EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2021.7.20. COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése érdekében a tagállamok által létrehozandó mechanizmusokról és az (EU) 2015/849 irányelv hatályon kívül helyezéséről

(EGT-vonatkozású szöveg) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



INDOKOLÁS 1.A JAVASLAT HÁTTERE •A javaslat indokai és céljai A pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása súlyos fenyegetést jelent az uniós gazdaság és pénzügyi rendszer integritására, valamint az EU polgárainak biztonságára nézve. Az Europol becslése szerint az EU éves bruttó hazai termékének mintegy 1 %-a esetében „deríthető fel gyanús pénzügyi tevékenységben való érintettség”. Miután több nagy horderejű ügyben merült fel, hogy uniós hitelintézetek pénzmosásban lehettek érintettek, a Bizottság 2019 júliusában csomagot fogadott el, amelyben a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem akkori uniós rendszerének hatékonyságát vizsgálva arra a következtetésre jutott, hogy reformokra van szükség. Ezzel összefüggésben a biztonsági unióra vonatkozó, a 2020–2025-ös időszakra szóló uniós stratégia kiemelte, hogy az európaiak terrorizmussal és szervezett bűnözéssel szembeni védelme érdekében meg kell erősíteni a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem uniós keretét. 2020. május 7-én a Bizottság a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzését szolgáló, átfogó uniós szakpolitikára irányuló cselekvési tervet terjesztett elő. A cselekvési tervben a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy intézkedéseket hoz a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemre vonatkozó uniós szabályok és azok végrehajtásának megerősítése érdekében, és hat prioritást (pillért) határozott meg: 1. a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó hatályos uniós keret hatékony végrehajtásának biztosítása; 2. a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem egységes uniós szabálykönyvének létrehozása; 3. a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem uniós szintű felügyeletének megvalósítása; 4. támogatási és együttműködési mechanizmus létrehozása a pénzügyi információs egységek számára; 5. az uniós szintű büntetőjogi rendelkezések érvényesítése és információcsere; 6. a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó uniós keret nemzetközi dimenziójának megerősítése. A cselekvési terv 1., 5. és 6. pillérének végrehajtása folyamatban van, a többi pillér viszont jogalkotási intézkedést igényel. Ez az irányelvjavaslat a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó négy jogalkotási javaslatból álló csomag részét képezi, amely a Bizottság 2020. május 7-i cselekvési tervének végrehajtása során egyetlen összefüggő egésznek tekinthető, és amely új és koherensebb szabályozási és intézményi keretet hoz létre az EU-n belül a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem terén. A csomag a következőket tartalmazza: –a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló rendeletre irányuló javaslat, –a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése érdekében a tagállamok által létrehozandó mechanizmusokról és az (EU) 2015/849 irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló irányelvre irányuló javaslat, –a Pénzmosás és a Terrorizmusfinanszírozás Elleni Küzdelem Hatóságának (AMLA) létrehozásáról szóló rendeletre irányuló javaslat, valamint –az (EU) 2015/847 rendelet átdolgozására irányuló javaslat, amely kiterjeszti a nyomonkövethetőségi követelményeket a kriptoeszközökre. Ez a jogalkotási javaslat egy rendeletjavaslattal és az (EU) 2015/847 rendelet átdolgozására irányuló javaslattal együtt teljesíti az egységes uniós szabálykönyv létrehozásának célkitűzését (2. pillér). Az Európai Parlament és a Tanács egyaránt támogatta a Bizottság által a 2020. májusi cselekvési tervben felvázolt elképzeléseket. 2020. július 10-i állásfoglalásában az Európai Parlament az uniós szabályok megerősítésére szólított fel, és üdvözölte az EU pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni intézményi felépítésének felülvizsgálatára irányuló terveket. 2020. november 4-én a Gazdasági és Pénzügyi Tanács következtetéseket fogadott el, amelyek támogatják a Bizottság cselekvési tervének minden pillérét.

A Bizottság által kiadott 2019. évi jelentésekben szereplő bizonyítékok is megerősítik, hogy egyaránt szükség van a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló rendeleten alapuló harmonizált szabályokra, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre irányuló nemzeti rendszerekre vonatkozó szigorúbb szabályokra, amelyeket a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló irányelv rögzít. Ezek a jelentések rámutattak arra, hogy a kötelezett szolgáltatók felügyeletével kapcsolatos megközelítések nem következetesek, és a belső piacon szolgáltatásokat nyújtó gazdasági szereplők kapcsán elért eredmények eltérőek. Kiemelik azt is, hogy a pénzügyi információs egységek egymással való együttműködési képessége az információkhoz való egyenlőtlen hozzáférésük miatt korlátozott, valamint azt is, hogy a pénzügyi információs egységek nem rendelkeznek közös eszközökkel. Mindezek az elemek korlátozták a több országot érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási esetek felderítését. Végül a jogalap hiánya miatt eddig nem volt lehetséges a bankszámla-nyilvántartások és az adat-visszanyerési rendszerek összekapcsolása, amelyek a pénzügyi információs egységek és az illetékes hatóságok számára kulcsfontosságú eszközök. A fenti kérdések kezelése és a szabályozási eltérések elkerülése érdekében a magánszektorra vonatkozó valamennyi szabály átkerült a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslatba. Felismerve ugyanakkor azt, hogy e területen a tagállamoknak rugalmasságra van szükségük, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet szolgáló intézményrendszer nemzeti szintű megszervezéséről ez az irányelvjavaslat rendelkezik. Ez a javaslat azonban nem egyszerűen új irányelvbe helyezi át a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló, jelenleg hatályos irányelv rendelkezéseit – a felügyeletek és a pénzügyi információs egységek gyakorlatainak és az illetékes hatóságok közötti együttműködésnek nagyobb fokú konvergenciája érdekében számos lényegi változtatásra kerül sor: –Annak érdekében, hogy a pénzügyi információs egységek adminisztratív felépítése ne befolyásolja elemző funkcióikat, illetve a partnereikkel való együttműködési képességüket, a javaslat tisztázza hatáskörüket és feladataikat, valamint azon információk minimális körét, amelyekhez a pénzügyi információs egységeknek hozzá kell férniük. –Annak érdekében, hogy a pénzügyi információs egységek hatékonyan tudjanak együttműködni, a javaslat közös elemzési keretet határoz meg. Emellett biztosítja a FIU.net rendszer jogalapját is. –A kötelezett szolgáltatók jobb kockázatértelmezése érdekében egyértelmű szabályokat állapít meg a pénzügyi információs egységek visszajelzéseire vonatkozóan. Hasonlóképpen egyértelmű szabályokat rögzít a pénzügyi információs egységeknek nyújtott visszajelzésekre annak érdekében, hogy a pénzügyi információs egységek tisztában legyenek az általuk szolgáltatott pénzügyi információk felhasználásával. –Pontosítja a felügyeletek hatáskörét és feladatait annak érdekében, hogy valamennyi felügyelet rendelkezzen a megfelelő korrekciós intézkedések meghozatalához szükséges eszközökkel. Bevezetésre kerül a felügyeletként eljáró önszabályozó testületekre vonatkozó hatósági felvigyázási kötelezettség, amely egyértelmű feladatokat határoz meg e hatóság számára. –A kockázatalapú felügyeletre vonatkozó megközelítést közös kockázati besorolási eszköz révén harmonizálja annak érdekében, hogy hasonló helyzetekben elkerülhető legyen a kockázatok eltérő értelmezése. –A felügyeletek közötti együttműködés javítása érdekében a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó kollégiumokat hoz létre, és mechanizmusokat vezet be a határokon átnyúló szolgáltatásokat nyújtó gazdasági szereplőkkel kapcsolatos felügyeleti együttműködés biztosítására. –A más hatóságokkal való együttműködés pontosítása azon konkrét esetek szabályozásával történik, amelyekben az elszigetelt megközelítésből eredő hatékonysági problémák elkerülése érdekében együttműködési kötelezettség keletkezik. –Tisztázza a tényleges tulajdonosi nyilvántartások hatáskörét annak érdekében, hogy naprakész, elégséges és pontos információkhoz juthassanak. –A jelenlegi jogalkotási hiányosság orvoslása érdekében rendelkezik a bankszámla-nyilvántartások összekapcsolásáról. –Az uniós adatvédelmi szabályokkal való teljes összhang biztosítása érdekében a személyes adatok bizonyos kategóriáinak kezelésére vonatkozó követelményeket vezet be. Másrészről a kockázatértékelésre vagy a statisztikai adatgyűjtésre vonatkozó rendelkezések nagyrészt változatlanok maradnak, felülvizsgálatukra csak a jelenlegi hatékonysági problémák – például a szupranacionális kockázatértékelés túlzott gyakorisága és a jogellenes tevékenységekre vonatkozó statisztikák gyűjtésére vonatkozó követelmény – számbavétele érdekében kerül sor. •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel Ez a javaslat hatályon kívül helyezi az (EU) 2018/843 irányelvvel módosított, jelenleg hatályos (EU) 2015/849 irányelvet, és annak helyébe lép. A fentieknek megfelelően ez a javaslat a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló csomag részét képezi, amely a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló rendeletre irányuló javaslatból, az AMLA-t létrehozó rendeletből, valamint az (EU) 2015/847 rendelet átdolgozásából áll. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó négy jogalkotási javaslatból álló csomag a Bizottság pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó, 2020. május 7-i cselekvési tervének végrehajtása során egyetlen összefüggő egésznek tekinthető, és amely új és koherensebb szabályozási és intézményi keretet hoz létre az EU-ban a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem terén. E csomag elfogadásával párhuzamosan a Bizottság az (EU) 2019/1153 irányelv módosítását is javasolja annak érdekében, hogy a bűncselekmények megelőzéséért, felderítéséért, kivizsgálásáért, illetve a vádeljárás lefolytatásáért felelős illetékes hatóságok hozzáférjenek a központi bankszámla-nyilvántartásokat összekapcsoló rendszerhez. Mivel az (EU) 2015/849 irányelvre épül, ez a javaslat összhangban van a Pénzügyi Akció Munkacsoport (FATF) ajánlásaival. A jelenlegi irányelvhez képest fokozza a következetességet annak biztosításával, hogy az önszabályozó testületek hatósági felvigyázás mellett lássák el felügyeleti tevékenységüket. A szupranacionális kockázatértékelés gyakorisága összhangban van a FATF által elismert bevált módszerekkel (4 évente). Ez a javaslat magában foglalja a FATF-ajánlások közelmúltbeli felülvizsgálatai révén a célzott pénzügyi szankciók kijátszása kockázatának értékelésével és csökkentésével kapcsolatban bevezetett változásokat is. A hatékony végrehajtás elengedhetetlen a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzéséhez. A Bizottság továbbra is élni fog az eszközök és mechanizmusok teljes skálájával annak érdekében, hogy ellenőrizhesse nemcsak az uniós követelmények nemzeti jogba való helyes átültetését, hanem azok tagállamok általi, napi szinten történő eredményes végrehajtását is. •Összhang más uniós szakpolitikákkal és jogi eszközökkel Ez a javaslat összhangban van az uniós szinten követett szakpolitikai célokkal, különösen a pénzmosás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről szóló irányelvvel, a terrorizmus elleni küzdelemről szóló irányelvvel és a pénzügyi információkhoz való hozzáférésről szóló irányelvvel, valamint az e csomaggal együtt elfogadott módosító javaslattal. A pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok nem kezelhetők eredményesen csupán a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó uniós jogszabályok révén; ez a jogszabály a pénzügyi szolgáltatásokra és a büntetőjogra vonatkozó uniós jogszabályokkal is kölcsönhatásban áll. Ezek között a fizetésekre és pénzátutalásokra vonatkozó uniós jogszabályok is vannak (a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló irányelv, a fizetési számlákról szóló irányelv, az elektronikuspénz-irányelv). A jelenlegi javaslatcsomagban figyelmet kapott az összes ilyen eszközzel való összhang biztosítása.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG •Jogalap Ez az irányelvjavaslat az EUMSZ 114. cikkén alapul, amely megegyezik a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem jelenlegi uniós jogi keretének jogalapjával. A 114. cikk megfelelő, tekintettel a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás által a belső piacra jelentett jelentős veszélyre, valamint az esetlegesen általa okozott, határokon átnyúló gazdasági veszteségekre és zavarokra. •Szubszidiaritás A javaslat céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, azok uniós szinten – az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében rögzített szubszidiaritás és arányosság elvének megfelelően – jobban megvalósíthatók. A javaslat nem lépi túl a célkitűzéseinek eléréséhez szükséges mértéket. A Bizottság pénzmosás elleni 2019. évi csomagja kiemelte, hogy a bűnözők milyen módszerekkel tudták kihasználni a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó tagállami rendszerek közötti eltéréseket. A bűncselekményből származó pénzek áramlása és a terrorizmusfinanszírozás ronthatja az Unió pénzügyi rendszerének stabilitását és hírnevét, és veszélyeztetheti a belső piac megfelelő működését. A kizárólag nemzeti szinten elfogadott intézkedések káros hatással lehetnek a belső piacra, és hozzájárulhatnak annak széttagoltságához. Az uniós fellépés indokolt annak érdekében, hogy az Unión belül úgy lehessen fenntartani az egyenlő versenyfeltételeket, hogy valamennyi tagállamban a jogi személyekre a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem tekintetében egységes kötelezettségek vonatkoznak. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás jelentős részének határokon átnyúló jellege miatt az ilyen bűncselekmények megelőzéséhez elengedhetetlen a nemzeti felügyeletek és a pénzügyi információs egységek közötti jó együttműködés. A pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségek hatálya alá tartozó szervezetek közül sok folytat határokon átnyúló tevékenységet, a nemzeti felügyeletek és a pénzügyi információs egységek eltérő megközelítése viszont akadályozza őket abban, hogy csoportszinten optimalizálják a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem gyakorlatát. •Arányosság Az arányosság a javaslatot kísérő hatásvizsgálat szerves részét képezte; a különböző szabályozási területeken javasolt valamennyi alternatíva értékelése az arányossági célkitűzés fényében történt. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás jelentős részének határokon átnyúló jellege a tagállamok közötti koherens és összehangolt megközelítést tesz szükségessé, amely egységes szabálykönyv formájában rögzített, koherens szabályrendszeren alapul. Ez a javaslat azonban nem alkalmaz maximális harmonizációs megközelítést, mivel az nem egyeztethető össze a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó uniós rendszer alapvetően kockázatalapú jellegével, valamint az e területen az illetékes hatóságokra esetlegesen alkalmazandó konkrét nemzeti szabályokkal. Az ezen irányelvtervezet részét képező javaslatcsomagban meghatározottakon túl a tagállamok továbbra is szabadon vezethetnek be szabályokat, de csak akkor, ha azok kockázatalapú megközelítés alapján indokoltak. •A jogi aktus típusának megválasztása Az Európai Parlament és a Tanács irányelve megfelelő eszköz a pénzmosás elleni küzdelemről szóló hatályos irányelv azon rendelkezéseinek módosított formában történő rögzítésére – különösen az illetékes hatóságok hatásköre és feladatai, valamint a tényleges tulajdonosi és bankszámla-nyilvántartások létrehozása és az azokhoz való hozzáférés tekintetében –, amelyek nem alkalmasak arra, hogy rendelet formájában közvetlenül alkalmazandók legyenek; a pénzmosás elleni küzdelemről szóló hatályos irányelv egyéb rendelkezései (a szükséges módosításokkal) az e javaslatot kísérő, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslatban kaptak helyet. 3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata Tekintettel számos közelmúltbeli jogalkotási fejleményre, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi uniós rendszer teljes körű utólagos értékelésére még nem került sor. A negyedik pénzmosási irányelvet 2015. május 20-án fogadták el, a tagállamok számára az átültetés határideje 2017. június 26. volt. Az ötödik pénzmosási irányelvet 2018. május 30-án fogadták el, az átültetés határideje 2020. január 10. volt. Az átültetés ellenőrzése jelenleg is tart. A Bizottság 2019. júliusi közleménye, valamint az azt kísérő, az előzőekben említett jelentések mindazonáltal a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó akkori uniós rendszer hatékonyságát értékelik. •Konzultációk az érdekelt felekkel Az e javaslatot támogató konzultációs stratégia több elemből tevődött össze: –Konzultáció a Bizottság cselekvési tervét bejelentő ütemtervről. A Bizottság „Ossza meg velünk véleményét!” portálján 2020. február 11. és március 12. között folytatott konzultáció keretében számos érdekelt féltől 42 észrevétel érkezett. –2020. május 7-én nyilvános konzultáció indult a cselekvési tervben javasolt intézkedésekről, amely a nyilvánosság és az érdekelt felek valamennyi csoportja előtt nyitva állt, és 2020. augusztus 26-ig tartott. A konzultációhoz 202 hivatalos hozzászólás érkezett. –Célzott konzultáció a tagállamokkal, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó illetékes hatóságokkal. A tagállamoknak lehetőségük nyílt arra, hogy véleményt nyilvánítsanak a pénzmosással és a terrorizmus finanszírozásával foglalkozó szakértői csoport különböző ülésein, a tagállami pénzügyi információs egységek pedig a pénzügyi információs egységek platformjának ülésein és írásbeli beadványokon keresztül nyilvánítottak véleményt. A megbeszéléseket a tagállamokkal és az illetékes hatóságokkal folytatott, kérdőívekkel segített célzott konzultációk támogatták. –Az Európai Bankhatóságnak 2020 márciusában küldött, szakvélemény iránti megkeresés, amely alapján az EBH szeptember 10-én nyilvánított véleményt. –2020. július 23-án az európai adatvédelmi biztos véleményt adott ki a Bizottság cselekvési tervéről.

–2020. szeptember 30-án a Bizottság magas szintű konferenciát szervezett, amelyen a nemzeti és uniós hatóságok képviselői, európai parlamenti képviselők, valamint a magánszektor, a civil társadalom és a tudomány képviselői vettek részt. Az érdekelt felek összességében kedvező észrevételeket tettek a cselekvési tervvel kapcsolatban. •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása E javaslat előkészítése során a Bizottság az elismert forrásokból – többek között az EBH szakvéleményéből – származó minőségi és mennyiségi bizonyítékokra támaszkodott. Célzott kérdőívek útján a tagállamoktól is kapott tájékoztatást a pénzmosás elleni küzdelemre vonatkozó szabályok végrehajtásáról. •Hatásvizsgálat Ezt a javaslatot a Szabályozói Ellenőrzési Testületnek (RSB) 2020. november 6-án benyújtott és általa 2020. december 4-én jóváhagyott hatásvizsgálat kíséri. Ugyanez a hatásvizsgálat kíséri az e javaslattal egy csomagban benyújtott többi jogalkotási javaslatot is. A Szabályozói Ellenőrzési Testület kedvező véleményében számos formai javítást javasolt a hatásvizsgálattal kapcsolatban, amelyek átvezetése megtörtént. A hatásvizsgálatban a Bizottság három problémát vizsgált: az egyértelmű és következetes szabályok hiányát, a felügyelet következetlenségét a belső piacon, valamint a pénzügyi információs egységek közötti koordináció és információcsere elégtelenségét. E problémák közül az első releváns e javaslat szempontjából; ennek kapcsán a Bizottság a következő alternatívákat mérlegelte: –az uniós szabályok nem változnak, –a kötelezett szolgáltatókra vonatkozó szabályok nagyobb fokú harmonizációja, a tagállamokra bízva az illetékes hatóságok hatásköreinek és kötelezettségeinek részletes megállapítását, –a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségek hatálya alá tartozó jogi személyekre, valamint a felügyeletek és a pénzügyi információs egységek hatásköreire és kötelezettségeire alkalmazandó szabályok nagyobb fokú harmonizációja. A hatásvizsgálat eredménye alapján a Bizottság a 3. alternatívát részesíti előnyben. Ez a fenti szabályok uniós szinten következetes és részletesebb megközelítésével lehetővé tenné a jelenlegi széttagoltság megszüntetését mind a kötelezett szolgáltatók pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségei, mind az illetékes hatóságok tevékenysége tekintetében. Az illetékes hatóságok feladataira és hatásköreire vonatkozó egyértelműbb szabályok javítják a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó keret uniós szintű végrehajtásának következetességét, megkönnyítik egy integrált uniós felügyeleti mechanizmus létrehozását, és javítják a gyanús pénzmozgások és tevékenységek felderítését. •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés Bár a már említett módon még nem került sor a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó hatályos uniós jogszabályok hivatalos utólagos értékelésére vagy célravezetőségi vizsgálatára, a javaslat egyszerűsítő és hatékonyságot javító elemei tekintetében több megállapítás is tehető. Először is, ha egy irányelvben rögzített szabályok közül egyeseket rendeletbe foglalt, harmonizáltabb és közvetlenül alkalmazandó szabályok váltanak fel, az mentesíti a tagállamokat az átültetés feladatától, és megkönnyíti az uniós vállalkozások határokon átnyúló üzleti tevékenységét. Továbbá a 10 000 EUR-t meghaladó készpénzműveletek javasolt tilalmával összefüggésben az árukereskedőknek a pénzmosás elleni küzdelmet célzó uniós keret hatálya alóli kivonása mentesíti e kereskedőket a 10 000 EUR-t meghaladó készpénzműveletek az illetékes pénzügyi információs egységnek való bejelentéséből eredő adminisztratív teher alól. Végül a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályok nagyobb fokú harmonizációja számos konkrét területen egyszerűsíti a felügyeletek és a pénzügyi információs egységek közötti együttműködést az általuk alkalmazott szabályok és gyakorlatok közötti eltérések csökkenése révén. Ez az irányelvtervezet csak néhány olyan rendelkezést tartalmaz, amelyek a nemzeti jogba való átültetést igényelnek, ennélfogva rövidebb, mint az általa felváltott irányelv; az (EU) 2015/849 irányelvben szabályozott kérdések többsége jelenleg az ezen irányelvjavaslatot kísérő rendeletjavaslatban szerepel. •Alapvető jogok Az EU elkötelezett amellett, hogy biztosítsa az alapjogok magas szintű védelmét. Különösen a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemben részt vevő nemzeti és uniós szintű pénzügyi felügyeletek, valamint a pénzügyi információs egységek a vonatkozó adatvédelmi rendelet hatálya alá tartoznak, amennyiben személyes adatokat kezelhetnek. 4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK Az irányelvtervezetnek nincsenek költségvetési vonzatai. 5.EGYÉB ELEMEK •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A javaslat általános tervet tartalmaz az egyedi célkitűzésekre gyakorolt hatás nyomon követésére és értékelésére, előírva a Bizottság számára, hogy első alkalommal az irányelv hatálybalépésétől számított öt év elteltével, majd azt követően háromévente végezzen felülvizsgálatot, és tegyen jelentést az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak annak főbb megállapításairól. Az e javaslatot kísérő, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslat azonos értékelési rendelkezéseket tartalmaz, és a két eszköz értékelése egyetlen jelentésben kombinálható. A felülvizsgálatot a minőségi jogalkotásra vonatkozó bizottsági iránymutatással összhangban kell végezni.

•A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Tárgy és hatály Az ezen irányelvtervezetre alkalmazandó legtöbb fogalommeghatározást az azt kísérő rendelettervezet tartalmazza (amennyiben a fogalommeghatározások mindkét eszköz esetében relevánsak); bizonyos fogalmakat azonban ez az irányelvtervezet határoz meg, amennyiben azok a kísérő rendelet szempontjából nem relevánsak. Ez az irányelvtervezet lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a kísérő rendelettervezet követelményeit a rendelet hatálya alá nem tartozó egyéb ágazatokra is kiterjesszék; a tagállamoknak azonban indokolással ellátott formában be kell jelenteniük e szándékukat a Bizottságnak, amelynek hat hónap áll rendelkezésére, hogy – az AMLA-val folytatott konzultációt követően – véleményt fogadjon el a tervekről, és dönthet úgy, hogy inkább uniós szintű jogalkotási javaslatot terjeszt elő. Átmeneti rendelkezések vonatkoznak az olyan további ágazatokra, amelyekre a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó nemzeti jogszabályok hatálya kiterjed, az uniós jogszabályoké azonban nem. A Bizottság évente közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában azon ágazatok összevont jegyzékét, amelyeket a tagállamok a kötelezett szolgáltatók körébe vontak. Ez az irányelvtervezet meghatározza azokat a konkrét szabályozási követelményeket is, amelyeket a tagállamoknak bizonyos ágazatokra vonatkozóan végre kell hajtaniuk a nemzeti jogukban. Így különösen a pénzváltó irodáknak, a készpénzes csekkbeváltóhelyeknek és a bizalmi vagyonkezelési tevékenységet végző vagy társasági szolgáltatóknak engedélyezési vagy nyilvántartásba vételi követelmények hatálya alá kell tartozniuk; a szerencsejáték-szervezőket pedig szabályozni kell. Ez az irányelvtervezet lehetővé teszi azon tagállamok felügyeletei számára, ahol az elektronikuspénz-kibocsátók, a pénzforgalmi szolgáltatók és a kriptoeszköz-szolgáltatók a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolva tevékenységet folytatnak, hogy kapcsolattartó pontokat jelöljenek ki ezekben a tagállamokban; az AMLA szabályozástechnikai standardokat javasol, amelyekben pontosítja, hogy mikor kell így eljárni. Ez az irányelvtervezet megerősíti az egyes kötelezett szolgáltatók felső vezetőire vonatkozó, a jelenlegi keret szerinti feddhetetlenségi követelményeket, kiegészítve más uniós jogi aktusokban foglalt alkalmassági és megbízhatósági követelményeket, és egyértelművé teszi, hogy bizonyos követelmények az adott kötelezett szolgáltatók tényleges tulajdonosaira is vonatkoznak. Más kötelezett szolgáltatók esetében megerősíti annak tilalmát, hogy a szolgáltatót pénzmosásért vagy annak alapcselekményéért, illetve terrorizmusfinanszírozásért elítélt személy üzemeltesse. Ez az irányelvtervezet meghatározott hatásköröket ruház a nemzeti felügyeletekre, amelyeket bizonyos kötelezett szolgáltatók felső vezetése tekintetében gyakorolhatnak, különösen a pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás miatti büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletek esetében. Kockázatértékelések Megmarad a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi keretben szereplő követelmény, hogy a Bizottság rendszeres időszakonként uniós szinten értékelje a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokat, az értékelés gyakorisága azonban négy évre hosszabbodik. Az értékelés az AMLA-tól kapott észrevételeken alapul, és azt a tagállamoknak szóló ajánlások kísérik az azonosított kockázatok kezelésére alkalmas intézkedésekről. A Bizottság emellett négyévente beszámol az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az értékelés megállapításai nyomán hozott intézkedésekről. A nemzeti szintű kockázatértékeléseket továbbra is a tagállamok végzik, de legalább négyévente, az értékelések célkitűzéseinek és módozatainak bizonyos kiegészítésével. A tagállamoknak továbbra is átfogó statisztikákat kell vezetniük a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemről, és azokat évente továbbítaniuk kell a Bizottságnak. A Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el e statisztikák módszertanáról. A tényleges tulajdonlásra, a bankszámlákra és az ingatlanokra vonatkozó nyilvántartások és mechanizmusok Megmarad a pénzmosás elleni küzdelemről szóló hatályos irányelvben foglalt kötelezettség, hogy a tagállamok hozzanak létre és vezessenek a jogi személyek, valamint a társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonlására vonatkozó nyilvántartást. Ez magában foglalja az ilyen nyilvántartásokhoz való hozzáférésre – ezen belül a nyilvános hozzáférésre –, valamint indokolt esetekben a hozzáférés alóli mentességre vonatkozó rendelkezéseket. Az ilyen nyilvántartások határokon átnyúló, a tényleges tulajdonosi nyilvántartásokat összekapcsoló rendszeren keresztüli összekapcsolása szintén megmarad. E javaslat új, a jelenlegi keretben még nem szereplő rendelkezései a következők: bizottsági végrehajtási jogi aktus a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információk nyilvántartásokba való benyújtásának formátumáról; olyan esetekre vonatkozó rendelkezések, amikor a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információk pontosságával kapcsolatban kétség merül fel, vagy a tényleges tulajdonos nem azonosítható; további rendelkezések az információkban feltárt eltérések esetére; a nyilvántartásokat kezelő szervezetek hatásköre; a tagállamok azon kötelezettsége, hogy jelentsék be a Bizottságnak azokat az illetékes hatóságokat, amelyek számára hozzáférést biztosítottak, valamint a hozzáférés típusát; a nyilvántartásokban szereplő információk ötéves minimális megőrzései ideje. A pénzmosás elleni küzdelemről szóló hatályos irányelvben szereplő, a bankszámla- és a széftulajdonosok azonosítását lehetővé tevő mechanizmusok – például központi nyilvántartás vagy központi elektronikus adat-visszanyerési rendszer – létrehozására és fenntartására vonatkozó tagállami kötelezettség továbbra is fennáll. A tagállamoknak nemcsak e mechanizmusok jellemzőit kell bejelenteniük a Bizottságnak, hanem a nyilvántartásokban szereplő információkat meghatározó kritériumokat is. A javaslat – a vonatkozó műszaki előírásokról és eljárásokról szóló bizottsági végrehajtási jogi aktusok útján – rendelkezik továbbá az ilyen mechanizmusok határokon átnyúló, a Bizottság által kifejlesztett és működtetett egységes hozzáférési ponton keresztüli összekapcsolásáról. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a nemzeti mechanizmusokban szereplő információk naprakészek és a határokon átnyúló összekapcsoláson keresztül hozzáférhetők legyenek. A pénzügyi információs egységeknek hozzáféréssel kell rendelkezniük a mechanizmusokhoz, beleértve a más tagállamok összekapcsolt mechanizmusait is. Megmarad a tagállamok számára az a pénzmosás elleni küzdelemről szóló hatályos irányelvben előírt követelmény, hogy a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok számára biztosítsanak hozzáférést a nemzeti ingatlannyilvántartások tartalmához, emellett a javaslat meghatározza a hozzáférés minimális mértékét is. A tagállamoknak be kell jelenteniük a Bizottságnak a nyilvántartásokhoz hozzáféréssel rendelkező illetékes hatóságokat, valamint a hozzáférésük mértékét. Pénzügyi információs egységek A javaslat a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi keretben foglalt rendelkezésekre épül, amelyek előírják a tagállamok számára, hogy nemzeti szinten hozzanak létre működési szempontból független pénzügyi információs egységeket, amelyek fogadják és elemzik a kötelezett szolgáltatók gyanús ügyletekre és gyanús tevékenységekre vonatkozó bejelentéseit; e meglévő rendelkezések magukban foglalják a pénzügyi információs egységek közötti együttműködést és információcserét, a kicserélt információk felhasználását, valamint a kicserélt információk továbbítását. A pénzügyi információs egységekre vonatkozó új rendelkezések a következőket érintik: a pénzügyi információs egységek pénzügyi elemző funkciójával, működési függetlenségével, erőforrásaival és biztonságával kapcsolatos pontosítások; azon minimális információkategóriák felsorolása, amelyekhez a pénzügyi információs egységeknek hozzáféréssel kell rendelkezniük; a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok közötti információcserére vonatkozó rendelkezések, beleértve az információ felhasználásának módjára vonatkozó visszajelzési kötelezettséget; a pénzügyi információs egységeknek az ügyletek felfüggesztésére vonatkozó hatáskörének pontosítása, amelyet a gyanús ügyletről vagy gyanús tevékenységről szóló bejelentés átvételétől számított 48 órán belül kell megtenni, valamint e hatáskör kiterjesztése a bankszámlahasználat indokolt körülmények közötti felfüggesztésére. A javaslat részletezi a pénzügyi információs egységek közötti információcsere módozatait, így azt, hogy az információcserét a FIU.net hálózaton keresztül kell lebonyolítani, a tagállamoknak pedig be kell jelenteniük a Bizottságnak a kicserélhető információk alóli kivételeket. Az AMLA-nak végrehajtás-technikai standardtervezeteket kell kidolgoznia, amelyek harmonizálják az információcsere formátumait; emellett iránymutatásokat fogad el azokra a kritériumokra vonatkozóan, amelyek alapján megállapítható, hogy a gyanús ügyletről vagy gyanús tevékenységről szóló bejelentés jelentőséggel bír-e más tagállamok pénzügyi információs egységei számára. A pénzügyi információs egységek éves jelentést készítenek a tevékenységeikről, visszajelzést adnak a kötelezett szolgáltatóknak a gyanús ügyletekre és gyanús tevékenységekre vonatkozó bejelentéseik felhasználásáról, valamint visszajelzést adnak a vámhatóságoknak az Unió területére fizikailag belépő, illetve azt fizikailag elhagyó készpénzmennyiségekkel kapcsolatban a pénzügyi információs egységeknek benyújtott információkról. További új rendelkezés pontosítja a pénzügyi információs egységek által elvégzendő közös elemzések koncepcióját, és meghatározza az elvégzésük folyamatait. Pénzmosási felügyelet A javaslat a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi keretben foglalt rendelkezésekre épül, amelyek előírják a tagállamok számára, hogy hozzanak létre a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó nemzeti felügyeleteket a kötelezett szolgáltatók felügyeletére, ezen belül állapítsák meg e felügyeletek feladatait és felelősségi körét, valamint a köztük és a pénzügyi információs egységek közötti, valamint a harmadik országbeli felügyeletekkel való együttműködés szabályait.

Az új rendelkezések közé tartoznak a következők: a felügyeletek feladatainak és hatásköreinek pontosítása; a kötelezett szolgáltatóknak a nemzeti felügyeletek általi tájékoztatására vonatkozó követelmény; a kockázatalapú felügyelettel kapcsolatos pontosítások, beleértve az AMLA által a kockázatalapú megközelítés jellemzőire vonatkozóan kidolgozandó iránymutatásokat, valamint a kötelezett szolgáltatók eredendő és fennmaradó kockázati profiljának értékelésére és besorolására szolgáló módszertanra, továbbá a felülvizsgálat gyakoriságára vonatkozó szabályozástechnikai standardokat. A javaslat pontosítja a felügyeletek kompetenciáit a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolva működő kötelezett szolgáltatók esetében és a csoportfelügyelettel összefüggésben; ennek kapcsán az AMLA szabályozástechnikai standardokat dolgoz ki, amelyek részletesen meghatározzák a székhely szerinti és a fogadó országbeli felügyeletek feladatait, valamint a közöttük megvalósuló együttműködés módozatait. A több tagállamban működő, határokon átnyúló tevékenységet folytató hitelintézetek és pénzügyi intézmények esetében bizonyos kritériumok teljesülése esetén a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti kollégiumot kell létrehozni; az AMLA szabályozástechnikai standardokat dolgoz ki a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti kollégiumok működésének általános feltételeiről. A javaslat rendelkezik a harmadik országbeli pénzügyi felügyeletekkel való együttműködésről. Önszabályozó testületek A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi kerethez képest új szakasz foglalkozik az önszabályozó testületekkel. Amennyiben egy tagállam bizonyos kötelezett szolgáltatók pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási felügyeletével önszabályozó testületet bíz meg, a testületet hatóságnak kell felvigyáznia annak érdekében, hogy a testület a lehető legmagasabb színvonalon lássa el feladatait. A felvigyázó hatóságnak megfelelő hatáskörökkel kell rendelkeznie, beleértve az információk megszerzésére vonatkozó hatáskört is, és éves jelentést tesz közzé tevékenységéről és az általa felvigyázott önszabályozó testületek felügyeleti tevékenységeiről. Közigazgatási intézkedések és szankciók A szankciókra vonatkozó rendelkezések a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi keretre épülnek, és arra kötelezik a tagállamokat, hogy írjanak elő közigazgatási intézkedéseket és szankciókat arra az esetre, ha a kötelezett szolgáltatók súlyosan vagy rendszeresen megsértenék a keret legfontosabb követelményeit, ezen belül határozzák meg a pénzbírságok minimális és maximális összegét, valamint írják elő az elrendelt szankciók közzétételét, a visszaélést bejelentő személyek védelmét és a szankciókra vonatkozó információk cseréjét. Az új rendelkezések közé tartoznak a következők: a kevésbé súlyos jogsértésekre vonatkozó szankcióktól eltérő közigazgatási intézkedések pontosítása, valamint a tagállamok azon kötelezettsége, hogy jelentsék be a Bizottságnak és az AMLA-nak a közigazgatási szankciók vagy intézkedések alkalmazására vonatkozó rendelkezéseiket. A javaslat meghatározza a közigazgatási szankciók vagy intézkedések típusának és szintjének megállapításakor figyelembe veendő körülményeket. Az AMLA szabályozástechnikai standardokat dolgoz ki, amelyek meghatározzák a jogsértések súlyosság szerinti osztályozására szolgáló mutatókat, valamint a közigazgatási szankciók szintjének megállapításakor vagy a közigazgatási intézkedések meghozatalakor figyelembe veendő kritériumokat. Együttműködés A felügyeletek, a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok közötti együttműködésre vonatkozó rendelkezések a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem jelenlegi keretrendszerére épülnek, beleértve a tagállamok illetékes hatóságai közötti együttműködést, valamint az olyan esetekre vonatkozó rendelkezéseket, amikor a hatóságokat szakmai titoktartás köti. E javaslat új rendelkezései között szerepel az AMLA-ra való hivatkozások beillesztése, valamint más szervek együttműködési kötelezettsége az AMLA-val. Kiegészítő előírások erősítik meg a pénzügyi intézmények prudenciális felügyeleti hatóságaival való jó együttműködést biztosító meglévő rendelkezéseket, valamint a szanálási hatóságok és a hitelintézetek felügyeletéért felelős hatóságok együttműködését a fizetési számlákról szóló irányelv és a második pénzforgalmi szolgáltatási irányelv kapcsán. A pénzügyi felügyeletek és a pénzügyi információs egységek évente beszámolnak az AMLA-nak az e hatóságokkal való együttműködésükről. A javaslat kiegészül a könyvvizsgálókkal való együttműködésre vonatkozó rendelkezésekkel, emellett az AMLA iránymutatásokat ad ki az együttműködésről. Záró rendelkezések a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi kerettel megegyezően a személyes adatok e javaslat szerinti kezelésére az (EU) 2016/679 rendelet vagy – amennyiben azt uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek végzik – az (EU) 2018/1725 rendelet alkalmazandó. A Bizottságot szakbizottság segíti, különösen a végrehajtási jogi aktusok előkészítésében. A javaslat rendelkezik arról, hogy az AMLA átveszi a Bizottságtól a FIU.net gazdaszervezetének szerepét. A módosított (EU) 2015/849 irányelv (a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó jelenlegi keret) hatályát veszti. A javasolt irányelv a Hivatalos Lapban történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba; az átültetés határideje az irányelv hatálybalépésétől számított két év. A Bizottságnak az irányelv alkalmazásának kezdőnapját követő öt éven belül, majd azt követően háromévente felül kell vizsgálnia és értékelnie kell ezt az irányelvet. 2021/0250 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése érdekében a tagállamok által létrehozandó mechanizmusokról és az (EU) 2015/849 irányelv hatályon kívül helyezéséről

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Központi Bank véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1)Az uniós pénzügyi rendszer pénzmosási, valamint terrorizmusfinanszírozási célú felhasználásának megelőzése tekintetében az (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv képezi a fő jogi eszközt. Az említett irányelv átfogó jogi keretet határoz meg, amelyet az (EU) 2018/843 európai parlamenti és tanácsi irányelv tovább erősített a felmerülő kockázatok kezelésével és a tényleges tulajdonlás átláthatóságának növelésével. Az elért eredmények ellenére a tapasztalatok azt mutatják, hogy a kockázatok elégséges mértékű csökkentése és a bűnözők azon kísérleteinek eredményes felderítése érdekében, amelyek az uniós pénzügyi rendszerrel bűnelkövetési célból való visszaélésre irányulnak, az (EU) 2015/849 irányelv további javítására van szükség. (2)Az (EU) 2015/849 irányelv hatálybalépése óta számos terület kapcsán nyert megállapítást, hogy módosításokra lenne szükség ahhoz, hogy az uniós pénzügyi rendszer rendelkezzen a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzéséhez szükséges ellenálló képességgel és kapacitással. (3)Az (EU) 2015/849 irányelv végrehajtása során megállapítást nyert, hogy az illetékes hatóságok jelentősen eltérő gyakorlatokat és megközelítéseket alkalmaznak, valamint az, hogy hiányoznak a határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó, kellően eredményes intézkedések. Ezért helyénvaló egyértelműbb követelményeket meghatározni, amelyek hozzájárulnak az Unión belüli zökkenőmentes együttműködéshez, ugyanakkor lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy figyelembe vegyék nemzeti rendszereik sajátosságait. (4)Ez az új eszköz egy átfogó csomag része, amely a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó keret megerősítésére irányul. Ez az eszköz, valamint az [hivatkozás helye: a pénzmosás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslat – COM(2021) 420 final] irányelv, az [hivatkozás helye: az (EU) 2015/847 rendelet átdolgozására irányuló javaslat – COM(2021) 422 final] rendelet és az [hivatkozás helye: a Pénzmosás Elleni Hatóság létrehozására irányuló javaslat – COM(2021) 421 final] rendelet együttesen alkotja majd a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatban a kötelezett szolgáltatók által teljesítendő követelményeket szabályozó jogi keretet, amely megalapozza a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem uniós intézményi keretét, többek között a Pénzmosás és a Terrorizmusfinanszírozás Elleni Küzdelem Hatóságának (AMLA) létrehozását. (5)Pénzmosásra és a terrorizmus finanszírozására gyakran nemzetközi összefüggésekben kerül sor. Az uniós szinten elfogadott intézkedések nemzetközi koordináció és együttműködés nélkül nagyon korlátozott hatással járnának. Ezért az Unió által e téren elfogadott intézkedéseknek összeegyeztethetőnek kell lenniük a nemzetközi szinten tett egyéb lépésekkel, és legalább ugyanolyan szigorúnak kell lenniük. Az uniós fellépésnek továbbra is különös figyelmet kell fordítania a Pénzügyi Akció Munkacsoport (a továbbiakban: FATF) által megfogalmazott ajánlásokra, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemben részt vevő más nemzetközi testületek által alkalmazott eszközökre. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem hatékonyságának megerősítése céljából a vonatkozó uniós jogi aktusokat adott esetben össze kell hangolni a pénzmosás, valamint a terrorizmusfinanszírozás és a tömegpusztító elterjedése elleni küzdelemről szóló, a FATF által 2012 februárjában elfogadott nemzetközi standardokkal (a továbbiakban: a módosított FATF-ajánlások), valamint azok későbbi módosításaival. (6)Az egyes gazdasági ágazatokat nemzeti szinten érintő konkrét pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási fenyegetések, kockázatok és sebezhetőségek észrevehetően csökkentik a tagállamok képességét arra, hogy hozzájáruljanak az uniós pénzügyi rendszer integritásához és működőképességéhez. Ezért helyénvaló lehetővé tenni a tagállamok számára, hogy az ilyen ágazatok és kockázatok azonosításakor úgy döntsenek, hogy az [hivatkozás helye: a pénzmosás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslat] rendelet hatálya alá tartozó ágazatokon kívül további ágazatokra is alkalmazzák a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos követelményeket. Annak érdekében, hogy mind a belső piac, mind pedig a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem uniós rendszere megőrizze hatékonyságát, lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy az AMLA támogatásával értékelje, hogy indokoltak-e a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos követelmények további ágazatokra történő alkalmazására vonatkozó tagállami döntések. Azokban az esetekben, amikor az Unió érdeke konkrét ágazatok tekintetében leginkább uniós szinten valósulhat meg, a Bizottságnak tájékoztatnia kell az érintett tagállamot arról, hogy az uniós szintű intézkedést részesíti előnyben; ilyenkor a tagállamnak tartózkodnia kell a tervezett nemzeti szintű intézkedések meghozatalától. (7)Tekintettel az elektronikuspénz-kibocsátás, a pénzforgalmi szolgáltatások és a kriptoeszköz-szolgáltatások ágazatában a pénzmosás elleni küzdelem terén tapasztalt konkrét sebezhetőségekre, a tagállamok számára lehetővé kell tenni annak előírását, hogy a területükön fiókteleptől eltérő formában letelepedett és egy másik tagállamban központi irodával rendelkező szolgáltatók jelöljenek ki központi kapcsolattartó pontot. A kijelölő intézmény nevében eljáró központi kapcsolattartó pontnak biztosítania kell, hogy a telephelyek megfeleljenek a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályoknak. (8)A felügyeleteknek biztosítaniuk kell, hogy a pénzváltó irodák, a készpénzes csekkbeváltóhelyek, a bizalmi vagyonkezelési tevékenységet végzők, illetve társasági szolgáltatók vagy a szerencsejáték-szervezők tekintetében az e szervezetek üzleti tevékenységét ténylegesen irányító személyek, valamint az ilyen szervezetek tényleges tulajdonosai becsületesen és feddhetetlenül járjanak el, és rendelkezzenek a feladataik ellátásához szükséges ismeretekkel és szakértelemmel. Az arra vonatkozó minimális feltételeket, hogy az adott személyek teljesítik-e az említett követelményeket, annak figyelembevételével kell meghatározni, hogy ezáltal megakadályozható legyen, hogy e szervezeteket a vezetőik, illetve tényleges tulajdonosaik visszaélések elkövetése céljára használják fel. (9)A kötelezett szolgáltatóknál vezetői feladatot ellátó vagy azok fölött más módon irányítást gyakorló személyek alkalmasságának az értékelése céljából a büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletekre vonatkozó információk cseréjét a 2009/315/IB tanácsi kerethatározatnak és a 2009/316/IB tanácsi határozatnak megfelelően kell végrehajtani. (10)A Bizottság megfelelő helyzetben van ahhoz, hogy megvizsgálja azokat a konkrét, határokon átnyúló fenyegetéseket, amelyek hatással lehetnek a belső piacra, és amelyeket az egyes tagállamok nem tudnak azonosítani, illetve amelyekkel szemben nem tudnak eredményesen küzdeni. A Bizottságot ezért meg kell bízni azzal a feladattal, hogy koordinálja a határokon átnyúló tevékenységekkel összefüggő kockázatok értékelését. A kockázatértékelési folyamat eredményessége szempontjából alapvető fontosságú az olyan megfelelő szakértők bevonása, mint például a pénzmosással és a terrorizmusfinanszírozással foglalkozó szakértői csoport, valamint a pénzügyi információs egységek és – adott esetben – más uniós szintű szervek képviselői. A folyamat tekintetében továbbá fontos információforrást jelentenek a nemzeti szintű kockázatértékelések és a tagállami tapasztalatok. A több tagállamban felmerülő kockázatok bizottsági értékelése nem járhat együtt személyes adatok kezelésével. Az adatokat minden esetben teljes mértékben anonimizálni kell. A nemzeti és az uniós adatvédelmi felügyeleti hatóságokat csak abban az esetben kell bevonni, ha a pénzmosással és a terrorizmusfinanszírozással kapcsolatos kockázatok értékelése magánszemélyek magánéletének, illetve adataiknak a védelmét érinti. (11)Az uniós szintű kockázatértékelés megállapításai segíthetik az illetékes hatóságokat és a kötelezett szolgáltatókat a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat, valamint a célzott pénzügyi szankciók végre nem hajtásával és kijátszásával kapcsolatos kockázatok azonosításában, értelmezésében, kezelésében és csökkentésében. Ezért fontos, hogy a kockázatértékelés megállapításait nyilvánosságra hozzák. (12)Továbbra is a tagállamok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy azonosítsák, értékeljék és értelmezzék az őket közvetlenül érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokat, és döntsenek azok csökkentésének módjáról. Ezért minden tagállamnak meg kell tennie a megfelelő lépéseket ahhoz, hogy megfelelően azonosítsa, értékelje és értelmezze a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokat, valamint a célzott pénzügyi szankciók végre nem hajtásának és kijátszásának kockázatát, továbbá hogy koherens nemzeti stratégiát határozzon meg az említett kockázatok csökkentését célzó intézkedések bevezetésére. A nemzeti szintű kockázatértékelést rendszeresen aktualizálni kell, és annak be kell mutatnia a tagállam pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet célzó rendszerének intézményi struktúráját és átfogó eljárásait, valamint a rendelkezésre álló emberi és pénzügyi erőforrásokat, amennyiben ezek az információk rendelkezésre állnak.

(13)A kockázatértékelés eredményeit adott esetben időben a kötelezett szolgáltatók rendelkezésére kell bocsátani, hogy azonosítani, értelmezni, kezelni és csökkenteni tudják saját kockázataikat. (14)Ezen túlmenően, az uniós szintű kockázatok magasabb fokú azonosítása, értelmezése, kezelése és csökkentése érdekében a tagállamoknak a kockázatértékeléseik eredményeit meg kell osztaniuk egymással, a Bizottsággal és az AMLA-val. (15)Annak érdekében, hogy ellenőrizhető legyen a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelmet szolgáló rendszereik eredményessége, a tagállamoknak erre vonatkozó statisztikákkal kell rendelkezniük és ezek minőségét folyamatosan fejleszteniük kell. Az uniós szinten gyűjtött statisztikai adatok minőségének és összhangjának javítása érdekében a Bizottságnak és az AMLA-nak nyomon kell követnie a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem alakulását az Unióban, és rendszeresen áttekintést kell közzétennie. (16)A FATF standardokat dolgozott ki, amelyek alapján a joghatóságoknak azonosítaniuk és értékelniük kell a proliferációfinanszírozáshoz kapcsolódó célzott pénzügyi szankciók esetleges végre nem hajtásának vagy kijátszásának kockázatát, és intézkedéseket kell hozniuk e kockázatok csökkentésére. A FATF által bevezetett új standardok nem helyettesítik és nem gyengítik azokat a szigorú követelményeket, amelyek szerint az országoknak célzott pénzügyi szankciókat kell alkalmazniuk annak érdekében, hogy megfeleljenek az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának a tömegpusztító fegyverek elterjedésének és finanszírozásának megelőzéséről, visszaszorításáról és megzavarásáról szóló vonatkozó rendeleteinek. E jelenleg hatályos, uniós szinten a 2010/413/KKBP és a (KKBP) 2016/849 tanácsi határozattal, valamint a 267/2012/EU és az (EU) 2017/1509 tanácsi rendelettel végrehajtott kötelezettségek továbbra is szigorú szabályalapú kötelezettségek maradnak, amelyek az Unión belül valamennyi természetes és jogi személyre nézve kötelezőek. (17)A legújabb nemzetközi fejlemények figyelembevétele érdekében ez az irányelv követelményt vezetett be, amely szerint az Unió és a tagállamok szintjén kell azonosítani, értelmezni, kezelni és csökkenteni a proliferációfinanszírozással kapcsolatos célzott pénzügyi szankciók végre nem hajtásával vagy kijátszásával összefüggő kockázatokat. (18)A központi tényleges tulajdonosi nyilvántartások döntő fontosságúak a jogi személyekkel való visszaélés elleni küzdelemben. Annak érdekében, hogy a tényleges tulajdonosi nyilvántartások könnyen hozzáférhető legyenek és jó minőségű adatokat tartalmazzanak, következetes szabályokat kell bevezetni az információk gyűjtésére és tárolására vonatkozóan. (19)A jogi személyekkel való visszaélések elleni küzdelmet elősegítő nagyobb átláthatóság érdekében a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információkat a gazdasági társaságon kívül található központi nyilvántartásban tárolják, az uniós joggal teljes összhangban. E célból a tagállamok számára lehetővé kell tenni egy központi, a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információkat összegyűjtő adatbázis, vagy a cégnyilvántartás, illetve valamely más központi nyilvántartás használatát. A tagállamok számára lehetővé kell tenni annak eldöntését, hogy a nyilvántartás feltöltése a kötelezett szolgáltatók feladata legyen-e. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy ezek az információk minden esetben elérhetőek legyenek az illetékes hatóságok és a pénzügyi információs egységek számára, továbbá hogy azokat átadják a kötelezett szolgáltatóknak, amikor azok ügyfél-átvilágítási intézkedéseket tesznek. (20)A bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonosaira vonatkozó információkat a vagyonkezelőknek és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodásokban a vagyonkezelővel egyenértékű pozíciót betöltő személyeknek a letelepedése vagy a tartózkodási helye szerinti tagállamban kell nyilvántartásba venni. A bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonosaira vonatkozó információk hatékony nyomon követése és nyilvántartásba vétele érdekében a tagállamoknak együtt kell működniük. A bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonosaira vonatkozó tagállami nyilvántartások összekapcsolása elérhetővé tenné ezeket az információkat, és biztosítaná ugyanazon vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások többszörös nyilvántartásba vételének az elkerülését is az Unión belül. (21)A tényleges tulajdonosra vonatkozó információkhoz kellő időben való hozzáférést oly módon kell biztosítani, hogy elkerülhető legyen az érintett társaság figyelmeztetésének a kockázata. (22)A tényleges tulajdonosi nyilvántartásokban szereplő adatok pontossága alapvető fontosságú az adatokhoz hozzáférő érintett hatóságok és más személyek számára, valamint ahhoz, hogy ezen adatok alapján érvényes és jogszerű döntéseket hozzanak. Ezért amennyiben a nyilvántartás-vezetők által elvégzett alapos elemzést követően a nyilvántartásokban a tényleges tulajdonlásra vonatkozóan található információk pontossága kétségbe vonható, kockázatérzékenységi alapon elő kell írni a jogi személyek és a társulás jellegű jogi megállapodások számára, hogy további információkat szolgáltassanak. Fontos továbbá, hogy a tagállamok a nyilvántartások vezetéséért felelős szervezetet megfelelő hatáskörrel ruházzák fel a tényleges tulajdonlás és a rendelkezésére bocsátott információk valódiságának ellenőrzésére, valamint arra, hogy minden gyanút bejelentsen a pénzügyi információs egységének. E hatásköröknek ki kell terjedniük a jogi személyek telephelyein végzett vizsgálatokra is. (23)Ezenkívül a központi nyilvántartásokban a tényleges tulajdonlásra vonatkozóan tárolt információk, valamint a tényleges tulajdonlásra vonatkozóan a kötelezett szolgáltatók és adott esetben az illetékes hatóságok rendelkezésére álló információk közötti eltérések bejelentése hatékony mechanizmus az információk pontosságának ellenőrzésére. Az ilyen eltéréseket gyorsan fel kell tárni, be kell jelenteni, és korrigálni kell. (24)Annak érdekében, hogy az eltérések bejelentésének mechanizmusa arányos legyen, és a tényleges tulajdonlásra vonatkozó pontatlan információk felderítésére összpontosítson, a tagállamok engedélyezhetik a kötelezett szolgáltatóknak, hogy az ügyfelet a technikai jellegű eltérések közvetlenül a központi nyilvántartásokért felelős szervezetnél történő helyesbítésére kérjék. Ez a lehetőség csak az alacsony kockázatú ügyfelekre és a technikai jellegű hibákra, például az információk elírásának kisebb súlyú eseteire vonatkozik, amennyiben nyilvánvaló, hogy ezek nem akadályozzák a tényleges tulajdonos(ok) azonosítását, és nem rontják az információk pontosságát. (25)Amennyiben a pénzügyi információs egységek és az egyéb illetékes hatóságok által észlelt eltérésekre vonatkozóan tett jelentés veszélyeztetne egy folyamatban lévő nyomozást, a pénzügyi információs egységeknek vagy az egyéb illetékes hatóságoknak el kell halasztaniuk az eltérésre vonatkozó jelentés megtételét mindaddig, amíg a jelentés elhalasztásának oka fennáll. Ezen túlmenően a pénzügyi információs egységek és az illetékes hatóságok nem jelenthetnek eltérést akkor, ha ez ellentétes lenne a nemzeti titoktartási rendelkezésekkel, vagy ha az figyelmeztetés bűncselekményét valósítaná meg. (26)Annak érdekében, hogy a tényleges tulajdonos fogalmának alkalmazása során egyenlő versenyfeltételek érvényesüljenek, rendkívül fontos, hogy a jogi személyek az Unióban mindenütt egységes bejelentési csatornákat és eszközöket vehessenek igénybe. E célból a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információknak a releváns nemzeti nyilvántartásokba történő benyújtásakor egységes formátumot kell alkalmazni, továbbá garantálni kell az átláthatóságot és a jogbiztonságot. (27)A jogi formák különböző típusai közötti egyenlő feltételek biztosítása érdekében a vagyonkezelőknek is információkat kell szerezniük a tényleges tulajdonlásra vonatkozóan, amelyeket meg kell őrizniük, és központi nyilvántartásba vagy központi adatbázisba kell továbbítaniuk. (28)A tényleges tulajdonosokra vonatkozó információkhoz való nyilvános hozzáférés lehetővé teheti, hogy a civil társadalom – ezen belül a sajtó vagy a társadalmi szervezetek – fokozottan ellenőrizzék az információkat, és hozzájárul a pénzügyi rendszer integritásába vetett bizalom megőrzéséhez. E hozzáférés elősegítheti a gazdasági társaságokkal és más jogi személyekkel, valamint társulás jellegű jogi megállapodásokkal való – pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljából történő – visszaélések elleni küzdelmet mind a nyomozások segítése, mind a reputációs hatás révén, mivel az ilyen társaságokkal üzleti kapcsolatba lépő összes érintett számára ismert lesz a tényleges tulajdonosok kiléte. E hozzáférés ahhoz is hozzájárulhat, hogy az ilyen jogsértések elleni küzdelemben érintett kötelezett szolgáltatók és harmadik országbeli hatóságok számára időben és hatékony módon rendelkezésre álljanak az információk. Az említett információkhoz való hozzáférés a pénzmosással, annak alapcselekményeivel, valamint a terrorizmusfinanszírozással kapcsolatos nyomozásokat is segítené. (29)A befektetők és a nyilvánosság pénzügyi piacok iránti bizalma nagyban függ egy olyan pontos közzétételi rendszer meglététől, amely biztosítja a társaságok tényleges tulajdonosi szerkezetének és irányítási struktúráinak átláthatóságát. Ez különösen igaz azokra a vállalatirányítási rendszerekre, amelyekre a koncentrált tulajdonoscsoport jellemző, mint az Unió esetében is. Egyrészt a jelentős szavazati és pénzforgalmi jogokkal rendelkező nagybefektetők ösztönözhetik a tartós növekedést és a stabil teljesítményt. Másrészt azonban a nagy szavazati arányuk révén befolyással rendelkező, tényleges többségi tulajdonosoknak érdekükben állhat, hogy a társaság eszközeit és lehetőségeit a kisebbségi befektetők rovására személyes haszonszerzésre használják fel. A pénzügyi piacok iránti bizalom lehetséges növekedését nem az átláthatóság növelése céljának, hanem pozitív mellékhatásnak kell tekinteni, amelynek célja egy olyan környezet kialakítása, amely kevésbé kedvez a pénzmosásnak és a terrorizmusfinanszírozásnak. (30)A befektetők és a nyilvánosság pénzügyi piacok iránti bizalma nagyban függ egy olyan pontos közzétételi rendszer meglététől, amely biztosítja a gazdasági társaságok és más jogi személyek, valamint bizonyos típusú bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonosi szerkezetének és irányítási struktúráinak átláthatóságát. A tagállamoknak ezért kellően koherens és összehangolt módon, a bizalomra vonatkozó szabályok bevezetésével lehetővé kell tenniük a nyilvánosság számára a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információkhoz való hozzáférést, hogy a harmadik felek Unió-szerte megbizonyosodhassanak a gazdasági társaságok és más jogi személyek, valamint – amennyiben jogos érdek áll fenn – bizonyos típusú bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonosainak kilétéről. (31)A gazdasági társaságok és más jogi személyek esetében méltányos egyensúly kialakítására kell törekedni, különösen a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megelőzéséhez fűződő általános közérdek, valamint az érintettek alapvető jogai között. A nyilvánosan hozzáférhető adatkörnek korlátozottnak, egyértelműen és kimerítően meghatározottnak és általános természetűnek kell lennie, ezáltal minimalizálva a tényleges tulajdonosok érdekeinek esetleges sérelmét. Ugyanakkor nem kívánatos, hogy a nyilvánosan hozzáférhetővé tett információk jelentősen eltérjenek a jelenleg gyűjtött adatoktól. A magánélet tiszteletben tartásához való általános, illetve a személyes adatok védelméhez való konkrét jog sérelmének korlátozása céljából ezeknek az információknak alapvetően a gazdasági társaságok és más jogi személyek tényleges tulajdonosainak jogállására, és csakis a tényleges tulajdonosok által végzett gazdasági tevékenység körére kell kiterjedniük. Azokban az esetekben, amikor egy vezető tisztségviselő csak formailag azonosítható tényleges tulajdonosként, ugyanakkor tulajdonosi érdekeltséggel nem rendelkezik és más módon sem gyakorol irányítást, ezt egyértelműen fel kell tüntetni a nyilvántartásokban. (32)Kifejezett bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és hasonló, társulás jellegű jogi megállapodások esetében az információkat a nyilvánosság bármely tagja számára hozzáférhetővé kell tenni, feltéve, hogy a jogos érdek bizonyítható. Így kell eljárni azokban az esetekben is, amikor egy természetes vagy jogi személy írásos kérelmet nyújt be olyan bizalmi vagyonkezelési konstrukció vagy hasonló, társulás jellegű jogi megállapodás tekintetében, amely – közvetlen vagy közvetett tulajdonlás révén, többek között bemutatóra szóló részvényeken keresztül vagy más módon gyakorolt irányítás útján – irányítást biztosító befolyással rendelkezik egy Unión kívül bejegyzett vagy létrehozott jogi személyben. A jogos érdek fogalmának tagállami értelmezése nem korlátozhatja e fogalmat a folyamatban lévő közigazgatási vagy bírósági eljárásokra, és lehetővé kell tennie a pénzmosás és alapcselekményei, valamint a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem terén a nem kormányzati szervezetek és az oknyomozó újságírók által végzett megelőző munka figyelembevételét is. Noha a bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és egyéb társulás jellegű jogi megállapodások összetett vállalati struktúrákban is alkalmazhatók, elsődleges céljuk továbbra is az egyéni vagyon kezelése. Annak érdekében, hogy megfelelő egyensúlyt lehessen teremteni a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználása megelőzésének jogos célja és az egyének alapvető jogainak – különösen a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jog – védelme között, rendelkezni kell a bizalmi vagyonkezelési konstrukciók és egyéb társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonlására vonatkozó információkhoz való hozzáféréshez fűződő jogos érdek bizonyításáról.

(33)Annak érdekében, hogy a nyilvánosság számára hozzáférhető információk lehetővé tegyék a tényleges tulajdonos helyes azonosítását, egy minimális adatkört hozzáférhetővé kell tenni a nyilvánosság számára. Ezeknek az adatoknak lehetővé kell tenniük a tényleges tulajdonos egyértelmű azonosítását, ugyanakkor minimálisra kell csökkenteniük a nyilvánosan hozzáférhető személyes adatok mennyiségét. A tényleges tulajdonos nevére, születési évére és hónapjára, valamint az illetősége szerinti országra és állampolgárságára vonatkozó adatok hiányában nem állapítható meg egyértelműen, hogy ki a tényleges tulajdonos természetes személy. Hasonlóképpen, a birtokolt tényleges tulajdonosi érdekeltségre vonatkozó információk hiánya lehetetlenné tenné annak meghatározását, hogy e természetes személyt miért kell tényleges tulajdonosként azonosítani. Ezért a tényleges tulajdonlásra vonatkozó, nyilvánosan hozzáférhető információk félreértelmezésének elkerülése, valamint a személyes adatok Unió-szerte egységes, arányos közzétételének biztosítása érdekében helyénvaló meghatározni a nyilvánosság számára hozzáférhető adatok minimális körét. (34)A nyilvánosság általi fokozott ellenőrzés hozzájárulhat a jogi személyekkel és társulás jellegű jogi megállapodásokkal való visszaélés – többek között az adókikerülés – megelőzéséhez. Ezért alapvető fontosságú, hogy a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információ a nemzeti nyilvántartásokon és a tényleges tulajdonosi nyilvántartások összekapcsolására szolgáló rendszeren keresztül a bizalmi vagyonkezelési konstrukcióra vagy a hasonló, társulás jellegű jogi megállapodásra vonatkozó információ nyilvántartásba vétele okainak megszűnését követően legalább öt évig hozzáférhető maradjon. Mindazonáltal a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy jogszabályban rendelkezzenek a tényleges tulajdonosokra vonatkozó információk – köztük a személyes adatok – más célokból történő kezeléséről, amennyiben ez az adatkezelés közérdekből történik és egy demokratikus társadalomban szükségesnek és arányosnak minősül a kitűzött jogos cél elérése érdekében. (35)Ezen túlmenően, az arányos és kiegyensúlyozott megközelítés, valamint a magánélethez való jog és a személyes adatvédelem biztosítása érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy rendelkezzenek a tényleges tulajdonosokra vonatkozó, nyilvántartásban szereplő személyes adatok információk közzététele, valamint az ilyen információkhoz való hozzáférés alóli kivételekről olyan kivételes esetekben, amikor az információ csalás, emberrablás, zsarolás, kényszerítés, zaklatás, erőszak vagy megfélemlítés aránytalan veszélyének tenné ki a tényleges tulajdonost. A tagállamok számára lehetővé kell tenni továbbá, hogy online regisztrációt írjanak elő annak érdekében, hogy azonosítani lehessen minden olyan személyt, aki a nyilvántartásból információt kér, valamint hogy a nyilvántartásban szereplő információkhoz való hozzáférésért díjat szedjenek be. (36)Az (EU) 2018/843 irányelv az (EU) 2017/1132 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel létrehozott európai központi platformon keresztül megvalósította a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információkat tároló tagállami központi nyilvántartások összekapcsolását. Biztosítani kell a tagállamok számára a rendszer egészének működtetésében való folyamatos részvételt azáltal, hogy a Bizottság és a tagállamok képviselői rendszeresen egyeztetnek a rendszer működésével és jövőbeli fejlesztéseivel kapcsolatos kérdésekről. (37)A tagállamok tényleges tulajdonosi nyilvántartásainak összekapcsolása révén az egyes tagállamok nyilvántartásaiban szereplő, a társulás jellegű jogi megállapodások tényleges tulajdonlására vonatkozó információkhoz való nemzeti és határokon átnyúló hozzáférést a jogos érdek meghatározása alapján, az adott tagállam érintett szervezete által hozott határozat alapján kell biztosítani. Annak elkerülése érdekében, hogy a tényleges tulajdonlásra vonatkozó információkhoz való hozzáférés indokolatlan korlátozására vonatkozó határozatokat ne lehessen felülvizsgálni, jogorvoslati mechanizmusokat kell létrehozni az ilyen határozatok ellen. A koherens és hatékony nyilvántartásba vétel és információcsere biztosítása érdekében a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a nyilvántartásért felelős szervezet együttműködjön a többi tagállamon belüli partnereivel azon bizalmi vagyonkezelési konstrukciókkal vagy hasonló, társulás jellegű jogi megállapodásokkal kapcsolatos információk megosztását illetően, amelyekre az adott tagállam joga az irányadó, ám amelyek egy másik tagállamban működnek. (38)Ezen irányelv alkalmazásában a személyes adatok kezelését az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet szabályozza. Azon természetes személyeket, akikről tényleges tulajdonosként személyes adatok szerepelnek a nemzeti nyilvántartásokban, tájékoztatni kell az alkalmazandó adatvédelmi szabályokról. Emellett kizárólag a mindenkori tényleges tulajdonosokra vonatkozó, naprakész személyes adatok tehetők közzé, és a tényleges tulajdonosokat tájékoztatni kell az uniós adatvédelmi keret szerinti jogaikról, valamint az e jogok gyakorlására alkalmazandó eljárásokról. Ezen túlmenően a nyilvántartásokban szereplő információkkal való visszaélés megelőzése és a tényleges tulajdonosok jogainak biztosítása érdekében a tagállamok szükségesnek tarthatják annak megfontolását, hogy a kérelmező személyére és a kérelem jogalapjára vonatkozó információkat a tényleges tulajdonos számára is hozzáférhetővé tegyék. (39)Ha a pénzügyi információs egységek és az egyéb illetékes hatóságok késve férnek hozzá a bank- és fizetési számla-, valamint széftulajdonosok, különösen az anonim tulajdonosok kilétére vonatkozó információkhoz, az hátráltatja a pénzmosással és terrorizmusfinanszírozással összefüggő pénzátutalások felderítését. Az ugyanazon személy tulajdonában lévő bank- és fizetési számlák, valamint széfek azonosítását lehetővé tevő nemzeti adatok töredezettek, ezért a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok számára nem hozzáférhetők időben. E tekintetben kulcsfontosságú, hogy minden tagállamban létrehozzanak egy központosított automatizált mechanizmust – például nyilvántartást vagy adat-visszanyerési rendszert –, amely hatékony eszközként biztosítja a bank- és fizetésiszámla-tulajdonosok, a széftulajdonosok, meghatalmazottaik és a tényleges tulajdonosok kilétére vonatkozó információkhoz való, időben történő hozzáférést. A hozzáférési rendelkezések alkalmazásakor helyénvaló a már meglévő mechanizmusok felhasználása, feltéve, hogy a nemzeti pénzügyi információs egységek az általuk igényelt adatokhoz azonnal és szűrés nélkül tudnak hozzáférni. A pénzmosási és a terrorizmusfinanszírozási kockázat hatékonyabb enyhítése érdekében a tagállamok más, szükségesnek és arányosnak ítélt egyéb információkat is betáplálhatnak az említett mechanizmusokba. A pénzügyi információs egységek és a büntetőeljárás lefolytatásáért felelős hatóságoktól eltérő illetékes hatóságok megkeresései és információkérései vonatkozásában teljes körű titoktartást kell biztosítani. (40)A magánélet tiszteletben tartása és a személyes adatok védelme érdekében a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos nyomozások lefolytatásához minimálisan szükséges adatokat bank- és fizetési számlákat tartalmazó központosított automatizált mechanizmusokban, például nyilvántartásban vagy adat-visszanyerési rendszerben kell tárolni. Lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy a meglévő rendszereket és jogi szokásokat figyelembe eldöntsék azt, hogy mely adatok begyűjtése hasznos és arányos a tényleges tulajdonosok érdemi azonosításához. E mechanizmusokra vonatkozó rendelkezések átültetése során a tagállamoknak meg kell határozniuk az ügyfél-átvilágítási intézkedések alkalmazása során szerzett dokumentumok és információk megőrzési idejével megegyező megőrzési időt. Lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy a megőrzési időt általánosságban, jogszabályban meghosszabbítsák annak érdekében, hogy ne kelljen eseti döntéseket hozni. A meghosszabbított megőrzési idő nem haladhatja meg a további öt évet. Ez az időszak nem érinti az eltérő adatmegőrzési követelményeket megállapító olyan nemzeti jogszabályokat, amelyek lehetővé teszik, hogy eseti döntéseket hozzanak a büntető- vagy közigazgatási eljárások lefolytatásának megkönnyítése érdekében. Az említett mechanizmusokhoz való hozzáférést a szükséges ismeret elve alapján kell biztosítani. (41)A tagállamok központosított automatizált mechanizmusainak összekapcsolása révén a nemzeti pénzügyi információs egységek gyorsan hozzájuthatnak a más tagállamokban található bankszámlák és fizetési számlák, valamint széfek tulajdonosainak személyazonosságára vonatkozó, határokon átnyúló információkhoz, ami megerősítené képességüket a pénzügyi elemzések hatékony elvégzésére és a más tagállambeli partnereikkel való együttműködésre. A bankszámlákra és fizetési számlákra, valamint széfekre vonatkozó információkhoz való, határokon átnyúló közvetlen hozzáférés lehetővé tenné a pénzügyi információs egységek számára, hogy kellően rövid időn belül pénzügyi elemzést készítsenek, amely alapján felderíthetők a potenciális pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási esetek, valamint garantálhatók a gyors bűnüldözési intézkedések. (42)A személyes adatok védelméhez való jog és a magánélet tiszteletben tartásához való jog érvényesítése, valamint a nemzeti központosított automatizált mechanizmusokban tárolt információkhoz való határokon átnyúló hozzáférés hatásának korlátozása érdekében a bankszámla-nyilvántartások központi hozzáférési pontján keresztül hozzáférhető információk köre az adattakarékosság elvével összhangban az ahhoz szükséges minimumra korlátozódna, hogy lehetővé váljon az IBAN alapján azonosított fizetési számlákkal és bankszámlákkal, illetve a széfekkel vagy azok felett rendelkező természetes vagy jogi személyek azonosítása. Továbbá csak a pénzügyi információs egységek számára szabad azonnali és szűrés nélküli hozzáférést biztosítani a központi hozzáférési ponthoz. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a pénzügyi információs egységek személyzete a titoktartás és az adatvédelem tekintetében magas szakmai színvonalat képviseljen, továbbá feddhetetlen és kellően képzett legyen. Ezenkívül a tagállamoknak olyan technikai és szervezési intézkedéseket kell bevezetniük, amelyek szigorú technológiai normáknak megfelelően garantálják az adatok biztonságát. (43)A bank- és fizetési számlákra, valamint a széfekre vonatkozó információkat tároló tagállami központosított automatizált mechanizmusok (központi nyilvántartások vagy központi elektronikus adat-visszanyerési rendszerek) a bankszámla-nyilvántartás egységes hozzáférési pontján keresztül történő összekapcsolása szükségessé teszi a különböző műszaki jellemzőkkel rendelkező nemzeti rendszerek összehangolását. E célból technikai intézkedéseket és előírásokat kell kidolgozni, figyelembe véve a nemzeti központosított automatizált mechanizmusok közötti különbségeket. (44)Az ingatlan vonzó vagyontárgy az illegális tevékenységből származó jövedelmüket legalizálni kívánó bűnözők számára, mivel lehetővé teszi a pénzeszközök valódi forrásának és a tényleges tulajdonos kilétének elfedését. Az, hogy a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok megfelelően és időben azonosítsák az ingatlantulajdonnal rendelkező természetes vagy jogi személyeket, egyaránt fontos a pénzmosási módszerek felderítéséhez, valamint a vagyoni eszközök befagyasztása és elkobzásához. Ezért fontos, hogy a tagállamok hozzáférést biztosítsanak a pénzügyi információs egységek és más illetékes hatóságok számára olyan információkhoz, amelyek lehetővé teszik az ingatlannal rendelkező természetes vagy jogi személyek időben történő azonosítását, valamint az ügylet kockázatának és gyanús voltának azonosítása szempontjából releváns információkat. (45)Valamennyi tagállam létrehozott vagy létre kell hoznia működési szempontból független és autonóm pénzügyi információs egységeket a kapott információk annak céljából történő gyűjtésére és elemzésére, hogy a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás megakadályozása és az ellenük való küzdelem érdekében megállapítsa az összefüggést a gyanús ügyletek és az azok mögött húzódó büntetendő cselekmények között. A pénzügyi információs egységnek egyetlen országos központként kell működnie, amelynek feladata, hogy fogadja és elemezze a gyanús ügyletekkel kapcsolatos bejelentéseket, a határokon átnyúló fizikai készpénzmozgásokról és egy bizonyos küszöbértéket meghaladó készpénzfizetésekről szóló bejelentéseket, valamint a kötelezett szolgáltatók által pénzmosással, annak alapcselekményeivel vagy terrorizmusfinanszírozással kapcsolatban benyújtott egyéb információkat. Biztosítani kell a pénzügyi információs egység működési függetlenségét és autonómiáját azáltal, hogy az egység rendelkezzen a feladatai önálló végrehajtásához szükséges hatáskörrel és erőforrással, ideértve annak képességét, hogy önálló döntést hozzon meghatározott információk elemzésére, igénylésére és továbbítására vonatkozóan. A pénzügyi információs egységnek minden esetben jogosultnak kell lennie arra, hogy függetlenül információkat továbbítson az illetékes hatóságoknak. A pénzügyi információs egységet elégséges pénzügyi, humán és technikai erőforrásokkal kell ellátni, amelyek biztosítják autonómiáját és függetlenségét, és lehetővé teszik számára felhatalmazásának eredményes gyakorlását. A pénzügyi információs egységnek képesnek kell lennie arra, hogy egyedileg vagy rutinszerűen megszerezze és hasznosítsa a feladatai ellátásához szükséges erőforrásokat, függetlenül minden olyan indokolatlan politikai, kormányzati vagy ágazati befolyástól vagy beavatkozástól, amely veszélyeztetheti működési függetlenségét. (46)A pénzügyi információs egységek fontos szerepet játszanak a terrorista hálózatok pénzügyi műveleteinek azonosításában – különösen a határokon átnyúló ügyleteket illetően – és pénzügyi támogatóik felderítésében. A pénzügyi hírszerzés alapvető fontosságú lehet a terrorista bűncselekmények megkönnyítésének és a terrorszervezetek hálózatainak és rendszereinek felderítésében. A pénzügyi információs egységek továbbra is jelentős különbségeket mutatnak feladataik, kompetenciáik és hatásköreik tekintetében. A jelenlegi különbségeknek azonban nem szabad kihatniuk a pénzügyi információs egységek tevékenységére, különösen ami az arra vonatkozó képességüket illeti, hogy megelőző elemzéseket készítsenek a hírszerzési, nyomozási és igazságszolgáltatási feladatokat ellátó valamennyi hatóság és a nemzetközi együttműködés támogatása érdekében. Elengedhetetlenné vált annak a minimális adatkörnek a meghatározása, amelyhez feladataik ellátása során a pénzügyi információs egységeknek gyorsan hozzá kell férniük, illetve amelyeket akadálytalanul ki kell tudniuk cserélni más tagállambeli partnereikkel. Minden olyan esetben, amelynél felmerül a pénzmosás vagy alapcselekményei gyanúja, vagy amely a terrorizmusfinanszírozáshoz kapcsolódik, biztosítani kell a közvetlen és gyors, indokolatlan késedelmektől mentes információáramlást. Alapvető fontosságú tehát – a pénzügyi információs egységek hatásköreinek és a közöttük lévő együttműködésnek a tisztázása révén – tovább fokozni a pénzügyi információs egységek tevékenységének eredményességét és hatékonyságát. (47)A pénzügyi információs egységek hatásköre kiterjed az olyan pénzügyi, közigazgatási és bűnüldözési információkhoz történő közvetlen és közvetlen hozzáféréshez való jogra, amelyekre a pénzmosás és annak alapcselekményei, valamint a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem érdekében szükségük van. Mivel nincs meghatározva az, hogy ezek az általános kategóriák milyen típusú információkat foglalnak magukban, a pénzügyi információs egységek jelentősen eltérő adatkörökhöz férnek hozzá, ami hatással van a pénzügyi információs egységek elemző funkcióira és azon képességükre, hogy hatékonyan együttműködjenek más tagállambeli partnereikkel. Ezért meg kell határozni a „pénzügyi”, „közigazgatási” és „bűnüldözési” információk minimális körét, amelyeket közvetlenül vagy közvetve az Unió minden pénzügyi információs egysége rendelkezésére kell bocsátani. A pénzügyi információs egységek számára lehetővé kell tenni továbbá, hogy bármely kötelezett szolgáltatótól gyorsan megszerezhessék a feladataik ellátásához szükséges információkat. Biztosítani kell továbbá, hogy a pénzügyi információs egységek egy másik pénzügyi információs egység kérése alapján is hozzájuthassanak az ilyen jellegű információkhoz és megoszthassák azokat a kérelmező pénzügyi információs egységgel. (48)A pénzügyi információs egységek túlnyomó többsége felhatalmazást kapott arra, hogy sürgős intézkedés keretében felfüggessze vagy megtagadja az ügylet jóváhagyását annak érdekében, hogy elemezze azt és megerősítse a gyanút, valamint az elemzési eredményeket továbbítsa az illetékes hatóságoknak. A tagállamok között azonban vannak eltérések a halasztási hatáskörök időtartamával kapcsolatban, ami nemcsak a pénzügyi információs egységek közötti együttműködésből adódóan határokon átnyúló jellegű tevékenységek elhalasztására, hanem az egyének alapvető jogaira is hatással van. Továbbá annak érdekében, hogy a pénzügyi információs egységek képesek legyenek azonnal visszatartani a bűncselekményből származó pénzeszközöket vagy vagyoni eszközöket, és megakadályozni azok szétszóródását, a pénzügyi információs egységeket fel kell hatalmazni arra, hogy felfüggesszék a bank- vagy fizetési számlán keresztüli ügyletek végrehajtását a számlán bonyolított ügyletek elemzése, a gyanú megerősítése és az elemzés eredményeinek az illetékes hatóságokhoz való továbbítása céljából. Mivel a halasztási hatáskörök hatással vannak a tulajdonhoz való jogra, garantálni kell az érintett személyek alapvető jogainak védelmét. (49)A nagyobb átláthatóság és elszámoltathatóság, valamint a tevékenységeikkel kapcsolatos tudatosság növelése érdekében a pénzügyi információs egységeknek éves tevékenységi jelentést kell közzétenniük. A jelentéseknek statisztikai adatokat kell közölniük legalább a gyanús ügyletekkel kapcsolatban kapott bejelentésekről, az illetékes nemzeti hatóságoknak történő továbbítások számáról, a más pénzügyi információs egységekhez benyújtott és hozzájuk beérkezett információkérések számáról, valamint az azonosított tendenciákról és tipológiákról. A jelentést az érzékeny és minősített információkat tartalmazó elemek kivételével nyilvánosságra kell hozni. A pénzügyi információs egységnek legalább évente egyszer visszajelzést kell adnia a kötelezett szolgáltatók részére a gyanús ügyletekre vonatkozó bejelentések minőségéről, azok időszerűségéről, a gyanú leírásáról és a benyújtott további dokumentumokról. Ilyen visszajelzés egyes kötelezett szolgáltatóknak vagy kötelezett szolgáltatók csoportjainak nyújtható abból a célból, hogy a kötelezett szolgáltatók jobban felderíthessék és azonosíthassák a gyanús ügyleteket és tevékenységeket, az általános jelentéstételi mechanizmusok pedig eredményesebbé váljanak. (50)A pénzügyi információs egység célja a gyanús ügyletek és a mögöttes büntetendő cselekmény közötti kapcsolatok megállapítása céljából a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése és leküzdése érdekében kapott információk összegyűjtése és elemzése, valamint ezen elemzései megállapításainak és – pénzmosás, annak alapcselekménye vagy terrorizmusfinanszírozás gyanúja esetén – további információknak az illetékes hatóságok számára történő továbbítása. A pénzügyi információs egység egy másik pénzügyi információs egység által küldött spontán tájékoztatás vagy megkeresés esetében sem tartózkodhat az információcserétől, illetve azt nem tagadhatja meg olyan okokból, mint az alapcselekmény azonosításának hiánya, a nemzeti büntetőjog sajátosságai, valamint az alapcselekmények eltérő meghatározásai vagy bizonyos alapcselekményekre való hivatkozás hiánya. Hasonlóképpen, az információ-továbbítás hatékonysága érdekében a pénzügyi információs egységnek a lehetséges alapcselekmény típusától függetlenül előzetes hozzájárulását kell adnia egy másik pénzügyi információs egység számára ahhoz, hogy az információkat továbbítson az illetékes hatóságoknak. A pénzügyi információs egységek jelentései szerint bizonyos, az uniós jog által nem harmonizált alapcselekmények – mint például az adóbűncselekmények – eltérő nemzeti jogi meghatározásai megnehezítik az információcserét. Az ilyen eltérések nem korlátozhatják a kölcsönös információcserét, az illetékes hatóságoknak történő továbbítást és az említett információk felhasználását. Az adattovábbításra vonatkozó adatvédelmi szabályokkal, a FATF ajánlásaival és a pénzügyi információs egységek közötti információcserére vonatkozó Egmont-elvekkel összhangban a pénzügyi információs egységeknek gyorsan, konstruktívan és hatékonyan kell biztosítaniuk a harmadik országok pénzügyi információs egységeivel történő nemzetközi együttműködés legszélesebb körét a pénzmosás, a kapcsolódó alapbűncselekmények és a terrorizmusfinanszírozás tekintetében. (51)A pénzügyi információs egységeknek biztonságos eszközöket – köztük védett kommunikációs csatornákat – kell használniuk az együttműködéshez és az információcseréhez. Ennek kapcsán létre kell hozni a tagállamok pénzügyi információs egységei közötti információcsere rendszerét (a továbbiakban: FIU.net). A rendszert az AMLA-nak kell kezelnie és üzemeltetnie. A FIU.net-et a pénzügyi információs egységeknek az egymás közötti együttműködésre és információcserére kell használniuk, ezenkívül adott esetben az felhasználható harmadik országok pénzügyi információs egységeivel, valamint más hatóságokkal és uniós szervekkel való információcserére is. A pénzügyi információs egységeknek teljes mértékben ki kell használniuk a FIU.net funkcióit. Ezeknek a funkcióknak ehetővé kell tenniük, hogy a pénzügyi információs egységek a személyes adatok teljes védelmének biztosítása mellett anonim módon összevessék adataikat más pénzügyi információs egységek adataival annak érdekében, hogy felkutassák a pénzügyi információs egységek elemzéseinek más tagállamokban található alanyait és azonosítsák jövedelmüket és pénzeszközeiket. (52)Fontos, hogy a pénzügyi információs egységek hatékonyan együttműködjenek és információt cseréljenek egymással. E tekintetben az AMLA-nak meg kell adnia a szükséges segítséget, nemcsak a határokon átnyúló gyanús ügyletekre vonatkozó bejelentések közös elemzésének koordinálásával, hanem a pénzügyi információs egységek közötti információcsere formátumára vonatkozó szabályozástechnikai standardtervezetek kidolgozásával, valamint iránymutatások kidolgozásával azon releváns tényezők tekintetében, amelyeket figyelembe kell venni annak meghatározásakor, hogy egy gyanús ügyletről szóló bejelentés egy másik tagállamot érint-e, valamint az operatív és stratégiai elemzés jellegéről, jellemzőiről és célkitűzéseiről.

(53)A gyors, hatékony és következetes együttműködés biztosítása érdekében szükség van a pénzügyi információs egységek közötti információcserére vonatkozó határidők megállapítására. Határidők megállapításával kell biztosítani az információk észszerű időn belüli hatékony megosztását, vagy az eljárási korlátok betartását. Azokban a kivételes, indokolt és sürgős esetekben, amikor a megkeresett pénzügyi információs egység közvetlenül hozzáférhet azokhoz az adatbázisokhoz, ahol a kért információt tárolják, rövidebb határidőket kell megállapítani. Amennyiben a megkeresett pénzügyi információs egység a megadott határidőn belül nem tudja megadni az információt, ennek megfelelően tájékoztatnia kell partnerét. (54)A bűncselekményből származó pénzek mozgása átlépi a határokat, így több tagállamot is érinthet. A határokon átnyúló, több joghatóságot érintő ügyek egyre gyakoribbak és egyre jelentősebbek, többek között a kötelezett szolgáltatók határokon átnyúló tevékenységei miatt. A több tagállamot érintő ügyek hatékony kezelése érdekében a pénzügyi információs egységeknek képesnek kell lenniük arra, hogy túllépjenek a gyanús tranzakciók és tevékenységek felderítésére és elemzésére szolgáló egyszerű információcserén, és magát az elemzési tevékenységet is közösen végezzék. A pénzügyi információs egységek több olyan fontos kérdésről számoltak be, amely korlátozza vagy feltételekhez köti a közös elemzés elvégzésére való képességüket. A gyanús tranzakciók és tevékenységek közös elemzése lehetővé teszi a pénzügyi információs egységek számára, hogy kihasználják a lehetséges szinergiákat, felhasználják a különböző forrásokból származó információkat, teljes képet kapjanak az anomáliákról, és tartalmasabbá tegyék az elemzést. Lehetővé kell tenni a pénzügyi információs egységek számára, hogy közösen elemezzék a gyanús tranzakciókat és tevékenységeket, valamint azt, hogy az AMLA segítségével konkrét célra, meghatározott időtartamra közös elemzőcsoportokat állítsanak fel, és azokban részt vegyenek. Harmadik felek részvétele fontos lehet a közös elemzések sikeres kimenetele szempontjából. Ezért a pénzügyi információs egységek harmadik felet is felkérhetnek a közös elemzésben való részvételre, amennyiben az adott harmadik fél felhatalmazása kiterjed a részvételre. (55)Az uniós pénzügyi rendszer és a belső piac integritásának védelméhez alapvető fontosságú valamennyi kötelezett szolgáltató eredményes felügyelete. E célból a tagállamoknak hatékony és pártatlan felügyeletet kell megvalósítaniuk a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem terén, és meg kell határozniuk a felügyeletek közötti hatékony, időszerű és tartós együttműködés feltételeit. (56)A tagállamoknak biztosítaniuk kell valamennyi kötelezett szolgáltató hatékony, pártatlan és kockázatalapú felügyeletét, lehetőleg közigazgatási szervek által egy különálló és független nemzeti felügyeleti szerv útján. Lehetővé kell tenni a nemzeti felügyeletek számára, hogy valamennyi kötelezett szolgáltató eredményes felügyelete érdekében átfogó feladatkört lássanak el. (57)Az Unió időnként laza megközelítést tapasztalt a kötelezett szolgáltatók pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos kötelezettségeinek felügyeletével kapcsolatban. Ezért rendkívül fontossá vált, hogy az illetékes nemzeti felügyeletek az ezen irányelvvel és az [hivatkozás helye: a Pénzmosás Elleni Hatóság létrehozására irányuló javaslat – COM(2021) 421 final] rendelettel létrehozott integrált felügyeleti mechanizmus részeként világos képet kapjanak jogaikról és kötelezettségeikről. (58)Annak érdekében, hogy hatékonyabban és rendszeresebben lehessen értékelni és nyomon követni, hogy a kötelezett szolgáltatók milyen kockázatokkal szembesülnek és hogyan hajtják végre a célzott pénzügyi szankciókat, egyértelművé kell tenni, hogy a nemzeti felügyeletek jogosultak és kötelesek elvégezni minden szükséges helyszínen kívüli, helyszíni és tematikus vizsgálatot, valamint minden egyéb, általuk szükségesnek ítélt vizsgálatot és értékelést. Ez nemcsak abban nyújt segítséget a felügyeletek számára, hogy olyan esetben döntsenek, amikor az adott ágazat sajátos kockázatai egyértelműek és érthetők, hanem biztosítja számukra az ahhoz szükséges eszközöket is, hogy releváns információkat továbbítsanak a kötelezett szolgáltatóknak, amelyek alapján azok jobban értelmezhetik a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokat. (59)A tájékoztatási tevékenységek – ideértve az információknak a felügyeletük alatt álló kötelezett szolgáltatók részére történő továbbítását is – alapvető fontosságúak annak biztosításához, hogy a magánszektor szereplői elégséges ismeretekkel rendelkezzenek az őket érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok jellegéről és szintjéről. (60)A felügyeleteknek kockázatalapú megközelítést kell alkalmazniuk munkájuk során, amelynek lehetővé kell tennie számukra, hogy erőforrásaikat a legnagyobb kockázatra összpontosítsák, biztosítva ugyanakkor, hogy egyetlen ágazat vagy szervezet se legyen kitéve pénzmosási vagy terrorizmusfinanszírozási kísérletnek. Az AMLA-nak vezető szerepet kell játszania a kockázatok közös értelmezésének előmozdításában, ezért meg kell bízni a kötelezett szolgáltatók eredendő és fennmaradó kockázati profiljának értékelésére és osztályozására szolgáló referenciamutatók és módszertan kidolgozásával, valamint annak megállapításával, hogy a kockázati profil felülvizsgálata milyen gyakorisággal szükséges. (61)A pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok hatékony és eredményes felügyeletének egyik sarokköve az, hogy a felügyeletek olyan tényeket közölnek a pénzügyi információs egységekkel, amelyek pénzmosással vagy terrorizmusfinanszírozással hozhatók összefüggésbe. Ezért a tagállamoknak olyan rendszert kell létrehozniuk, amely biztosítja a pénzügyi információs egységek megfelelő és haladéktalan tájékoztatását. (62)A nemzeti felügyeletek közötti együttműködés alapvető fontosságú az uniós szintű közös felügyeleti megközelítéshez. Az eredményesség érdekében az együttműködést a lehető legnagyobb mértékben ki kell aknázni, függetlenül a felügyeletek jellegétől vagy jogállásától. A hagyományos együttműködésen – például annak képességén, hogy egy testület a megkereső felügyeleti hatóság nevében vizsgálatot folytasson – kívül helyénvaló előírni a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti kollégiumok létrehozását a szolgáltatásnyújtás szabadsága vagy a letelepedés szabadsága alapján működő kötelezett szolgáltatók, valamint a csoporthoz tartozó kötelezett szolgáltatók tekintetében. (63)Amennyiben egy kötelezett szolgáltató másik tagállamban – többek között meghatalmazottak hálózatán keresztül – telephelyet működtet, a székhely szerinti tagállam felügyeletének a feladata kell, hogy legyen annak felügyelete, hogy a kötelezett szolgáltató alkalmazza-e a csoport minden tagjára kiterjedő, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályzatokat és eljárásokat. Ennek keretében helyszíni látogatásokra is sor kerülhet a másik tagállamban található telephelyeken. A székhely szerinti tagállam felügyeletének szorosan együtt kell működnie a fogadó tagállam felügyeletével, és tájékoztatnia kell az utóbbit minden olyan kérdésről, amely érintheti annak az értékelését, hogy a telephely megfelel-e a fogadó tagállamban a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem tekintetében meghatározott szabályoknak. (64)Amennyiben egy kötelezett szolgáltató másik tagállamban – többek között meghatalmazottak hálózatán keresztül – telephelyet működtet, továbbra is a fogadó tagállam felügyelete felel annak biztosításáért, hogy a telephely megfeleljen a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatos szabályoknak, adott esetben többek között helyszíni vizsgálatok és külső monitoring révén, valamint az említett követelmények súlyos megsértése esetén megfelelő és arányos intézkedések meghozatalával. A fogadó tagállam felügyeletének szorosan együtt kell működnie a székhely szerinti tagállam felügyeletével, és tájékoztatnia kell az utóbbit minden olyan kérdésről, amely érintheti annak az értékelését, hogy a kötelezett szolgáltató hogyan alkalmazza a csoportnak a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályzatait és eljárásait. A pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályok azonnali orvoslást igénylő súlyos megsértésének a felszámolása érdekében a fogadó tagállam felügyelete számára lehetővé kell tenni, hogy olyan megfelelő és arányos átmeneti korrekciós intézkedéseket alkalmazzon, amelyeket hasonló körülmények között a kompetenciájukba tartozó kötelezett szolgáltatókra kell alkalmazniuk az ilyen súlyos hiányosságok orvoslása érdekében, adott esetben a székhely szerinti tagállam felügyeletének a segítségével vagy azzal együttműködésben. (65)Az erőfeszítések jobb összehangolásának biztosítása és az integrált felügyeleti mechanizmus szükségleteihez való hatékony hozzájárulás érdekében tisztázni kell a felügyelet e kötelezett szolgáltatókkal kapcsolatos kötelezettségeit, és konkrét, arányos együttműködési mechanizmusokat kell előírni. (66)A határokon átnyúló tevékenységű csoportoknak átfogó csoportszintű szabályzatokkal és eljárásokkal kell rendelkezniük. Annak érdekében, hogy a határokon átnyúló műveleteket megfelelő felügyelet kísérje, részletes felügyeleti szabályokat kell megállapítani, amelyek lehetővé teszik, hogy a székhely szerinti tagállam és a fogadó tagállam felügyeletei – jellegüktől és jogállásuktól függetlenül – a lehető legnagyobb mértékben együttműködjenek egymással, valamint az AMLA-val a kockázatok értékelése, a csoporthoz tartozó különböző szervezeteket érintő fejlemények nyomon követése és a felügyeleti intézkedések koordinálása érdekében. Koordinációs szerepére tekintettel az AMLA-t meg kell bízni azzal a feladattal, hogy szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozzon ki, amelyekben meghatározza a csoportok székhely szerinti és fogadó országbeli felügyeleteinek részletes feladatait, valamint a felügyeletek közötti együttműködés módozatait. A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó csoportszintű szabályzat eredményes végrehajtásának felügyeletét az összevont felügyelet tekintetében a vonatkozó európai ágazati jogszabályokban meghatározott elvekkel és módozatokkal összhangban kell gyakorolni. (67)Az (EU) 2015/849 irányelv általános követelményként írta elő a székhely szerinti és a fogadó tagállam felügyeletei közötti együttműködést. E követelmények későbbi megerősítésére annak érdekében került sor, hogy a felügyeletek közötti információcsere és együttműködés ne lehessen megtiltható vagy indokolatlanul korlátozható. Egyértelmű jogi keret hiányában azonban a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti kollégiumok létrehozása nem kötelező erejű iránymutatásokon alapult. Ezért egyértelmű szabályokat kell megállapítani a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó kollégiumok szervezetére vonatkozóan, és összehangolt, jogilag megalapozott megközelítést kell biztosítani annak felismerésével, hogy a felügyeletek között uniós szintű strukturált együttműködésre van szükség. Koordináló és felvigyázó szerepével összhangban az AMLA-t meg kell bízni azzal, hogy szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgozzon ki, amelyekben meghatározza a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel foglalkozó felügyeleti kollégiumok megfelelő működéséhez szükséges általános feltételeket. (68)Az egyre integráltabb globális pénzügyi rendszerek összefüggésében elengedhetetlen a felügyeletek közötti információcsere és együttműködés. Egyrészről az uniós felügyeleteknek, köztük az AMLA-nak tájékoztatniuk kell egymást azokról az esetekről, amikor egy harmadik ország joga nem teszi lehetővé az [hivatkozás helye: a pénzmosás elleni küzdelemről szóló rendeletre irányuló javaslat] rendeletben előírt szabályzatok és eljárások végrehajtását. Másrészt lehetővé kell tenni annak engedélyezését a tagállamok számára, hogy a felügyeletek a személyes ad