INDOKOLÁS

1.A JAVASLAT HÁTTERE

•A javaslat indokai és céljai

Az Europolnak az internetes szervezett bűnözés általi fenyegetettségre vonatkozó értékelése szerint a számítástechnikai bűnözés továbbra is egyre nagyobb fenyegetést jelent az Európai Unió (EU) polgárainak és vállalkozásainak biztonságára nézve. A számítástechnikai bűnözés globális és határok nélküli jelenség, és a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem terén folytatott nemzetközi együttműködés fokozása évek óta prioritást jelent a világ országai számára.

Az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló 2001. évi egyezménye (a továbbiakban: a budapesti egyezmény) a számítástechnikai bűnözésről szóló első nemzetközi szerződés, amely meghatározza a számítástechnikai bűnözéshez kapcsolódó bűncselekményeket, rendelkezik a számítástechnikai bűnözés nyomozására vonatkozó több hatáskörről és eljárásról – például a számítógépes hálózatok átvizsgálásáról és kifürkészéséről, valamint a bűncselekményekkel kapcsolatos elektronikus bizonyítékok biztonságáról –, továbbá létrehozza a nemzetközi együttműködés keretét. A budapesti egyezmény nyitva áll az Európa Tanácson kívüli tagok előtt, és valamennyi földrajzi régióból csatlakoztak hozzá országok. Jelenleg 66 részes állama van, és tizennégy további ország kapott felkérést a csatlakozásra. A világ országainak 80 %-ában ez az alapja a számítástechnikai bűnözés elleni jogszabályoknak. Az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága 2021. november 17-én elfogadta a budapesti egyezményhez csatolt második kiegészítő jegyzőkönyvet, ami azt bizonyítja, hogy az egyezmény továbbra is releváns a számítástechnikai bűnözéssel kapcsolatos nemzetközi együttműködés kereteként.

Az információtechnológia térnyerése, az új távközlési és számítógépes hálózati rendszerek gyors fejlődése, valamint a technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása és a technológiákkal való visszaélés az Egyesült Nemzetek (ENSZ) napirendjén is szerepelt. Az ENSZ Közgyűlése 2010. december 21-én elfogadta a 65/230. sz. határozatot, amelyben felkérte a Bűnmegelőzési és Büntető Igazságszolgáltatási Bizottságot (CCPCJ), hogy a számítástechnikai bűnözés problémájának átfogó tanulmányozása céljából hozzon létre nyitott kormányközi szakértői csoportot. A kormányközi szakértői csoport a 2021. április 6–8-i hetedik (és egyúttal utolsó) ülésén számba vette az ENSZ-tagállamok által javasolt valamennyi előzetes következtetést és ajánlást, és megállapodott arról, hogy továbbítja a CCPCJ-nek a 63 elfogadott következtetést és ajánlást. Tanulmányában a kormányközi szakértői csoport nem jutott konszenzusra azzal kapcsolatban, hogy szükség van-e a számítástechnikai bűnözésről szóló új nemzetközi szerződésre.

Ezzel párhuzamosan néhány ENSZ-tagállam fokozta arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az ENSZ-közgyűlés Harmadik Bizottságának tanácskozásain kidolgozzanak egy ilyen szerződést. Az ENSZ Közgyűlése ennek nyomán elfogadta az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló, 2018. december 17-i 73/187. sz. határozatot. Ezt követően az ENSZ Közgyűlése 2019. december 27-én elfogadta ugyanebben a témában a 74/247. sz. második határozatot, amely nyitott ad hoc kormányközi szakértői bizottságot (a továbbiakban: az ad hoc bizottság) hozott létre az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezmény kidolgozása céljából. A határozat értelmében az ad hoc bizottságnak teljes mértékben figyelembe kell vennie az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelem terén meglévő nemzetközi eszközöket, valamint nemzeti, regionális és nemzetközi szintű erőfeszítéseket, különösen a kormányközi szakértői csoport munkáját és annak eredményeit. Az ENSZ Közgyűlése 2021. május 26-án elfogadta a 75/282. sz. határozatot, amely meghatározta a tárgyalások módozatait. Az ENSZ Közgyűlése többek között úgy határozott, hogy az ad hoc bizottságnak 2022 januárjától kezdődően legalább hat, egyenként 10 napos ülést, valamint egy záróülést kell összehívnia annak érdekében, hogy az ENSZ Közgyűlésének 2024. évi hetvennyolcadik ülésszakán egyezménytervezetet nyújtson be az ENSZ Közgyűlése számára. Az ENSZ Közgyűlése továbbá úgy határozott, hogy az ad hoc bizottság első, harmadik és hatodik tárgyalási fordulóját New Yorkban, a második, negyedik és ötödik fordulót pedig Bécsben kell megrendezni. 2022. január 20-án a Közgyűlés úgy határozott, hogy a Covid19-világjárvány New York-i helyzete miatt az első ülést egy későbbi időpontra halasztja.

E javaslat célja, hogy biztosítsa az Európai Unió megfelelő részvételét ezeken a tárgyalásokon, mivel a tárgyalások várhatóan az uniós jogszabályokkal és hatáskörökkel összefüggő elemeket is érintenek majd, különösen a számítástechnikai bűnözés területén. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 3. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik „nemzetközi megállapodás megkötésére, [...] annyiban, amennyiben az a közös szabályokat érintheti, vagy azok alkalmazási körét megváltoztathatja”. Egy nemzetközi szerződés akkor érintheti a közös szabályokat vagy változtathatja meg azok alkalmazási körét, ha a megállapodás hatálya alá tartozó terület átfedésben van uniós jogszabályokkal, vagy nagyrészt az uniós jog hatálya alá tartozik.

Mivel a tárgyalások uniós hatáskörbe tartozó, a közös kül- és biztonságpolitikától (KKBP) eltérő olyan kérdésekhez kapcsolódnak, amelyek várhatóan a tervezett megállapodás fő elemei lesznek, a Bizottságot kell kinevezni a tárgyalócsoport vezetőjének. A KKBP-vel kapcsolatos kérdésekben az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője folytatja le a tárgyalásokat a csoport tagjaként. A Bizottság főtárgyalója biztosítja a megállapodás általános összhangját. A főtárgyaló felügyelete alatt a tervezett megállapodás nem KKBP-vonatkozású részei tekintetében a Bizottság szolgálatai, a tervezett megállapodásnak a KKBP hatálya alá tartozó részei tekintetében pedig az EKSZ fog vezető szerepet betölteni.

Ezt az ajánlást a Bizottság az EUMSZ 218. cikkének megfelelően benyújtja a Tanácsnak, hogy az felhatalmazza a Bizottságot a jövőbeli ENSZ-egyezményről az Európai Unió nevében folytatandó tárgyalásokra, tárgyalási irányelveket határozzon meg, és kijelölje a Bizottságot mint főtárgyalót.