C 263/6

A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti, nem kisebb jelentőségű termékleírás-módosítás jóváhagyására irányuló kérelem közzététele

(2020/C 263/05)

Ez a közzététel az 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 51. cikke alapján jogot keletkeztet a módosítási kérelem elleni felszólalásra e közzététel napjától számított három hónapon belül.

AZ OLTALOM ALATT ÁLLÓ EREDETMEGJELÖLÉSEKHEZ/OLTALOM ALATT ÁLLÓ FÖLDRAJZI JELZÉSEKHEZ KAPCSOLÓDÓ TERMÉKLEÍRÁS NEM KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSÁNAK JÓVÁHAGYÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti módosítás jóváhagyására irányuló kérelem

„ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA”

EU-szám: PDO-ES-0720-AM01 – 2016.2.1.

OEM (X) OFJ ( )

1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

Asociación para la promoción de la DO Aceite de la Comunitat Valenciana (Az Aceite de la Comunitat Valenciana OEM-et támogató társulás)

C/Sagunto, 39.- 12400 Segorbe

2. Tagállam vagy Harmadik Ország

Spanyolország

3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata

☐ A termék elnevezése

☒ A termék leírása

☐ Földrajzi terület

☒ A származás igazolása

☒ Az előállítás módja

☒ Kapcsolat

☐ Címkézés

☒ Egyéb [ellenőrző szerv]

4. A módosítás típusa

☒ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető módosítása

☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető oly módon történő módosítása, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot

5. Módosítás(ok)

5.1. A termék leírása (a termékleírás C. rovata – A termék leírása és az egységes dokumentum 3.2. pontja):

A következő analitikai paraméterek módosulnak: K270, olajsav, palmitinsav, eikozénsav, gyümölcsösségi medián, csípősségi medián és keserűségi medián.

A módosítások indokolása:

Az Aceite de la Communitat Valenciana OEM jelenlegi termékleírása azoknak az extra szűz olívaolajoknak a tulajdonságait tükrözi, amelyeket még az oltalom alatt álló eredetmegjelölés nyilvántartásba vételi eljárásának kezdete, azaz a 2007-es év előtt állítottak elő.

Valencia Közösség éghajlati viszonyaiban az utóbbi években, különösen 2010 óta erőteljes változás figyelhető meg, ami tartósan száraz időszakokban és a korábbinál magasabb átlagos hőmérsékleti értékekben mutatkozik meg.

Körülbelül 2000 óta több olyan év volt, amikor az átlaghőmérséklet minden hónapban meghaladta az előző évek rendes átlagértékeit. Ez a növekedés különösen jelentős a nyári hónapokban, ami a globális hőmérséklet-emelkedést bizonyítja.

Ami a csapadékmennyiséget illeti, fontos hangsúlyozni, hogy a mediterrán éghajlatot az jellemzi, hogy a csapadékmennyiség általában ősszel és télen koncentrálódik, így ezekben a hónapokban kell tanulmányozni a csapadékmennyiség alakulását. Éppen ezért hagyományosan a szeptember és december közti hónapok a legcsapadékosabbak. E hónapok átlagos csapadékmennyisége 2000 óta csökkenő tendenciát mutat.

Azt is figyelembe kell venni, hogy az éghajlatváltozás következtében az utóbbi években ez a csapadék gyakran néhány nap alatt esett le. Ezek heves esőzések voltak, amelyek csupán 2–3 napig tartottak. Ily módon a vízlefolyás nagyon jelentős, így a növénytermesztésre felhasználható víz mennyisége korlátozott, a talaj nedvességtartó képessége kisebb, és végső soron az ültetvény kevésbé tudja hasznosítani a csapadékot.

Az éghajlati változások közvetlen hatása az olaj fizikai-kémiai paramétereire elkerülhetetlen. A zsírsavak összetétele az előállítási területtől (földrajzi szélesség és éghajlati viszonyok), az olajbogyó fajtájától és érettségi fokától függ.

Az analitikai paraméterek változásai a Valencia autonóm közösség éghajlati viszonyaiban bekövetkezett, a fentiekben ismertetett jelentős változásokra vezethetők vissza. Ezek az új éghajlati viszonyok közvetlen hatással vannak az olajbogyó termesztési ciklusára: a virágzás hamarabb kezdődik, a vegetációs időszak pedig hosszabbá válik. A termés szempontjából ez a többszörösen telítetlen zsírsavak – elsősorban a linolsav – mennyiségének növekedését jelenti. A linolsav konjugált kettős kötéseket tartalmaz, ami kedvez az ultraibolya tartományt elnyelő kromoforok kialakulásának, és ebből következően a K270 paraméter értéke a termékleírásban eredetileg megadott értéknél valamennyivel magasabb lesz. Ezért szükséges, hogy a K270 paraméter értékei – amelyeket mindig a földrajzi terület éghajlati jellemzői befolyásolnak – összhangban legyenek az oltalom alatt álló „Aceite de la Comunitat Valenciana” olajok valós értékeivel.

A gyümölcsösségi medián tekintetében a javasolt módosítás szerint az értékeknek 2,5-nél nagyobbaknak kell lenniük annak érdekében, hogy tartalmazza az érett gyümölcsösséggel rendelkező oltalom alatt álló eredetmegjelölésű olajok jellemzőit.

A magasabb hőmérsékletek miatt a gyümölcs korábban érik, és így érettebb, kevésbé intenzív és édesebb olajok jönnek létre az olyan fajták esetében, mint például a Serrana, a Farga vagy a Morruda, míg a csapadékmennyiség csökkenése egyes fajták, például a Blanqueta vagy a Villalonga esetében a keserű és csípős jellemzők erősödéséhez vezethet.

Ez az évek óta ismétlődő éghajlati minta (kevés csapadék és magasabb hőmérsékletek) és a területen előállított olajok analitikai eredményei arra mutatnak, hogy az új körülményekhez alkalmazkodva bizonyos paramétereken módosítani szükséges annak érdekében, hogy a termékleírás megfeleljen az Aceite de la Comunitat Valenciana előállítása valóságos körülményeinek.

Ez a módosítás módosítja a termékleírást (C. rovat) és az egységes dokumentumot (3.2. pont). A két dokumentumban a következő pontok módosulnak:

Korábbi szöveg:

„Extra szűz olívaolaj:

— K270 ≤ 0,15

— Olajsavtartalom: a teljes zsírsavtartalom 70–82 %-a.

— Palmitinsav-tartalom: a teljes zsírsavtartalom 9,5–12 %-a.

— Eikozénsav-tartalom: kevesebb mint a teljes zsírsavtartalom 0,5 %-a.

— Gyümölcsösségi medián > 3 és < 6

— Csípősségi medián > 1 és < 3

— Keserűségi medián > 1 és < 3

— Az olaj kiegyensúlyozott jellege a gyümölcsösségi medián és a keserűségi és csípősségi medián közötti viszony eredménye.”

Új szöveg:

„Extra szűz olívaolaj:

— K270 < 0,18

— Olajsavtartalom: a teljes zsírsavtartalom 60–82 %-a.

— Palmitinsav-tartalom: a teljes zsírsavtartalom 7,5–20 %-a.

— Eikozénsav-tartalom: kevesebb mint a teljes zsírsavtartalom 0,4 %-a.

— Gyümölcsösségi medián > 2,5

— Csípősségi medián ≥ 1,5

— Keserűségi medián ≥ 1,5

— Az olaj kiegyensúlyozott jellege a gyümölcsösségi medián és a keserűségi és csípősségi medián közötti viszony eredménye. Ez azt jelenti, hogy a keserűségi és a csípősségi mediánok legfeljebb 2 egységgel múlhatják felül a gyümölcsösségi mediánt.”

5.2. A származás igazolása (A termékleírás E. rovata – A származás igazolása)

A termékleírás E. rovatának – A származás igazolása – új megfogalmazása hatékonyabb rendszert alakít ki a termék származásának ellenőrzésére, és meghatározza a rendszer keretében vezetendő nyilvántartásokat.

A rovat új szövegét indokló okok:

A rovat új szövege tartalmazza a bevezetett konkrét ellenőrzések leírását. A korábbi megfogalmazás részletessége inkább egy minőségügyi kézikönyv esetében lett volna helyénvaló. A módosítás tehát azért történt, hogy megfelelő leírás álljon rendelkezésre az Aceite de la Comunitat Valenciana OEM ellenőrzéséhez szükséges elemekről.

Ez a módosítás módosítja a termékleírást.

A termékleírásban az „E. rovat – A származás igazolása” korábbi szövege:

„– A termelők éves bevallásainak meglétét igazoló dokumentumok egyebek mellett a parcellák helyrajzi száma, elhelyezkedése, területe és becsült befogadóképessége alapján igazolják, hogy az olajbogyó az előállítási területen található olajfaligetekből származik, amelyekben az engedélyezett fajtákat termesztik.

— A termék nyomonkövethetőségét az alkalmazott mezőgazdasági és termelési gyakorlatok ellenőrzési, nyomonkövetési és nyilvántartási rendszereinek megléte és a normatív dokumentum rendelkezéseinek általuk történő teljesítése biztosítja.

— Az olajsajtoló üzemekben a jelen leírásban meghatározott körülmények között kell kinyerni az olajat, amelyet az optimális tartósság biztosítására alkalmas létesítményekben kell tárolni

— A tárolási szakaszban az olajsajtoló üzemek ellenőrzik az olajok fizikai, kémiai és érzékszervi tulajdonságainak fennmaradását, és abban az esetben, ha a megfigyelési tervek és eljárások az olajok piaci élete alatt a kötelezőnél rosszabb minőségű termékeket találnak, meg tudják akadályozni azok oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel történő értékesítését.”

A termékleírásban az „E. rovat – A származás igazolása” új szövege:

„Az olajnak a meghatározott területről való származását ellenőrzési és tanúsítási eljárásokkal bizonyítják, amelyek a következő szempontokat veszik figyelembe:

— Az olajfaligetek nyilvántartásba vétele a fajták, a gazdaság tulajdonosai és a kérelem tárgyát képező parcellák azonosításával történik.

— Az előállítást és a csomagolást végző üzemek nyilvántartásba vétele az üzem tulajdonosának és a bejegyzendő létesítményeknek a megjelölésével történik.

— A bejegyzett gazdasági szereplők önellenőrzése: a bejegyzett gazdasági szereplők önellenőrzéseikről nyilvántartást vezetnek annak bizonyítására, hogy teljesítik a termékleírásra és a nyersanyag eredetére vonatkozó előírásokat. Az önellenőrzés tartalmát a minőségirányítási rendszer kézikönyve határozza meg.

— Nyomonkövethetőség: az előállítás, a feldolgozás és a csomagolás valamennyi szakaszában megvalósul a nyomonkövethetőség, lehetővé téve az OEM oltalma alatt álló olaj eredetének ellenőrzését. Ez azt jelenti, hogy a bevezetett nyomonkövethetőségi rendszer bemutatja az egyes nyersanyagtételek és az „Aceite de la Comunitat Valenciana” leszállított tételei közötti korrelációt.

— Ellenőrzés és tanúsítás: az ellenőrző szerv felülvizsgálja a bejegyzett gazdasági szereplők önellenőrzési rendszerét, a nyomonkövethetőségi rendszert és az előállítás folyamatának felügyeletét. Elvégzi továbbá az olaj jelen termékleírásban meghatározott jellemzőinek ellenőrzését. Az ellenőrzések rendszeres vizsgálatokon, a dokumentáció (nyilvántartások) áttekintésén és a kiszerelt olaj minőségének vizsgálatán alapulnak.

— Ha a termékleírás rendelkezései nem teljesülnek, az olajat nem szabad az OEM védelme alatt forgalmazni.”

5.3. A termék előállítási módjának leírása (a termékleírás F. rovata)

A korábbi szöveg nagy részletességgel mutatta be az olaj termesztésének és előállításának minden mozzanatát attól függetlenül, hogy azok gyakorolnak-e közvetlen hatást a termék megkülönböztető jegyeire, vagy sem. Ez a rovat egyszerűsödött.

A rovat új szövegét indokló okok:

Az előállítás módjának korábbi leírása túl hosszú, ugyanakkor túl általános volt. A rovat módosult, tömörebb lett és kiegészült a területen konkrétan alkalmazott gyakorlatokkal, amelyek hozzájárulnak ahhoz, hogy az oltalom alatt álló Aceite de la Comunitat Valenciana megtartsa sajátos jellegét.

Ez a módosítás módosítja a termékleírást.

A termékleírásban az „F. rovat – A termék előállítási módjának leírása” korábbi szövege:

„— Az ültetvényeken az olajfák sorokba rendezetten állnak, az átlagos ültetési sűrűség 101,7 olajfa/hektár (kb. 10 x 10 m/fa), és minden fának egyetlen törzse van. Az ültetvényeket jellemzően nem öntözik, az olajbogyó és az olaj egy fára jutó átlagos hozamai nagyon alacsonyak (2 kg olaj/fa és 10 kg olajbogyó/fa), így a hagyományos, alacsony hozamú olajfaültetvényeket képviselik.

— A hagyományos olajbogyó-termesztési gyakorlatok nyomán minimálisra csökkennek a mezőgazdaság környezeti hatásai. A környezetre gyakorolt minimális hatás igazolása és biztosítása érdekében, valamint az „Aceite de la Comunitat Valenciana” OEM-hez társult gazdák által művelt olajfa-parcellákról származó termékek nyomonkövethetőségének biztosítása céljából minden egyes homogén termelési egységben gazdálkodási könyvet kell vezetni a különböző parcellákon alkalmazott összes termesztési gyakorlatról. A Szabályozó Tanács minden egyes társult tag számára biztosítja a gazdálkodási könyvet.

— A legfontosabb termesztési gyakorlatok a következők: — Talajjavítás és tápanyag-utánpótlás — Talajművelés és -kezelés — Metszés — Öntözés — Kártevők/betegségek elleni védekezés

— Betakarításkor az olajbogyókat közvetlenül a fáról szedik, leginkább a hagyományos vagy a leggyakrabban alkalmazott „fejési” technikával, de különböző típusú, nagy teljesítményű gépek is használhatók, ha nem rontják az olajbogyó minőségét.

— A leszedett olajbogyókat műanyag dobozokban vagy tiszta utánfutókban szállítják még aznap az olajsajtoló üzembe. Annak érdekében, hogy az olajbogyó épen kerüljön a célul szolgáló létesítményekbe, a szállításnak olyan körülmények között kell végbemennie, amelyek elejét veszik a durva kezelés, a nem megfelelő tárolóeszközök és a túlméretezett szállítmányok által okozott ütődéseknek és roncsolódásnak.

— Az „Aceite de la Comunitat Valenciana” OEM oltalma alatt álló olívaolaj előállítására csak a közvetlenül a fáról szedett bogyók alkalmasak, a földre esett szemek nem elfogadhatók.

— A követelmények teljesülését az olajbogyót nyersanyagként átvevő olajsajtoló üzemek ellenőrzik, amelyek maguk is rendelkeznek az előírások betartását biztosító dokumentált munkarendszerekkel és eljárásokkal. Az olajsajtoló üzemeknek rendelkezniük kell a különböző minőségű olajbogyók szétválasztását biztosító berendezésekkel és/vagy munkamódszerekkel.

— Az olaj előállítása a következő szakaszokból áll: — Az olajbogyó szállítása: a szállításnak a bogyók sérülése nélkül, optimális higiéniai feltételek mellett kell végbemennie. — Az olajbogyók átvétele: a beérkezett tétel eredetének azonosításával történik. — Az olajbogyó feldolgozása: a kezelés, sajtolás, a kinyerés és a tartósítás megfelelő technikáinak alkalmazása a területen előállított olajok sajátos jellemzőit megőrző, legjobb minőségű termékek előállítása érdekében. Az olajbogyó betakarítása és az üzemben történő feldolgozása között legfeljebb 48 óra telhet el.

— Az olajbogyó feldolgozása során a következő tényezőket kell figyelembe venni: — Az olajbogyók őrlését folyamatosan kell végezni. — A massza keverését olyan hőmérsékleten kell végezni, amely nem tehet kárt az olaj optimális fizikai-kémiai és érzékszervi jellemzőiben. — Segédanyagként kizárólag élelmiszeripari talkum használható. — A fázisok szétválasztása alapvetően centrifugálással történik. — A vízszintes vagy függőleges ülepítés során hozzáadott víz hőmérséklete nem haladhatja meg a 36 °C-ot. — Az olajok természetes ülepítését tisztátalansági szintjük figyelembevételével kell elvégezni. — A tárolásnál figyelembe kell venni, hogy e célra tökéletesen zárt, rozsdamentes acélból készült vagy egyéb olyan tartályokat kell használni, amelyek mintavételre alkalmasak és rendelkeznek a megfelelő tisztántartásukra alkalmas eszközökkel, illetve lehetővé teszik a rendszeres leeresztést. A tartályoknak biztosítaniuk kell azt is, hogy a termék legalább egy évig megőrizze minőségét.

— Az olajbogyó csomagolásakor a következő tényezőket kell figyelembe venni: — Az „Aceite de la Comunitat Valenciana” csomagolása földrajzi megkötés nélkül bármely vállalkozásnál elvégezhető. — A terméket megfelelő tartósságot biztosító edényekbe csomagolják, amelyek készülhetnek élelmiszeripari használatra alkalmas PET-ből, üvegből, bevonattal ellátott fémből vagy kerámiából. Előnyben részesülnek a terméket a fénytől, hőtől stb. legjobban elszigetelő csomagolóanyagok. — A csomagolóedények maximális űrtartalma 5 liter, a megengedett űrtartalmak a következők: 100 ml, 250 ml, 500 ml, 750 ml, 1,0 l, 2,0 l, 2,5 l, 3,0 l és 5,0 l.”

A termékleírásban az „F. rovat – A termék előállítási módjának leírása” új szövege:

„Az olajbogyó szüretelése kizárólag közvetlenül fáról, hagyományos módon kézzel vagy rázással – ilyenkor a bogyókat a talajra fektetett takarók védik a sérülésektől és a szennyeződéstől – vagy betakarító gépekkel történik. A termés sérülésének, romlásának elkerülése érdekében az olajbogyót mindig ömlesztve, korlátozott befogadóképességű dobozokban vagy tárolókban, illetve utánfutón szállítják a feldolgozó üzembe. Tilos a termést zsákokban szállítani, mivel az károsítja a gyümölcsöt. Az olajbogyó betakarítása és az üzemben történő feldolgozása között legfeljebb 48 óra telhet el. Nem megengedettek a nedves vagy száraz olívapogácsa ismételt feldolgozásával kinyert olajok.”

5.4. Kapcsolat a környezettel (a termékleírás H. rovata és az egységes dokumentum 5. pontja)

Módosul a környezettel való kapcsolatról szóló rovat:

a) aktualizálásra kerülnek az utóbbi években mért tényleges hőmérsékleti és csapadékadatok,

b) módosulnak az olaj egyes analitikai paraméterei: — gyümölcsösségi szint → > 2,5 (korábban: > 5) — csípősségi szint → ≥ 1,5 (korábban: 1 és 3 között) — a szöveg kiegészül azzal, hogy a keserűségi és a csípősségi medián két egységgel magasabb a gyümölcsösségi mediánnál, így mindig teljesülnek a kiegyensúlyozott olajokra előírt jellemzők.

A rovat új szövegét indokló okok:

Az 5.1. szakasz megfogalmazza, hogy az utóbbi években Valencia autonóm közösség éghajlatában jelentős változás volt megfigyelhető. Szükségesé vált e kapcsolat oly módon történő újrafogalmazása, hogy tükrözze az aktuális éghajlati paramétereket

Emellett a termékleírás módosítása iránti kérelemben szerepel az olaj különböző analitikai paraméterei értékének módosítására irányuló javaslat is (lásd az 5.1. szakaszt). Néhány ilyen paraméter megjelenik a kapcsolatról szóló rovatban is, így ugyanolyan értékeknek kell szerepelniük itt is, mint a termék leírásáról szóló rovatban.

A módosítások alapját az éghajlati viszonyok utóbbi években megfigyelhető változása képezi. A hőmérséklet enyhe emelkedése és a csapadékmennyiség jelentős csökkenése tükröződik az oltalom alatt álló „Aceite de la Comunitat Valenciana” olaj analitikai és érzékszervi paramétereiben.

A télen enyhe (7–11 °C közötti középhőmérsékletek), nyáron pedig meleg (magasabb, 22–26 °C közötti középhőmérsékletek) időjárás hatására a virágzás hamarabb kezdődik, így hosszabbá válik a vegetációs időszak.

A termés szempontjából ez a telítetlen zsírsavak – elsősorban az olajsav és a linolsav – mennyiségének növekedését jelenti. Az utóbbi sav konjugált kettős kötéseket tartalmaz, ami kedvez az ultraibolya tartományt elnyelő kromoforok hatásának, és ebből következően a K270 paraméter értéke ≤ 0,18.

A csapadék és a hőmérséklet összes paraméterei hatásának eredménye a mérsékelttől az aránylag magasig terjedő oleinsav tartalom, amely az oltalom alatt álló fajták esetében átlagosan 60 és 82 % között ingadozik; a linolsav értéke magasabb, mint 8 %, a palmitinsav értéke 7,5 % és 20 % közötti található.

A javasolt változtatások célja, hogy – az olaj minőségének romlása nélkül – hűen jellemezzék az oltalom tárgyát képező területen napjainkban kinyert olajat.

Ez a módosítás módosítja a termékleírást (H. rovat) és az egységes dokumentumot (5. pont). A vonatkozó részek a következőképpen módosulnak mindkét dokumentumban:

A termékleírás „H. rovatának” és az egységes dokumentum „5. pontjának” korábbi szövege:

„Természeti tényezők

A meghatározott földrajzi terület jellegzetes mediterrán éghajlattal rendelkezik, a telek enyhék, többnyire ősszel és tavasszal hulló kevés eső és nagy nyári szárazság jellemzi. A földrajzi terület egyenletes éghajlatát a Földközi-tenger, az Ibériai-félsziget tömbje és az Atlanti-óceán felől érkező hatások alakítják. Az éghajlati tényezők különösen homogének a termesztés szempontjából kulcsfontosságú időszakokban, vagyis virágzáskor, a bogyó kifejlődésének végső szakaszában és az olaj felhalmozódása idején. Tehát:

— Az olajbogyó termesztési helyén az éves középhőmérséklet 12–16 °C, jelentős eltéréssel a téli (6–10 °C) és a nyári középhőmérséklet (magasabb, 22–26 °C) között. E hőmérsékletek kedvezőek az olajfák fenológiai fejlődéséhez.

— Az 500–600 mm-es átlagos éves csapadékmennyiség bizonyos ingadozást mutat a különösen száraz években lehullott évi 200–300 mm és az akár 700–800 mm-t is elérő értékek között.

A leggyakoribb kőzet a mészkő, bár bizonyos elszigetelt területeken felbukkan a homokkő, a márga és a gipsz is. A fedőkőzetet alapvetően a kréta és jura időszakból származó (helyenként márgával és homokkővel enyhén váltakozó) mezozoikus mészkő határozza meg. A termesztésre szolgáló felszínt a legújabb időszakok üledékes anyagai alkotják, amelyek alapvetően a mediterrán terra rossából származó harmadkori és negyedkori anyagokból tevődnek össze és képezik a jó textúrájú és szerkezetű, jó vízelvezető és az olajbogyó-termesztéshez kifejezetten megfelelő talajt.

A földrajzi terület hegyrajzához tartoznak a hegyi vidékektől a völgyekig ereszkedő teraszos területek, amelyek voltaképpen az Ibériai-hegység és a Betikai-hegység keleti irányba, a tengerpart felé ereszkedő nyúlványait képezik. Annak következtében, hogy az intenzív gyümölcsfaültetvények, különösen az öntözött citrusfélék, a part menti területektől nyugat felé terjeszkedtek, az olajfatermesztés a tengerszint feletti 300–600 méteres magasságú területekre korlátozódik, aminek eredményeképpen a meghatározott földrajzi terület olajfaültetvényein igen homogén ökológiai-környezeti feltételek uralkodnak. Az Ibériai-félsziget Levante régiójának mezőgazdasági tájait nagyrészt az öntözetlen területeken honos olajfa, továbbá a mandulafa és a szentjánoskenyérfa határozza meg.

Emberi tényezők

A római kor óta, azaz több mint kétezer éve nőnek olajfák Valencia autonóm közösség területén. Megállapítást nyert, hogy a birodalom fővárosát Cádizzal összekötő út, a Via Augusta mentén elterülő vidéken, különösen a Castellón tartománybeli Maestrazgo járás területén olajfatermesztést folytattak. A szóban forgó vidéken ma is könnyen megfigyelhetünk számos, több mint ezer évet megélt példányt, különösen mivel Maestrazgo szövetkezetei a turisták számára érdekes kirándulásokat javasolnak az „ezeréves olívaolaj” megismerésére.

Másrészről ki kell emelni a botanikus Antonio José Cavanilles Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia (1795–1797) című művét a Valenciai Királyság természeti környezetéről, földrajzáról, mezőgazdaságáról, lakóiról és termesztett növényeiről. A mezőgazdaságról és konkrétan az olajfatermesztésről és az olívaolaj előállításáról szóló rendkívül érdekes feljegyzések Valencia autonóm közösség egész termesztési területére vonatkoznak. Az olívaolaj elnevezése és az olajfatermesztés számos alkalommal említésre kerül.

Az olajfatermesztés, elsősorban állandó jellegének köszönhetően, szerves részét képezi az ezzel foglalkozó vidékek gazdasági tevékenységének. Az olívaolaj körül egy egész agráripari és gazdasági rendszer jött létre, amely lehetővé tette a vidéki területek társadalmi-gazdasági fejlődését, ugyanakkor biztosította a környezeti szempontból fenntartható termesztés folytatását ott is, ahol az éghajlati és talajtani viszonyok semmilyen más növény termesztésének nem kedveznek.

A meghatározott földrajzi területet sajátos telekfelosztás jellemzi: nagyszámú törpebirtok, erősen lejtős, nehezen megközelíthető telkek, terméskő támfallal megtámasztott teraszos parcellák, az elsivatagosodás és az erdőtüzek veszélyének kitett, viszonylag sovány, kevés szerves anyagot tartalmazó és gyenge vízmegtartó képességű talajok; mindezek a meghatározott földrajzi terület olajfaligeteit az ökoszisztéma alapvető ökológiai tényezőjévé teszik.

Következésképpen a meghatározott földrajzi terület telekszerkezetét a törpebirtokok határozzák meg, amelyeken öntözés nélküli családi gazdálkodást folytatnak, az olajat pedig általában szövetkezet típusú szervezetekbe tömörülve állítják elő, jelentős részben saját fogyasztásra. A gazdálkodók a termesztés technikai ismereteit jórészt a családi hagyomány részeként sajátítják el.

A földrajzi terület éghajlati, talajtani, környezeti és antropológiai feltételeinek tanulmányozásából és az itt termő olajfák fenológiai fejlődésével együtt történő vizsgálatából az a következtetés vonható le, hogy a meghatározott földrajzi terület az olajfatermesztéshez szükséges feltételek tekintetében homogén egységet képez. Az említett tanulmány megállapítja, hogy az olajfatermesztés ökológiai feltételei a teljes meghatározott földrajzi területen egységesek.

A termék sajátosságai

Az »Aceite de la Comunitat Valenciana« sajátos jellege alapvetően fajtaösszetételének köszönhető. A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. E fajtákból olyan olívaolajat állítanak elő, amelyet jellegzetességei – zsírsavösszetétele és érzékszervi tulajdonságai – egyedülállóvá tesznek.

A meghatározott földrajzi területen tehát egy kiegyensúlyozott zsírsavösszetételű, viszonylag magas olajsav-, linolsav- és linolénsav-tartalmú olívaolajat állítanak elő. Következésképpen az »Aceite de la Comunitat Valenciana«-ban a magas a telítetlen/telített zsírsavak aránya.

Érzékszervi szempontból ez az olívaolaj a jó minőségű, változatos aromavilágú olajok közé tartozik. Gyümölcsösségi szintje meghaladja az 5-öt, aromái a zöld olajbogyót, a zöld mandulát, a zöld leveleket, a citrusféléket, a banánt és a füvet idézik. A csípős és keserű jegyek értékei 1 és 3 között találhatók. A fentieknek megfelelően a gyümölcsösség és a keserűség, illetve csípősség közötti arány biztosítja az olaj kiegyensúlyozott jellegét.

A földrajzi terület és a termék minősége vagy jellemzői közötti ok-okozati kapcsolat

Az »Aceite de la Comunitat Valenciana« olívaolajat egyedi jellemzőkkel felruházó és a termék minősége és a földrajzi terület közötti kapcsolatot bizonyító fő tényezők a következők:

A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. A meghatározott földrajzi területen ezek képviselik az Ibériai-félsziget Levante régiójára jellemző hagyományt, sokszínűséget és fajtagazdagságot. E fajták jól alkalmazkodtak viszonyainkhoz, mivel mezőgazdasági termelőink hosszú idők óta válogatják és szaporítják vegetatív módon ezt a növényi anyagot.

A termesztett fajták változatos profilja és a hegyrajzi viszonyok igen hosszú, októbertől februárig tartó szüretelési időszakot tesznek szükségessé a meghatározott földrajzi területen. A törpebirtokokon történő termesztés folytán a terméshozam korlátozott. A mezőgazdasági termelők tervezett módon, a termés kisebb mennyiségeinek érettségi foka alapján kezdik meg a szüretelést az egyes parcellákon, ami lehetővé teszi a pontos ütemezést. Mindez biztosítja az azonos érettségű tételek folyamatos és köztes tárolás nélküli szállítását a sajtolásra, és garantálja a jellegzetes érzékszervi és fizikai-kémiai tulajdonságokkal rendelkező olívaolaj előállításához szükséges nyersanyag minőségét.

Az ültetvények 300 és 600 m közötti hegyrajzi fekvése olyan nappali és éjszakai hőösszeget biztosít számukra, amely elősegíti a termés gyümölcsös, keserű és csípős jegyeiért felelős összetevőinek kialakulását. Az olívaolaj sajátos érzékszervi tulajdonságait meghatározó további tényező az olajfaültetvények kevéssé termékeny, nagy mennyiségű aktív meszet tartalmazó talaja.

A termesztési terület mind a hőmérséklet, mind a csapadékmennyiség tekintetében különleges éghajlati viszonyokkal rendelkezik. Az őszi és a tavaszi évszakokra koncentrálódó csapadék jelentősen lágyítja az olaj aromaprofilját és érzékszervi jellemzőit, és ezáltal rendkívül előnyösen hat az ültetvényre és az olívaolaj minőségére. A tavasszal lehulló csapadék elősegíti a megfelelő rügyezést, ami meghatározó a következő évek termése szempontjából. Végezetül, a Földközi-tenger felől télen és nyáron egyaránt beáramló enyhe levegő is hozzájárul az » Aceite de la Comunitat Valenciana« összetett aromáinak és egyedi jellemzőinek kialakulásához.”

A termékleírás „H. rovatának” és az egységes dokumentum „5. pontjának” új szövege:

„Természeti tényezők

A meghatározott földrajzi terület jellegzetes mediterrán éghajlattal rendelkezik, a telek enyhék, többnyire ősszel és tavasszal hulló kevés eső és nagy nyári szárazság jellemzi. A földrajzi terület egyenletes éghajlatát a Földközi-tenger, az Ibériai-félsziget tömbje és az Atlanti-óceán felől érkező hatások alakítják. Az éghajlati tényezők különösen homogének a termesztés szempontjából kulcsfontosságú időszakokban, vagyis virágzáskor, a bogyó kifejlődésének végső szakaszában és az olaj felhalmozódása idején. Tehát:

— Az olajbogyó termesztési helyén az éves középhőmérséklet 15–18 °C, jelentős eltéréssel a téli (7–11 °C) és a nyári középhőmérséklet (magasabb, 22–26 °C) között. E hőmérsékletek kedvezőek az olajfák fenológiai fejlődéséhez.

— A 400–500 mm-es átlagos éves csapadékmennyiség bizonyos ingadozást mutat a különösen száraz években lehullott 200–300 mm és az akár 700–800 mm-t is elérő értékek között. Az utóbbi években konszolidálódni látszik a területen lehulló csapadék csökkenésének tendenciája.

A leggyakoribb kőzet a mészkő, bár bizonyos elszigetelt területeken felbukkan a homokkő, a márga és a gipsz is. A fedőkőzetet alapvetően a kréta és jura időszakból származó (helyenként márgával és homokkővel enyhén váltakozó) mezozoikus mészkő határozza meg. A termesztésre szolgáló felszínt a legújabb időszakok üledékes anyagai alkotják, amelyek alapvetően a mediterrán terra rossából származó harmadkori és negyedkori anyagokból tevődnek össze és képezik a jó textúrájú és szerkezetű, jó vízelvezető és az olajbogyó-termesztéshez kifejezetten megfelelő talajt.

A földrajzi terület hegyrajzához tartoznak a hegyi vidékektől a völgyekig ereszkedő teraszos területek, amelyek voltaképpen az Ibériai-hegység és a Betikai-hegység keleti irányba, a tengerpart felé ereszkedő nyúlványait képezik. Annak következtében, hogy az intenzív gyümölcsfaültetvények, különösen az öntözött citrusfélék, a part menti területektől nyugat felé terjeszkedtek, az olajfatermesztés a tengerszint feletti 300–600 méteres magasságú területekre korlátozódik, aminek eredményeképpen a meghatározott földrajzi terület olajfaültetvényein igen homogén ökológiai-környezeti feltételek uralkodnak. Az Ibériai-félsziget Levante régiójának mezőgazdasági tájait nagyrészt az öntözetlen területeken honos olajfa, továbbá a mandulafa és a szentjánoskenyérfa határozza meg.

Emberi tényezők

A római kor óta, azaz több mint kétezer éve nőnek olajfák Valencia autonóm közösség területén. Megállapítást nyert, hogy a birodalom fővárosát Cádizzal összekötő út, a Via Augusta mentén elterülő vidéken, különösen a Castellón tartománybeli Maestrazgo járás területén olajfatermesztést folytattak. A szóban forgó vidéken ma is könnyen megfigyelhetünk számos, több mint ezer évet megélt példányt, különösen mivel Maestrazgo szövetkezetei a turisták számára érdekes kirándulásokat javasolnak az »ezeréves olívaolaj« megismerésére.

Másrészről ki kell emelni a botanikus Antonio José Cavanilles Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia (1795–1797) című művét a Valenciai Királyság természeti környezetéről, földrajzáról, mezőgazdaságáról, lakóiról és termesztett növényeiről. A mezőgazdaságról és konkrétan az olajfatermesztésről és az olívaolaj előállításáról szóló rendkívül érdekes feljegyzések Valencia autonóm közösség egész termesztési területére vonatkoznak. Az olívaolaj elnevezése és az olajfatermesztés számos alkalommal említésre kerül.

Az olajfatermesztés, elsősorban állandó jellegének köszönhetően, szerves részét képezi az ezzel foglalkozó vidékek gazdasági tevékenységének. Az olívaolaj körül egy egész agráripari és gazdasági rendszer jött létre, amely lehetővé tette a vidéki területek társadalmi-gazdasági fejlődését, ugyanakkor biztosította a környezeti szempontból fenntartható termesztés folytatását ott is, ahol az éghajlati és talajtani viszonyok semmilyen más növény termesztésének nem kedveznek.

A meghatározott földrajzi területet sajátos telekfelosztás jellemzi: nagyszámú törpebirtok, erősen lejtős, nehezen megközelíthető telkek, terméskő támfallal megtámasztott teraszos parcellák, az elsivatagosodás és az erdőtüzek veszélyének kitett, viszonylag sovány, kevés szerves anyagot tartalmazó és gyenge vízmegtartó képességű talajok; mindezek a meghatározott földrajzi terület olajfaligeteit az ökoszisztéma alapvető ökológiai tényezőjévé teszik.

Következésképpen a meghatározott földrajzi terület telekszerkezetét a törpebirtokok határozzák meg, amelyeken öntözés nélküli családi gazdálkodást folytatnak, az olajat pedig általában szövetkezet típusú szervezetekbe tömörülve állítják elő, jelentős részben saját fogyasztásra. A gazdálkodók a termesztés technikai ismereteit jórészt a családi hagyomány részeként sajátítják el.

A földrajzi terület éghajlati, talajtani, környezeti és antropológiai feltételeinek tanulmányozásából és az itt termő olajfák fenológiai fejlődésével együtt történő vizsgálatából az a következtetés vonható le, hogy a meghatározott földrajzi terület az olajfatermesztéshez szükséges feltételek tekintetében homogén egységet képez. Az említett tanulmány megállapítja, hogy az olajfatermesztés ökológiai feltételei a teljes meghatározott földrajzi területen egységesek.

A termék sajátosságai

Az »Aceite de la Comunitat Valenciana« sajátos jellege alapvetően fajtaösszetételének köszönhető. A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. E fajtákból olyan olívaolajat állítanak elő, amelyet jellegzetességei – zsírsavösszetétele és érzékszervi tulajdonságai – egyedülállóvá tesznek.

A meghatározott földrajzi területen így egy nagyon kiegyensúlyozott zsírsavösszetételű, a mérsékelttől a viszonylag magasig terjedő olajsav-, linolsav- és linolénsav-tartalmú olívaolaj készül. Következésképpen az „Aceite de la Comunitat Valenciana”-ban a magas a telítetlen/telített zsírsavak aránya.

Érzékszervi szempontból ez az olívaolaj a jó minőségű, változatos aromavilágú olajok közé tartozik. Gyümölcsösségi szintje 2,5-nél magasabb, enyhe vagy közepes gyümölcsösség jellemzi, aromái a zöld olajbogyót, a zöld mandulát, a zöld leveleket, a citrusféléket, a banánt és a füvet idézik. A keserűségi és a csípősségi szintje meghaladja az 1,5-öt. Mivel a keserűségi és a csípősségi medián semmilyen körülmények között sem lehet a gyümölcsösségi mediánnál két egységgel magasabb, mindig kiegyensúlyozott olajokról beszélhetünk. A fentieknek megfelelően a gyümölcsösség és a keserűség, illetve csípősség közötti arány biztosítja az olaj kiegyensúlyozott jellegét.

A földrajzi terület és a termék minősége vagy jellemzői közötti ok-okozati kapcsolat

Az »Aceite de la Comunitat Valenciana« olívaolajat egyedi jellemzőkkel felruházó és a termék minősége és a földrajzi terület közötti kapcsolatot bizonyító fő tényezők a következők:

A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. A meghatározott földrajzi területen ezek képviselik az Ibériai-félsziget Levante régiójára jellemző hagyományt, sokszínűséget és fajtagazdagságot. E fajták jól alkalmazkodtak viszonyainkhoz, mivel mezőgazdasági termelőink hosszú idők óta válogatják és szaporítják vegetatív módon ezt a növényi anyagot.

A termesztett fajták változatos profilja és a hegyrajzi viszonyok igen hosszú, októbertől februárig tartó szüretelési időszakot tesznek szükségessé a meghatározott földrajzi területen. A törpebirtokokon történő termesztés folytán a terméshozam korlátozott. A mezőgazdasági termelők tervezett módon, a termés kisebb mennyiségeinek érettségi foka alapján kezdik meg a szüretelést az egyes parcellákon, ami lehetővé teszi a pontos ütemezést. Mindez biztosítja az azonos érettségű tételek folyamatos és köztes tárolás nélküli szállítását a sajtolásra, és garantálja a jellegzetes érzékszervi és fizikai-kémiai tulajdonságokkal rendelkező olívaolaj előállításához szükséges nyersanyag minőségét.

Az ültetvények 300 és 600 m közötti hegyrajzi fekvése olyan nappali és éjszakai hőösszeget biztosít számukra, amely elősegíti a termés gyümölcsös, keserű és csípős jegyeiért felelős összetevőinek kialakulását. Az olívaolaj sajátos érzékszervi tulajdonságait meghatározó további tényező az olajfaültetvények kevéssé termékeny, nagy mennyiségű aktív meszet tartalmazó talaja.

A termesztési terület mind a hőmérséklet, mind a csapadékmennyiség tekintetében különleges éghajlati viszonyokkal rendelkezik. A meghatározott területen meglehetősen csekély az átlagos éves csapadékmennyiség, és az is az év két időszakára: az őszre és a tavaszra korlátozódik. Az őszi és a tavaszi évszakokra koncentrálódó csapadék jelentősen lágyítja az olaj aromaprofilját és érzékszervi jellemzőit, és ezáltal rendkívül előnyösen hat az ültetvényre és az olívaolaj minőségére. A tavasszal lehulló csapadék elősegíti a megfelelő rügyezést, ami meghatározó a következő évek termése szempontjából. Végezetül, a Földközi-tenger felől télen és nyáron egyaránt beáramló enyhe levegő is hozzájárul az »Aceite de la Comunitat Valenciana« összetett aromáinak és egyedi jellemzőinek kialakulásához.”

5.5. Ellenőrző szerv (a termékleírás I. rovata)

Az ellenőrző szerv elnevezése és postacíme módosul.

A rovat új szövegét indokló okok:

A főigazgatóság névváltozása miatti aktualizálás.

Ez a módosítás módosítja a termékleírást.

A termékleírás módosítása: Az „I. rovat – Ellenőrző szerv” új szövege

Az „I. rovat – Ellenőrző szerv” korábbi szövege:

„Dirección General de Empresas Agroalimentarias y Pesca Conselleria de Presidencia y Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua C/Castán Tobeñas, 77 Complejo admtvo 9 octubre Edificio B4 Planta 2 46018 Valencia ESPAÑA Tel. +34 961247305 E-mail: area_calidad@gva.es”

Az „I. rovat – Ellenőrző szerv” új szövege:

„Dirección General de Desarrollo Rural Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica Complejo admtvo 9 octubre. Edificio B0 Planta 2 46018 Valencia ESPAÑA Tel. +34 961247305 E-mail: area_calidad@gva.es”

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA”

EU-szám: PDO-ES-0720-AM01 – 2016.2.1.

OEM (X) OFJ ( )

1. Elnevezés

„Aceite de la Comunitat Valenciana”

2. Tagállam vagy Harmadik Ország

Spanyolország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.5. osztály: Olajok és zsírok (vaj, margarin, olaj stb.).

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

Extra szűz olívaolaj, amelyet az olajfa (Olea europea, L.) kizárólag Valencia autonóm közösség területén őshonos következő fajtáinak bogyójából nyernek: Farga, Serrana, Morrudas, Villalonga és Blanqueta. Az egyes fajták százalékos megoszlása a következő: Serrana: 20–40 %; Villalonga: 20–40 %; Farga: 10–25 %; Blanqueta: 10-25 % és Morrudas: 5–10 %.

Az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott „Aceite de la Comunitat Valenciana” extra szűz olívaolaj a következő jellemzőkkel rendelkezik:

Extra szűz olívaolaj:

— Savasság: < 0,5°

— Peroxidszám: < 15 mekv. O2/kg

— K270 ≤ 0,18

— K232 < 2,50

— Viasztartalom: ≤ 250

— Delta K ≤ 0,01

— Olajsavtartalom: a teljes zsírsavtartalom 60–82 %-a.

— Linolsavtartalom: a teljes zsírsavtartalom legalább 8 %-a.

— Palmitinsav-tartalom: a teljes zsírsavtartalom 7,5–20 %-a.

— Linolénsav-tartalom: kevesebb mint a teljes zsírsavtartalom 1 %-a.

— Palmitoleinsav-tartalom: a teljes zsírsavtartalom 0,6–2,5 %-a.

— Arachissav-tartalom: kevesebb mint a teljes zsírsavtartalom 0,6 %-a.

— Lignocerinsav-tartalom: kevesebb mint a teljes zsírsavtartalom 0,2 %-a.

— Hibamedián = 0.

— Gyümölcsösségi medián > 2,5

— Csípősségi medián ≥ 1,5 lesz

— Keserűségi medián ≥ 1,5 lesz

— A gyümölcsösségi medián és a keserűségi és csípősségi medián aránya az olaj kiegyensúlyozott jellegét eredményezi. Ez azt jelenti, hogy a keserűségi és a csípősségi mediánok legfeljebb 2 egységgel múlhatják felül a gyümölcsösségi mediánt.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

Az olajbogyófajták leírása:

SERRANA

Érett termése lila-fekete színű, tojásdad alakú, héja pöttyös. Közepes hozamú, rusztikus fajta, amely jól bírja a szárazságot és a fagyokat, azonban érzékeny a legyekre és hajlamos a levélfoltosodásra.

E korai érésű és jó olajhozamú fajtát elsősorban Alto Palancia járásban, a Sierra Calderona és a Sierra Espadán nemzeti parkok területén és környékén, valamint elszórtan a környező járásokban termesztik.

FARGA

Castellón tartomány északi részéről származó igen ősi fajta. Termése közepes vagy kis méretű, hosszúkás és aszimmetrikus alakú.

Korán érik, terméshozama közepes, szabálytalan. E jelentős olajhozamú fajtát a Castellón tartomány északi részén fekvő Maestrazgo kerület járásaiban, valamint – kisebb mértékben – a szomszédos Plana Alta és Alcalatén kerületekben termesztik.

BLANQUETA

Muro de Alcoy községhez tartozó területekről származó fajta. Termése gömb alakú, színe éretten a borvöröstől a feketéig terjed.

Korai szüretelésű, közepes olajhozamú fajta.

VILLALONGA

Valencia tartomány déli részéről származó fajta. Termése gömb alakú és a magas olajhozam ellenére igen nagy méretű. Színe az érés után fekete.

Érzékeny a fagyra és a szárazságra, Valencia tartomány szinte egész területén, Alicante tartomány nagy részén és elszórtan Castellón tartományban is megtalálható.

MORRUDA

A közepes méretű termés színe lila-fekete, alakja kissé aszimmetrikus. Olajtartalma közepes. Rusztikus, alacsony hozamú fajta, amely egyenletes eloszlásban Valencia autonóm közösség egész területén jelen van. Általánosan nem elterjedt, bizonyos helyeken azonban meghatározó fajta.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

Mind az olajbogyó termesztése, mind a végtermék előállítása a 4. pontban meghatározott földrajzi területen történik.

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

Az „Aceite de la Comunitat Valenciana” csomagolását földrajzi megkötés nélkül bármely vállalkozás végezheti.

A terméket megfelelő tartósságot biztosító edényekbe csomagolják, amelyek készülhetnek élelmiszeripari használatra alkalmas PET-ből, üvegből, bevonattal ellátott fémből vagy kerámiából. Előnyben részesülnek a terméket a fénytől, hőtől stb. legjobban védő csomagolóanyagok.

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

Az olajnak a termékleírásban bemutatott azonosító feliratain és címkéin kötelezően fel kell tüntetni az „Oltalom alatt álló eredetmegjelölés” és az „Aceite de la Comunitat Valenciana” jelzést.

Továbbá a terméken a csomagolóüzemben megfelelőségi jelölést, úgynevezett ellenőrző címkét kell elhelyezni, oly módon, hogy az megakadályozza a termék újrafelhasználását és lehetővé tegye nyomon követését. Az ellenőrző címkén fel kell tüntetni a „Denominación de Origen Protegida Aceite de la Comunitat Valenciana” (Aceite de la Comunitat Valenciana oltalom alatt álló eredetmegjelölés) feliratot és a termék logóját.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

Az „Aceite de la Comunitat Valenciana” előállításához felhasznált olajbogyók termesztési területét Valencia autonóm közösség hatvanöt településének közigazgatási területe képezi. Ezek: Albocàsser, Tirig, La Salzadella, Sant Mateu, Les Coves de Vinromà, Figueroles, Les Useres, San Juan de Moró, Serra Engarzeran, Torre Endomenech, Vall d’Alba, Vilafamés, Ayódar, Fanzara, Almedijar, Altura, Azuébar, Chóvar, Geldo, Navajas, Segorbe, Soneja, Castellnovo, Teresa, Vall d’Almonacid, Viver, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Artana, Tales, Gátova, Casinos, Alcublas, Gestalgar, Sot de Chera, Villar del Arzobispo, Requena, Utiel, Venta del Moro, Ayora, Cortes de Pallas, Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés, Font de la Figuera, Moixent, Vallada, Albaida, Beniatjar, Ontinyent, Alfafara, Alqueria d’Aznar, Cocentaina, Millena, Muro d’Alcoi, Alcoi, Biar, Cañada de Biar, Sax, Villena, Banyeres de Mariola és Onil.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

5.1. A földrajzi terület sajátosságai

Természeti tényezők

A meghatározott földrajzi terület jellegzetes mediterrán éghajlattal rendelkezik, a telek enyhék, többnyire ősszel és tavasszal hulló kevés eső és nagy nyári szárazság jellemzi. A földrajzi terület egyenletes éghajlatát a Földközi-tenger, az Ibériai-félsziget tömbje és az Atlanti-óceán felől érkező hatások alakítják. Az éghajlati tényezők különösen homogének a termesztés szempontjából kulcsfontosságú időszakokban, vagyis virágzáskor, a bogyó kifejlődésének végső szakaszában és az olaj felhalmozódása idején. Tehát:

— Az olajbogyó termesztési helyén az éves középhőmérséklet 15–18 °C, jelentős eltéréssel a téli (7–11 °C) és a nyári középhőmérséklet (magasabb, 22–26 °C) között. E hőmérsékletek kedvezőek az olajfák fenológiai fejlődéséhez.

— A 400–500 mm-es átlagos éves csapadékmennyiség bizonyos ingadozást mutat a különösen száraz években lehullott 200–300 mm és az akár 700–800 mm-t is elérő értékek között. Az utóbbi években konszolidálódni látszik a területen lehulló csapadék csökkenésének tendenciája.

A leggyakoribb kőzet a mészkő, bár bizonyos elszigetelt területeken felbukkan a homokkő, a márga és a gipsz is. A fedőkőzetet alapvetően a kréta és jura időszakból származó (helyenként márgával és homokkővel enyhén váltakozó) mezozoikus mészkő határozza meg. A termesztésre szolgáló felszínt a legújabb időszakok üledékes anyagai alkotják, amelyek alapvetően a mediterrán terra rossából származó harmadkori és negyedkori anyagokból tevődnek össze és képezik a jó textúrájú és szerkezetű, jó vízelvezető és az olajbogyó-termesztéshez kifejezetten megfelelő talajt.

A földrajzi terület hegyrajzához tartoznak a hegyi vidékektől a völgyekig ereszkedő teraszos területek, amelyek voltaképpen az Ibériai-hegység és a Betikai-hegység keleti irányba, a tengerpart felé ereszkedő nyúlványait képezik. Annak következtében, hogy az intenzív gyümölcsfaültetvények, különösen az öntözött citrusfélék, a part menti területektől nyugat felé terjeszkedtek, az olajfatermesztés a tengerszint feletti 300–600 méteres magasságú területekre korlátozódik, aminek eredményeképpen a meghatározott földrajzi terület olajfaültetvényein igen homogén ökológiai-környezeti feltételek uralkodnak. Az Ibériai-félsziget Levante régiójának mezőgazdasági tájait nagyrészt az öntözetlen területeken honos olajfa, továbbá a mandulafa és a szentjánoskenyérfa határozza meg.

Emberi tényezők

A római kor óta, azaz több mint kétezer éve nőnek olajfák Valencia autonóm közösség területén. Megállapítást nyert, hogy a birodalom fővárosát Cádizzal összekötő út, a Via Augusta mentén elterülő vidéken, különösen a Castellón tartománybeli Maestrazgo járás területén olajfatermesztést folytattak. Az említett járásban ma is könnyen megfigyelhető számos, több mint ezer éves példány, különösen mivel Maestrazgo szövetkezetei turisztikai érdeklődésre számot tartó kirándulásokat szerveznek az „ezeréves olívaolaj” megismertetésére.

Másrészről ki kell emelni a botanikus Antonio José Cavanilles Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia (1795–1797) című művét a Valenciai Királyság természeti környezetéről, földrajzáról, mezőgazdaságáról, lakóiról és termesztett növényeiről. A mezőgazdaságról és konkrétan az olajfatermesztésről és az olívaolaj előállításáról szóló rendkívül érdekes feljegyzések Valencia autonóm közösség egész termesztési területére vonatkoznak. Az olívaolaj elnevezése és az olajfatermesztés számos alkalommal említésre kerül.

Az olajfatermesztés, elsősorban állandó jellegének köszönhetően, szerves részét képezi az ezzel foglalkozó vidékek gazdasági tevékenységének. Az olívaolaj körül egy egész agráripari és gazdasági rendszer jött létre, amely lehetővé tette a vidéki területek társadalmi-gazdasági fejlődését, ugyanakkor biztosította a környezeti szempontból fenntartható termesztés folytatását ott is, ahol az éghajlati és talajtani viszonyok semmilyen más növény termesztésének nem kedveznek.

A meghatározott földrajzi területet sajátos telekfelosztás jellemzi: nagyszámú törpebirtok, erősen lejtős, nehezen megközelíthető telkek, terméskő támfallal megtámasztott teraszos parcellák, az elsivatagosodás és az erdőtüzek veszélyének kitett, viszonylag sovány, kevés szerves anyagot tartalmazó és gyenge vízmegtartó képességű talajok; mindezek a meghatározott földrajzi terület olajfaligeteit az ökoszisztéma alapvető ökológiai tényezőjévé teszik.

Következésképpen a meghatározott földrajzi terület telekszerkezetét a törpebirtokok határozzák meg, amelyeken öntözés nélküli családi gazdálkodást folytatnak, az olajat pedig általában szövetkezet típusú szervezetekbe tömörülve állítják elő, jelentős részben saját fogyasztásra. A gazdálkodók a termesztés technikai ismereteit jórészt a családi hagyomány részeként sajátítják el.

A földrajzi terület éghajlati, talajtani, környezeti és antropológiai feltételeinek tanulmányozásából és az itt termő olajfák fenológiai fejlődésével együtt történő vizsgálatából az a következtetés vonható le, hogy a meghatározott földrajzi terület az olajfatermesztéshez szükséges feltételek tekintetében homogén egységet képez.

E tanulmány megállapítja tehát, hogy az egész meghatározott földrajzi terület egységes ökológiai feltételeket biztosít az olajfatermesztéshez.

5.2. A termék sajátosságai

Az „Aceite de la Comunitat Valenciana” sajátos jellege alapvetően fajtaösszetételének köszönhető. A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. E fajtákból olyan olívaolajat állítanak elő, amelyet jellegzetességei – zsírsavösszetétele és érzékszervi tulajdonságai – egyedülállóvá tesznek.

A meghatározott földrajzi területen így egy nagyon kiegyensúlyozott zsírsavösszetételű, a mérsékelttől a viszonylag magasig terjedő olajsav-, linolsav- és linolénsav-tartalmú olívaolaj készül.

Következésképpen az „Aceite de la Comunitat Valenciana” magas telítetlen/telített zsírsavaránnyal rendelkezik.

Érzékszervi szempontból ez az olívaolaj a jó minőségű, változatos aromavilágú olajok közé tartozik. Gyümölcsösségi szintje 2,5-nél magasabb, enyhe vagy közepes gyümölcsösség jellemzi, aromái a zöld olajbogyót, a zöld mandulát, a zöld leveleket, a citrusféléket, a banánt és a füvet idézik. A keserűségi és a csípősségi szintje meghaladja az 1,5-öt. Mivel a keserűségi és a csípősségi medián semmilyen körülmények között sem lehet a gyümölcsösségi mediánnál két egységgel magasabb, mindig kiegyensúlyozott olajokról beszélhetünk. A fentieknek megfelelően a gyümölcsösség és a keserűség, illetve csípősség közötti arány biztosítja az olaj kiegyensúlyozott jellegét.

5.3. A földrajzi terület és (OEM esetében) a termék minősége vagy jellemzői közötti vagy (OFJ esetében) a termék különleges minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője közötti ok-okozati kapcsolat

Azok a fő tényezők, amelyek egyedi jellemzőkkel ruházzák fel az „Aceite de la Comunitat Valenciana” olívaolajat, és bizonyítják a termék minősége és a földrajzi terület közötti kapcsolatot, a következők:

A Farga, a Serrana, a Morrudas, a Villalonga és a Blanqueta fajták a meghatározott földrajzi területen gyümölcstermesztési szempontból őshonosak. A meghatározott földrajzi területen ezek képviselik az Ibériai-félsziget Levante régiójára jellemző hagyományt, sokszínűséget és fajtagazdagságot. E fajták jól alkalmazkodtak viszonyainkhoz, mivel mezőgazdasági termelőink hosszú idők óta válogatják és szaporítják vegetatív módon ezt a növényi anyagot.

A termesztett fajták változatos profilja és a hegyrajzi viszonyok igen hosszú, októbertől februárig tartó szüretelési időszakot tesznek szükségessé a meghatározott földrajzi területen. A törpebirtokokon történő termesztés folytán a terméshozam korlátozott. A mezőgazdasági termelők tervezett módon, a termés kisebb mennyiségeinek érettségi foka alapján kezdik meg a szüretelést az egyes parcellákon, ami lehetővé teszi a pontos ütemezést. Mindez biztosítja az azonos érettségű tételek folyamatos és köztes tárolás nélküli szállítását a sajtolásra, és garantálja a jellegzetes érzékszervi és fizikai-kémiai tulajdonságokkal rendelkező olívaolaj előállításához szükséges nyersanyag minőségét.

Az ültetvények hegyrajzi elhelyezkedése, 300 és 600 m közötti fekvése olyan hőösszeget biztosít, amely elősegíti a termés gyümölcsös, keserű és

csípős jegyekért felelős összetevőinek kialakulását. Az olívaolaj sajátos érzékszervi tulajdonságait meghatározó további tényező az olajfaültetvények kevéssé termékeny, nagy mennyiségű aktív meszet tartalmazó talaja.

A termesztési terület mind a hőmérséklet, mind a csapadékmennyiség tekintetében különleges éghajlati viszonyokkal rendelkezik. A meghatározott területen meglehetősen csekély az átlagos éves csapadékmennyiség, és az is az év két időszakára: az őszre és a tavaszra korlátozódik. Az őszi és a tavaszi évszakokra koncentrálódó csapadék jelentősen lágyítja az olaj aromaprofilját és érzékszervi jellemzőit, és ezáltal rendkívül előnyösen hat az ültetvényre és az olívaolaj minőségére. A tavasszal lehulló csapadék elősegíti a megfelelő rügyezést, ami meghatározó a következő évek termése szempontjából. Végezetül, a Földközi-tenger felől télen és nyáron egyaránt áramló enyhe levegőnek köszönhetők az „Aceite de la Comunitat Valenciana” egyedi jellemzőit alakító összetett aromák is.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(A rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

http://www.agricultura.gva.es/pc_aceitecomunitatvalenciana

(1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.