1. Bevezetés

A 2015. évi párizsi megállapodás történelmi jelentőségű mérföldkő az éghajlatváltozás elleni világméretű küzdelemben. A megállapodás mentőövet kínál, és – a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrenddel is összefüggésben – utolsó esélyt nyújt arra, hogy egy stabilabb világot, egészségesebb bolygót, tisztességesebb társadalmakat és virágzóbb gazdaságokat hagyjunk örökül a jövőbeni generációkra. A megállapodás világszerte ösztönzi a tiszta energiára való globális áttérést. Ez az áttérés szükségessé teszi az üzleti tevékenység és a befektetői magatartás megváltoztatását, valamint a teljes politikai spektrumra kierjedő ösztönzőket. Az Unió esetében mindez fontos lehetőséget nyújt, különösen a munkahelyteremtésre és a gazdasági növekedésre. Az áttérés ösztönzi majd a befektetéseket és az innovációt a megújuló energia terén, ezáltal elősegíti az Unió azon törekvését, hogy világelsővé váljon a megújuló energia tekintetében, valamint fokozza a gazdasági növekedést az Unió által előállított áruk és szolgáltatások piacain, például az energiahatékonyság vonatkozásában.

A párizsi megállapodás az első olyan, az éghajlatváltozásra vonatkozó többoldalú megállapodás, amely a világ csaknem teljes kibocsátására kiterjed. A párizsi megállapodás siker a világ számára, és megerősíti az Uniót a karbonszegény gazdaság felé haladó úton. Az Unió tárgyalási stratégiája döntő fontosságú volt a megállapodás eléréséhez. Az Unió ambiciózus erőfeszítéseket tett, latba vetve az eredményes éghajlat-politika, a tárgyalási hagyományok és a szabályozáson alapuló nemzetközi együttműködés terén szerzett tapasztalatait. Az Unió a nagy gazdaságok közül elsőként, 2015. március 6-án mutatta be az éghajlati tervét (vagyis a tervezett nemzeti hozzájárulást), amely a 2014. októberi Európai Tanácson meghatározott, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretet, valamint az Európai Bizottságnak a globális éghajlatváltozás 2020 utáni kezelésére vonatkozó tervét tükrözte. Az Unió azt az egész gazdaságra kiterjedő, markáns belső célt tűzte ki, hogy 2030-ig legalább 40 %-kal csökkenti az üvegházhatásúgáz-kibocsátást. A célérték globális előrejelzéseken alapul, amelyek megfelelnek a párizsi megállapodás középtávú ambíciójának.

A párizsi konferencia folyamán az Unió mindvégig megőrizte a magas szintű szakpolitikai következetességet. Párizsban minden uniós miniszter kimutatta készségét és elkötelezettségét a sikeres befejezés iránt. Az Unió egységesen lépett fel a Környezetvédelmi Tanács által elfogadott uniós álláspont védelmében, ami lehetővé tette, hogy a tárgyalások valamennyi szakaszában egységes álláspontot képviseljen, és ez döntő mozzanatot jelentett a párizsi tárgyalások sikeres végkimenetele tekintetében. Ami a legfontosabb, az Unió klímadiplomáciai erőfeszítéseinek keretében széles körű koalíciót hozott létre fejlett és fejlődő országokból álló partnereivel a legmagasabb szintű ambíció érdekében. Ez az ambiciózus koalíció alapvető szerepet játszott a tárgyalások kedvező dinamikájának kialakításában, valamint annak elérésében, hogy az összes nagy kibocsátó csatlakozzon a párizsi megállapodáshoz.

Ezenfelül a globális viszonyok teljesen megváltoztak a 2009-es koppenhágai konferenciához képest, ami a kormányzati és nem állami szereplők, pl. vállalkozások, befektetők, városok és a civil társadalom, világméretű, alulról építkező mozgósításában öltött testet. A párizsi tárgyalásokat megelőző, és a konferencia folyamán tapasztalt kedvező dinamikáért az éghajlat-változási konferencia francia elnökségét és az ENSZ-t illeti a dicséret.

A párizsi megállapodás keretében tett kötelezettségvállalások végrehajtása szükségessé teszi a lendület és a határozott politikai elkötelezettség fenntartását az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes, klímasemleges jövőre történő, társadalmilag igazságos áttérés biztosítása céljából. Az éghajlatváltozásnak továbbra is szerepelnie kell a fontos nemzetközi fórumok napirendjén, többek között a G20 és a G7-csoport találkozóin. E tekintetben az Unió továbbra is nemzetközi vezető szerepet tölt be, és folytatja klímadiplomáciáját.

2. A párizsi megállapodás – Globális egyezség

2.1. A párizsi megállapodás legfontosabb jellemzői

A párizsi megállapodás globális cselekvési tervet határoz meg, amely megfelelő pályát jelöl ki a világ számára ahhoz, hogy elkerülhető legyen az éghajlat veszélyes mértékű változása, elismerve, hogy ez szükségessé teszi az üvegházhatású gázok kibocsátásának mielőbbi globális tetőzését, valamint a klímasemlegesség elérését e század második felében. A megállapodás a következő lényeges jellemzőkkel rendelkezik:

Azt tűzi ki hosszú távú célul, hogy megfelelő pályát jelöljenek ki a világ számára ahhoz, hogy a globális felmelegedést az iparosodást megelőző szinthez viszonyítva jóval 2 Celsius-fok alatt korlátozzák, és folytassák azokat az erőfeszítéseket, amelyek a hőmérsékletemelkedés 1,5 Celsius fokra korlátozására irányulnak. Az 1,5 Celsius fokos nem kötelező erejű célt azért fogadták el, hogy ösztönözzék a nagyobb ambíciót, és hangsúlyozzák a leghátrányosabb helyzetű országok aggályait, amelyek már jelenleg is érzékelik az éghajlatváltozás hatásait.

A megállapodás egyértelműen jelzi minden érdekelt, a befektetők, a vállalkozások, a civil társadalom és a döntéshozók felé, hogy a tiszta energiára történő globális áttérés immár visszafordíthatatlan folyamat, és az erőforrások terén ki kell váltani a fosszilis tüzelőanyagokat. Az összes kibocsátás mintegy 98 %-ára kiterjedő 189 nemzeti éghajlati terv elfogadásával az éghajlatváltozás leküzdése mostanra valóban globális erőfeszítéssé vált. A párizsi megállapodásnak köszönhetően már nem csupán néhány szereplő, hanem mindenki által végrehajtandó fellépés felé haladunk.

A megállapodás dinamikus mechanizmust biztosít a helyzet felméréshez, és a kitűzött cél fokozatos növeléséhez. 2023-tól kezdve a felek ötévente összeülnek egy „globális helyzetfelmérés” keretében, hogy mérlegeljék a kibocsátáscsökkentés terén elért előrehaladást, az alkalmazkodást, valamint a megállapodás hosszú távú céljai érdekében biztosított és kapott támogatást.

A felek jogilag kötelező erejű kötelezettsége, hogy folytassák a belső mérséklési intézkedéseket hozzájárulásuk célkitűzéseinek elérése érdekében.

A megállapodás megerősített átláthatósági és elszámoltathatósági keretet hoz létre, melynek értelmében többek között minden fél kétévente benyújtja az üvegházhatást okozó gázok jegyzékét és az előrehaladásuk nyomon követéséhez szükséges információkat,, műszaki szakértői felülvizsgálatra és a felek előrehaladásának elősegítő jellegű, többoldalú mérlegelésére kerül sor, továbbá a végrehajtás megkönnyítésére és a megfelelés elősegítésére szolgáló mechanizmust alakítanak ki.

A megállapodás markáns szolidaritási csomagot biztosít, amely megfelelő rendelkezéseket tartalmaz az éghajlatváltozás elleni küzdelem finanszírozásáról, valamint az alkalmazkodással, illetve az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásaiból eredő veszteségekkel és károkkal kapcsolatos szükségletek kezeléséről. Az egyedi és kollektív alkalmazkodási intézkedések elősegítése érdekében a párizsi megállapodás első ízben határozza meg globális célkitűzésként a kapacitás és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképesség erősítését, valamint az éghajlati sérülékenység csökkentését. Nemzetközi szinten ösztönzi a felek közötti fokozott együttműködést az alkalmazkodással kapcsolatos tudományos ismeretek, valamint a gyakorlatokra és szakpolitikákra vonatkozó információk megosztása céljából.

2.2. A párizsi megállapodás megerősítése és hatálybalépése

A párizsi megállapodás megszületése jelentős eredmény. Az Unió továbbra is kezdeményezően lép fel a nemzetközi éghajlatügyi tárgyalások során annak érdekében, hogy a megállapodásban meghatározott ambíció annak összes végrehajtási elemében is megjelenjen, többek között az átláthatóságra, az elszámoltathatóságra, a fenntartható fejlődési mechanizmusokra és a technológiai mechanizmusokra vonatkozó részletes előírásokban.

A közvetlenül soron következő lépés a párizsi megállapodás aláírása. A megállapodást 2016. április 22-én, New Yorkban nyitják meg aláírásra, és akkor lép hatályba, ha a globális kibocsátás legalább 55 %-át képviselő legalább 55 fél megerősítette. Kívánatos, hogy korán megtörténjen a megerősítés és a hatálybalépés, mivel ez minden ország számára jogbiztonságot teremtene abban a tekintetben, hogy a megállapodás gyorsan működőképessé válik. Az Uniónak mielőbb alkalmasnak kell lennie a párizsi megállapodás megerősítésére.

2.3. A párizsi megállapodás szerinti középtávú mérföldkövek