[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 27.6.2007

SEC(2007) 853

A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA

kísérő dokumentum a következőhöz Javaslat: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE anyagok és keverékek besorolásáról, címkézéséről és csomagolásáról, valamint a 67/548/EGK irányelv és az 1907/2006/EK rendelet módosításáról Hatásvizsgálat összefoglalása [COM(2007) 355 végleges][SEC(2007) 854]

BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATOK MUNKADOKUMENTUMA

AZ EGYETEMES HARMONIZÁLT RENDSZERNEK (GHS) A KÖZÖSSÉGI JOGBA TÖRTÉNŐ BEVEZETÉSÉRE VONATKOZÓ HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA

Az anyagok és keverékek besorolásának és címkézésének egyetemes harmonizált rendszere – amelyet az ENSZ-ECOSOC hivatalosan 2003 júliusában fogadott el – azt célozza, hogy világszerte egységes kritériumokat hozzon létre a vegyi anyagok veszélyeinek besorolását és címkézés révén történő ismertetését illetően, és hogy elősegítse ezek felelős kezelését. Ez elősegíti a vegyi anyagok világszintű kereskedelmét és ugyanakkor védi az emberi egészséget és a környezetet.

A hatásvizsgálat az egyetemes harmonizált rendszernek a közösségi jogba egy javasolt rendelet, valamint a vegyi anyagokra vonatkozó más közösségi jogszabályok e rendeletből következő változásai (“kapcsolódó jogalkotás”) révén történő bevezetését vizsgálja. Ez az RPA és a London Economics hatástanulmányain, a bizottsági szolgálatok saját munkáján – mint például a kapcsolódó jogalkotásra gyakorolt hatások – és az internetes konzultáció során kapott válaszokon alapszik.

Az elemzés kimutatja, hogy hosszú távon érdemes az egyetemes harmonizált rendszert bevezetni, mivel a kereskedelemmel kapcsolatos költségmegtakarítások formájában (folyamatosan) jelentkező előnyök végső soron felülmúlják a bevezetéssel járó egyszeri költségeket. A költségmegtakarítások, amelyek az összes becslés szerint átlagban évente vállalatonként néhány munkanapot tesznek ki, annak köszönhetőek, hogy tetemesen csökkenek a világszintű kereskedelmet gátló, a besorolás és címkézés különbözőségeiből fakadó szabályozási akadályok. Következésképpen nőni fog a vegyi anyagok kereskedelme az EU-n kívüli országokkal és ez az EU iparának jobb külső versenyképességén keresztül hozzájárul a gyorsabb gazdasági növekedéshez és a munkahelyteremtéshez.

A bevezetés költségeit azonban ellenőrzés alatt kell tartani, hogy már a belátható jövőben is tiszta nyereség keletkezzen, és hogy a kis- és középvállalkozásokat ne sújtsák szükségtelen költségek és adminisztratív terhek. Mindenek előtt szükség van arra, hogy zökkenőmentes legyen az átállás a jelenlegi rendszerről az egyetemes harmonizált rendszerre, megőrizve a környezet és az egészség védelmének magas szintjét, és a lehető legalacsonyabb szinten tartva a vállalatok terheit. Az átmeneti időszak két egymást követő szakaszból fog állni, egy átmeneti időszak lesz az anyagokra, és egy a keverékekre, úgy kialakítva, hogy ne forduljanak elő nagyobb megvalósíthatósági problémák, hogy ki lehessen használni a REACH-rendelet szerinti nyilvántartás-felvétel kapcsán végzendő besorolási felülvizsgálatok idevágó eredményeit is, és hogy az egyetemes harmonizált rendszer bevezetése a világ többi részével szinkronban történjen, hogy ne vesszenek el kereskedelmi előnyök.

A hatásvizsgálat támogatja, hogy az anyagokra vonatkozó átmeneti időszak egybeessen a REACH-rendelet szerinti besorolási és címkézési jegyzékre előírt határidővel. A gyakorlatban nehezen lenne megvalósítható ennél rövidebb átmeneti időszak és esetleg azzal járna, hogy a meglévő készletek jelentős részét át kellene címkézni. Hosszabb átmeneti időszak szintén problémákat okozna az olyan keverékgyártók számára, akik az egyetemes harmonizált rendszert minél hamarabb be kívánják vezetni.

A keverékekre vonatkozó, ezt követő átmeneti időszakként a hatásvizsgálat szerint 4½ év lenne megfelelő. Egyértelmű, hogy a keverékekre vonatkozó, ennél bármennyivel hosszabb átmeneti időszak is már negatívan hatna a két osztályozási rendszer egyidejű, amúgy is egyre bonyolultabb kezelésére, így a hosszú ellátóláncokban tevékenykedő keverékszállítók (amelyek között sok kis- és középvállalkozás van) nehezebben tudnának alkalmazkodni a szükséges változásokhoz és nem tudnának élni azzal, hogy hosszabb időre elosszák a költségeiket. Rövidebb átmeneti időszak azzal járna, hogy kevesebb keverékszállító számára származna előny abból, hogy az ellátóláncon keresztül hozzájuk érkező anyagoknak és keverékeknek már megtörtént az egyetemes harmonizált rendszer szerinti besorolása. A preferált 4½ éves időszakot az érintettekkel folytatott nyilvános konzultáció keretében érkező észrevételekben is jónak tartották – többnyire a közepes hosszúságú átmeneti időszakokat részesítették előnyben.