A SZÁMVEVŐSZÉK MEGBÍZHATÓSÁGI NYILATKOZATA AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

I. A Szerződés 248. cikke alapján a Számvevőszék a következőket ellenőrizte: a) az „Európai Közösségek éves beszámolóját”, amely a 2008. december 31-én véget ért pénzügyi évre vonatkozó „összevont pénzügyi kimutatásokból” (1) és „a költségvetés végrehajtásáról szóló összevont jelentésekből” (2) áll; valamint b) azt, hogy a beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűek és szabályszerűek voltak-e.

A vezetés felelőssége

II. A Szerződés 268–280. cikkével és a költségvetési rendelettel összhangban a vezetés ( 3 ) felel „az Európai Közösségek éves beszámolójának” elkészítéséért és valósághű bemutatásáért, valamint a beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségéért és szabályszerűségéért: a) A vezetés felelőssége „az Európai Közösségek éves beszámolójával” kapcsolatban a következőket öleli fel: az akár csalásból, akár tévedésből eredő lényeges hibáktól mentes pénzügyi kimutatások elkészítése és valósághű bemutatása szempontjából releváns belsőkontroll-mechanizmusok kialakítását, bevezetését és fenntartását; a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elfogadott számviteli szabályok (4) alapján megfelelő számviteli politika kiválasztását és alkalmazását, valamint az adott körülmények között ésszerű számviteli becslések elkészítését. A költségvetési rendelet 129. cikkének értelmében az „Európai Közösségek éves beszámolóját” a Bizottság hagyja jóvá, miután a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a többi intézmény (5) és szerv (6) által benyújtott információ alapján konszolidálta azt, és miután az összevont beszámolóhoz csatolt kísérő feljegyzésében nyilatkozott többek között arról, hogy ésszerű bizonyosságra tett szert arra nézve, hogy ez a beszámoló az Európai Közösségek pénzügyi helyzetéről minden lényegi szempontból megbízható és valós képet ad. b) Az, hogy a vezetés miként gyakorolja az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozó felelősségét, attól függ, hogy milyen költségvetés-végrehajtási módról van szó. Közvetlen centralizált irányítás esetén a végrehajtási feladatokat a Bizottság részlegei végzik el. Megosztott irányításnál a végrehajtási feladatokat a tagállamokra, decentralizált irányítás esetén harmadik országokra, közvetett centralizált irányítás esetén pedig egyéb szervekre ruházzák. Közös irányítás esetén a végrehajtási feladatokat a Bizottság és a nemzetközi szervezetek megosztva végzik (a költségvetési rendelet 53–57. cikke). A végrehajtási feladatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás követelményeinek megfelelően kell elvégezni, eredményes és hatékony belsőkontroll-mechanizmusok kialakításával, működtetésével és fenntartásával, beleértve a szabálytalanságok és a csalás megelőzése érdekében folytatott megfelelő felügyelet gyakorlását és az ezek megelőzésére tett megfelelő intézkedéseket, valamint szükség esetén a tévesen folyósított vagy felhasznált pénzeszközök visszafizettetését célzó bírósági eljárásokat. Az alkalmazott végrehajtási módtól függetlenül a közösségi beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségéért és szabályszerűségéért a végső felelősséget a Bizottság viseli (a Szerződés 274. cikke).

Az ellenőrök felelőssége

III. A Számvevőszék feladata, hogy ellenőrzésein alapuló megbízhatósági nyilatkozatot nyújtson be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a beszámoló megbízhatóságára, valamint az elszámolások alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozóan. A Számvevőszék az IFAC nemzetközi ellenőrzési standardjaival és etikai kódexével, valamint a legfőbb ellenőrzési intézmények INTOSAI-féle nemzetközi standardjaival összhangban végezte ellenőrzését, amennyire azok az európai közösségi környezetben alkalmazhatók. Ezen standardok értelmében a Számvevőszéknek úgy kell megterveznie és végrehajtania az ellenőrzést, hogy ésszerű bizonyosságot nyerhessen arra nézve, hogy „az Európai Közösségek éves beszámolója” mentes a lényeges hibáktól, valamint hogy a beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűek és szabályszerűek.

IV. Az ellenőrzés olyan eljárások elvégzését jelenti, amelyek révén ellenőrzési bizonyíték nyerhető az összevont beszámolóban szereplő összegekről és információkról, valamint a beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségéről és szabályszerűségéről. Az ellenőr megítélésén múlik, hogy milyen eljárásokat alkalmaz; ide tartozik például annak értékelése, hogy mekkora a lényeges hibák kockázata az összevont beszámolóban, illetve hogy fennáll-e az alapul szolgáló tranzakciók – akár csalás, akár hiba okozta – lényeges szabályszerűtlensége az Európai Közösségek jogi keretei által meghatározott követelményekhez képest. Kockázatértékelése során az ellenőr tekintetbe veszi az összevont beszámoló elkészítése és valósághű volta szempontjából releváns belsőkontroll-mechanizmusokat, valamint az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségét és szabályszerűségét biztosítani hivatott felügyeleti és kontrollrendszereket, azért, hogy a körülményeknek megfelelő ellenőrzési eljárásokat tervezze meg. Az ellenőrzés értékeli továbbá, hogy az alkalmazott számviteli alapelvek megfelelőek és a számviteli becslések ésszerűek-e, valamint kiterjed az összevont beszámoló és az éves tevékenységi jelentések általános bemutatásának értékelésére is.

V. A Bevételek tekintetében a hozzáadottérték-adó (héa) és abruttó nemzeti jövedelem (GNI) alapú saját források számvevőszéki ellenőrzésének kiinduló pontja az, hogy a Bizottság fogadja a tagállamok által elkészített makrogazdasági összesített adatokat. Ezt követően a Számvevőszék megvizsgálja, hogy a Bizottság milyen rendszereket alkalmaz az adatok feldolgozására addig a pontig, amíg azok az év végi zárószámlákra kerülnek, illetve a tagállamoktól beérkeznek a hozzájárulások. A hagyományos saját források esetében a Számvevőszék a vámhatóságok számláit vizsgálja és elemzi a vámfelügyeletnél a vámkötelezettségek befolyását egészen addig, amíg az összegek az év végi zárószámlákon meg nem jelennek, és a Bizottság azokat meg nem kapja.

VI. A Számvevőszék meggyőződése, hogy a rendelkezésére álló ellenőrzési bizonyítékok elégséges és megfelelő alapot nyújtanak a megbízhatósági nyilatkozat megadásához.

Vélemény a beszámoló megbízhatóságáról

VII. A Számvevőszék véleménye szerint „az Európai Közösségek éves beszámolója” minden lényegi szempontból híven tükrözi a Közösségek 2008. december 31-i pénzügyi helyzetét, illetve az akkor véget ért évben lezajlott műveleteik és pénzáramlásaik eredményét, a költségvetési rendelet előírásaival és a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elfogadott számviteli szabályokkal összhangban.

VIII. A VII. pontban kifejtett véleményének fenntartásával a Számvevőszék megjegyzi, hogy a számviteli rendszerek – részben a jogi és pénzügyi keretrendszer összetett voltából adódó – hiányosságai továbbra is veszélyeztetik a pénzügyi információk minőségét (különösen az előfinanszírozás, s ezzel kapcsolatosan a pénzügyi évek elkülönítésének eljárásai, illetve a számlák/költségigénylések tekintetében) egyes bizottsági főigazgatóságokon, csakúgy, mint az európai Galileo műhold program befektetett eszközeivel kapcsolatban.

Vélemény a beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségéről és szabályszerűségéről

IX. A Számvevőszék véleménye: A Bevételek, minden szakpolitika-csoport kötelezettségvállalásai, valamint az Oktatás és állampolgárság, továbbá az Igazgatási és egyéb kiadások szakpolitika-csoport 2008. december 31-én véget ért évről szóló beszámolójának alapját képező kifizetései minden lényeges vonatkozásban jogszerűek és szabályszerűek.

X. A Számvevőszék véleménye: a) a Mezőgazdaság és természeti erőforrások szakpolitika-csoport esetében – a vidékfejlesztés kivételével – a 2008. december 31-én véget ért évről szóló beszámoló alapját képező kifizetések minden lényeges vonatkozásban jogszerűek és szabályszerűek. A szakpolitika-csoport integrált igazgatási és ellenőrzési rendszere (IIER) általában véve továbbra is eredményes kontrollrendszer. A szabálytalan kiadások kockázatának korlátozása érdekében a bizonyos területeken – különösen a vidékfejlesztés területén – jelentkező problémákkal azonban foglalkozni kell; b) a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportban – az ide tartozó hatodik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram (6. KP) kiadásainak kivételével – a 2008. december 31-én véget ért évről szóló beszámoló alapját képező kifizetések minden lényeges vonatkozásban jogszerűek és szabályszerűek. A szakpolitika-csoport Vállalkozás politikaterületének felügyeleti és kontrollrendszerei, főként az 6. KP-t érintő hiányosságok miatt részlegesen eredményesek a hibák megelőzése, felderítése és korrekciója terén.

XI. A Számvevőszék véleménye, hogy a Kohézió, a Kutatás, energia és közlekedés és a Külső támogatás, fejlesztés és bővítés szakpolitika-csoportoknál a 2008. december 31-én véget ért évről szóló beszámoló alapját képező kifizetések lényeges hibákat tartalmaznak, jóllehet különböző mértékben. A Kohézió kivételével a fenti szakpolitika-csoportok felügyeleti és kontrollrendszerei részlegesen eredményesek a túligénylésen alapuló vagy jogosulatlan költségtérítések megelőzésében, felderítésében és korrekciójában. A Kohézió szakpolitika-csoport esetében a nemzeti kontrollok által feltárt hibák kijavítására szolgáló tagállami rendszerek a legtöbb esetben legalább részlegesen eredményesek voltak.

XII. A Számvevőszék ismételten hangot ad annak a meggyőződésének, hogy a bonyolult és többféleképpen értelmezhető jogszabályi követelmények (pl. a jogosultsági szabályok) komoly kihatással vannak a Mezőgazdaság és természeti erőforrások – különösen a vidékfejlesztés –, a Kohézió, a Kutatás, energia és közlekedés, valamint a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoport – és különösen a 6. KP – kiadásainak hátterét képező tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére.

XIII. A Számvevőszék további előrelépéseket tapasztalt a Bizottság felügyeleti és kontrollrendszereinél, különösen a fenntartásoknak a főigazgatói nyilatkozatokban adott bizonyosságra gyakorolt hatásában, továbbá hogy e nyilatkozatok növekvő mértékben vágnak egybe a Számvevőszék megállapításaival. A Számvevőszék azonban megjegyzi azt is, hogy a Bizottság még nem tudja bizonyítani, hogy a felügyeleti és kontrollrendszerek javítása érdekében tett intézkedései valóban eredményesen csökkentették-e a X. és XI. bekezdésben említett szakpolitika-csoportoknál és tevékenységeknél tapasztalható hibakockázatot.

2009. szeptember 24.

Vítor Manuel da Silva Caldeira elnök

Európai Számvevőszék 12, rue Alcide De Gasperi, L-1615 Luxembourg

A SZÁMVEVŐSZÉK ÉSZREVÉTELEI A BIZOTTSÁG VÁLASZAI

A MEGBÍZHATÓSÁGI NYILATKOZATOT ALÁTÁMASZTÓ INFORMÁCIÓK

Bevezetés

1.1. Az EK-Szerződés 248. cikke alapján a Számvevőszék az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak megbízhatósági nyilatkozatot („DAS”) nyújt be a beszámoló megbízhatóságára, valamint az annak alapjául szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére vonatkozóan. A Szerződés arra is felhatalmazza a Számvevőszéket, hogy ezt a nyilatkozatot az Unió fő tevékenységi területeire vonatkozó különértékelésekkel egészítse ki.

1.2. Az Európai Közösségek beszámolójának megbízhatóságára irányuló munka célja elégséges bizonyosságot szerezni annak megállapításához, hogy milyen mértékben tekinthető megfelelőnek az összes bevétel, kiadás, eszköz és forrás nyilvántartása, illetve hogy az éves beszámoló megbízható és valós képet ad-e a 2008. december 31-i pénzügyi helyzetről, valamint a Közösségek gazdasági és pénzforgalmi eseményeinek eredményeiről az akkor véget ért pénzügyi évben (lásd: 1.4–1.18. bekezdés).

1.3. A 2008-as beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók szabályszerűségét (7)vizsgáló számvevőszéki ellenőrzések célja elégséges bizonyíték beszerzése az arról adandó vélemény megalapozásához, hogy ezek a tranzakciók összhangban állnak-e a vonatkozó rendeletekkel vagy szerződéses rendelkezésekkel, és helyesen kerültek-e kiszámításra. Az általános kérdésekről lásd e fejezet 1.20–1.49. bekezdését, a külön értékelések formájában közölt részletekről pedig a 2. és 4–11. fejezetet.

A beszámoló megbízhatósága

Általános háttér

1.4. A Számvevőszék megállapításai a 2002. június 25-i költségvetési rendelet (8)129. cikkének megfelelően a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által összeállított és a Bizottság által jóváhagyott, a 2008. pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolóra vonatkoznak, amely a Számvevőszékhez 2009. július 29-én érkezett be. A beszámoló az – elsősorban az eszközökről és forrásokról év végi mérleget adó és az eredménykimutatást tartalmazó – „összevont pénzügyi kimutatásokból”, valamint „a költségvetés végrehajtásáról szóló” – az éves bevételt és kiadást tárgyaló – „összevont jelentésekből” áll.

1.5. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője megerősítő levelet küldött a Számvevőszéknek, amelyben tanúsítja, hogy az összevont beszámoló teljes körű és megbízható (lásd azonban: 1.9. bekezdés), illetve hogy a Bizottság helyi rendszereinek többségét validálták (lásd azonban: 1.10. bekezdés).

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

1.6. A 2008. évi beszámoló számvevőszéki ellenőrzése elsősorban a következőket vizsgálta: — értékelte, hogy a főigazgatóságok, illetve decentralizált szervek egy részénél (9)megállapított hiányosságok orvoslása érdekében hozott intézkedések hozzájárultak-e a beszámoló megbízhatóságának fokozásához, — ellenőrizte a 2008. évi beszámoló megbízhatóságát, különös tekintettel azokra az összetevőkre, amelyeket a Számvevőszék a 2007. évi beszámolóról szóló véleményében kiemelt (10)(előfinanszírozások, a pénzügyi évek ezzel kapcsolatos elkülönítése, számlák/költségigénylések, valamint az Európai Űrügynökségnek a Galileo program (11)keretében birtokolt eszközei).

Az eredményszemléletű számviteli rendszer tökéletesítése érdekében tett lépések

1.7. Az intézkedések, amelyeket a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője 2007-ben az egyes főigazgatóságok számviteli ellenőrzési környezetének javítása érdekében vezetett be (12), 2008-ban is kifejtették hatásukat, és hozzájárultak a pénzügyi beszámolási keretrendszer, illetve a számviteli rendszerek megbízhatóbbá tételéhez. Egyes hiányosságok azonban továbbra is fennállnak, és a számviteli adatok minősége csak ezek orvoslásával biztosítható (lásd: 1.10. és 1.11. bekezdés). 1.7. A Bizottság örömmel fogadja a Számvevőszék értékelését az elért haladásról, és egyetért azzal, hogy további előrelépésekre van szükség. Ezért a Bizottság számviteli szolgálatai ezután is a felmerült problémák megoldásán dolgoznak majd, és figyelemmel kísérik a Főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében, például a folyamatban lévő számviteli minőségi projekthez hasonló kezdeményezések révén.

1.8. Az 1.1. táblázat megjegyzésekkel ellátott összefoglalót közöl a Számvevőszéknek a 2007. évi beszámoló megbízhatóságával kapcsolatos észrevételeire, illetve egyéb felvetett kérdéseire adott bizottsági válaszokról.

A vezetői megerősítő levélben foglalt korlátozás az összevont beszámolóra vonatkozóan

1.9. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője megerősítő levelében hangsúlyozta, hogy az intézmények és ügynökségek vezetőitől származó megerősítő levelek kevesebb mint fele tartalmazott információt a számviteli rendszerek validálásáról.

1.1. táblázat — A 2007-es pénzügyi évre vonatkozó megbízhatósági nyilatkozatban a beszámoló megbízhatóságáról megfogalmazott észrevételek, illetve a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésben tett egyéb észrevételek hasznosulása Észrevételek a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó megbízhatósági nyilatkozatban A Bizottság válaszai a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésben 2008-as fejlemények A Bizottság válasza A Bizottság egyes főigazgatóságainál a számviteli rendszerek hiányosságai – az érezhető javulás ellenére – továbbra is veszélyeztetik a pénzügyi információ minőségét. Ennek oka részben a jogi és pénzügyi keretrendszer összetett volta. Különösen igaz ez az előfinanszírozások, a pénzügyi évek ezzel kapcsolatos elkülönítése, a számlák/költségigénylések, valamint az Európai Űrügynökségnek a Galileo program keretében birtokolt eszközei esetében. Ennek következtében az előzetes beszámoló bemutatása után több kiigazításra került sor. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője kellően pontosnak ítélte a számviteli adatokat a végső beszámolóhoz. Az Európai Űrügynökség által birtokolt eszközök Európai Közösségeknek való átadásánál némi bizonytalanság és késedelem figyelhető meg. Az eszközöket az átadási problémák megoldása után kívánjuk feltüntetni. Egyes bizottsági főigazgatóságokon a számviteli rendszerek hiányosságai továbbra is veszélyeztetik a pénzügyi információ minőségét, különösen az előfinanszírozás, a pénzügyi évek ezzel kapcsolatos elkülönítése, illetve a számlák/költségigénylések tekintetében. Ebből következően az előzetes beszámoló bemutatását követően kis számban kiigazításokra volt szükség. Ami az Európai Űrügynökség által birtokolt eszközöket illeti, a program hivatalosan továbbra is a kutatási szakaszban tart, így egyelőre nincsenek kimutatott eszközök. A Bizottságnak azonban be kellene szereznie az ahhoz szükséges információkat, hogy leltárt készíthessen, ellenőrizhesse a kimutatási kritériumokat, és felülvizsgálhassa az eszközök értékelését. A számviteli szolgálatok továbbra is a felmerült kérdések megoldásán dolgoznak majd, és figyelemmel kísérik a főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében. A Bizottság jelenleg együttműködik az Európai Űrügynökséggel (ESA) annak érdekében, hogy a Galileo program szóban forgó eszközeit átruházzák a Bizottságra, és a kellő időben szabályszerűen rögzítsék azokat a pénzügyi beszámolóban. A Galileo program eszközeinek az Európai Űrügynökségtől a Bizottságnak való átadása várhatóan legkorábban 2010 végén kezdődik majd el. A 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentésben megfogalmazott egyéb észrevételek A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője két helyi rendszernek továbbra sem tudta megadni a validálást, illetve egy harmadikat is csak fenntartásokkal tudott validálni. A korábbi évekhez hasonlóan nem kevés horizontális kérdés és egyéb lezáratlan ügy merült fel. A két rendszer validálásáért folytatott munka továbbra is folyamatban van. A harmadik rendszerre vonatkozó fenntartás 2008-ban megszűnt. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője továbbra sem tudta validálni az egyik helyi rendszert, illetve egy 2008-ban validálásra váró másik rendszert sem. A lezáratlan ügyek számának jelentős csökkenése ellenére a fennmaradó horizontális nehézségek jellegükből és jelentőségükből adódóan továbbra is kockázatot jelentenek a beszámoló megbízhatóságára nézve. Az ellenőrök hibákat tártak fel a számviteli rendszerben előfinanszírozásként, illetve számlaként/költségigénylésként rögzített összegek kapcsán. Bár a hibaszint a mérleg e tételénél a pénzügyi hatást tekintve alacsony volt, a hibák gyakorisága arra mutat rá, hogy az alapvető számviteli adatokat operatív szinten a főigazgatóságokon tovább kell pontosítani. A Számvevőszék a mérleg e tételeinek vonatkozásában a pénzügyi hatást tekintve alacsony hibaszintet állapított meg. E hibák gyakorisága ismét rámutat azonban, hogy az alapvető számviteli adatokat operatív szinten a főigazgatóságokon tovább kell pontosítani. A Bizottság elfogadja a Számvevőszék megállapítását, és a számviteli szolgálatai ezután is arra törekednek majd, hogy a felmerült problémákat megoldják, illetve figyelemmel kísérjék a főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében, például a folyamatban lévő számviteli minőségi projekthez hasonló kezdeményezések révén. Javulás volt tapasztalható, ám további intézkedésekkel kell biztosítani, hogy a magyarázó jegyzetekben a tagállamok által eszközölt pénzügyi korrekciókra és a későbbi kifizetésekből való levonásokra vonatkozó számviteli adatok és információk teljes körűek és megbízhatóak legyenek. A strukturális alapokra vonatkozó cselekvési tervek keretében a Bizottság igyekszik elérni – többek között tagállami helyszíni vizsgálatok révén –, hogy a tagállamoktól megbízhatóbb és teljesebb körű információk érkezzenek. A számviteli rendszert 2008 folyamán úgy módosították, hogy a későbbi kifizetésekből történő levonással eszközölt bármely visszatérítés azonosítható és indokolható legyen. A Bizottság erőfeszítései ellenére a pénzügyi kimutatások jegyzetei – különösen a strukturális fellépésekre vonatkozóan – továbbra sem szolgálnak teljes körű és megbízható számviteli adatokkal a tagállamok által folytatott pénzügyi korrekciós tevékenységekről. A Bizottság folytatja erőfeszítéseit a jelentéstételi rendszer javítására, hogy valamennyi tagállam teljes körű és megbízható adatokat szolgáltathasson számára.

A helyi pénzügyi irányítási rendszerek validálása

1.10. Számos főigazgatóság a saját informatikai rendszerét használja pénzügyi irányítási célokra, illetve tranzakciók létrehozására, amelyeket azután egy interfész közbeiktatásával továbbít a központi számviteli rendszerbe (ABAC). Ezeknek a rendszereknek a többségét a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője validálta (13). Ajánlásaiban azonban ugyanő rámutat arra, hogy számos olyan, több területet érintő kérdés maradt függőben (14), amely jellegéből és jelentőségéből fakadóan továbbra is kockázatot jelenthet a beszámoló megbízhatóságára nézve (15). 1.10. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének munkatársai rendszeres kapcsolatot tartanak fenn a Főigazgatóságokkal annak érdekében, hogy az azonosított problémákra megoldást találjanak. Így 2008-ban az ajánlások mintegy felét sikerült lezárniuk a szolgálatok által elért eredményeket követően. Ugyanez a nyomon követés 2009-ben is folytatódik azzal a céllal, hogy még több függőben lévő ajánlást lehessen lezárni. Ez minden bizonnyal az általános helyzet javulásához vezetne, és így tovább csökkentené az elszámolások megbízhatóságával kapcsolatos kockázatot.

Az elkülönítési eljárások megszilárdítása

1.11. „Elkülönítés” alatt azok az eljárások értendők, amelyek révén meghatározható, hogy egy pénzügyi tranzakció melyik évhez tartozik. A Bizottság részlegeinek valamennyi passzív időbeli elhatárolásnál (ezek összege meghaladja a 100 milliárd eurót) alkalmazniuk kell ezeket az eljárásokat. A Számvevőszék az általa megvizsgált tíz főigazgatóságnál (16), melyekhez a passzív időbeli elhatárolások több mint 90 %–a köthető, azt tapasztalta, hogy az utóbbi három évben folyamatos javulás történt. Meg kell azonban jegyezni, hogy egyes részlegek a zárási eljárás során elkülönítést alkalmaznak a hibás számlák kiigazítására ahelyett, hogy kijavítanák azokat a kapcsolódó könyvelési tételeket, amelyekben nagyobb valószínűséggel fordulnak elő hibák (pl. helytelen összeg könyvelése, kétszer lekönyvelt vagy hiányzó tételek). Ez az év során pontatlanságokat eredményezhet a számviteli adatokban (lásd: 1.13–1.15. bekezdés). 1.11. A Bizottság elfogadja a Számvevőszék megállapítását, és a számviteli szolgálatai ezután is arra törekednek majd, hogy a felmerült problémákat megoldják, illetve figyelemmel kísérjék a Főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében, például a folyamatban lévő számviteli minőségi projekthez hasonló kezdeményezések révén.

A 2008. december 31-i összevont pénzügyi kimutatások

1.12. A Számvevőszék ellenőrzése az összevont pénzügyi kimutatásokat lényeges hibáktól mentesnek találta. Egyes elemekkel kapcsolatban azonban további figyelmet érdemlő kérdések merültek fel; ezeket alább mutatjuk be.

A 2008. december 31-i összevont mérleg

Előfinanszírozások

1.13. A számviteli rendszerben rögzített előfinanszírozásokból vett 80 elemű, statisztikailag reprezentatív minta számvevőszéki ellenőrzése szerint a hibaszint a mérleg e tételénél a pénzügyi hatást tekintve alacsony. A megállapított hibák gyakorisága azonban arra mutat, hogy operatív szinten az alapvető számviteli adatokat a főigazgatóságokon tovább kell pontosítani. A leggyakoribb hibatípusok: — hiányzó vagy duplán lekönyvelt tételeket, illetve helytelen összegeket rendszerint az elkülönítés keretében igazítanak ki, — helytelen főkönyvi számlára könyvelik a tranzakciókat. 1.13. A Bizottság elfogadja a Számvevőszék megállapításait, és a számviteli szolgálatai ezután is arra törekednek majd, hogy a felmerült problémákat megoldják, illetve figyelemmel kísérjék a Főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében, például a folyamatban lévő számviteli minőségi projekthez hasonló kezdeményezések révén.

1.14. Az előfinanszírozási tételek azonosítására és validálására irányuló további ellenőrzési munka a mérleg teljességével/pontosságával kapcsolatos problémákra mutatott rá: — a függő előfinanszírozások átvezetése nem mindig történik helyesen. Az átvezetést több esetben egyáltalán nem végezték el, vagy helytelen összeggel könyvelték le; — a főigazgatóságok különböző módszerekkel vezetik át az előfinanszírozásokat. Míg a legtöbb főigazgatóság a kapcsolódó költségigénylés vagy számla beérkezésekor, a támogathatóság ellenőrzése után vezeti át az előfinanszírozást, addig egyes főigazgatóságok megvárják ezzel a program végét, vagy akár az ellenőri zárójelentés kézhezvételét (17). Az előfinanszírozások eltérő és helytelen átvezetése miatt év végén a pénzügyi évek elkülönítésével kapcsolatos számítások kevésbé pontos eredményt adnak.

Szállítói kötelezettségek

1.15. A számviteli rendszerben szereplő szállítói kötelezettségek alapsokaságából kiválasztott 80 számla/költségigénylés statisztikailag reprezentatív mintájának számvevőszéki ellenőrzése szerint a hibaszint – a pénzügyi hatást tekintve – e mérlegtételnél alacsony volt. A számviteli hibák gyakorisága azonban arra mutat, hogy operatív szinten az alapvető számviteli adatok megbízhatóságát a főigazgatóságokon tovább kell növelni. A hibák többsége azzal kapcsolatos, hogy a számlákat beérkezéskor (a támogathatóság ellenőrzése előtt) helytelen összeggel könyvelik le, illetve hogy a hibás tételeket az elkülönítés keretében igazítják ki. 1.15. A Bizottság elfogadja a Számvevőszék megállapításait, és a számviteli szolgálatai ezután is arra törekednek majd, hogy a felmerült problémákat megoldják, illetve figyelemmel kísérjék a főigazgatóságok számviteli munkáját az alapul szolgáló számviteli adatok pontosságának javítása érdekében, például a folyamatban lévő számviteli minőségi projekthez hasonló kezdeményezések révén.

Egyéb problémák

A szabálytalan kifizetések visszatéríttetése

1.16. A Számvevőszék ajánlására a pénzügyi kimutatásokhoz fűzött jegyzetekben részletesebbé vált a tájékoztatás a szabálytalan kifizetések visszatéríttetéséről. A Számvevőszék ellenőrzése szerint a Bizottság pénzügyi korrekciókról közölt adatai megbízhatóak abban az esetben, ha azok a saját ellenőrzéseiből származnak. A tagállamok azonban a saját maguk által végzett pénzügyi korrekciókról gyakran nem nyújtanak be teljes körű és megbízható információt a Bizottságnak (lásd: 6.30. bekezdés). Miután a Számvevőszék az éves jelentéseiben ismételten jelezte a nem támogatható kiadások magas arányát, úgy véli, hogy a strukturális fellépések területén ezekről a tagállami szintű korrekciós mechanizmusokról teljes körű és megbízható számviteli adatokat kell közzétenni az összevont beszámoló jegyzeteiben. 1.16. A pénzügyi korrekciókról közvetlenül a tagállamok által rendelkezésre bocsátott információk tekintetében a Bizottság jelentős erőfeszítéseket tett – a Bizottság strukturális intézkedésekre vonatkozó felügyeleti szerepének megerősítését célzó, az egységes belső ellenőrzési keretrendszerre irányuló bizottsági cselekvési tervvel összhangban – a tagállamok által szolgáltatott adatok minőségének javítására, és továbbra is komoly erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy a jelentéstétel minősége javuljon, és így valamennyi tagállam teljes és megbízható adatokat nyújtson be. Lásd ezenkívül a Bizottság 6.30. pontra adott válaszát.

1.17. Az igazoló szervek munkájának vizsgálata, illetve a Bizottságnak erre a vizsgálatra vonatkozó elemzése alapján a Számvevőszék a mezőgazdaság területén (az EMGA-val kapcsolatos követelésekre vonatkozóan) ismét megkérdőjelezi a tagállamokkal szemben fennálló követelések nyilvántartásának megbízhatóságát (18). A Bizottság a kifizető ügynökségek egynegyedénél mutatott rá a követelések nyilvántartásával kapcsolatos hiányosságokra (19), és mintegy 25,3 millió EUR összegű pénzügyi korrekciót (20)javasolt. Ezek a korrekciók a 2008-as pénzügyi év végéig behajtandó 1 295 millió EUR 1,95 %–át teszik ki. Habár ez még éppen a 2 %–os lényegességi küszöb alatt marad, a korrekciók mégis arra engednek következtetni, hogy az EMGA-val kapcsolatos követelések nyilvántartásának egészét illetően fennáll a lényeges hiba kockázata (lásd: 5.56. bekezdés). 1.17. A Bizottság megfelelő információkat szerzett az adósokra vonatkozóan az elszámolás és a számvitel céljára. A pénzügyi hatás semmiképpen sem volt lényeges átfogó számviteli szinten (és így a határozat tekintetében). A Bizottság a 25,3 millió EUR-s korrekciót a tanúsító testületek jelentéseiben szereplő információk értékelése alapján, illetve az egyes kifizető ügynökségek tartozásaihoz kapcsolódó legvalószínűbb hibaarány (és -összeg) kiszámításával javasolta. A pénzügyi alapokkal kapcsolatos kiadások részletes vizsgálata során feltárt hibák kezelése (és lehetséges korrekciója) tekintetében és a tartozások tekintetében egyazon logika érvényesül. A megállapított pénzügyi hibák visszatéríttetésére a rendes számlaelszámolási eljárás keretében kerül sor.

Kölcsönök és hitelek

1.18. A makrogazdasági pénzügyi támogatás, a fizetési mérleg és az Euratom-kölcsönök tekintetében a Közösségek a pénzügyi piacokon hitelként felvett forrásokból nyújtanak viszonossági hiteleket a támogatni kívánt kedvezményezetteknek. A nemzetközi számviteli standardok és a Bizottság 11. sz. számviteli szabálya értelmében a beszámolónak tükröznie kellene a felajánlott kamatlábak és a piaci kamatlábak közötti különbségeket – ennek azonban nincsen nyoma. A Közösségek pénzügyi kimutatásaihoz fűzött magyarázó jegyzetek nem fejtik ki kellően, hogy mi indokolta ezt az eltérést a standardoktól, és nem írják le kellően az eltérés hatását sem. 1.18. A makrogazdaság számára nyújtott pénzügyi támogatásról, a fizetési mérlegről és az Euratom-kölcsönökről szóló tanácsi rendeletek értelmében a Közösségek a tőkepiacról kölcsönzött pénzösszegekből azonos kamatláb alkalmazása mellett nyújtanak hitelt a tagállami és a harmadik országbeli kedvezményezetteknek. Ezen intézkedések célja, hogy a kedvezményezettek kihasználhassák az EK hitelképességéből adódó előnyöket. Következésképpen az ilyen back-to-back ügyletek esetében a piaci kamatláb nem releváns, és a 11. EK számviteli szabály szerinti tényleges kamatláb módszer nem alkalmazható. A jelenlegi számviteli kezelés jobban tükrözi a kölcsönnyújtási és kölcsönfelvételi műveletek különös jellegét és tartalmát („a tartalom elsődlegessége a formával szemben” elv). A Számvevőszék javaslatának megfelelően a Bizottság részletesebb információkat közöl majd a Bizottság éves beszámolóira vonatkozó megjegyzésekben, valamint megfontolja a 11. számviteli szabály egyértelműbbé tételét, hogy azok jobban figyelembe vegyék az ilyen műveletek sajátosságait.

Következtetés

1.19. A Számvevőszék arra a következtetésre jutott, hogy a megtett észrevételeknek nincsen lényeges hatása a beszámoló megbízhatóságát illetően.

A beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók szabályszerűsége

A DAS keretében adott külön értékelések felépítése

1.20. Az 5–11. fejezetben a Számvevőszék különértékeléseket közöl az egyes tevékenységalapú költségvetés-tervezésű (TKT) szakpolitika-csoportokról (lásd: 1.2. táblázat A 4. fejezet a bevételeket tárgyalja. Az egyes értékelések a szakpolitika-csoport ismertetése után kitérnek a tranzakciók szabályszerűségével, illetve a rendszerek eredményességével kapcsolatos megállapításokra és következtetésekre, majd beszámolnak a korábbi észrevételek hasznosulásáról.

A DAS módszereinek és eredményeinek bemutatása

1.21. A beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók szabályszerűségének ellenőrzésénél alkalmazott számvevőszéki módszer két fő tartópilléren nyugszik: a tranzakciók közvetlen tesztelésén, amely a szabályosságuk mértékének megállapítására irányul, és annak értékelésén, hogy a felügyeleti és kontrollrendszerek mennyire eredményesen szavatolják a szabályosságot. Mindez kiegészül még más ellenőrök vonatkozó munkájából származó bizonyítékokkal (ha vannak ilyenek), valamint a vezetőség megerősítő leveleinek (21)elemzésével.

Hogyan teszteli a Számvevőszék a tranzakciókat?

1.22. A tranzakciók tesztelése egy statisztikailag reprezentatív mintán alapul, ahol az alapsokaságot rendszerint egy szakpolitika-csoport bevételei, illetve kifizetései alkotják. A tesztelés révén statisztikai becslés készíthető arról, hogy a vizsgált alapsokaságban a tranzakciók mennyire szabályosak.

1.23. A minták méretét a Számvevőszék egy ellenőrzési bizonyossági modell segítségével határozza meg. E modell értékeli azt az eredendő kockázatot, hogy a tranzakciókban hibák fordulnak elő, valamint azt a kockázatot, hogy a felügyeleti és kontrollrendszerek e hibákat nem előzik meg, illetve nem tárják fel és nem javítják ki (kontrollkockázat). Az esetek többségében a Számvevőszéknek elsősorban a közvetlen tesztekre kell hagyatkoznia, a rendszerekből ugyanis nem szerezhető megfelelő bizonyosság a tranzakciók szabályszerűségét illetően.

1.24. A tesztelés magában foglalja a kiválasztott tranzakciók részletes vizsgálatát annak ellenőrzése végett, hogy a költségigénylést vagy kifizetést helyesen számították-e ki, és az megfelelt-e az adott kiadástípusra vonatkozó szabályoknak és rendelkezéseknek. Ha a tranzakció kiszámítása helytelen, vagy nem felel meg valamely jogszabályi előírásnak, illetve szerződéses rendelkezésnek, akkor úgy tekintjük, hogy az hibát tartalmaz. A költségvetési számlákon rögzített számviteli tranzakciókból vett mintából kiindulva a Számvevőszék a kifizetéseket egészen a végső kedvezményezettig követi (aki lehet pl. gazdálkodó, egy képzés szervezője, vagy egy fejlesztési támogatást nyújtó projekt felelőse), és adott esetben az összes szinten megvizsgálja a vonatkozó követelmények betartását.

1.2. táblázat — Kiadások alakulása 2008-ban az éves jelentés fejezetei szerint (millió EUR) Szakaszok (sz.) és címek (c.) (34) a 2008-as költségvetési nómenklatúra alapján, a Számvevőszék éves jelentésének fejezetei szerint Kifizetések 2008-ban (35) Az éves jelentés fejezetei Bevételek 53,7 (36) Adóügyek és vámunió (14. C.) Mezőgazdaság és természeti erőforrások 55 114,9 Mezőgazdaság és vidékfejlesztés (05. C.) Környezetvédelem (07. C.) Halászat és tengerészeti ügyek (11. C.) Egészségügy és fogyasztóvédelem (17. C.) Kohézió 36 596,9 Foglalkoztatási és szociális ügyek (04. C.) Regionális politika (13. C.) Kutatás, energiaügy és közlekedés 7 516,7 Kutatás (08. C.) Energiaügy és közlekedés (06. C.) Információs társadalom és média (09. C.) Közvetlen kutatás (10. C.) Külső támogatás, fejlesztés és bővítés 6 323,1 Külkapcsolatok (19. C.) Fejlesztés és az AKCS-államokkal fenntartott kapcsolatok (21. C.) Bővítés (22. C.) Humanitárius segély (23. C.) Oktatás és állampolgárság 1 734,9 Oktatás és kultúra (15. C.) Tájékoztatás (16.C.) A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség (18. C.) Gazdasági és pénzügyek 621,4 Gazdasági és pénzügyek (01. C.) Vállalkozáspolitika (02. C.) Versenypolitika (03. C.) Belső piac (12. C.) Kereskedelem (20. C.) Igazgatási és egyéb kiadások 8 582,9 Parlament (I. Sz.) Tanács (II. Sz) Bizottság (III. Sz) Bíróság (IV. Sz.) Számvevőszék (V. Sz.) Gazdasági és Szociális Bizottság (VI. Sz.) Régiók Bizottsága (VII. Sz.) Európai ombudsman (VIII. Sz.) Európai adatvédelmi biztos (IX. Sz.) Mindösszesen 116 544,5

Hogyan értékeli és mutatja be a Számvevőszék a tranzakciók tesztelésének eredményeit?

1.25. A tranzakciókban előforduló hibák többféle okra vezethetők vissza, és a szabálytalanság típusától, illetve a megszegett szabály vagy szerződéses követelmény jellegétől függően többféle formát ölthetnek, kapcsolódhatnak például valamely kifizetési feltételhez vagy egyéb szabályszerűségi kritériumhoz.

1.26. A Számvevőszék az alábbi két szempont szerint osztályozza a hibákat: a) lehetnek számszerűsíthetők vagy nem számszerűsíthetők, aszerint, hogy megállapítható-e az uniós költségvetésből helytelenül kifizetett összeg nagysága; b) jellegük szerint lehetnek támogathatósági hibák (a kifizetés nem felel meg a támogathatósági szabályoknak), megalapozottsági hibák (olyan költséget térítettek meg, amelynek felmerülése nincs bizonyítva), pontossági hibák (helytelenül számították ki a kifizetés összegét, vagy annak helyessége nincs bizonyítva), illetve egyéb szabályszerűségi hibák (az ilyen hibák nem kérdőjelezik meg a kifizetés támogathatóságát).

1.27. A hibaelőfordulás gyakoriságának kifejezésére a Számvevőszék megadja, hogy a minta mekkora hányadában fordulnak elő hibák (akár számszerűsíthetők, akár nem számszerűsíthetők). Ebből következtetni lehet az adott szakpolitika-csoport egészét valószínűen jellemző hibagyakoriságra (lásd: az egyes fejezetekben az 1. mellékletek 1. részében található 1.3. táblázat).

1.28. A hibák pénzügyi hatását a Számvevőszék a hibaarány alapján becsüli meg, amelynek kiszámításánál kizárólag a számszerűsíthető hibákat veszik tekintetbe. A becsült hibaarányt a Számvevőszék összeveti a 2 %–os lényegességi küszöbbel, hogy – más bizonyítékok alapján is – meghatározza, az adott kiadási terület kifizetései mentesek-e a lényeges hibáktól (ekkor „hitelesítő” véleményt ad), vagy pedig lényeges hibaszint jellemzi-e azokat (ekkor a vélemény „elutasító”) (22). Az eredményeket szemléltetendő a hibaarányt mint az alábbi három sáv valamelyikébe esőt adjuk meg: a) 2 % alatt; b) 2 % és 5 % között; c) 5 % felett. Ez az információ a 4–11. fejezet 1. mellékletének 1. részében, illetve összefoglalva az 1.3. táblázatban található meg.

Hogyan értékeli a Számvevőszék a rendszereket, és hogyan számol be értékelése eredményeiről?

1.29. A Bizottság (valamint megosztott, illetve decentralizált irányítás esetén a tagállamok, illetve a kedvezményezett államok) avégett hozzák létre a felügyeleti és kontrollrendszereket, hogy kezeljék a költségvetéshez – és ennek keretében a tranzakciók szabályszerűségéhez – kapcsolódó kockázatokat. Annak értékelése tehát, hogy a rendszerek mennyire szavatolják a szabályosságot, kulcsfontosságú ellenőrzési eljárás, amely különösen hasznos a javító célú ajánlások megfogalmazásánál.

1.30. Az egyes szakpolitika-csoportokat nagyszámú egyedi rendszer irányítja; mindegyik rendszer tesztelése és értékelése jelentős időt vesz igénybe. A Számvevőszék ezért minden évben mintavétellel szokta kiválasztani a megvizsgálandó rendszereket. A rendszerek értékelésének eredményeit „A kiválasztott felügyeleti és kontrollrendszerek értékelése” című táblázat mutatja be, amely a 4–11. fejezet 1. mellékletének 2. részében található. A rendszerek osztályozása attól függ, hogy azok mennyire mérsékelik a tranzakciók hibakockázatát: „eredményesen”, „részben eredményesen” (ha bizonyos hiányosságok csökkentik a működés eredményességét), vagy „nem eredményesen” (ha a hiányosságok elterjedtsége olyan általános, hogy azok teljesen aláássák az eredményes működést).

1.31. A Számvevőszék emellett általános értékelést is ad a felügyeleti és kontrollrendszerekről (ez szintén a 4–11. fejezet 1. mellékletének 2. részében található), amelynél figyelembe veszi mind a kiválasztott rendszerek értékelését, mind a tranzakciók tesztelésének eredményeit.

A 2008-as ellenőrzési eredmények áttekintése

1.32. A Bevételek, valamint az Igazgatási és egyéb kiadások szakpolitika-csoport esetében a felügyeleti és kontrollrendszerek egészében véve eredményesek (lásd: 4.29–4.30. és 11.20–11.21. bekezdés), és a Számvevőszék becslése szerint a hibák pénzügyi hatása kisebb, mint a teljes összeg 2 %–a (lásd: 1.3. táblázat ). Amint azt a főigazgatók és a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselők nyilatkozatainak számvevőszéki értékelése is megerősítette, semmilyen fenntartást nem kellett megfogalmazni (lásd: 2.3–2.4. és 2.9. bekezdés, illetve 2.1. táblázat

1.3. táblázat — Az alapul szolgáló tranzakciók jogszerűségére és szabályszerűségére irányuló 2008-as DAS-vizsgálatok eredményeinek összefoglalása A DAS keretében adott külön értékelések a 2008-as éves jelentésben Az éves jelentés vonatkozó bekezdései A felügyeleti és kontrollrendszerek működése Hibaarány Bevételek (39) 4.29-4.30 Mezőgazdaság és természeti erőforrások 5.62-5.67 (40) (41) Kohézió 6.35-6.36 (42) Kutatás, energiaügy és közlekedés 7.40-7.41 Külső támogatás, fejlesztés és bővítés 8.33-8.34 Oktatás és állampolgárság 9.31-9.32 Gazdasági és pénzügyek 10.27-10.28 (43) (44) Igazgatási és egyéb kiadások 11.20-11.21 A fenti táblázat a vonatkozó fejezetekben vázoltaknak megfelelően összefoglalja a felügyeleti és kontrollrendszerek általános értékelését, és nagy vonalakban ismerteti a Számvevőszék tételes ellenőrzésének eredményeit. A táblázat rávilágít a főbb elemekre, de az összes releváns részletet (különösen a felügyeleti és kontrollrendszerek hiányosságaira és a hibatípusokra vonatkozóan) nem tartalmazhatja: ez utóbbiak csak a jelentés szövegében találhatók meg, és értelmezésüknél szem előtt kell tartani a Számvevőszék ellenőrzési megközelítésének alapját adó módszereket (lásd: 1.5–1.15. bekezdés). Jelmagyarázat: A felügyeleti és kontrollrendszerek működése Eredményes Részben eredményes () Nem eredményes () „Részben kielégítő” értékelést azoknál a rendszereknél alkalmaztunk, amelyeknél a kontrollmechanizmusok működése nem mindig bizonyult megfelelőnek. Az ilyen rendszerek ezért összességükben véve nem feltétlenül képesek elfogadható szintre csökkenteni az alapul szolgáló tranzakciók hibaarányát.

Hibatartomány () 2 % alatt (a lényegességi küszöb alatt) 2 % és 5 % között Nagyobb mint 5 % () A Számvevőszék a hibaarányokat (lásd: 1.28. bekezdés) három sávba osztva mutatta be. Ezeket a hibaarányokat nem lehet (statisztikai értelemben) megbízhatósági intervallumként értelmezni.

1.1. grafikon — Évenkénti összehasonlítás (33)

1.33. A Mezőgazdaság és természeti erőforrások, valamint az Oktatás és állampolgárság szakpolitika-csoportoknál a Számvevőszék becslése szerint a hibák általános pénzügyi hatása nem éri el a két szakpolitika-csoport külön-külön vett összkiadásának 2 %-át. A Mezőgazdaság és természeti erőforrások szakpolitika-csoporton belül azonban a vidékfejlesztési kiadásoknál a Számvevőszék azt állapította meg, hogy azokat 2 % fölötti hibaszint jellemzi (lásd: 5.62. bekezdés), és a Számvevőszék által elvégzett tesztek arra utalnak, hogy az Oktatás és állampolgárság szakpolitika-csoportnál megvizsgált közbenső és záró kifizetéseket lényeges hibák jellemzik (lásd: 9.31. bekezdés). A Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportnál a Számvevőszék becslése szerint a hibaarány enyhén meghaladja a szakpolitika-csoport összes kiadásainak 2 %-át. Azonban a Számvevőszék megállapította, hogy ezen általános hibaarány aránytalanul nagy részéért a hatodik kutatási és technológiafejlesztési keretprogram kiadásai felelnek (lásd 10.12–10.13. bekezdés). 1.33. A Bizottság üdvözli e szakpolitikai csoportok pozitív átfogó értékelését. Osztja a Számvevőszék azon észrevételét, miszerint a vidékfejlesztési kiadások tekintetében magasabb a hibák előfordulási aránya; mindazonáltal megelégedéssel veszi tudomásul, hogy a hibaarány csökkenő tendenciát mutat e területen. A Bizottság megjegyzi, hogy az „Oktatás és állampolgárság” tekintetében a Számvevőszék a vizsgált 21 időközi és végső kifizetésből 4 esetében számszerűsíthető hibákat tárt fel. Lásd még a 9.31. bekezdésre adott választ. Ami a „Gazdasági és pénzügyek” szakpolitikai csoportot illeti, mivel a hatodik keretprogram kifizetései mindössze a kifizetések 8 %-át teszik ki, a Bizottság úgy véli, hogy ez a szakpolitikai terület – egészében tekintve – lényegi hibától mentes. A hatodik keretprogram kifizetéseit illetően a Számvevőszék ezen fejezetben tett megállapításai és következtetései megegyeznek a 7. fejezet következtetéseivel. Lásd még a 10.12. és a 10.13. bekezdésre adott választ.

1.34. A Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy a Mezőgazdaság és természeti erőforrások szakpolitika-csoport felügyeleti és kontrollrendszerei részben eredményesek a kifizetések szabályszerűségének biztosítása terén (lásd: 5.63. bekezdés). A Számvevőszék egyfelől megismétli, hogy az IIER mint ellenőrzési rendszer általában véve eredményesen korlátozza a hibák és szabálytalan kiadások kockázatát (lásd: 5.64. bekezdés), másfelől orvoslásra váró gondokat is tárt fel az SPS és a SAPS támogatási rendszerekben (lásd: 5.65. bekezdés) és a vidékfejlesztés terén (lásd: 5.66. bekezdés). A Számvevőszék úgy ítéli meg, hogy az Oktatás és állampolgárság szakpolitika-csoport felügyeleti és kontrollrendszerei részben eredményesek (lásd: 9.32. bekezdés) (23). A Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportnál a Számvevőszék három felügyeleti és kontrollrendszert vizsgált meg. Kettőt eredményesnek, egyet csak részben eredményesnek (24)ítélt a kifizetések jogszerűségének és szabályszerűségének biztosítása tekintetében (lásd: 10.28. bekezdés). 1.34. Az elmúlt évek tapasztalatai azt mutatják, hogy a „Mezőgazdaság és természeti erőforrások” területén a felügyeleti és ellenőrzési rendszerek általában véve fejlődtek, és immár hatékonyan működnek, jóllehet a vidékfejlesztés területén további fejlesztésekre van szükség. A Bizottság megítélése szerint a Számvevőszék által az egységes támogatási rendszer és az egységes területalapú támogatási rendszer vonatkozásában felvetett bizonyos kérdések kérdése olyan újabb bonyolult szabályok bevezetésével járna, amelyek rendkívül összetett ellenőrzési rendszert eredményeznének. Ennek bevezetése igen költséges lenne és ellentétben állna a Bizottság egyszerűsítést célzó törekvéseivel. Ráadásul ez ténylegesen egy olyan rendszer újbóli bevezetését eredményezné, amely a támogatások kifizetését összekapcsolja a termeléssel (lásd a Bizottság válaszát az 5.65. bekezdés b) pontjára). 2008-ban az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság tekintetében a 2007–2013 közötti időszakra bevezetett felügyeleti és ellenőrzési rendszer szilárd keretet képez. A végrehajtás terén jelentős előrelépés történt az utólagos megbízhatósági nyilatkozatok elemzése és a fokozott ellenőrző látogatások és auditok révén. A „Gazdasági és pénzügyek” szakpolitikai csoport tekintetében a Számvevőszéknek a hatodik keretprogram kifizetéseivel kapcsolatosan ezen fejezetben tett megállapításai és következtetései megegyeznek a 7. fejezetben foglaltakkal, míg a kiadások többi része lényegi hibától mentes. A Bizottság megítélése szerint az érvényben lévő felügyeleti és ellenőrzési rendszerek összességében költséghatékonyak, arányosak és megfelelőek (lásd a 10.19. és a 10.28. bekezdésre adott választ).

1.35. A Kohézió (25), a Kutatás, energiaügy és közlekedés, a Külső támogatás, fejlesztés és bővítés, valamint a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportoknál a Számvevőszék megállapítja, hogy a felügyeleti és kontrollrendszerek csak részben eredményesek (lásd: 6.21., 6.23., 6.36., 7.41., 8.34. és 10.28. bekezdés, valamint 1.3. táblázat ). Míg a Számvevőszék által becsült hibaarány a Kutatás, energiaügy és közlekedés, a Külső támogatás, fejlesztés és bővítés, valamint a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportnál a teljes kiadás 2 és 5 %-a között van, addig a Kohézió szakpolitika-csoportnál ugyanez meghaladja az 5 %-ot (lásd: 6.17., 6.35., 7.40. és 8.33. bekezdés, valamint 1.3. táblázat A Kohézió és a Külső támogatás, fejlesztés és bővítés szakpolitika-csoport esetében a Számvevőszék úgy találja, hogy a főigazgatóknak és a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőknek szélesebb körű fenntartásokat kellett volna megfogalmazniuk nyilatkozataikban, hogy azok összhangban legyenek a kiadási területeket továbbra is jellemző, a Számvevőszék ellenőri megállapításaiból kitűnő jelentős hiányosságokkal (lásd: 2.6–2.7. és 2.10–2.11. bekezdés, valamint 2.1. táblázat A legproblematikusabb terület továbbra is a Kohézió, ahol a becsült hibaarány jóval meghaladja a többi szakpolitika-csoportnál tapasztalhatót. 1.35. A kohézió területén jelentős előrelépések történtek 2008-ban egyes programok irányítási és ellenőrzési rendszereinek bevezetése tekintetében. A Regionális Politikai Főigazgatóság, valamint a Foglalkoztatási, Szociális és Esélyegyenlőségi Főigazgatóság 2008. évi éves tevékenységi jelentésében szereplő 545 operatív program rendszereinek hatékony működéséről készített értékelés azt mutatja, hogy a programok 78 %-a hatékonyan vagy csupán csekély hatású hiányosságokkal működik (szemben a 2007. évi 57 %-kal). Miközben a hibaarány továbbra is elfogadhatatlanul magas, a hibák gyakorisága csökkent. A számvevőszéki mintában szereplő projektek 43 %-ánál tártak fel hibákat, szemben a 2007. évi 54 %-kal. A bizottság rámutat, hogy a megállapításokat alátámasztó ellenőrzési minta csupán a 2000–2006 közötti programidőszakra terjed ki, mivel a 2007–2013-as programidőszak vonatkozásában szinte nem is került sor visszatérítésekre. Lásd még a Bizottság 6.23., 6.35. és 6.36. pontra adott válaszát. Jelentős erőfeszítéseket tettek a kutatási szakpolitika igazgatási színvonalának az alkalmazandó jogi és pénzügyi keret adta korlátokon belüli emelése érdekében. A Bizottság továbbra is szigorú következetességgel fogja alkalmazni az ellenőrzéseket. Ezután is azon munkálkodik majd, hogy csökkenjen a fennmaradó hibák szintje e szakpolitikai területen. Az elszámolás alapjául szolgáló ügyletek jogszerűségének és szabályszerűségének elvárható megbízhatóságáról a főigazgatók az éves tevékenységi jelentésekben nyilatkoztak. Ha egy adott főigazgató ezen elvárható megbízhatóságot a lényegességi küszöb alatti hibaarányra tudja alapozni – mint ahogyan például a Bővítési Főigazgatóság esetében történt, amelyet a Számvevőszék a „Külső támogatás, fejlesztés és bővítés” szakpolitikai csoporttal összefüggésben vizsgált –, nincs helye a fenntartásoknak. Ami a „Külső támogatás, fejlesztés és bővítés” területét illeti, a Bizottság e szakpolitikai csoport tekintetében úgy alakította ki ellenőrzési folyamatait, hogy azok a többéves projektjeinek teljes életciklusát lefedjék, és így képes legyen az ellenőrzések rendes folyamata során felmerülő legtöbb pénzügyi hiba megelőzésére, illetve feltárására és korrigálására. A Bizottság ellenőrzési rendszerének keretében előirányzott kötelező pénzügyi auditok minden bizonnyal lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy egy későbbi számviteli évben, még mielőtt a végső kifizetések megtörténnének, feltárja és korrigálja az ilyen előfinanszírozással kapcsolatos hibákat. A Bizottság utólagos ellenőrzései megerősítik a fennmaradó hibák alacsony arányát. Lásd még a 8.34. bekezdésre adott választ.

1.36. Az előző évekhez képest a következő változásokat lehetett elkönyvelni: a Mezőgazdaság és természeti erőforrások (26), valamint a Kutatás, energiaügy és közlekedés (27)szakpolitika-csoportnál csökkent a becsült hibaarány. A Mezőgazdaság és természeti erőforrások csoportnál a Számvevőszék az általános hibaarányt valamivel 2 % alá becsüli (lásd: 5.13. bekezdés), míg az a Kutatás, energiaügy és közlekedés csoportnál továbbra is 2 % fölött van (lásd: 7.40. bekezdés). Az Oktatás és állampolgárság szakpolitika-csoportnál a hibák pénzügyi hatása a Számvevőszék becslése szerint nem éri el a 2 %-ot. A Számvevőszék szerint ennek oka elsősorban az előlegek magas részaránya, azokban ugyanis kevesebb hiba merül fel, mint a közbenső és végső kifizetésekben (lásd: 9.6–9.7., illetve 9.31. bekezdés). A Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportnál a becsült általános hibaarány a 2008-as pénzügyi évben a 6. KP kiadásaiban feltárt hibák miatt enyhén meghaladja a 2 %-ot (2007-ben ez kevéssel 2 % alatt volt), noha ezek a kiadások a szakpolitika-csoport kiadásain belül csupán 8 %-ot tesznek ki (lásd: 10.27. bekezdés). 1.36. A Bizottság üdvözli a Számvevőszék értékelésének összességében pozitív irányú változását, ami az előző évhez képest elért figyelemre méltó előrelépésről tanúskodik.

1.37. A Számvevőszék hangsúlyozza, hogy különösen a Mezőgazdaság és természeti erőforrások, a Kohézió, a Kutatás, energiaügy és közlekedés, valamint a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportokhoz kapcsolódóan elvégzett ellenőrzései tanúsága szerint a támogathatósági kritériumok nehezen átlátható és nem elég világos volta, illetve az egyéb jogi követelmények bonyolultsága jelentősen növeli a hibakockázatot (lásd: 5.17–5.26., 5.34–5.52., 6.18–6.20., 7.12–7.15. és 10.11–10.14. bekezdés). 1.37. A szabályok és a támogathatósági feltételek bizonyos fokú összetettsége elkerülhetetlen, mivel azokat gyakran olyan kívánt politikai célkitűzések elérése érdekében állapítják meg, amelyek egy összetett törvényalkotási eljárás eredményeként jöttek létre, ahol az utolsó szó joga a jogalkotó hatóságé. Mindazonáltal a Bizottság elkötelezte magát, hogy javaslatokat nyújt be a jogalkotó hatósághoz az eljárás lehetőség szerinti további egyszerűsítésére. A költségvetési rendelet háromévenkénti felülvizsgálatáról szóló, 2010-ben esedékes javaslatában mérlegeli majd a támogathatósági szabályok további egyszerűsítésének körét. Emellett tanulmányozni fogja az ágazati jogszabályok további egyszerűsítésének alapelveit is a – 2014-től hatályba lépő – jogalapok kidolgozásának következő fordulójára. A mezőgazdaság és természeti erőforrások tekintetében javultak az eredmények a jogszabályi követelményeknek/támogathatósági feltételeknek a KAP mindkét pillérére kiterjedő egyszerűsítésére tett folyamatos erőfeszítéseknek köszönhetően. Lásd még az 5.17–5.26., valamint az 5.34–5.52. bekezdésre adott specifikus válaszokat. A kohézió területén módosításokra került sor a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó rendeletek vonatkozásában: a rendeletekbe belefoglalták a Bizottság és a tagállamok közös szakértői csoportja munkája nyomán javasolt egyszerűsítéseket. A Bizottság ezenkívül 2009 elején közzétette a támogathatósági szabályok kivonatát. Lásd még a Bizottság válaszát az 1.41–1.42. bekezdésre, valamint a 6.37. bekezdés a) pontjára. A hetedik keretprogram nagy lépést jelentett az egyszerűsítés útján. A program végrehajtása során szerzett tapasztalatok alapján, illetve szükség szerint a Bizottság javaslatokat tehet a jogalapja megváltoztatására.

1.38. A Külső támogatás, fejlesztés és bővítés, valamint a Gazdasági és pénzügyek szakpolitika-csoportoknál a Bizottság az uniós kiadásokat – a Számvevőszéknek ellenőrzési jogkört is biztosító – megállapodások alapján nemzetközi szervezetekkel együtt kezeli (28). Ennek ellenére a Számvevőszék azt tapasztalta, hogy akadályozzák vagy meggátolják abban, hogy hozzájusson az ENSZ-nél keletkezett ellenőrzési jelentésekhez és alátámasztó dokumentumokhoz, illetve hogy a 2008-as DAS-hoz fűződő ellenőrző látogatásokat bonyolítson le (lásd: 8.13. és 10.10. bekezdés). 1.38. A Bizottság teljeskörűen támogatja a Számvevőszék információszolgáltatásra és a dokumentumokhoz való hozzáférésre irányuló kérését. A nemzetközi szervezetekkel kötött szokványos hozzájárulási megállapodás szövege kitér a Számvevőszék hozzáférésére. Lásd még a 8.13. bekezdésre adott választ.

A hiányosságok kezelése

1.39. A Számvevőszék tavaly észrevételezte, hogy a bizottsági belsőkontroll-keretrendszerrel kapcsolatos pozitív fejlemények ellenére az uniós beszámoló alapjául szolgáló tranzakciók jelentős részénél továbbra is lényeges a hibaszint (a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentés 1.42. bekezdése). A Számvevőszék DAS-ellenőrzése emellett kimutatta, hogy a szabálytalanságok típusa, gyakorisága és szintje szakpolitika-csoportonként, illetve csoporton belül is – néha jelentősen – eltérő lehet. Az alábbi bekezdések további szempontokkal szolgálnak ahhoz, hogy miként lehet továbbhaladni az eredményes közösségi belsőkontroll-keretrendszer megvalósítása felé (29).

1.40. Az Unió általános költségvetése egységes egészet alkot ugyan, ám a források elköltését illetően számos eltérés adódik. Eltérő lehet pl. az irányítás jellege, a kedvezményezettek típusa, a támogatások gyakorisága, az igénylések módja, valamint a visszafizettetési és kontrollrendszerek típusa. Az eltéréseket az indokolja, hogy igazodni kell az adott költségvetési terület jellegzetességeihez és a támogatás egyedi céljaihoz, és szem előtt kell tartani a rendszerek irányításának, illetve felügyeletének költségeit és összetett voltát.

Egyszerűsíteni kell

1.41. A források felhasználására irányuló szabályok azt hivatottak biztosítani, hogy a támogatást „megfelelő időben, megfelelő célra” használják fel, s így megvalósuljanak a kitűzött szakpolitikai célok. Egyes szabályok valamennyi kifizetéstípusra érvényesek, míg mások típus szerint eltérőek. A szabályok típusa és összetettsége tehát a szakpolitikai célok összetettségétől is függhet. 1.42. Minél terhesebb az összetett szabályok betartása, annál nagyobb a kockázata a szabályszegésnek, s ezáltal annak is, hogy a tranzakciókban hibák fordulnak elő, és a szakpolitikai célok nem valósulnak meg. Ezzel párhuzamosan, ha a programcélokat túlpontosító és túlszabályozó módon határozzák meg, akkor elkerülhetetlenül költségesebb lesz a célok megvalósulásának ellenőrzése. Más szóval: ha a szabályok és előírások jól vannak kialakítva, világosan értelmezhetők és könnyen alkalmazhatók, akkor a hibakockázat csökken (a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentés 1.45. bekezdése). 1.41–1.42. A Bizottság egyetért a Számvevőszék elemzésével, azonban hangsúlyozza, hogy a szabályalkotás során megfelelő egyensúlyt kell találni a gyakran specifikus célkitűzések között, egyúttal törekedve a túlzott összetettség elkerülésére. Miközben a Bizottság feladata abból áll, hogy jogszabályjavaslatokat tegyen, a szöveg adott esetben a végső döntés meghozatalára illetékes joghatóság vizsgálata folyamán válhat bonyolulttá. A Bizottság elkötelezte magát, hogy minden vonatkozó jövőbeni jogalkotási javaslatba belefoglalja majd a kapcsolódó ellenőrzési intézkedések leírását. A szabályozás javítását szolgáló bizottsági program fontos eleme az egyszerűsítés. A tagállamoknak szintén egyszerűsíteniük kell nemzeti programjaik támogathatósági kritériumait. Elkerülhetetlen ugyanakkor némi összetettség, amelyet az elfogadható kockázati arányról folytatott jövőbeli megbeszéléseken figyelembe kell venni. Lásd még a 2.35. bekezdés b) pontjára adott választ. A kohézió területén a 2007–2013-as ESZA-rendelet már lehetőséget biztosított a közvetett költségek átalányként történő elszámolására. Az átalánydíjak, átalányösszegek és egységköltségek alkalmazásának lehetősége a 2007–2013-as programban az ERFA és az ESZA vonatkozásában egyaránt általánossá vált a strukturális alapokról szóló rendeletek 2009. májusi módosításának köszönhetően. Ezenkívül 2008 decemberében és 2009 májusában más egyszerűsítések elfogadására is sor került. 2009 júliusában a Bizottság az 1828/2008/EK végrehajtási rendelet és az 1083/2006/EK általános rendelet további egyszerűsítésére tett javaslatokat. A program végrehajtása során szerzett tapasztalatok alapján, illetve szükség szerint a Bizottság javaslatokat tehet a jogalapja megváltoztatására.

1.43. Ajánlatos ugyanakkor némi elővigyázatosság is. Ha a szabályok egyszerűsítése pusztán a szabálytalanságok kockázatát kívánja csökkenteni, az hátrányokkal is járhat akkor, ha a szabályok általánosítóbbá válásával a kiadások célzott jellege csökken. Az „egyszerűsítés” emellett egyes területeken (lásd például: 9.6.–9.7. bekezdés) azt is sugallhatja, hogy lazítani lehet az előleghez jutás feltételein, és az ilyen formában kifizethető összegek növekedését okozhatja. Az egyszerűsítést eredményes rendszereknek kell támogatniuk, hiszen ellenkező esetben a szabálytalan kiadásokra csak a folyamat egy későbbi szakaszában derül fény, amikor a program részben már befejeződött, vagy teljesen le is zárult. Az egyszerűsítés azonban ezekkel a fenntartásokkal együtt is maradjon meg elsődleges célnak. 1.43. A Bizottság elismeri, hogy az egyszerűsítés során szem előtt kell tartani az állami pénzeszközök hatékony kezelésének, illetve a gyakran rendkívül specifikus célkitűzések megvalósításának szükségessége közötti egyensúlyt. Ezen egyensúlyt az egyes szakpolitikai területeken különbözőképpen próbálják elérni, ami eltérő igazgatási módszereket és intézkedéseket eredményez, tekintettel a számos, különböző szintű szereplő közreműködésére. A Bizottság intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy az ellenőrzési rendszerei a lehető leghatékonyabban működjenek, messzemenően figyelembe véve számos program több évre kiterjedő jellegét, valamint azt, hogy olyan hatékony és eredményes ellenőrzési rendszerre van szükség, amely a kellő időben elvégzi a megfelelő ellenőrzéseket. Ami az oktatási és kulturális szakpolitika területét illeti, a 2007–2013 közötti időszakra kidolgozott új programok révén egyszerűsödtek a szabályok és széles körűvé vált az átalányfinanszírozás alkalmazása. Ez a pozitív változás és a nemzeti irányítási és ellenőrzési rendszerek szigorú jóváhagyása együttesen várhatóan csökkenti majd a végső kifizetésekkel kapcsolatos kockázatot. Lásd még a 9.7. bekezdésre adott választ.

A szükséges válaszintézkedések

1.44. El kell ismerni: az Unió költségvetési gazdálkodásának fokozatos fejlődése mindig azt követte, amit éppen megkívántak a folyamatosan bevezetett újabb kiadási programok sajátosságai. A kiadásokra vonatkozó szabályoknak és az irányítási módszereknek igazodniuk kell a költségvetési kiadások cél szerint eltérő jellegzetességeihez. A célokat azonban nem szabad túl részletesen meghatározni, mert azzal csak az adminisztratív terhek nőnek, és nehezen betartható szabályok jelennek meg. Ennek érdekében a Bizottságnak gondosan és józanul kell felülvizsgálnia az egyes kiadási programokhoz tartozó szabályozási keretrendszert és irányítási struktúrát. 1.44. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a szabályok meghatározása a jogalkotó hatáskörét képezi. A Bizottság a közelmúltban számos javaslatot nyújtott be az egyszerűsítésre (illetve a strukturális alapok vonatkozásában döntést hozott néhány egyszerűsítésről), és továbbra is javasolja majd az egyszerűsítést, amennyiben az a specifikus szakpolitikai célkitűzések elérésével arányban áll. Ezzel összefüggésben tekintetbe kell venni a Bizottságnak az elfogadható hibakockázattal kapcsolatos munkáját, mivel az világosan rámutat arra a kockázatra, amelyet a támogathatósági feltételek és az ellenőrzési környezet fényében ellenőrizni lehet – vagyis az olyan kockázatra, amelynek az ellenőrzése nem költséghatékony. A Bizottság 2010-ben konkrét javaslatokat nyújt be a költségvetési hatóság felé az elfogadható kockázatról a kutatás, az energia és a közlekedés, a vidékfejlesztés, a külső segítségnyújtás és az igazgatási kiadások terén. Lásd még az 1.41–1.42. bekezdésre adott választ.

1.45. Ezzel kapcsolatban az első és legfontosabb feladat az, hogy a kontrollok jelenlegi költségeinek hiteles értékelése végett megbízható és teljes körű információ összeállítására kerüljön sor (30). 1.45. A Bizottság az elfogadható hibakockázattal kapcsolatos javaslatainak részeként információgyűjtést végez majd az ellenőrzési költségekről, mely tevékenységét 2010-ben a kutatás, az energia és a közlekedés, a vidékfejlesztés, a külső segítségnyújtás és az igazgatási kiadások területével kezdi.

1.46. Ugyanilyen fontosnak kell tekinteni annak az alapos értékelését is, hogy jelenlegi szintjükön a lehető legnagyobb hasznot hajtják-e a kontrollokra fordított kiadások. Ha az értékelés ezt cáfolná, akkor közvetlen célként azt kellene kitűzni, hogy teljes mértékben hasznosuljanak a már elköltött összegek, illetve az ilyen célra már rendelkezésre bocsátott erőforrások (31). 1.46. A Bizottság elősegítette a belső ellenőrzési rendszereinek folyamatos fejlesztését (ahogyan azt az 1.39. bekezdésben is elismerték), és a jövőben is fokozott erőfeszítéseket tesz ennek érdekében. Ezen ellenőrzési rendszerek úgy kerültek kialakításra, hogy elvárható megbízhatóságot nyújtsanak, mivel a különböző ellenőrzési típusok közötti megfelelő egyensúly biztosításán alapulnak („a megfelelő ellenőrzés a kellő időben”). Például az előzetes ellenőrzéseknek köszönhetően bizonyos hibatípusokat azonosítani lehet, a többit azonban nem, és nem lenne költséghatékony, ha valamennyi projekt esetében helyszíni ellenőrzéseket végeznének. A strukturális alapok felügyeletének javítását célzó cselekvési terv eredményeképpen a Bizottság már előzetes intézkedéseket hajtott végre az ellenőrzési rendszerek javítása érdekében. Ezenfelül a Bizottság rámutat, hogy a hibaarány – a hatékonyabb előzetes ellenőrzésnek köszönhető – 2–3 %-os csökkentése (lásd az elfogadható hibakockázatról szóló COM(2008) 866 közleményben bemutatott szemléltető jellegű esettanulmányban az ERFA vonatkozásában említetteket) a Számvevőszék által a 2005. évi megbízhatósági nyilatkozatban azonosított hibák értékeléséből adódik, és inkább az ellenőrzéssel járó kockázattal kapcsolatos intézkedést képez (vagyis azon kockázattal, hogy bizonyos ellenőrzési módszerek egyes esetekben nem alkalmazhatók hatékonyan).

1.47. A rendszerek eredményességének biztosításához szükséges intézkedéseken túl a soron következő cél megfelelő egyensúly kialakítása a kontrollok költsége, illetve az általuk biztosított haszon között (lásd: a 2007-es pénzügyi évre vonatkozó éves jelentés 1.52. bekezdésében megfogalmazott számvevőszéki ajánlás). 1.47. A hatékony és eredményes belső ellenőrzés fogalmát a pénzügyi rendelet (28a. cikk) foglalja magában. Ezzel összhangban valamennyi bizottsági szolgálatnak be kell számolnia az éves jelentésében a belső ellenőrzéssel kapcsolatos eredményekről, jelentést kell tennie a belső ellenőrzés hatékonyságáról, valamint megfelelő lépéseket kell tennie az azonosított hiányosságok orvosolására. Következésképpen a Bizottság úgy véli, hogy – mivel az ellenőrzési struktúrák fejlesztése és az egyszerűsítést célzó eljárások állandó és folyamatos intézkedést képeznek – e téren szakadatlan erőfeszítésekre van szükség. A Bizottság – a Számvevőszék javaslatának megfelelően – alaposabban megvizsgálja az ellenőrzések költsége, illetve az azokból származó előnyök közötti egyensúlyt az elfogadható hibakockázattal kapcsolatos javaslatainak előkészítésekor, 2010-ben a kutatás, az energia és a közlekedés, a vidékfejlesztés, a külső segítségnyújtás és az igazgatási kiadások területével kezdődően.

1.48. Kívánatos volna, hogy az egyes kiadási programok elfogadásának jóváhagyása előtt magyarázattal szolgálnának arról, hogy milyen kockázatok kapcsolódnak a programokhoz, valamint hogy ezeket a kockázatokat milyen adminisztratív és kontrollköltségek mellett lehetne költséghatékony módon kezelni. A Parlament és a Tanács a kapcsolódó döntéseket így tájékozottabban, a felmerülő kockázatok és költségek körültekintőbb mérlegelése után hozhatná meg. 1.48. „Az elfogadható hibakockázat fogalmának egységes értelmezése” című közleményében (COM(2008) 866) a Bizottság elkötelezte magát, hogy minden vonatkozó jövőbeni jogalkotási javaslatba belefoglalja majd a kapcsolódó ellenőrzési intézkedések leírását.