanazon célkitűzések megvalósítására törekszik, mint amelyeket a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikke a nemzeti szabályozó hatóságok számára meghatároz.

54. A Hatóság célkitűzései és feladatai nem sértik a tagállamoknak a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos, az EK Szerződés alkalmazási körén kívül eső hatásköreit, különösen az Európai Unióról szóló szerződés V. és VI. címében tárgyalt hatásköröket. A Hatóság célkitűzései és feladatai nem sértik a közbiztonsággal, a védelemmel, a nemzetbiztonsággal kapcsolatos tevékenységeket, az államnak a büntetőjog és a nemzetbiztonság területén folytatott tevékenységét, beleértve az állam gazdasági jólétét is, ha a konkrét ügy nemzetbiztonsági kérdésekkel kapcsolatos.

2. cikkFogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában a 2002/21/EK irányelv 2. cikkében, a 2002/19/EK irányelv 2. cikkében, a 2002/20/EK irányelv 2. cikkében, a 2002/22/EK irányelv 2. cikkében, a 2002/58/EK irányelv 2. cikkében és a 676/2002/EK sz. határozatban (rádióspektrum határozat) rögzített fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.

3. cikkA Hatóság feladatai

A Hatóság az e rendeletben rögzített feladatainak végrehajtása során:

a Bizottság felkérésére vagy saját kezdeményezésként véleményt ad ki

55. és segíti a Bizottságot kiegészítő műszaki támogatás biztosításával az elektronikus hírközlést érintő bárminemű kérdésben;

56. segíti a Közösséget, annak tagállamait és a nemzeti szabályozó hatóságokat a harmadik felekkel való kapcsolatokban, megbeszélésekben és információcserében;

57. tanácsokkal látja el a piaci szereplőket és a nemzeti szabályozó hatóságokat szabályozási kérdéseket illetően;

58. a tevékenységeihez kapcsolódó területekre vonatkozó információkat gyűjti, terjeszti és gondoskodik azok cseréjéről, továbbá tanulmányokat készít;

59. tanácsot és segítséget nyújt a Bizottságnak vagy egy tagállam által kijelölt illetékes testületeknek bármely, a megbízatása körébe tartozó hálózat- és információbiztonsági kérdésben;

60. egyedi határozatokat hoz az európai telefonszámozási tartományba (ETNS) tartozó számokra vonatkozó használati jog megadásáról, valamint a rádióspektrum használati jogáért fizetendő díjak beszedéséről;

61. segíti a Bizottságot azoknak a vállalkozásoknak a kiválasztásában, amelyek számára rádiófrekvencia- és számhasználati jogok biztosítandók;

62. beszedi és újra elosztja a rádiófrekvencia- és számhasználati jogokért fizetett használati díjakat;

63. ajánlásokat ad a nemzeti szabályozó hatóságok számára határokon átnyúló jogvitákkal kapcsolatban, valamint az elektronikus szolgáltatások hozzáférhetőségét érintő kérdésekben.

II. FEJEZET

A HATÓSÁGNAK A BELSŐ PIAC MEGSZILÁRDÍTÁSÁVAL ÖSSZEFÜGGŐ FELADATAI

4. CIKK A HATÓSÁGNAK A SZABÁLYOZÁSI KERETRENDSZER ALKALMAZÁSÁVAL KAPCSOLATOS FELADATAI

64. A Bizottság kérésére a Hatóság véleményt ad ki az elektronikus hírközléssel kapcsolatos bármely kérdésről.

65. A Hatóság hozzájárul különösen a keretirányelv és a különös irányelvek rendelkezéseinek összehangolt alkalmazásához azáltal, hogy segíti a Bizottságot a Bizottság által a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 19. cikke alapján kibocsátandó ajánlások vagy elfogadandó határozatok kidolgozásában.

66. Az 1. bekezdésben említett kérdések közé tartoznak az alábbiak:

67. a nemzeti szabályozó hatóságok intézkedéstervezetei a piac meghatározása, a jelentős piaci erővel bíró vállalkozások kijelölése, és korrekciós intézkedések érvényesítése terén a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkével összhangban;

68. a nyilvános elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások biztonsága és egysége, ideértve a biztonság és/vagy egység megsértésével kapcsolatos kérdéseket is a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 13. cikkének a) pontjával, valamint a 2002/58/EK irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) 4. cikkével összhangban;

69. a transznacionális piacok meghatározása a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 15. cikkével összhangban;

70. szabványosítási kérdések a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 17. cikkével összhangban;

71. adott nemzeti piacok elemzése a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 16. cikkével összhangban;

72. az átláthatóság biztosítása és az információk közzététele a végfelhasználók számára a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 21. cikkével összhangban;

73. a szolgáltatás minősége a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 22. cikkével összhangban;

74. a '112'-es segélyhívó szám hatékony bevezetése a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 26. cikkével összhangban;

75. számozási kérdések a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 10. cikkével összhangban, és a számokhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés a Közösségben a 2002/22/EK (egyetemes szolgáltatási irányelv) 28. cikkével összhangban;

76. számhordozhatóság a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 30. cikkével összhangban;

77. a fogyatékkal élő végfelhasználók elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz és eszközökhöz való hozzáférésének javítása a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 33. cikkével összhangban;

78. a nemzeti szabályozó hatóságok által a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 5. cikkével és 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban hozott intézkedések;

79. átláthatósági intézkedések a helyi hurok szétválasztásának végrehajtása céljából a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 9. cikkével összhangban;

80. a digitális televíziós és rádiós szolgáltatásokhoz való hozzáférés feltételei a 2002/19/EC irányelv (hozzáférési irányelv) 6. cikkével összhangban, és a digitális interaktív televíziós szolgáltatások együttműködési képessége a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 18. cikkével összhangban;

81. a rádiófrekvenciákkal kapcsolatos területeken hozott intézkedések a 676/2002/EK határozat (rádióspektrum határozat) 4. és 6. cikkével összhangban;

82. a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének a) és b) pontjával összhangban:

(i) rádiófrekvencia- vagy számhasználati jogokkal kapcsolatos harmonizált feltételek;

(ii) koordinált vagy harmonizált alapon kibocsátott használati jogok módosítása vagy visszavonása;

(iii) azoknak a vállalkozásoknak a kiválasztása, amelyek számára egyedi frekvencia- vagy számhasználati jogok biztosíthatók olyan szolgáltatások nyújtásához, amelyek adott esetben határokon átnyúló szolgáltatásokká válhatnak.

83. Ezenfelül a Hatóság az 5–23. cikkben rögzített sajátos feladatokat is ellátja.

5. cikkA Hatósággal folytatott konzultáció a nemzeti piacok meghatározása és elemzése, és a korrekciós intézkedések tekintetében

84. A Bizottság tájékoztatja a Hatóságot azokban az esetekben, amikor a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (4) és (8) bekezdésével összhangban jár el.

85. A Hatóság véleményezi a Bizottság számára a szóban forgó intézkedéstervezetet az arról kapott tájékoztatás beérkezésének időpontjától számított 4 héten belül. A vélemény részletes és tárgyilagos elemzést tartalmaz arról, hogy az intézkedéstervezet akadályozza-e a belső piac működését, továbbá arról, hogy összeegyeztethető-e a közösségi joggal, különösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében megfogalmazott célokkal. Adott esetben a Hatóság jelzi, hogy milyen módosításokat kellene végrehajtani az intézkedéstervezeten ahhoz, hogy biztosított legyen a fenti céloknak való leghatékonyabb megfelelése.

86. A Bizottság kérésére a Hatóság ellátja a Bizottságot minden, a 2. bekezdésben említett feladatok végrehajtása céljából rendelkezésére álló információval.

6. cikkA nemzeti piacok Hatóság i felülvizsgálata

87. Amennyiben a Hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 16. cikke (7) bekezdésével összhangban felkérést kap a Bizottságtól egy adott tagállamon belüli adott érintett piac elemzésére, véleményt ad a Bizottság számára és ellátja a Bizottságot a szükséges információkkal, ideértve a nyilvános konzultáció és a piacelemzés eredményeit. Ha a Hatóság úgy találja, hogy a szóban forgó piacon nem hatékony a verseny, véleménye, egy nyilvános konzultációt követően, tartalmaz egy intézkedéstervezetet is, amelyben megnevezi azt (azokat) a vállalkozást (vállalkozásokat), amely(eke)t nézete szerint az adott piacon jelentős piaci erővel rendelkező szereplőként kellene kijelölni, továbbá a megfelelő előírandó kötelezettségeket.

88. A Hatóság, amennyiben célszerű, konzultálhat az érintett nemzeti versenyhatóságokkal, mielőtt véleményét eljuttatná a Bizottsághoz.

89. A Bizottság kérésére a Hatóság ellátja a Bizottságot minden, az 1. bekezdésben említett feladatok végrehajtása céljából rendelkezésére álló információval.

7. cikkTransznacionális piacok meghatározása és elemzése

90. Felkérés esetén a Hatóság véleményt ad a Bizottság számára a transznacionális (tagországok közötti) piac megfelelő fogalommeghatározását illetően.

91. Abban az esetben, amikor a Bizottság megállapította egy tagországok közötti piac meglétét a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban, a Hatóság elvégzi a piacelemzést a nemzeti szabályozó hatóságokkal együttműködve a keretirányelv 16. cikkének (5) bekezdésével összhangban, és véleményt bocsát ki a Bizottság számára az elemzés eredményeiről.

92. Abban az esetben, ha a Hatóság arra a következtetésre jut, hogy az adott transznacionális piacon a verseny nem hatékony, a Bizottság számára készített véleményében körvonalaz egy intézkedéstervezetet is, amelyben meghatározza az(oka)t a vállalkozás(oka)t, amely(ek)et jelentős piaci erővel bíró vállalkozásként kellene kijelölni a szóban forgó piacon, valamint felsorolja a megfelelő előírandó kötelezettségeket.

93. Az 1. vagy 3. bekezdés szerinti véleményének kiadása előtt a Hatóság konzultál a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a nemzeti versenyhatóságokkal, továbbá nyilvános konzultációt folytat e rendelet 42. cikkével összhangban.

94. A Bizottság kérésére a Hatóság ellátja a Bizottságot minden, az 1–4. bekezdésben említett feladatok végrehajtása céljából rendelkezésére álló információval.

8. cikkA számozás és számhordozhatóság harmonizálása

95. A Hatóság határozatokat hozhat az európai telefonszámozási tartományba [ETNS] tartozó számok használati jogának megadásával kapcsolatban a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 10. cikkével összhangban. A Hatóság felelős a 3883-as előtétszámot kapott tagállamok nevében az európai telefonszámozási tartomány [ETNS] kezeléséért és fejlesztéséért.

96. A Hatóság végzi a harmonizált számozási tartományok igazgatásával és kezelésével kapcsolatos feladatokat a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 10. cikkének 4. bekezdésével összhangban.

97. A Hatóság együttműködik a nemzeti szabályozó hatóságokkal a számozási erőforrásokkal kapcsolatos csalás vagy a számozási erőforrások különösen a Közösségen belüli határokon átnyúló szolgáltatások esetében való rendeltetésellenes felhasználásával kapcsolatos kérdésekben. Véleményt adhat ki a számozás terén előforduló csalás és rendeltetésellenes felhasználás leküzdését vagy a fogyasztókat aggasztó egyéb számozási problémák kezelését célzó közösségi vagy nemzeti szintű intézkedéseket illetően.

98. A Bizottság felkérésére a Hatóság véleményt terjeszt a Bizottság elé a számhordozással vagy előfizetői azonosítókkal kapcsolatos kötelezettségek hatóköréről, azok műszaki paramétereiről, valamint az ezzel kapcsolatos hálózatok közötti információszolgáltatásról, tovább arról, hogy célszerű-e kiterjeszteni e kötelezettségeket közösségi szinten.

9. cikkA ’112’-es európai segélyhívó szám bevezetése

99. A Hatóság éves rendszerességgel felülvizsgálja a polgárok ’112’-es egységes segélyhívó szám létezéséről és használatáról való tájékoztatása érdekében a tagállamok által tett intézkedéseket a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 26. cikkének (4) bekezdésével összhangban kapott információk alapján. E felülvizsgálat eredményei részét képezik a 21. cikk (2) bekezdésében említett éves jelentésnek.

100. A Bizottság felkérésére a Hatóság véleményt terjeszt a Bizottság elé a ’112’-es európai segélyhívó szám bevezetésével kapcsolatos műszaki kérdésekről a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 26. cikkével összhangban.

101. A fenti 2. bekezdés szerinti véleménye kiadását megelőzően a Hatóság konzultál a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a nemzeti versenyhatóságokkal, továbbá nyilvános konzultációt folytat e rendelet 42. cikkével összhangban.

10. cikkTanácsadás a rádiófrekvenciákra vonatkozó, elektronikus hírközléssel kapcsolatos kérdésekben

102. A Hatóság kérés esetén tanácsot ad a Bizottság számára, és tanulmányokat, valamint felülvizsgálatokat végez az elektronikus hírközlés céljára a Közösségben használt rádiófrekvenciákról, különösen azoknak műszaki és gazdasági vetületeiről.

103. A fenti 1. bekezdésben leírt tevékenységek a 676/2002/EK határozat (rádióspektrum határozat) végrehajtásával kapcsolatos területeken végezhetők, a rádióspektrum határozat 4. cikkében rögzített feladatmegosztás sérelme nélkül.

104. A Hatóság kérés esetén tanácsot ad a Bizottság számára a 676/2002/EK határozat (rádióspektrum határozat) 6. cikkének (3) bekezdésében említett közös ágazatpolitikai célok kidolgozását illetően, amennyiben ezek az elektronikus hírközlési ágazatra vonatkoznak.

105. A Hatóság évente jelentést ad ki a várható frekvenciafejlesztésről az elektronikus hírközlési ágazatban és ágazatpolitikában, mely jelentésben meghatározza az esetleges tennivalókat és kihívásokat.

11. cikkAz általános felhatalmazással és használati jogokkal kapcsolatos feltételek és eljárások harmonizálása

106. A Bizottság felkérésére a Hatóság véleményt terjeszt a Bizottság elé a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének a) bekezdésében előírt bármely végrehajtási intézkedés hatályáról és tartalmáról. E vélemény tartalmazhatja különösen a Hatóság értékelését azokról az előnyökről, amelyek az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások belső piacán érvényesülhetnek a Bizottság által a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv), 6. cikkének a) bekezdésével összhangban elfogadott végrehajtási intézkedések nyomán, továbbá meghatározhatja azokat a közösségi határokon átnyúlóvá válásra alkalmasnak tűnő szolgáltatásokat, amelyeknek esetében szintén előnyt jelentenének a szóban forgó intézkedések.

107. Abban az esetben, ha a Hatóság egy, a fenti 1. bekezdés értelmében kibocsátott véleménye a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének b) bekezdése hatálya alá eső használati jogra vonatkozó közös kiválasztási eljárás végrehajtására vonatkozik, az adott vélemény különösen:

108. meghatározza azokat az elektronikus hírközlési szolgáltatásokat, amelyeknek a Közösségen belüli határokon átnyúló alapokon való nyújtása esetében előnyös lenne az olyan frekvencia- vagy számhasználat, amely esetében a használati jogokat közös kiválasztási eljárás révén adják meg, egységes feltételrendszer alapján;

109. meghatározza azokat a számokat vagy számtartományokat, amelyek a fenti szolgáltatásokhoz használhatók;

110. értékeli a szolgáltatások iránt a Közösségen belül ténylegesen vagy potenciálisan megnyilvánuló kereslet szintjét, valamint

111. meghatároz bármely korlátozást, amelyet a közös kiválasztási eljárás keretében megadott használati jogok számára nézve megfelelőnek ítél, tovább meghatározza az azoknak a vállalkozásoknak a kiválasztására alkalmazandó eljárást, amely vállalkozásoknak a szóban forgó használati jogok megadandók figyelembe véve adott esetben a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 7. cikkében rögzített elveket.

112. Amennyiben a Bizottság felkéri, a Hatóság a kérésben meghatározott időszakon belül kiegészít bármely, a fenti 1. bekezdés alapján kiadott véleményt, illetve ahhoz magyarázatot fűz.

12. cikkJavaslat vállalkozások kiválasztására

A Hatóság a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének b) bekezdésével összhangban

113. befogadja és feldolgozza a vállalkozásoktól beérkező, rádiófrekvencia- és számhasználati jogok megadására vonatkozó kérelmeket, és beszedi a vállalkozásokra a közös kiválasztási eljárás keretében kiszabott igazgatási díjakat;

114. lefolytatja a közös kiválasztási eljárást, és javaslatot tesz arra (azokra) a vállalkozás(ok)ra, amelyeknek egyedi használati jogok adhatók a vonatkozó rendelkezésekkel összhangban;

115. jelentést terjeszt a Bizottság elé, amelyben részletesen ismerteti a beérkezett kérelmeket és azoknak általa végzett értékelését, továbbá javaslatot tesz az(oka)ra a vállalkozás(ok)ra, amely(ek) a legalkalmasabb(ak) egyedi használati jog számára (számukra) való megítélésére, és indokolja választását hivatkozva a vonatkozó végrehajtó intézkedésben rögzített kiválasztási követelményekre.

13. cikkKözös kiválasztási eljárás alapján megadott rádiófrekvencia- és számhasználati jogok visszavonása

A Bizottság felkérésére a Hatóság véleményt terjeszt a Bizottság elé a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének b) pontjában előírt közös kiválasztási eljárás alapján megadott rádióspektrum- és számhasználati jogok visszavonásáról.

E véleményében a Hatóság megvizsgálja, hogy megtörtént-e a használati jogra vonatkozó feltételek súlyos és ismételt megszegése.

14. cikkHálózat- és információbiztonság

A 4. cikk (3) bekezdésének (b) pontjában, valamint a 19. cikk (4) és (5) bekezdésében foglalt feladatokon felül a Hatóság hozzájárul a hálózat- és információbiztonság kultúrájának kifejlesztéséhez, különösen azáltal, hogy:

116. elősegíti a Bizottság és a tagállamok közötti együttműködést a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos problémák megelőzésére, kezelésére és az azokra való reagálásra szolgáló közös módszerek kidolgozásában;

117. tanácsokkal látja el a Bizottságot a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos kutatásokról, valamint a kockázatmegelőző technológiák hatékony felhasználásáról; előmozdítja a kockázatértékelési tevékenységet, az együttműködtethető kockázatkezelési megoldásokat és a megelőzés-kezelési megoldásokkal kapcsolatos kutatásokat a köz- és a magánszektorban működő szervezeteken belül, valamint

118. hozzájárul a harmadik országokkal, illetve adott esetben nemzetközi szervezetekkel folytatott együttműködésre irányuló közösségi erőfeszítésekhez a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó egységes globális szemlélet terjesztése érdekében.

15. cikk Saját kezdeményezés

A Hatóság saját kezdeményezéséből véleményt terjeszthet a Bizottság elé a 4. cikk (2) bekezdésében, a 7. cikk (1) bekezdésében, a 8. cikk (3) bekezdésében, a 10. cikk (1) bekezdésében, valamint a 12., 14., 21. és 22. cikkben rögzített kérdésekben.

III. FEJEZET

A HATÓSÁG KIEGÉSZÍTŐ FELADATAI

16. CIKK A HATÓSÁG ÁLTAL NYÚJTOTT SZOLGÁLTATÁSOKÉRT FIZETENDő IGAZGATÁSI DÍJAK BESZEDÉSE

119. A Bizottság a 54. cikk (2) bekezdésében lefektetett eljárással összhangban és a Hatóság véleménye alapján megállapítja a Hatóság által nyújtott szolgáltatásokért a vállalkozásokra kivetendő igazgatási díjakat, a Hatóság pedig beszedi ezeket az igazgatási díjakat.

120. Az egyes vállalkozásoknak felszámított igazgatási díjakat olyan tárgyilagos, átlátható és arányos módon kell megszabni, hogy az a lehető legnagyobb mértékben csökkentse a további igazgatási költségeket és kapcsolódó díjakat.

121. A fenti 1. bekezdésben meghatározott igazgatási díjak az alábbiak fedezésére terjedhetnek ki:

122. a Hatóság által a 12. cikk alapján lefolytatott kiválasztási eljárás kapcsán a Hatóságnál felmerült igazgatási költségek;

123. a fellebbezések 34. cikk értelmében való feldolgozása;

124. az európai telefonszámozási tartomány 8. cikk alapján való kezelése során a Hatóságnál felmerült igazgatási költségek.

Minden díjat Euróban kell meghatározni és megfizetni.

125. Az igazgatási díjak összege úgy kerül megállapításra, hogy biztosítva legyen, hogy az e díjakból származó bevételek elvileg elegendőek a nyújtott szolgáltatások összes költségének fedezésére.

126. A Hatóság igazgatási költségei és a beszedett díjak összegének áttekintését évente közzéteszi. A díjak teljes összege és az igazgatási költségek teljes összege különbözetét figyelembe véve a Hatóság vélemény terjeszt a Bizottság elé a díjak megfelelő kiigazításáról.

17. cikkKözös kiválasztási eljárás keretében kiadott rádiófrekvencia- és számhasználati jogokért fizetendő használati, valamint igazgatási díjak beszedése és újraelosztása

127. Amennyiben közös kiválasztási eljárás keretében kiadott rádiófrekvencia- vagy számhasználati jog tekintetében a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének b) bekezdése alapján a vállalkozásokra használati díjat szabnak ki, a Hatóság felelős a használati díj beszedéséért és újraelosztásáért.

A használati díjak a Hatósághoz való beérkezésükkor az érintett tagállamok és a Hatóság között kerülnek újraelosztásra a Bizottság által a 2002/20/EK irányelv (engedélyezési irányelv) 6. cikkének b) bekezdése alapján megállapítandó arányban és időhatárokon belül.

Amennyiben a Bizottság nem szabja meg az időhatárt és az arányt, a használati díjakat a használati jogok kiadására kötelezett tagállamokban a kiválasztási eljárás elindítását megelőző teljes évben nyilvántartott lakosok száma alapján kell újraelosztani.

128. A Hatóság felelős a frekvencia- vagy számhasználati jogok megadására irányuló közös kiválasztási eljárást követően az egységes feltételek kiválasztott vállalkozások által való teljesítésének ellenőrzése során a nemzeti szabályozó hatóságoknál felmerülő igazgatási költségek fedezése céljából a kiválasztott vállalkozásokra kivetett igazgatási díjak beszedéséért és újraelosztásáért.

A fenti 1. bekezdésben meghatározott igazgatási díjakat a Hatóság a beérkezésükkor újra elosztja az érintett nemzeti szabályozó hatóságok között a nemzeti szabályozó hatóságok által megadott adatok alapján.

18. cikkHatárokon átnyúló jogviták

129. Amennyiben a Hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 21. cikkével összhangban felkérést kap egy nemzeti szabályozó hatóságtól arra, hogy ajánlást adjon ki egy jogvita rendezését illetően, a Hatóság erről tájékoztatja a jogvitában érintett összes felet, valamint minden érintett nemzeti szabályozó hatóságot.

130. A Hatóság kivizsgálja a jogvita okait, és bekéri a szükséges információkat a jogvitában érintett felektől és az érintett nemzeti szabályozó hatóságoktól.

131. A Hatóság ajánlását az arra vonatkozó kérés keltétől számított három hónapon belül bocsátja ki, amennyiben nem állnak fenn kivételes körülmények. Az ajánlásban meghatároz mindennemű olyan intézkedést, amelyet a Hatóság megfelelőnek ítél arra, hogy az érintett nemzeti szabályozó hatóságok megtegyék a keretirányelvben és/vagy a különös irányelvekben rögzített rendelkezésekkel összhangban.

132. A Hatóság visszautasíthatja az ajánlás kibocsátására vonatkozó felkérés teljesítését, ha úgy ítéli meg, hogy más mechanizmusok alkalmasabbak lennének a jogvita megfelelő időhatárokon belül a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkével összhangban való rendezésére. Ez esetben a Hatóság késedelem nélkül tájékoztatja a feleket és az érintett nemzeti szabályozó hatóságokat.

Amennyiben a jogvita négy hónap elteltével sem kerül rendezésre, vagy ha a feleknek nem nyílt lehetősége semmilyen más mechanizmus igénybe vételére, a Hatóság a fenti 2. és 3. bekezdésben foglaltak szerint jár el bármely nemzeti szabályozó hatóság felkérésére.

19. cikkInformáció csere, -terjesztés és -gyűjtés

133. A Hatóság a Közösség elektronikus hírközlési politikájára is figyelemmel ösztönzi az elektronikus hírközlő hálózatokkal és elektronikus hírközlési szolgáltatásokkal, ideértve a hálózat- és információbiztonságot is, kapcsolatos szabályozási tevékenységekről és azok fejlesztéséről folytatott információcserét mind a tagállamok között, mind pedig a tagállamok, a nemzeti szabályozó hatóságok és a Bizottság között.

134. A Hatóság bátorítja az információcserét és ösztönzi az irányadó szabályozási gyakorlat kidolgozását és a műszaki fejlődést mind a Közösség határain belül, mind azokon kívül, különösen oly módon, hogy:

135. felvállalja az elektronikus hírközlési szolgáltatások, és a közösségi elektronikus hírközlési piacok műszaki jellemzőire, minőségére és áraira vonatkozó információk gyűjtését, feldolgozását és közzétételét,

136. tanulmányokat készíttet vagy készít az elektronikus hírközlő hálózatokról és elektronikus hírközlési szolgáltatásokról, valamint azok szabályozásáról és védelméről, továbbá

137. képzéseket szervez vagy segít elő mindennemű, az elektronikus hírközléssel kapcsolatos témában.

138. A Hatóság ezeket az információkat könnyen hozzáférhető formában a nagyközönség rendelkezésére bocsátja.

139. A Hatóság összegyűjti a megfelelő információkat, különösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 13. cikkének a) bekezdésével összhangban, a jelenlegi és jövőbeli kockázatok elemzéséhez. A Hatóság különösen elemzi európai szinten azokat az kockázatokat, amelyeknek hatásuk lehet az elektronikus hírközlő hálózatok terhelhetőségére és hozzáférhetőségére, továbbá a rajtuk keresztül hozzáférhető és továbbított információk hitelességére, sértetlenségére és bizalmasságára, és az elemzés eredményeiről tájékoztatja a tagállamokat és a Bizottságot.

140. A Hatóság hozzájárul a tudatosság növeléséhez és egyebek közt a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó naprakész, tárgyilagos és átfogó információk elérhetőségéhez valamennyi felhasználó számára, többek között a mindenkori irányadó gyakorlat kicserélésének ösztönzésével – beleértve a felhasználók figyelmeztetésére szolgáló módszereket is –, valamint a köz- és a magánszektorból induló kezdeményezések közötti egymást erősítő hatás [szinergia] elérésére törekedve.

20. cikk A spektruminformációs jegyzék és a mobil barangolási (roaming) adatbázis kezelése

141. A nagyközönség számára jegyzéket kell biztosítani egy közös információ-hozzáférési pont formájában, amelyen keresztül nyilvánosan elérhetők a spektrum egyes tagállamok területén megvalósuló használatára vonatkozó információk a rádiófrekvenciák Közösségben való használatára vonatkozó információk harmonizált rendelkezésre bocsátásának biztosítása céljából. A rádióspektrum használatára vonatkozó információkat a tagállamok szolgáltatják rendszeres időközönként, valamint a Hatóság erre vonatkozó felkérésére. A Hatóság felelős a jegyzék kezeléséért és közzétételéért. A jegyzék tartalmazza az e rendelet mellékletében meghatározott információkat, valamint bármely egyéb, a Hatóság által szükségesnek ítélt információt. A Bizottság elfogadhat végrehajtó intézkedéseket annak érdekében, hogy a mellékletet a műszaki vagy piaci fejleményekhez igazítsa. Azokat az intézkedéseket, amelyeknek célja e rendelet nem alapvető elemeinek módosítása, az 54. cikk (3) bekezdésében rögzített eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

142. A Hatóság felelős egy a Közösségben való barangolás (roaming) esetében a mobiltelefon-szolgáltatást igénybe vevő ügyfelek számára nyújtott hang- és adatszolgáltatások árait tartalmazó adatbázis kezeléséért és rendelkezésre bocsátásáért, amely adott esetben tartalmazza a Közösség legkülső régióiban indított és fogadott roaming hívások költségeit is. A Hatóság figyelemmel kíséri, és évente jelentésben teszi közzé ezeknek az áraknak az alakulását.

21. cikk Az elektronikus hírközlési szektor fejlődésének figyelemmel kísérése és jelentéskészítés

143. A Hatóság figyelemmel kíséri az elektronikus hírközlési piac fejlődését, és különösen a fogyasztók által legáltalánosabban használt termékek és szolgáltatások kiskereskedelmi árainak alakulását.

144. A Hatóság évente jelentést tesz közzé az elektronikus hírközlési ágazat fejlődéséről, ideértve a fogyasztókat érintő kérdéseket is, és a jelentésben meghatározza az egységes elektronikus hírközlési piac teljes körű létrehozása előtt továbbra is fennálló akadályokat. A jelentés tartalmazza a tagállamok által a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 4. cikkének (3) bekezdése alapján a nemzeti fellebbezési eljárásokról szolgáltatott információk áttekintését és elemzését, valamint beszámolót arról, hogy milyen mértékben alkalmazzák a tagállamokban a jogvitáknak a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 34. cikke szerinti peren kívüli rendezésére irányuló eljárásokat.

145. A Hatóság az éves jelentéssel együtt a Bizottság elé terjesztheti véleményét azokról az intézkedésekről, amelyek alkalmasak lehetnek a fenti 1. bekezdésben foglalt kérdések elemzésekor feltárt problémák megoldására.

146. A Hatóság rendszeres időközönként jelentést tesz közzé a digitális interaktív televíziós szolgáltatások 2002/21/EK (keretirányelv) 18. cikkében rögzített együttműködési képességéről.

22. cikkElektronikus hozzáférhetőség

147. A Hatóság a Bizottság felkérésére tanáccsal látja el a Bizottságot és a tagállamokat az elektronikus hírközlési szolgáltatások és végberendezések együttműködési képességének, az azokhoz való hozzáférésnek a javításáról, használatuk előmozdításáról, és különösen a határokon átnyúló együttműködési képességgel kapcsolatos kérdésekről. A Hatóság létrehoz egy, a tagállamok, az elektronikus hírközlési ágazatban tevékenykedő vállalkozások szövetségeinek, végfelhasználói szövetségeknek és a fogyatékkal élő végfelhasználókat képviselő egyesületeknek a képviselőiből álló csoportot. A csoport felméri a fogyatékkal élő végfelhasználók és az idősek különleges szükségleteit is.

148. A Hatóság évente jelentést tesz közzé az elektronikus hírközlési szolgáltatások és eszközök fogyatékkal élő végfelhasználók által való hozzáférhetőségének javítása céljából tett intézkedésekről a tagállamok által közölt információk, valamint a Hatósághoz a 2002/22/EK irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) 33. cikkének (3) bekezdése alapján eljuttatott információk alapján. A jelentés meghatározza azokat a közösségi vagy nemzeti szinten végrehajtható intézkedéseket, amelyekkel javítható a hozzáférhetőség szintje. Adott esetben a Hatóság kibocsáthat ajánlásokat is a nemzeti szinten végrehajtható intézkedésekről.

23. cikkTovábbi feladatok

A Hatóság a Bizottság felkérésére felvállalhat további konkrét feladatokat is.

IV. FEJEZET

A HATÓSÁG SZERVEZETI FELÉPÍTÉSE

24. CIKK A HATÓSÁG TESTÜLETEI

A Hatóságot a következők alkotják:

149. igazgatási tanács;

150. szabályozói tanács;

151. igazgató;

152. hálózatbiztonsági főtisztviselő;

153. érdekeltek állandó csoportja;

154. fellebbezési tanács.

25. cikkIgazgatási tanács

155. Az igazgatási tanács tizenkét tagból áll. Hatot a Bizottság, hatot pedig a Tanács nevez ki. Az igazgatási tanács tagjait úgy kell kiválasztani, hogy biztosítva legyen a legmagasabb szintű hatáskör és függetlenség, valamint széles körre kiterjedő vonatkozó szakértelem. A tagok megbízatása öt évre szól, és egyszer megújítható.

156. Az igazgatási tanács elnököt és elnökhelyettest jelöl ki saját tagjai közül. Az elnökhelyettes hivatalból helyettesíti az elnököt, ha az akadályoztatva van feladatai ellátásában. Az elnök és az alelnök megbízatása két és fél évre szól, és megújítható. Az elnök, illetőleg az alelnök megbízatása azonban minden esetben véget ér az igazgatási tanácsban betöltött tagság megszűnésével.

157. Az igazgatási tanács üléseit az elnök hívja össze. Az igazgatási tanács eltérő döntése hiányában az üléseken részt vesz a Hatóság igazgatója. Az igazgatási tanács évente legalább kétszer rendes ülést tart. Ezenkívül elnöke kezdeményezésére, a Bizottság kérésére vagy saját tagjai legalább egyharmadának kérésére is összeül. Az igazgatási tanács bárkit felkérhet, akinek az álláspontja érdeklődésre tarthat számot, hogy ülésein megfigyelőként részt vegyen. Az igazgatási tanács tagjai – az eljárási szabályzatra is figyelemmel – tanácsadók és szakértők segítségét is igénybe vehetik. Az igazgatási tanács titkársági feladatait a Hatóság látja el.

158. Az igazgatási tanács a jelen levő tagok kétharmados többségével határoz.

159. Minden tag egy szavazattal rendelkezik. Az eljárási szabályzat részletesebben meghatározza a szavazás rendjét, így különösen azt, hogy egy tag milyen feltételek szerint járhat el egy másik tag nevében, valamint azt, hogy adott esetben milyen szabályok vonatkoznak a határozatképességre.

26. cikk Az igazgatási tanács feladatai

160. Az igazgatási tanács a szabályozói tanáccsal folytatott egyeztetést követően, a 29. cikk (2) bekezdésével összhangban kinevezi az igazgatót.

161. Az igazgatási tanács a 31. cikk (2) bekezdésével összhangban kijelöli a hálózatbiztonsági főtisztviselőt.

162. Az igazgatási tanács a 27. cikk (1) bekezdésével összhangban kijelöli a szabályozói tanács tagjait.

163. Az igazgatási tanács a 33. cikk (1) bekezdésével összhangban kijelöli a fellebbezési tanács tagjait.

164. Az igazgatási tanács minden évben szeptember 30-a előtt, a Bizottsággal folytatott egyeztetést követően és – a 28. cikk (3) bekezdésével összhangban – a szabályozói tanács előzetes jóváhagyásával elfogadja és eljuttatja az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz és a Bizottsághoz a Hatóság következő évi munkaprogramját. A munkaprogramot az éves költségvetési eljárás sérelme nélkül kell elfogadni.

165. Az igazgatási tanács a 36–38. cikkel összhangban gyakorolja költségvetési hatáskörét.

166. Az igazgatási tanács, miután ehhez megszerezte a Bizottság beleegyezését, határoz arról, hogy elfogad-e akár hagyatékot, adományt vagy más közösségi forrásból származó támogatást.

167. Az igazgatási tanács fegyelmi jogkört gyakorol az igazgató és a hálózatbiztonsági főtisztviselő felett.

168. Az igazgatási tanács szükség esetén a 49. cikk (2) bekezdése szerint megállapítja a Hatóság személyzeti politikáját.

169. Az igazgatási tanács a 47. cikkel összhangban elfogadja a Hatóság irataihoz való hozzáférésre vonatkozó külön rendelkezéseket.

170. Az igazgatási tanács elfogadja, majd az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Bizottságnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Számvevőszéknek legkésőbb június 15-ig továbbítja a Hatóság tevékenységéről szóló éves jelentést. A jelentésben a 28. cikk (4) bekezdésével összhangban a szabályozói tanács által jóváhagyott külön szakaszban kell kitérni a Hatóság tárgyévi szabályozási tevékenységeire.

171. Az igazgatási tanács saját eljárási szabályzatot fogad el.

172. Az igazgatási tanács véleményt terjeszt a Bizottság elé a Hatóság által 16. cikkben meghatározott feladatai végzése során a vállalkozásokra kivethető igazgatási díjakr