Ez a jelentés annak a kötelezettségnek tesz eleget, amelyet a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról szóló 1169/2011/EU rendelet (a továbbiakban: a rendelet) 16. cikkének (4) bekezdése ró a Bizottságra. E rendelkezés alapján az 1,2 térfogatszázalékot meghaladó alkoholtartalmú italok mentesülnek az összetevők kötelező felsorolása és a kötelező tápértékjelölés alól. A rendelkezés továbbá kimondja, hogy a Bizottságnak jelentést kell készítenie arról, hogy az alkoholtartalmú italokra a jövőben ki kell-e terjeszteni különösen az energiatartalomra vonatkozó tájékoztatási kötelezettséget, és az esetleges mentességek indokolását is bele kell foglalnia a jelentésbe, figyelemmel az érintett uniós szakpolitikákkal való összhangra is. Ezzel összefüggésben a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy szükséges-e fogalommeghatározásra irányuló javaslatot előterjesztenie az ún. „alcopopok” (szeszes üdítőitalok) vonatkozásában.

Az alkoholtartalmú italokról nem közölhetők egészségre vonatkozó állítások, és a tápanyag-összetételre vonatkozó állítások közül is csak azok, amelyek az alkohol- vagy energiatartalom csökkentésére vonatkoznak. Az ilyen tápanyag-összetételre vonatkozó állítások közlése esetén a tápértékjelölést is fel kell tüntetni.

Az ízesített boroknak, az ízesített boralapú italoknak és az ízesített boralapú koktéloknak bizonyos feldolgozásra és összetételre vonatkozó követelményeknek és a kereskedelmi megjelölésre és az alkohol jellegére – azaz az alkohol gyártásához használt nyersanyagra – vonatkozó konkrét címkézési követelményeknek is meg kell felelniük.

A szeszes italokról szóló uniós jogszabály értelmében, ha a szeszes ital címkéje tartalmazza a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol gyártása során felhasznált nyersanyagot, akkor valamennyi felhasznált mezőgazdasági alkoholt meg kell említeni a felhasznált mennyiség szerinti csökkenő sorrendben. A jogszabály emellett szabályozza az érlelési idő címkén való feltüntetését, az „elegy” („blend”) kifejezést és a földrajzi árujelzőket is.

A rendelet 9. cikkének k) pontja előírja, hogy az 1,2 térfogatszázaléknál nagyobb alkoholtartalmú italok esetében a tényleges alkoholtartalmat térfogatszázalékban kell feltüntetni; ezt a kötelező adatot már a korábbi jogszabályok is előírták.

A korábbi jogszabályokhoz hasonlóan az egyes allergiát vagy intoleranciát okozó anyagok vagy termékek jelöléséről szóló 21. cikk az alkoholtartalmú italokra is vonatkozik az összetevők felsorolását illetően. Tehát a fogyasztók tájékoztatást kapnak arról, hogy bizonyos anyagok vagy termékek – köztük a rendelet II. mellékletének listáján szereplő legáltalánosabb allergének – jelen vannak-e az alkoholtartalmú italokban, mint például a szulfitok a borban. Ugyanakkor más élelmiszer-összetevők, amelyeket a társjogalkotók nem vettek figyelembe a fogyasztók bizonyos körében allergiás reakciót kiváltó anyagok felsorolása során, és így nem szerepelnek a rendelet II. mellékletében, az alkoholtartalmú italok címkéjén sem szerepelnek az összetevők felsorolásának hiánya miatt. Bár az alkoholtartalmú italok összetevőinek felsorolása nincs előírva, az élelmiszer-vállalkozók önkéntesen tájékoztathatják erről a fogyasztókat. Ennek a tájékoztatásnak a rendelet 36. cikkével összhangban meg kell felelnie az összetevők kötelező felsorolására vonatkozó rendelkezéseknek.

A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat szerint az alkoholtartalmú italokra – köztük az „alcopopokra” (kevert alkoholtartalmú italok, például üdítő és szeszes italok keveréke) – is kiterjedtek az összetevők felsorolásának feltüntetését vagy a kötelező tápértékjelölést előíró követelmények, kivéve a söröket, a borokat és a szeszes italokat. Az Európai Parlament kezdeményezésére ezt a kivételt minden alkoholtartalmú italra kiterjesztették, és az elfogadott rendelet előírta a Bizottság számára ennek a jelentésnek az elkészítését.

Habár az allergiás reakciót vagy intoleranciát kiváltó összetevők címkén való feltüntetésének konkrét uniós követelményei az alkoholtartalmú italokra is kiterjedtek, a megbeszélések után semmilyen általános szabályozást nem vezettek be az alkoholtartalmú italok összetevőinek címkén való feltüntetésére.

A Bizottság 1982-ben és 1992-ben nyújtott be javaslatokat, hogy eleget tegyen ennek az előírásnak, a Tanács azonban egyik javaslattal kapcsolatban sem tudott megállapodásra jutni. A Bizottság ezután új javaslatot nyújtott be 1997 februárjában, amelyet végül 2002 decemberében tűztek az illetékes tanácsi munkacsoport napirendjére. A találkozón a tagállamok többsége egyetértett abban, hogy az alkoholtartalmú italok összetevőinek a címkén való feltüntetését jobban össze kell hangolni az átdolgozott általános címkézési szabályokkal.

Kiindulási alapként egy kutatás összegyűjtötte a különböző szereplőknek alkoholtartalmú italok címkézésére vonatkozó álláspontját. Ez a felmérés akkor készült, amikor a Bizottság előterjesztette a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról szóló rendeletre irányuló javaslatát. A felmérés tájékoztatással szolgál az élelmiszergyártók, a kiskereskedők, a hatóságok és a nem kormányzati szervezetek álláspontjáról is.

A tanulmány továbbá információt szolgáltatott ennek a tájékoztatásnak a címkén kívüli hozzáférhetőségéről és felhasználásáról is. Úgy tűnik, hogy a válaszadók 34–51 %-a alkalmanként, gyakran vagy mindig megnézte ezeket az információkat (2. ábra).

Egy 2014-ben az egyik sörfőző szövetség megbízásából készített tanulmány szerint a fogyasztók korlátozott információkkal rendelkeznek az alkoholtartalmú italok tápértékéről és összetevőiről. A tanulmány hat tagállamban közel 5400 válaszadó bevonásával kívánt reprezentatív képet alkotni a kérdésről. Az eredmények azt mutatják, hogy a fogyasztók elégtelen ismeretekkel rendelkeznek a különböző vizsgált alkoholtartalmú italok (sör, bor és szeszes ital) szénhidrát-, kalória- és zsírtartalmáról, illetve a gyártásukhoz felhasználható összetevőkről. A tanulmány azt is kimutatta, hogy a válaszadók nagy érdeklődést mutattak az iránt, hogy ugyanazt a tájékoztatást kapják az alkoholtartalmú italok összetevőiről és tápértékéről, mint amely jelenleg más élelmiszerek és italok esetében elérhető számukra (lásd az 1. ábrát).

Forrás: CRIOC (2007)

A felmérés óta ezek az álláspontok némiképp változtak.

A fogyasztók képviselői azt állítják, hogy az alkoholtartalmú italok és más élelmiszerek címkézése közötti következetlenség elfogadhatatlan, és az összetevők felsorolását és a tápértékjelölést minden alkoholtartalmú italon kötelezően fel kellene tüntetni, hogy segítsék a fogyasztókat abban, hogy megalapozottan tudjanak dönteni arról, hogy mit és mennyit fogyasztanak.

Egy európai sörfogyasztói szervezet szintén az alkoholtartalmú italok összetevőinek kötelező felsorolására szólított fel .

A közegészségügyi szervezetek egy átfogó stratégia részeként támogatják az összetevők kötelező felsorolását és a kötelező tápértékjelölést, amellyel tájékoztatást nyújtanak és oktatják a fogyasztókat az alkoholról, mivel egy, az Európában az alkohollal kapcsolatos károk megelőzésére és csökkentésére szakosodott nem kormányzati és közegészségügyi szervezetekből álló társulás szerint a fogyasztóknak joguk van ismerni az általuk fogyasztott alkoholtartalmú italok összetevőit. Ami még fontosabb, a tápanyag-összetétellel kapcsolatos információkat, például az energiatartalmat is fel kellene tüntetni, hogy a fogyasztók jobban nyomon követhessék az étrendjüket, és könnyebben folytassanak egészséges életmódot.

Az ágazati szereplők álláspontjában jelentős változások álltak be az utóbbi időben. Míg a múltban az élelmiszer-vállalkozók elleneztek mindenféle további címkézési előírást, manapság az ágazatok nagy része elismeri, hogy a fogyasztóknak joguk van ismerni az általuk fogyasztott italok tartalmát, ezért a különböző ágazatok szereplői számos összehangolt vagy független önálló kezdeményezést dolgoznak ki és vezetettek be, hogy többletinformációval lássák el a fogyasztókat.

Az európai sörfőzdéket képviselő szövetség szerint a fogyasztóknak joguk van tudni, hogy mit fogyasztanak. Ezért ezek az európai sörfőzdék egy önálló kezdeményezést indítottak (European Beer Pledge) , a tagjaik pedig vállalták, hogy összehangolt és mérhető lépéseket tesznek a fogyasztók tájékoztatásának javítása érdekében azáltal, hogy többek között feltüntetik a sörökön a tápanyag-összetétellel kapcsolatos tájékoztatást. Úgy vélik, hogy meg kell adni az élelmiszer-vállalkozóknak a választás lehetőségét, hogy ezt az információt a címkén vagy más platformokon helyezik-e el, például weboldalakon vagy QR-kóddal működő alkalmazásokban, mely esetben az információra mutató egyértelmű hivatkozást kell elhelyezni a sör címkéjén. A szervezet egyes tagjai önkéntes alapon már most is információt nyújtanak az összetevők felsorolásáról, a kalóriatartalomról vagy a teljes tápértékjelölésről (energiatartalom, zsír- és telítettzsírsav-tartalom, szénhidráttartalom, cukortartalom, fehérjetartalom, valamint sótartalom) a címkén vagy azon kívül.

A szeszipar azon a véleményen van, hogy a fogyasztóknak előnye származna abból, ha az általuk fogyasztott italokon egyértelműbb és bővebb információk lennének feltüntetve, és állandó tájékoztatást kell nyújtani nekik a szeszes italok mértékletes fogyasztásáról, hogy ezzel egészségesebb életmódbeli döntéseket hozhassanak. Az ipar támogatja a kalóriatartalomról szóló személyre szabott tájékoztatás nyújtását a fogyasztók számára. Ezt az információt a címkén való feltüntetéstől eltérő módon is nyújthatják. Így a még inkább fogyasztóbarát alternatív eszközökön keresztül teljes hozzáférést biztosíthatnak az információkhoz. Bár néhány gyártó amellett tette le a voksát, hogy ezeket az információkat a címkén helyezi el, a legtöbb szeszesitalgyártó az energiatartalmat már a weboldalán, a közösségi médiában és egyéb platformokon is megosztja, és néhányan azt is vállalták, hogy ennek a tájékoztatásnak a tartalmát kiterjesztik a teljes tápértékjelölésre.

A borágazat szerint a kiegyensúlyozott étrend kulcsfontosságú eleme az egészséges életmódnak, és a fogyasztóknak meg kell válogatniuk, hogy mit isznak és mit esznek. Az ágazat elkötelezett amellett, hogy önkéntes alapon, a helyzethez alkalmazkodva biztosítsa a fogyasztóknak a kalóriatartalomra vonatkozó tápanyag-összetétellel kapcsolatos tájékoztatást, és erősen ösztönzi a címkén kívüli támogatást. Az ágazat ezenkívül összehangolt kezdeményezést is indított, és egy közös weboldalon információt szolgáltat a borban adagonként és kategóriánként fellelhető kalória mennyiségéről.

Az egyik szeszes italokat, bort és sört gyártó multinacionális vállalat vállalásokat tett arra nézve, hogy adagonként és 100 ml italra vonatkozóan megadja a címkén a fogyasztók számára a teljes körű tápértékjelölést, és azt a portfoliójában található összes alkoholtartalmú italra bevezeti. Az új csomagoláson szereplő tápértékcímke már el is készült egy felmérés alapján, amelybe az egész világot bevonták, hogy meghatározzák, milyen információt tüntessenek fel, és ennek mi lenne a legjobb módja. A változtatásokat fokozatosan vezetik be a csomagolásokon, és az első új címkével ellátott termékeket 2017 elején helyezik forgalomba.

Ezek közül néhány vállalást az Európai Alkohol- és Egészségügyi Fórum – egy olyan platform, ahol az európai szinten tevékenykedő szervezetek véleményt cserélhetnek egymással, összehasonlíthatják szemléletüket, és felléphetnek az alkoholfogyasztással összefüggő ártalmak kezelése érdekében – keretében is elfogadtak.

Jelenleg még túl korai lenne hatásvizsgálatot készíteni ezekhez az önkéntes kezdeményezésekhez. Ugyanakkor ezek várhatóan növelik a fogyasztók érdeklődését az összetevők felsorolásának és a tápértékjelölésnek a még rendszeresebb feltüntetése iránt.

Az alkoholtartalmú italok gyártói általánosan úgy vélekednek, hogy az új címkézési előírásoknak mindenfajta alkoholtartalmú italra ugyanúgy vonatkozniuk kell.

7.Felhívás cselekvésre

7.1.Egészségügyi Világszervezet

Az Egészségügyi Világszervezet által közzétett, az ártalmas alkoholfogyasztás csökkentésére irányuló, a 2012–2020 közötti időszakra szóló európai cselekvési terv értelmében az egészséggel kapcsolatos összetevőket, köztük a kalóriatartalmat is fel kell tüntetni a címkén, és az alkoholtartalmú italok címkézési előírásainak általánosságban meg kell egyeznie más élelmiszerek címkézési előírásaival, hogy a fogyasztók egészségük és érdekeik védelme érdekében teljes körű tájékoztatást kapjanak a termékek tartalmáról és összetételéről. A cselekvési tervet 53 ország hagyta jóvá, többek között az Európai Regionális Bizottság 2011 szeptemberében rendezett ülésén részt vett uniós tagállamok.

Az Egészségügyi Világszervezet továbbá úgy véli, hogy az energiatartalom a legfontosabb tápértékadat, amelyet fel kell tüntetni a címkén.

7.2.Az Európai Parlament és a Tanács

Az Európai Parlament 2015. április 29-én elfogadott állásfoglalása keretében felszólítja a Bizottságot többek között arra, hogy legkésőbb 2016-ig terjessze elő jogalkotási javaslatát, amely előírja az alkoholtartalmú italok címkéjén a kalóriatartalom feltüntetését. Az állásfoglalás szerint bár az 1169/2011/EU rendelet mentesítette az alkoholtartalmú italokat az összetevők listájának feltüntetésére és a kötelező tápértékjelölésre vonatkozó előírások alól, az alkohollal kapcsolatos kockázatok jellege miatt ugyanakkor szükség van az alkoholtartalmú italokra vonatkozó átfogó tájékoztatásra.

Számos írásbeli kérdés érkezett be emellett a Bizottsághoz az alkoholtartalmú italok címkézésére vonatkozóan, amelyek kérték e jelentés megalkotását, kiemelték, hogy nincs alapja az összetevők felsorolásának feltüntetése és a tápértékjelölés alóli jelenlegi mentességeknek, illetve jogalkotási kezdeményezéseket szorgalmaztak az alkoholtartalmú italok címkézésének megerősítésére vonatkozóan.