A BIZOTTSÁG JELENTÉSE 2011. ÉVI ÉVES JELENTÉS AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ÉS A NEMZETI PARLAMENTEK KAPCSOLATAIRÓL /* COM/2012/0375 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE 2011. ÉVI ÉVES JELENTÉS AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ÉS A NEMZETI PARLAMENTEK KAPCSOLATAIRÓL 1. Bevezetés A Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti kapcsolatokról szóló mostani, hetedik éves jelentés a parlamentekkel zajló, tág értelemben vett politikai párbeszédet helyezi előtérbe. A jelentés felöleli az összes fontos kapcsolatfelvételt és információcserét a Bizottság és a nemzeti parlamentek között. A kifejezetten a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmussal kapcsolatos kérdéseket az e jelentéssel egyidejűleg közzéteendő – és annak kiegészítéseként tekintendő – szubszidiaritásról és arányosságról szóló éves jelentés[1] tárgyalja. (E mechanizmus révén ellenőrzik a nemzeti parlamentek, hogy a jogalkotási aktusok tervezetei megfelelnek-e a szubszidiaritás elvének.) A Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti politikai párbeszéd során folyamatos vita zajlik a Bizottság munkaprogramjáról és az EU politikai prioritásairól; írásbeli véleménycsere folyik a konkrét bizottsági (jogalkotási vagy egyéb) dokumentumokról; és a szakpolitikai kérdések széles spektrumáról zajlanak megbeszélések az Európai Ügyekkel Foglalkozó Bizottságok Konferenciája (a továbbiakban: COSAC), az együttes parlamenti ülések, a parlamentközi bizottsági ülések és a vegyes bizottsági ülések keretében. A jelentés kiterjed továbbá a növekvő számú – igazgatási és politikai szintű – kétoldalú kapcsolatfelvételre, beleértve a biztosoknak a nemzeti parlamenteknél tett számos látogatását. Különösen a politikai párbeszéd e konkrét aspektusának erősítése tekintetében bizonyult hasznosnak, hogy 2011-től csaknem az összes nemzeti parlament állandó képviselőket küldött Brüsszelbe. 2010-ben a Bizottság és a nemzeti parlamentek kapcsolataiban a legmeghatározóbb téma továbbra is a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése volt. A hangsúly az új szerződéses rendelkezések, különösen az új szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus végrehajtására helyeződött. A nemzeti parlamentek ennek megfelelően módosították ellenőrzési eljárásaikat és politikai prioritásaikat. 2011-ben növekvő gazdasági, társadalmi és politikai instabilitás jellemezte a környezetünket. A világméretű gazdasági válság az euróövezetet is sújtotta, és egyre inkább az európai politikák lényegét érintő kérdések kerültek a nemzeti politikai viták középpontjába. A nemzeti parlamentekkel folytatott 2011-es politikai párbeszéd során az az általános üzenet rajzolódott ki, hogy igen magasak a Bizottsággal szembeni elvárások. A tágabb értelemben vett politikai párbeszéd természetesen számos kérdésre és szakpolitikai területre kiterjed. 2011-ben azonban két közös érdeklődésre számot tartó kérdés állt e párbeszéd középpontjában. A gazdasági és pénzügyi válságra válaszul (például a pénzügyi szabályozásra, az egységes piacra és a gazdasági kormányzásra vonatkozóan) javasolt széles körű jogalkotási intézkedésekkel kapcsolatos vélemények és eszmecserék mellett, a nemzeti parlamentek bekapcsolódtak a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos általános vitába, és a konkrét ágazati javaslatok megvitatásába is. 2. A kihívások közös értelmezésének kialakítása 2011 folyamán egyre nyilvánvalóbbá vált, hogy a 40 nemzeti kamara európai ügyekben gyakorolt rendszeres parlamenti ellenőrzésén túl strukturált eszmecserét kell létrehozni a nemzeti parlamentekkel és azok között abból a célból, hogy közös perspektívába helyezzük a legfontosabb európai kérdéseket és kihívásokat. Az Európai Parlament és az EU Tanács soros elnökségét betöltő tagállam által irányított, különféle összetételű parlamenti testületek mellett mostanáig a COSAC-ban is azt a módszert alkalmazták, hogy elsősorban a Bizottság munkaprogramjának koordinált vizsgálata alapján elemezték a szubszidiaritást. 2010-ben azonban hangsúlyeltolódás kezdődött. A 2010. májusi madridi COSAC-ülésen azt javasolták, hogy az első hat hónapban tartandó COSAC-ülésen a Bizottság elnöke terjessze elő a Bizottság aktuális évre vonatkozó munkaprogramját, és kapjon meghívást a második ilyen ülésre, hogy áttekintést adjon a munkaprogram végrehajtásának állásáról. José Manuel Barroso elnök a fenti megfontolásokat szem előtt tartva felszólalt a 2010. októberi COSAC-ülésen, és megerősítette, hogy a Bizottság meggyőződése szerint a nemzeti parlamenteknek egyedi véleményeiket vagy a COSAC útján kifejtett közös állásfoglalásaikat oly módon kell benyújtaniuk, hogy azok felhasználhatóak legyenek a Bizottság munkaprogramjának elkészítése során, és kiegészítsék a Bizottság és az Európai Parlament között zajló, hivatalos strukturált párbeszédet. A nemzeti parlamentek így elősegíthetik a valódi konszenzus kialakítását arra vonatkozóan, hogy a következő években az EU-nak mely területekre kell összpontosítania politikáját és erőforrásait. 2011 első felében a COSAC magyar elnöksége egyetértett ezzel az elképzeléssel, és ennek megfelelően határozta meg a viták hangsúlyát. A 2011. májusi budapesti COSAC-ülés arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottságnak minden év második felében kell előterjesztenie a következő évre vonatkozó munkaprogramját, továbbá elvileg egyetértett azzal a gondolattal, hogy az általános politikai vitának hozzá kell járulnia a stratégiai tervezési folyamathoz – noha több parlamentnek továbbra is kétségei voltak a COSAC-on belüli előzetes vita megvalósíthatóságát illetően, mivel nem létezik olyan dokumentum, amely e megbeszélések kiindulópontjául szolgálhatna. Maroš Šefčovič alelnök már ez alkalommal is hangsúlyozta, hogy a Bizottság meggyőződése szerint első lépésként a nemzeti parlamentek előtérbe helyezhetnék a gazdasági kormányzás legfontosabb kérdését. Az európai szemeszterben való közös részvételük révén a nemzeti parlamentek és az Európai Parlament ösztönzést kaphatnak ahhoz, hogy együttesen vitassák meg az uniós politikának az Európa 2020 stratégiában megfogalmazott fő irányvonalait, és azt, hogy ezek hogyan jelennek meg a nemzeti reformprogramokban és az országspecifikus ajánlásokban, illetve az adott évre vonatkozó éves növekedési jelentésben. Az alelnök a költségvetést jelölte meg további olyan egyértelmű témaként, amely esetében a közös értékelés hozzájárulhat az árnyaltabb kép kialakításához. Ily módon használhatnánk ki leginkább a parlamentközi együttműködés hozzáadott értékét, vagyis a más tagállamokban zajló folyamatokra való rálátást, a bevált módszerek cseréjét, valamint a tagállamok egymásra gyakorolt – az eredmények eléréséhez szükséges– nyomásának erősödését. 2011 második felében a COSAC lengyel elnöksége a 2014–2020-as többéves pénzügyi keretre vonatkozó bizottsági javaslatra irányította a nemzeti parlamentek figyelmét. Ehhez kapcsolódott, hogy 2011. októberben a lengyel tanácsi elnökség, az Európai Parlament és a Bizottság közös szervezésében magas szintű konferenciát tartottak a 2013-at követő közös pénzügyi keretről. A rendezvény kifejezetten a nemzeti parlamenteknek szólt, amelyek aktív szerepet vállaltak abban. Az egyik legvitatottabb problémát a saját források kérdése jelentette. A nemzeti parlamentek, az Európai Parlament és a Bizottság várhatólag az előző két évhez hasonlóan további erőfeszítéseket tesznek a prioritások európai szintű koordinálása érdekében. Valószínűleg továbbra is a gazdasági kormányzás és a következő többéves pénzügyi keret jelenti majd a két legfontosabb közös politikai kihívást (lásd az 5. fejezetet). 3. A nemzeti parlamentektől kapott vélemények (politikai párbeszéd) Részvétel Az írásbeli véleményeknek és válaszoknak a nemzeti parlamentek és a Bizottság közötti cseréje, melyet José Manuel Barroso elnök 2006-ban indított el, az elmúlt hat év alatt egyre nagyobb teret nyert. A nemzeti parlamentektől 2011-ben összesen 622 vélemény érkezett, ideértve a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus keretében megfogalmazott, indokolt véleményeket is. Ez mintegy 60%-os növekedést jelent 2010-hez képest (387), amely már 55%-os emelkedést mutatott 2009-hez viszonyítva (250). Ez az emelkedő tendencia 2012-ben is folytatódik; ugyanis 2012 júniusáig több mint 400 vélemény érkezett. A 2011-ben kapott 622 vélemény nagy többsége érdemi észrevételeket, valamint a bizottsági javaslatok és kezdeményezések tartalmára vonatkozó kérdéseket fogalmazott meg. Az előző évekhez hasonlóan viszonylag alacsony volt a 2. sz. jegyzőkönyv szerinti, a szubszidiaritás elvének megsértését bejelentő indokolt vélemények száma (64 ilyen vélemény érkezett). Különösen jelentősen emelkedett a portugál parlamenttől, a román parlament mindkét kamarájától, a svéd parlamenttől, a cseh szenátustól és a bolgár parlamenttől beérkezett vélemények száma[2]. Csupán négy kamara nem vett részt egyáltalán a 2011-es politikai párbeszédben (szemben a 2010-es tízzel). A politikai párbeszéd az elindulása óta segíti az európai döntéshozatal átláthatóságának fokozását, és ösztönzi, hogy a tagállamokban zajló nyilvános vitákban nagyobb teret kapjanak az európai szakpolitikák, és így felhívja a közvélemény figyelmét egyes alapvető európai politikai kérdésekre. A Bizottság továbbra is a politikai párbeszédbe való bekapcsolódásra ösztönzi azokat a parlamenteket, amely különböző okoknál fogva mostanáig úgy döntöttek, hogy nem vesznek részt aktívan a Bizottsággal – annak javaslatairól és stratégiai kezdeményezéseiről – folytatott eszmecserében. Az említett eszmecsere kiterjed a jogalkotás előkészítő szakaszában (pl.: nyilvános konzultáció keretében) zajló véleménycserékre, valamint a politikai és szakértői szinten zajló célzott kapcsolatfelvételekre és megbeszélésekre. Amint több konkrét példa is igazolja, ezek különösen hatékony eszközt jelentenek ahhoz, hogy a nemzeti parlamentek konstruktívan járuljanak hozzá a jövőbeni uniós kezdemények és jogszabályok végső formába öntéséhez. A Bizottság jelezte, hogy kész megvizsgálni annak lehetőségét, hogy rendszeresen felhívja a nemzeti parlamentek figyelmét az összes nyilvános konzultációra azok megindításakor, továbbá hogy konkrétabban is kiemelje a nemzeti parlamentek véleményeit. Az „Intelligens szabályozás az Európai Unióban” című közleményét {COM(2010)543} követően, a Bizottság jelenleg konzultációs politikájának felülvizsgálatán dolgozik. A felülvizsgálat során többek között megvizsgálja annak szükségességét és módjait, hogy miként szélesítheti a konzultációi során megszólítottak körét, és hogyan erősítheti a konzultációk eredményeire vonatkozó információk minőségét és átláthatóságát. A vélemények témái A nemzeti parlamentek véleményei továbbra is szerteágazó kérdésekre fókuszálnak. A 2011-ben beérkezett 622 vélemény nagyszámú bizottsági dokumentummal – túlnyomórészt jogalkotási dokumentumokkal – foglalkozott, ugyanakkor a javaslatok és kezdeményezések többségéhez csupán 1–3 vélemény érkezett. Mindazonáltal, a 2010-es adathoz képest (25 érintett bizottsági dokumentum) jelentősen (67-re) nőtt azoknak a bizottsági dokumentumoknak a száma, amelyekhez több mint négy kamarától érkeztek észrevételek. Azok a javaslatok váltották ki a legtöbb észrevételt 2011-ben[3], amelyekhez a legnagyobb számban érkeztek indokolt vélemények a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus keretében, így például közös konszolidált társaságiadó-alap[4] (17 vélemény, köztük kilenc indokolt vélemény); a belső határokon történő határellenőrzés kivételes körülmények közötti ideiglenes visszaállítása[5] (2011-ben 11 vélemény, amelyek közül hat volt indokolt vélemény); a bejegyzett élettársi közösségek vagyonjogi hatásaival kapcsolatos ügyekben a joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása[6] (nyolc vélemény, amelyből négy indokolt); valamint a közös európai adásvételi jog[7] (2011-ben hét vélemény, köztük öt indokolt vélemény). 2011-ben a politikai párbeszéd keretében megfogalmazott vélemények több mint fele az alábbi öt szakpolitikai területre érkezett: belső piac és szolgáltatások, jogérvényesülés, mezőgazdaság, belügy és adózás. Noha a Bizottság arra ösztönözte a nemzeti parlamenteket, hogy éves munkaprogramját tekintsék olyan stratégiai eszköznek, amely elősegíti konszenzus kialakítását a tekintetben, hogy az EU-nak mely terület(ek)re kell fókuszálnia politikáját az elkövetkező év(ek)ben, a Bizottság 2011-es munkaprogramjáról rendkívül kevés nemzeti parlament fejtette ki álláspontját a politikai párbeszéd keretében. Kulcskérdésekről folytatott politikai párbeszéd A számos, gazdasági kormányzással és a többéves pénzügyi kerettel összefüggő ügy mellett, 2011-ben többek között az alábbi kezdeményezések és javaslatok vonták magukra a nemzeti parlamentek különös figyelmét: · Az energiahatékonysági irányelv[8] A 2011-ben benyújtott tíz véleményben (és a 2012 elején született négy továbbiban) a parlamenti kamarák nagyjából hasonló álláspontokat hangoztattak. Egyrészt aggodalmukat fejezték ki a pénzügyi és igazgatási teher miatt; másrészt olyan ország-specifikusabb megközelítést sürgettek, amely nagyobb mérlegelési jogot biztosít a nemzeti és helyi hatóságoknak. Attól tartottak, hogy az igazgatási szintű uniós fellépés nem enged teret a nemzeti és regionális feltételekhez igazított megoldások számára. Két nemzeti parlament indokolt véleményt adott ki erre vonatkozóan, azt állítva, hogy megsértették a szubszidiaritás elvét. Ugyanakkor a nemzeti parlamentek egyetértettek abban, hogy a 20%-os primer energia megtakarítás megvalósítása az Európa 2020 stratégia egyik legfontosabb célkitűzése. · Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása[9] A 2011-ben beérkezett tíz vélemény fele azzal érvelt, hogy a javaslatot kísérő hatásvizsgálat nem elég alapos, és nem biztosít elegendő minőségi és mennyiségi mutatót annak alátámasztására, hogy a javaslat megfelel a szubszidiaritás elvének. Több vélemény azt hangsúlyozta, hogy a javaslat rendelkezései veszélyeztethetik az uniós gazdaság versenyképességét. A potenciális közigazgatási, pénzügyi és adózási terhek, valamint az esetlegesen kedvezőtlen társadalmi hatás szintén aggodalmat keltettek. · Az Europol tevékenységének az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek által közösen végzett ellenőrzésére vonatkozó eljárásokról szóló közlemény[10] A Bizottság kilenc véleményt kapott, amelyek kedvezően ítélték meg a Bizottság közleményét. A kamarák nagy többsége azt támogatta, hogy új fórumok vagy konferenciák létrehozása helyett a meglévő parlamentközi bizottságok üléseit alkalmazzák az Europol megfelelő ellenőrzésének biztosítása céljából. Szorgalmazták a hatékonyság és a rugalmasság növelését, és azonos struktúrák alkalmazását javasolták az Eurojust parlamenti ellenőrzéséhez. A nemzeti parlamentek emellett azt sürgették, hogy kiegyensúlyozott megközelítést alkalmazzanak az új felügyeleti szervbe delegálandó parlamenti küldöttségek méretének megállapításakor, bár ennek a kiegyensúlyozottságnak az értelmezésében vannak eltérések. 4. Kapcsolatfelvételek és látogatások A korábbi évekhez hasonlóan személyes kapcsolatfelvételek, valamint a politikai és igazgatási szinten megrendezett találkozók széles köre egészítette ki az írásbeli vélemények és válaszok cseréjét a nemzeti parlamentek és a Bizottság között. Maroš Šefčovič, intézményközi kapcsolatokért felelős alelnök továbbra is rendszeresen ellátogatott a nemzeti parlamentekhez, összhangban azzal a célkitűzésével, hogy hivatali ideje alatt mindegyiküknél legalább egy látogatást tegyen. 2011 folyamán a Bizottság tagjai a 27 nemzeti parlamentből 24-hez látogattak el. A Bizottság politikai szinten részt vett a 2011-ben megrendezett összes jelentős parlamentközi találkozón, ideértve a COSAC-üléseket, és az együttes parlamenti üléseket. Catherine Ashton bárónő, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője részt vett a COFACC és a CODACC ülésein[11], vagy képviseltette magát azokon. Kifejezetten a nemzeti parlamenteket célozta és a nemzeti parlamenti képviselők aktív részvételével zajlott a Bizottság által a közös halászati politikáról szervezett 2001. októberi konferencia, valamint a tanácsi elnökség, az Európai Parlament és az Európai Bizottság közös szervezésében, 2011. október 20-21-én megrendezésre került, a 2014-2020-as többéves pénzügyi keretről szóló magas szintű konferencia. A Bizottság tisztviselői felkérés esetén továbbra is megjelentek a nemzeti parlamentek előtt, és rendszeresen találkoztak a nemzeti parlamentek brüsszeli állandó képviselőivel, hogy megvitassák az újabb kezdeményezések vagy a folyamatban levő ügyek széles körét. 2011-ben a nemzeti parlamentek állandó képviselői kétszer találkoztak Maroš Šefčovič alelnökkel, és egy-egy alkalommal Sim Kallas alelnökkel, illetve Kristalina Georgieva biztossal. 2011-ben annak kapcsán is intenzívebbé vált a Bizottság és a nemzeti parlamentek közötti kapcsolattartása, hogy előkészítették az Europol demokratikus ellenőrzésére vonatkozó új rendeletet. Az érdekeltekkel – köztük a nemzeti parlamentek képviselőivel – tartott 2011. januári találkozó alkalmat adott a témára vonatkozó első véleménycserére. 5. Kilátások: közös szakpolitikai kihívások A 2012-es európai politikai célok között továbbra is kitüntetett szerepet kap a gazdasági válság következményeinek leküzdése, a növekedés és a munkahelyteremtés elősegítése (különösen a fiatalok esetében), valamint az európai gazdasági kormányzás további erősítése. A gazdasági kormányzásról szóló, 2012. februári brüsszeli parlamentközi bizottsági ülés megerősítette, hogy a nemzeti parlamentek és a Bizottság egyaránt határozottan érdekeltek a véleménycserék intenzitásának fokozásában, nem utolsó sorban amiatt, hogy az európai szemeszter még mindig viszonylag új és alakuló mechanizmus. A pénzügyi, gazdasági és államadóssággal kapcsolatos válság nyilvánvalóvá tette, hogy miért van szükség szorosabb koordinációra a tagállamok között. Az erre irányuló erőfeszítések során azonban el kell ismerni, hogy a gazdaságpolitika sok részterülete továbbra is nemzeti hatáskörben marad. A nemzeti érdekelteknek, és különösen a nemzeti parlamenteknek világos és átfogó képpel kell rendelkezniük az uniós szintű és az euróövezetet érintő összefüggésekről ahhoz, hogy teljes körű tájékozottságon alapuló gazdaságpolitikai döntéseket hozhassanak. Az európai szemeszter 2011. évi bevezetése fontos előrelépést jelent ebben a tekintetben. A Bizottságnak az adott évi szemesztert elindító éves növekedési jelentése olyan átfogó, uniós szintű és euróövezeti dimenzióval rendelkező szakpolitikai iránymutatást nyújt, amelyet a tagállamok kötelesek figyelembe venni nemzeti szakpolitikáik megfogalmazása során. Az európai szemeszter sikere azon mérhető le, hogy az országspecifikus ajánlások milyen mértékben tükröződnek az év második fele – a nemzeti szemeszter – során hozott nemzeti szakpolitikai döntésekben, amelyek a kormányok költségvetési és reformprogramokra vonatkozó javaslataiban, és azok parlamentek általi elfogadásában mutatkoznak meg. A nemzeti parlamentek elengedhetetlen szerepet játszanak a nemzeti határokon túlmutató, gyakran fájdalmas politikai döntések megmagyarázásában, ugyanis a sikeres reformokat lehetővé tévő politikai feltételek megteremtéséhez határozott nemzeti felelősségvállalására van szükség. A fentiek alapján a Bizottság – amint azt 2011 folyamán hangsúlyozta – teljes mértékben elkötelezett a nemzeti parlamentekkel folytatott politikai párbeszéd erősítésére, különösen a gazdasági kormányzás tekintetében. Közelebbről, mint a COSAC 2012. áprilisi koppenhágai ülésén is hangsúlyoztuk, a Bizottság szerint két olyan konkrét időpont van az európai szemeszter folyamán, amikor a nemzeti parlamentekkel zajló intenzívebb párbeszéd valódi hozzáadott értéket eredményezhet: az első azt követően, hogy a Bizottság közzétette éves növekedési jelentését, amely az egész EU számára felvázolja a következő év főbb prioritásait; a második pedig azután, hogy a Bizottság előterjesztette és az Európai Tanács jóváhagyta a tagállamok nemzeti reformprogramjaira és stabilitási és konvergenciaprogramjaira épülő országspecifikus iránymutatásokat. A Bizottság készen áll arra, hogy ezekben a kulcsfontosságú szakaszokban megvitassa a nemzeti parlamentekkel a gazdasági kormányzással kapcsolatos átfogó és országspecifikus kérdéseket, és további felvilágosításokkal szolgáljon. 2012. május 30-án a Bizottság a 2012-es európai szemeszter keretében továbbította az országspecifikus ajánlásokat a Tanácsnak, szem előtt tartva az egyes tagállamok helyzetét. A Bizottság az euróövezet egészére vonatkozóan is ajánlásokat adott ki, és felvázolta elképzeléseit arról, hogy milyen uniós szintű politikai fellépésnek kell kiegészítenie az ambiciózus, kétlépcsős uniós növekedési kezdeményezés megvalósítására irányuló nemzeti intézkedéseket[12]. A gazdasági kormányzás témája mellett, 2012 folyamán előrehaladott szakaszba kerülnek a 2014 és 2020 közötti többéves pénzügyi keretre vonatkozó megbeszélések és tárgyalások. A többéves pénzügyi keretről szóló második, 2012. márciusi konferencia megerősítette, hogy a Bizottságnak és a nemzeti parlamenteknek szoros és hatékony párbeszédet kell folytatniuk a következő többéves pénzügyi keret kialakításáról, és ennélfogva az uniós politikák jövőbeni alkalmazási köréről és hatásáról. Végezetül pedig 2012 folyamán intenzívebbé válik az Europol demokratikus ellenőrzéséről szóló, az EUMSZ 88. cikkén alapuló, soron következő jogalkotási javaslat előkészítése. A Bizottság 2010. novemberi közleményére történő nemzeti parlamenti reagálásokat követően (lásd a 3. fejezetet), 2012. áprilisban építő jellegű, magas szintű találkozóra került sor a Bizottság, a nemzeti parlamentek és az Európai Parlament között, és a Bizottság továbbra is részt vesz a folyamatban lévő mérlegelésben és a jogalkotást előkészítő megbeszéléseken. Mivel az európai szintű döntéshozatal egyre összetettebbé válik, és az előttünk álló, mélyreható és gyakran fájdalmas reformokhoz szükségünk van a közvélemény támogatására, a Bizottság változatlanul kész minden olyan kezdeményezés ösztönzésére, amely hozzájárul az uniós szakpolitikai eljárások demokratikus ellenőrzésének erősítéséhez, és a közös politikai döntéseinkért vállalt nemzeti felelősség fokozásához. 1. melléklet Az össszes beérkezett vélemény országonként/kamaránként (a politikai párbeszéd és a szubszidiaritás-ellenőrzési mechanizmus) Nemzeti parlamentek || Kamara || Vélemények összesen (politikai párbeszéd) || Indokolt vélemények (2. jegyzőkönyv) Portugália || Assembleia da República || 184 || 1 Olaszország || Senato della Repubblica || 76 || 3 Cseh Köztársaság || Senát || 43 || 0 Svédország || Riksdag || 42 || 11 Románia || Camera Deputaţilor || 40 || 2 Románia || Senatul || 33 || 2 Németország || Bundesrat || 33 || 1 Olaszország || Camera dei Deputati || 28 || 2 Bulgária || Narodno Sabranie || 19 || 2 Egyesült Királyság || House of Lords || 16 || 1 Dánia || Folketing || 14 || 1 Luxemburg || Chambre des Députés || 14 || 7 Egyesült Királyság || House of Commons || 8 || 3 Ausztria || Nationalrat || 7 || 0 Németország || Bundestag || 6 || 1 Hollandia || Eerste Kamer || 6 || 0 Lengyelország || Sejm || 5 || 5 Cseh Köztársaság || Poslanecká sněmovna || 5 || 0 Lengyelország || Senat || 4 || 4 Litvánia || Seimas || 4 || 0 Belgium || Chambre des Représentants || 4 || 1 Franciaország || Sénat || 4 || 1 Görögország || Vouli ton Ellnion || 4 || 0 Ausztria || Bundesrat || 3 || 1 Hollandia || mindkét kamara || 3 || 2 Spanyolország || mindkét kamara || 2 || 2 Finnország || Eduskunta || 2 || 1 Belgium || Sénat || 2 || 1 Franciaország || Assemblée nationale || 2 || 1 Málta || Kamra tad-Deputati || 2 || 2 Szlovákia || Národná Rada || 2 || 2 Írország || Dail Eireann || 1 || 1 Románia || mindkét kamara || 1 || / Hollandia || Tweede Kamer || 1 || 1 Ciprus || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Lettország || Saeima || 1 || 0 Észtország || Riikikogu || 0 || 0 Szlovénia || Državni svet || 0 || 0 Szlovénia || Državni zbor || 0 || 0 Magyarország || Országgyűlés || 0 || 0 || Összesen || 622 || 64 2. melléklet A politikai párbeszéd keretében a legtöbb véleményt kiváltó bizottsági javaslatok és kezdeményezések (2011) Az Európai Bizottság dokumentuma || Cím || Vélemények összesen (politikai párbeszéd) || Indokolt vélemények (2. jegyzőkönyv) COM(2011) 121 || Közös konszolidált társaságiadó-alap (KKTA) || 17 || 9 COM(2011) 560 || A belső határokon történő határellenőrzés kivételes körülmények közötti ideiglenes visszaállítása || 11[13] || 6 COM(2011)370 || Energiahatékonyság || 10[14] || 2 COM(2011)169 || Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási kerete || 10 || 2 COM(2011) 32 || Az utas-nyilvántartási adatállomány || 9[15] || / COM(2010)776 || Az Europol tevékenységének az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek által közösen végzett ellenőrzése || 9 || / COM(2011) 127 || A joghatóság, az alkalmazandó jog, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a bejegyzett élettársi közösségek vagyonjogi hatásaival kapcsolatos ügyekben || 8 || 4 COM(2010) 608 || Az egységes piaci intézkedéscsomag felé a magas szinten versenyképes szociális piacgazdaságért || 8 || / COM(2011) 608 || Globalizációs Alkalmazkodási Alap || 7[16] || 3 COM(2011)635 || Közös európai adásvételi jog || 7[17] || 5 COM(2011)594 || Pénzügyi tranzakciós adó || 7[18] || 3 [1] COM(2012) 373. [2] Lásd az 1. melléklet táblázatát. [3] Lásd a 2. mellékletet. [4] COM(2011) 121. [5] COM(2011) 560. [6] COM(2011) 127. [7] COM(2011) 635. [8] COM(2011) 370. [9] COM(2011) 169. [10] COM(2010) 776. [11] A külügyi bizottságok elnökeinek konferenciája, valamint a védelmi kérdésekkel foglalkozó bizottságok elnökeinek konferenciája. [12] „Intézkedések a stabilitás, a növekedés és a munkahelyteremtés érdekében” című közlemény {COM(2012)299} [13] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 12 véleményt kapott erről a javaslatról. [14] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 12 véleményt kapott erről a javaslatról. [15] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 10 véleményt kapott erről a javaslatról. [16] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 9 véleményt kapott erről a javaslatról. [17] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 11 véleményt kapott erről a javaslatról. [18] 2012 május közepéig a Bizottság összesen 11 véleményt kapott erről a javaslatról.