Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamai, másrészről Törökország közötti társulási megállapodással létrehozott társulási tanácsban a szociális biztonsági rendszerek összehangolására vonatkozó rendelkezésekkel kapcsolatban képviselendő uniós álláspontról /* COM/2012/0152 final - 2012/0076 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A javaslat okai és céljai Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodás[1] (a továbbiakban: Ankarai Megállapodás) 12. cikkéből, valamint a megállapodást kiegészítő jegyzőkönyv[2] (a továbbiakban: kiegészítő jegyzőkönyv) 36. cikkéből következik, hogy a munkavállalók az Unió és Törökország közötti szabad mozgása fokozatosan valósul meg. Az Ankarai Megállapodás 9. cikke úgy rendelkezik, hogy a megállapodás értelmében tilos az állampolgárság alapján történő megkülönböztetés. A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke előírja, hogy a társulási tanács szociális biztonsági intézkedéseket fogad el az Unióban mozgó, török nemzetiségű munkavállalók és az Unióban lakó családtagjaik tekintetében, és koordinációs elveket sorol fel, amelyeket az említett intézkedéseknek végre kell hajtaniuk. Az Ankarai Megállapodásban és a kiegészítő jegyzőkönyvben foglalt, a szociális biztonsággal kapcsolatos, említett koordinációs elvek végrehajtási irányába mutató első lépésként a társulási tanács 1980. szeptember 19-én elfogadta az Európai Közösségek tagállamai szociális biztonsági rendszereinek a török munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 3/80 társulási tanácsi határozatot[3] (3/80 határozat). A második lépésre – vagyis a 3/80 határozatban foglalt rendelkezések végrehajtására irányuló rendelet elfogadására – nem került sor. [4] Mindeközben az Európai Bíróság ítélete szerint a 3/80 határozat 3. cikkének (1) bekezdése, amely a megkülönböztetésmentességről szól, valamint a határozat 6. cikke (az arra vonatkozó követelmény, hogy a határozat értelmében fizetendő ellátások tekintetében eltöröljék a lakóhellyel kapcsolatos záradékokat) közvetlen hatállyal bírnak, és nemzeti bíróságok előtt hivatkozni lehet rájuk[5]. A jogbiztonság biztosítása és az Ankarai Megállapodásban és annak kiegészítő jegyzőkönyvében szereplő, a szociális biztonság koordinációjára vonatkozó elvek teljes mértékű érvényre juttatása érdekében a 3/80 határozat felváltása érdekében a társulási tanácsnak új határozatot kell elfogadnia. A Bizottság visszavonja korábbi, a 3/80 határozat végrehajtására vonatkozó javaslatát, mivel a tervek szerint a társulási tanács új határozata egyetlen lépésben fogja végrehajtani a megállapodás és a jegyzőkönyv szerinti kötelezettségeket. Háttér-információk A munkavállalók szabad mozgásáról szóló Ankarai Megállapodást és a kiegészítő jegyzőkönyv rendelkezéseit, valamint az ezek végrehajtása érdekében elfogadott intézkedéseket – mindenekelőtt az 1/80 társulási tanácsi határozatot – megfelelő szociális biztonsági koordinációs intézkedéseknek kell kísérniük. A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke emellett kifejezett rendelkezéseket tartalmaz a szociális biztonsági rendszerek közötti koordináció tekintetében, melyeket végre kell hajtani. Ennek érdekében társulási tanácsi határozatra van szükség. A harmadik országokkal megkötött társulási megállapodások egy része szintén tartalmaz rendelkezéseket a szociális biztonsági rendszerek összehangolása tekintetében. Ez a javaslat egy olyan javaslatcsomag részét képezi, amely hasonló javaslatokat tartalmaz a következő országokkal kötött megállapodásokra vonatkozóan: Albánia, Montenegró és San Marino. A Tanács 2010 októberében fogadta el az első ilyen javaslatcsomagot Algéria, Marokkó, Tunézia, Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság és Izrael vonatkozásában[6]. A társulási tanácsban képviselt uniós álláspont kialakítására tanácsi határozatra van szükség. Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen A tagállamok szociális biztonsági rendszereinek európai uniós szintű összehangolását a 883/2004/EK rendelet[7] és annak 987/2009/EK végrehajtási rendelete[8] biztosítja. Az 1231/2010/EU tanácsi rendelet[9] kiterjeszti a 883/2004/EK rendelet és a 987/2009/EK rendelet rendelkezéseinek hatályát a harmadik országok e rendeletek által csupán állampolgárságuk miatt nem érintett állampolgáraira. Az említett rendeletben már szerepel a bizonyos ellátásokra való jogosultságok tekintetében a török munkavállalók által különböző tagállamokban szerzett biztosítási időszakok összesítésének elve, a Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének (2) bekezdése szerint. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel Törökország az 1970-ben kiegészítő jegyzőkönyvvel ellátott Ankarai Megállapodás 1963-ban történő aláírása óta kapcsolódik az európai integrációs folyamathoz. E megállapodások célja, hogy Törökország és az EU között fokozatosan megvalósuljon a munkavállalók szabad mozgása. E rendelkezések programot határoznak meg, és kiegészítésükként a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke rendelkezéseket állapít meg a szociális biztonság koordinációja tekintetében. E rendelkezések teljes körű végrehajtása erősíteni fogja a Törökországgal kialakított különleges kapcsolatot, az EUSZ 8. cikkében foglaltaknak megfelelően. Ugyanakkor lehetővé fogja tenni Törökország számára, hogy a szociális biztonsági koordinációra vonatkozó szakpolitikáit összehangolja az uniós szakpolitikákkal az EU-hoz történő jövőbeli csatlakozásának előkészítéseként . 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK Konzultáció az érdekeltekkel E javaslat, amely a tagállamok és Törökország szociális biztonsági rendszereinek koordinációjáról szól, felváltja a 3/80 határozatot. A javaslat csaknem megegyezik az Algéria, Marokkó, Tunézia, Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság és Izrael vonatkozásában készített hat társulási tanácsi, illetve stabilizációs és társulási tanácsi határozattervezetből álló csomaggal, amelynek tekintetében az Európai Unió álláspontjáról a Tanács 2010 októberében hozott döntést. 2010 során a Tanács részletekbe menő tárgyalásokat folytatott a határozatok tartalmát illetően. E tárgyalásokat a tagállamokkal a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság keretében folytatott, intenzív vita előzte meg. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Külső szakértők bevonására nem volt szükség. Hatásvizsgálat A Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének 39. cikke rendelkezéseket ír elő a tagállamok és Törökország szociális biztonsági rendszereinek összehangolására. A harmadik országokkal kötött egyéb megállapodások egy része szintén tartalmaz rendelkezéseket a szociális biztonsági rendszerek összehangolása tekintetében. Mindegyik esetében az érintett megállapodásokkal létrehozott illetékes testület határozatára van szükség ahhoz, hogy a 39. cikkben meghatározott elvek hatályba léphessenek. A szociális biztonságra vonatkozó fenti rendelkezések azt a célt szolgálják, hogy az érintett társult országból származó munkavállalók részesülhessenek azon tagállam(ok) bizonyos szociális biztonsági ellátásaiban, amely(ek) jogszabályainak hatálya alá tartoznak vagy tartoztak. A kölcsönösség elve értelmében mindez a társult országban munkát vállaló uniós állampolgárokra is vonatkozik. Mivel a jelenlegi javaslatcsomagban szereplő rendelkezések javaslatok rendelkezései a négy társult ország (Albánia, Montenegró, San Marino és Törökország) tekintetében csaknem azonosak – továbbá nagyrészt megegyeznek az Algéria, Marokkó, Tunézia, Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság és Izrael vonatkozásában létrejött hat határozatból álló, a Tanács által 2010-ben elfogadott csomag tartalmával –, alkalmazásuk egyszerűbb lesz a tagállamok szociális biztonsági intézményei számára. A javaslat alkalmazásának a nemzeti szociális biztonsági intézményeket érintő pénzügyi vonzatai is lehetnek, amennyiben pl. biztosítaniuk kell a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikkében meghatározott ellátásokat. Ez a cikk mindazonáltal kizárólag azokra a személyekre vonatkozik, akik az érintett országban a nemzeti szociális biztonsági rendszerre vonatkozó nemzeti jogszabályok szerint szociális biztonsági hozzájárulást fizetnek vagy fizettek. Mindenesetre a jelen szakaszban nem könnyű pontosan felmérni, hogy a javaslat milyen hatással lesz a nemzeti szociális biztonsági rendszerekre. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat összefoglalása Ez a javaslat a következőket tartalmazza: a Törökországgal kötött megállapodás által létrehozott társulási tanács keretében elfogadott uniós álláspontról szóló tanácsi határozat, valamint a mellékletbe felvett, a szociális biztonság területére vonatkozó társulási tanácsi határozattervezet. A javasolt társulási tanácsi határozat megfelel a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikkében foglalt, a szociális biztonsági alapelvek bevezetéséhez szükséges feltételeknek. A határozat emellett végrehajtó rendelkezéseket tartalmaz a Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének azon rendelkezései vonatkozásában, amelyek még nem tartoznak az 1231/2010/EU rendelet hatálya alá. Emellett a 3/80 határozathoz hasonlóan külön rendelkezni kell az említett megállapodás 9. cikkének a szociális biztonság koordinációjának területén történő végrehajtása érdekében. Ezenfelül a javasolt társulási tanácsi határozat biztosítja, hogy az ellátások átvitelére, illetve a családi ellátásokra vonatkozó rendelkezések a kölcsönösség elve alapján a Törökországban hivatalosan munkát vállaló uniós állampolgárokra, valamint a Törökországban hivatalos tartózkodási hellyel rendelkező családtagjaikra is érvényesek legyenek. Mivel a társulási tanácsi határozat ezáltal túlmenne a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikkének hatályán, a társulási tanácsi határozattervezet az Ankarai Megállapodás 22. cikkének (3) bekezdésén is alapszik. Jogalap A társulási tanács keretében képviselendő álláspontról szóló tanácsi határozatnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 48. cikkének összefüggésben értelmezett 218. cikkének (9) bekezdésén kell alapulnia. Az Ankarai Megállapodás és a kiegészítő jegyzőkönyvek olyan jogi helyzetről rendelkeznek, amelyet meg kell különböztetni más vonatkozó társulási megállapodásoktól, melyek szociális biztonsági rendelkezéseket tartalmaznak, mivel – e más megállapodásoktól eltérően – az Ankarai Megállapodás és a kiegészítő jegyzőkönyv egyértelműen rendelkeznek a munkavállalók szabad mozgásáról mint egymást követő szakaszokban megvalósítandó célokról. Ebben az összefüggésben a munkavállalók szabad mozgását ugyanúgy kell értelmezni, mint más vonatkozó uniós rendelkezésekben (v.ö. az Ankarai Megállapodás 12. cikke). Igaz, hogy a munkavállalók Törökország és az EU közötti szabad mozgása nem valósult meg, ezért a jelenlegi jogi helyzetet nem lehet a belső piacnak a személyek szabad mozgása tekintetében történő kiterjesztéseként leírni (mint ahogy az EGT és Svájc esetében lehetséges volt). Ugyanakkor, tekintettel a társulási megállapodás és a kiegészítő jegyzőkönyv által nyíló új perspektívára – mely a lehető legnagyobb mértékben ki kívánja terjeszteni az uniós rendelkezésekben a munkavállalók szabad mozgása tekintetében megállapított elveket a török állampolgárokra –, a szociális biztonságról szóló, a munkavállalók szabad mozgásának szükségszerű kiegészítéséül szolgáló rendelkezések[10] végrehajtása tekintetében is az EUMSZ 48. cikkének kell alkotnia a jogalapot. A szubszidiaritás elve A kiegészítő jegyzőkönyv a szociális biztonsági rendszerek koordinációjára vonatkozó elveket határoz meg, melyeket valamennyi tagállamnak egységesen kell alkalmazniuk. Ezen alapelveket ezért egységes feltételek mellett kell alkalmazni, ami uniós szinten jobban megvalósítható. Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: A tagállamok továbbra is kizárólagos hatáskörrel rendelkeznek nemzeti szociális biztonsági rendszereik meghatározása, szervezése és finanszírozása terén. A javaslat az érintett országok polgárainak javát szem előtt tartva kizárólag arra irányul, hogy megkönnyítse a tagállamok és Törökország szociális biztonsági rendszereinek összehangolását. Ezenfelül a javaslat nem érinti a tagállamok és Törökország között létrejött kétoldalú szociális biztonsági megállapodásokból származó jogokat és kötelezettségeket, amennyiben azok kedvezőbb elbánást biztosítanak az érintett személyek tekintetében. A javaslat csökkenti a nemzeti hatóságokra nehezedő pénzügyi és igazgatási terheket, mivel egy olyan, hasonló javaslatokból álló javaslatcsomag része, amely biztosítja, hogy a harmadik országokkal kötött társulási megállapodásokban meghatározott szociális biztonsági rendelkezéseket egységesen alkalmazzák. A jogi aktus típusának megválasztása Javasolt aktus: Tanácsi határozat (a társulási tanácsi határozat tervezetét tartalmazó melléklettel) Egyéb eszközök nem felelnének meg a következő ok(ok) miatt: A javasolt intézkedés meghozatalára más módon nincs lehetőség. A megállapodás kiegészítő jegyzőkönyvének 39. cikke értelmében az illetékes társulási tanács határozatára van szükség. A Szerződés 218. cikkének (9) bekezdése értelmében tanácsi határozatban kell rendelkezni egy megállapodással létrehozott szervben az Unió által képviselendő álláspontok kialakításáról, amennyiben az ilyen szervnek joghatással bíró határozatot kell hoznia. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A javaslatnak nincs az Unió költségvetését érintő vonzata. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK Egyszerűsítés A javaslat mind a nemzeti hatóságok, mind a magánfelek esetében a közigazgatási eljárások egyszerűsítéséhez vezet. A javaslat részletes kifejtése A Tanács határozata a Törökországgal kötött társulási megállapodással létrehozott társulási tanácsban a szociális biztonsági rendszerek összehangolására vonatkozó rendelkezésekkel kapcsolatban képviselendő uniós álláspontról. 1. cikk E cikk rendelkezik az EU–Törökország Társulási tanácsban képviselendő uniós álláspont elfogadásáról. B. A társulási tanács mellékelt határozattervezete a megállapodásban foglalt, a szociális biztonsági rendszerek összehangolására irányuló rendelkezésekről. I. rész: Általános rendelkezések 1. cikk Ez a cikk a tagállami és a törökországi jogszabályokban való alkalmazás céljából a következő fogalmak meghatározását tartalmazza: „megállapodás”, „rendelet”, „végrehajtási rendelet”, „tagállam”, „munkavállaló”, „családtag”, „jogszabály”, „ellátás”, „átvihető ellátás”; a mellékelt határozatban használt meghatározások esetében pedig a rendeletben és a végrehajtási rendeletben alkalmazott kifejezésekre támaszkodik. 2. cikk A Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének szövegezésével összhangban ez a cikk határozza meg a mellékelt határozat hatálya alá tartozó személyek körét. 3. cikk Ez a cikk rendelkezik arról, hogy a megállapodás hatálya alá tartozó személyekkel szembeni elbánás során a megkülönböztetésmentesség elvét kell alkalmazni. II. rész A tagállamok és Törökország között fennálló kapcsolat A mellékelt határozat e része tartalmazza a Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének (4) bekezdésében foglalt alapelveket, valamint az uniós állampolgárokra és családtagjaikra vonatkozó kölcsönösségi záradékot. 4. cikk Ez a cikk tartalmazza a Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének (4) bekezdésében meghatározott, a készpénzellátások kivitelére vonatkozó alapelveket, és egyértelművé teszi, hogy ez az alapelv a mellékelt határozat 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában foglalt ellátásokra korlátozódik, amely felsorolja az e bekezdésben megállapított ellátásokat. III. rész Vegyes rendelkezések 5. cikk Ez a cikk általános rendelkezéseket fogalmaz meg egyrészről a tagállamok és intézményeik, másrészről Törökország és intézményei, valamint a kedvezményezettek és az érintett intézmények között megvalósuló együttműködésre vonatkozóan. Ezek a rendelkezések hasonlók a 883/2004/EK rendelet 76. cikkének (3) bekezdésében, (4) bekezdése első és harmadik albekezdésében és (5) bekezdésében foglalt rendelkezésekhez. 6. cikk Ez a cikk határozza meg a 987/2009/EK rendelet 87. cikkében foglalt eljárásokhoz hasonló, az igazgatási ellenőrzésekre és orvosi felülvizsgálatokra vonatkozó eljárásokat. Ezenfelül végrehajtási rendelkezések elfogadásának lehetőségét is fenntartja ezen a területen. 7. cikk E cikk hivatkozik a megállapodásban foglalt konfliktusrendezési eljárás alkalmazásának lehetőségére. 8. cikk Ez a cikk a mellékelt határozat II. mellékletére vonatkozik, amely hasonló a 883/2004/EK rendelet XI. mellékletéhez; erre a cikkre a törökországi jogszabályok alkalmazására vonatkozó külön rendelkezések megállapítása érdekében van szükség a mellékletben szereplő határozatra való tekintettel. 9. cikk E cikk lehetővé teszi, hogy bizonyos feltételek mellett továbbra is alkalmazandók maradjanak a valamely tagállam és Törökország között hatályos megállapodásokból eredő igazgatási eljárások. 10. cikk Ez a cikk kiegészítő igazgatási megállapodások megkötésének lehetőségéről rendelkezik. 11. cikk Az ebben a cikkben előírt átmeneti rendelkezések hasonlítanak a 883/2004/EK rendelet 87. cikkének (1), (3), (4), (6) és (7) bekezdésében foglalt átmeneti rendelkezésekhez. Emellett rendelkezik azon török munkavállalók jogainak védelméről, akik a Bíróságnak a C-485/07 sz., a 3/80 határozat 6. cikke (1) bekezdésének közvetlen hatályára vonatkozó Akdas-ügyben hozott ítélete következtében a határozat hatálybalépését megelőzően valamely tagállamtól nyugdíjban vagy ellátásban részesülnek. 12. cikk Ez a cikk határozza meg a mellékletben szereplő határozat mellékleteinek jogállását és a módosításukra vonatkozó eljárást. 13. cikk Ez a cikk határozza meg a mellékletben szereplő határozat hatálybalépésének időpontját. 2012/0076 (NLE) Javaslat A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamai, másrészről Törökország közötti társulási megállapodással létrehozott társulási tanácsban a szociális biztonsági rendszerek összehangolására vonatkozó rendelkezésekkel kapcsolatban képviselendő uniós álláspontról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (9) bekezdésével összefüggésben értelmezett 48. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodás[11] (a továbbiakban: Ankarai Megállapodás), valamint a megállapodást kiegészítő, 1970. november 23-i jegyzőkönyv[12] (a továbbiakban: kiegészítő jegyzőkönyv) értelmében a munkavállalóknak az Unió és Törökország közötti szabad mozgása fokozatosan valósul meg. (2) A megállapodás 9. cikke úgy rendelkezik, hogy a megállapodás értelmében tilos az állampolgárság alapján történő megkülönböztetés. (3) A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke előírja, hogy a társulási tanácsnak szociális biztonsági intézkedéseket kell elfogadnia a Közösségen belül mozgó munkavállalók és a Közösségben lakó családtagjaik tekintetében. (4) A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikkének és a megállapodás 9. cikkének a szociális biztonság területén történő végrehajtása irányába mutató első lépésként a társulási tanács 1980. szeptember 19-én elfogadta az Európai Közösségek tagállamai szociális biztonsági rendszereinek a török munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 3/80 társulási tanácsi határozatot[13] (3/80 határozat). (5) Biztosítani kell, hogy a szociális biztonság területén a megállapodás 9. cikke és a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke teljes mértékben végrehajtásra kerüljön. (6) A 3/80 határozatot aktualizálni kell annak érdekében, hogy rendelkezései tükrözzék az Európai Unióban a szociális biztonság koordinálása terén történt fejlődést[14]. (7) A 3/80 határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni, és fel kell váltani a társulási tanács határozatával, amely egyetlen lépésben hajtja végre a megállapodás és a kiegészítő jegyzőkönyv vonatkozó rendelkezéseit a szociális biztonsági rendszerek koordinálása tekintetében, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Törökország közötti társulási megállapodással létrehozott társulási tanácson belül az e megállapodáshoz csatolt, a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával összefüggésben képviselendő uniós álláspont az e határozathoz csatolt társulási tanácsi határozattervezeten alapul. A határozattervezet kisebb módosításáról megegyezésre kerülhet sor a társulási tanács uniós képviselőivel, újabb tanácsi határozat nélkül. 2. cikk A társulási tanács határozatát az Európai Unió Hivatalos Lapjában kell kihirdetni. 3. cikk Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba. Kelt Brüsszelben, .-én. a Tanács részéről az elnök MELLÉKLET Tervezet AZ EU–TÖRÖKORSZÁG EGYÜTTMŰKÖDÉSI TANÁCS …./…. SZ. HATÁROZATA (ÉÉÉÉ. hónap NN.) a szociális biztonsági rendszerek összehangolására irányuló rendelkezésekről A TÁRSULÁSI TANÁCS, tekintettel az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodásra[15] és különösen annak 22. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az 1970. november 23-i kiegészítő jegyzőkönyvre[16] és különösen annak 39. cikkére, mivel: (1) Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) 12. cikke, valamint a megállapodást kiegészítő, 1970. november 23-i jegyzőkönyv (a továbbiakban: kiegészítő jegyzőkönyv) értelmében a munkavállalóknak az Unió és Törökország közötti szabad mozgása fokozatosan valósul meg. (2) A megállapodás 9. cikke úgy rendelkezik, hogy a megállapodás értelmében tilos az állampolgárság alapján történő megkülönböztetés. (3) A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke előírja Törökország és a tagállamok szociális biztonsági rendszereinek összehangolását, és meghatározza e koordináció alapelveit. (4) A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke előírja, hogy a társulási tanácsnak szociális biztonsági intézkedéseket kell elfogadnia a Közösségen belül mozgó munkavállalók és a Közösségben lakó családtagjaik tekintetében. (5) A kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikkének végrehajtása irányába mutató első lépésként a társulási tanács 1980. szeptember 19-én elfogadta az Európai Közösségek tagállamai szociális biztonsági rendszereinek a török munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 3/80 társulási tanácsi határozatot[17] (3/80 határozat). (6) Biztosítani kell, hogy a szociális biztonság területén a megállapodás 9. cikke és a kiegészítő jegyzőkönyv 39. cikke teljes mértékben végrehajtásra kerüljön. (7) A 3/80 határozatot aktualizálni kell annak érdekében, hogy rendelkezései tükrözzék az Európai Unióban a szociális biztonság koordinálása terén a közelmúltban történt fejlődést. (8) Az 1231/2010/EU tanácsi rendelet[18] már jelenleg is kiterjeszti a 883/2004/EK rendelet és a 987/2009/EK rendelet rendelkezéseit harmadik országoknak e rendeletek által csupán állampolgárságuk miatt nem érintett állampolgáraira. Az 1231/2010/EU rendeletben már szerepel az összesítés elve, miszerint a Törökországgal kötött megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve 39. cikkének (2) bekezdésének értelmében bizonyos ellátásokra való jogosultság tekintetében össze lehet vonni a törökországi munkavállalók által a különböző tagállamokban szerzett biztosítási időszakokat. (9) A 3/80 határozatot ezért hatályon kívül kell helyezni, és fel kell váltani a társulási tanács határozatával, amely egyetlen lépésben hajtja végre a megállapodás és a kiegészítő jegyzőkönyvben a szociális biztonsági rendszerek koordinálása tekintetében foglalt elveket. (10) A megkülönböztetésmentesség alapelvének alkalmazására tekintettel e határozat nem hatalmazhat fel – bizonyos, a másik szerződő fél területén fennálló tények, illetve bekövetkező események alapján – külön jogok gyakorlására, ha ezen tényeket vagy eseményeket az első szerződő fél jogszabályai nem veszik figyelembe, kivéve, ha bizonyos ellátások átvihetőségének jogáról van szó. (11) E határozat alkalmazásában a török munkavállalók családi ellátásra való joga attól a feltételtől függ, hogy a munkavállalók családtagjai is rendelkeznek-e a munkavállalóval együtt bejelentett tartózkodási hellyel abban az országban, ahol a munkavállaló munkaviszonyban áll. E határozat nem állapít meg családi ellátásra való jogosultságot azon családtagok számára, akiknek tartózkodási helye egy másik állam, pl. Törökország. (12) Az összehangolásra vonatkozó szabályok könnyebb alkalmazása érdekében olyan külön rendelkezéseket kell megállapítani, amelyek megfelelnek a törökországi jogszabályok sajátos jellemzőinek. (13) Annak érdekében, hogy a tagállamok és Törökország szociális biztonsági rendszereinek koordinációja zavartalanul történjen, külön rendelkezéseket kell hozni a tagállamok és Törökország közötti, illetve az érintett személyek és az illetékes állam intézményei közötti együttműködésre. (14) Átmeneti rendelkezéseket kell elfogadni az e határozat hatálya alá tartozó személyek védelmére és annak biztosítására, hogy e határozat hatálybalépése jogilag ne érintse hátrányosan őket, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: I. RÉSZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. cikk Fogalommeghatározások (1) E határozat alkalmazásában: a) „megállapodás”: az egyrészről az Európai Közösség, másrészről Törökország közötti társulást létrehozó megállapodás; b) „rendelet”: az Európai Parlament és a Tanács 883/2004/EK rendelete[19] (2004. április 29.) a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról, annak az európai uniós tagállamokban előírt alkalmazása szerint; c) „végrehajtási rendelet”: az Európai Parlament és a Tanács 987/2009/EK rendelete[20] (2009. szeptember 16.) a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról; d) „tagállam”: az Európai Unió valamely tagállama; e) „munkavállaló”: i. a tagállami jogszabályok alkalmazásában a rendelet 1. cikkének a) pontjában foglalt meghatározás szerinti munkavállalói tevékenységet folytató személy; ii. a török jogszabályok alkalmazásában az említett jogszabályban foglalt meghatározás szerinti munkavállalói tevékenységet folytató személy; f) „családtag”: i. a tagállami jogszabályok alkalmazásában a rendelet 1. cikkének i) pontjában foglalt meghatározás szerinti családtag; ii. a török jogszabályok alkalmazásában az említett jogszabályban foglalt meghatározás szerinti családtag; g) „jogszabály”: i. a tagállamok vonatkozásában a rendelet 1. cikkének 1. bekezdésében foglalt meghatározás szerinti jogszabály az e határozat hatálya alá tartozó ellátásokra alkalmazandók szerint; ii. Törökország vonatkozásában az e határozat hatálya alá tartozó ellátásokkal kapcsolatban Törökországban alkalmazandó jogszabályok; h) „ellátások”: i. a tagállamok vonatkozásában a rendelet 3. cikkében foglalt meghatározás szerinti ellátások; ii. Törökország vonatkozásában a Törökországban alkalmazandó vonatkozó ellátások; i) „átvihető ellátások”: i. a tagállamok vonatkozásában: – öregségi nyugdíj, – túlélő hozzátartozói nyugdíj, – munkahelyi balesetek és foglalkozási megbetegedések esetén nyújtott ellátások, – rokkantsági ellátások: a rendelet értelmében, kivéve az említett rendelet X. mellékletében felsorolt különleges, nem járulékalapú pénzbeli ellátásokat; ii. Törökország vonatkozásában a török jogszabályokban biztosított megfelelő ellátások, kivéve e határozat I. mellékletében felsorolt különleges, nem járulékalapú pénzbeli ellátásokat. (2) Az e határozatban alkalmazott egyéb meghatározásokat: a) a tagállamok vonatkozásában a rendeletben és a végrehajtási rendeletben foglaltak szerint kell értelmezni; b) Törökország vonatkozásában a Törökországban alkalmazandó, vonatkozó jogszabályokban foglaltak szerint kell értelmezni. 2. cikk Személyi hatály E határozatot a következő személyekre kell alkalmazni: a) török állampolgársággal rendelkező munkavállalók, akik valamely tagállamban hivatalos munkavállalói státusszal rendelkeznek vagy rendelkeztek, egy vagy több tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoznak vagy tartoztak, valamint túlélőik, b) az a) pontban meghatározott munkavállalók családtagjai, amennyiben ezek a családtagok az érintett munkavállalóval egyetemben hivatalos, adott tagállambeli tartózkodási hellyel rendelkeznek, mialatt a munkavállaló a tagállamban alkalmazásban áll; c) azon munkavállalók, akik valamely tagállam állampolgárai és hivatalos foglakoztatásban állnak vagy álltak Törökország területén és a török jogszabályok hatálya alá tartoznak vagy tartoztak, illetve túlélőik; továbbá d) a c) pontban meghatározott munkavállalók családtagjai, amennyiben ezek a családtagok az érintett munkavállalóval egyetemben hivatalos tartózkodási hellyel rendelkeznek Törökországban, mialatt a munkavállaló Törökországban alkalmazásban áll; 3. cikk Egyenlő bánásmód (1) Azon török állampolgárságú munkavállalók, akik hivatalos munkaviszonnyal rendelkeznek egy tagállamban, valamint a velük együtt hivatalosan ott tartózkodó családtagjaik az 1. cikk (1) bekezdésének h) pontjában meghatározott ellátások tekintetében nem részesülhetnek állampolgársági alapon a foglalkoztatásuk szerinti tagállam állampolgáraihoz képest megkülönböztetett elbánásban. (2) Azon tagállami állampolgársággal rendelkező munkavállalók, akik hivatalos munkaviszonnyal rendelkeznek Törökországban, valamint a velük együtt hivatalosan ott tartózkodó családtagjaik az 1. cikk (1) bekezdésének h) pontjában meghatározott ellátások tekintetében nem részesülhetnek állampolgársági alapon a török állampolgárokhoz képest megkülönböztetett elbánásban. II. rész A TAGÁLLAMOK ÉS TÖRÖKORSZÁG KÖZÖTT FENNÁLLÓ KAPCSOLAT 4. cikk A lakóhellyel kapcsolatos záradékok eltörlése (1) Az 1. cikk (1) bekezdésének i) pontja szerinti azon átvihető ellátások, amelyekre a 2. cikk a) és c) pontjában meghatározott személyek jogosultak, nem csökkenthetők, módosíthatók, függeszthetők fel, vonhatók vissza vagy foglalhatók le azon indokból, hogy a kedvezményezett tartózkodási helye: i. tagállami jogszabályok alapján járó ellátás alkalmazásában Törökország területén van, illetve ii. a török jogszabályokban meghatározott ellátások esetében valamely tagállam területén van. (2) A munkavállalónak a 2. cikk b) pontjában meghatározott családtagjai az 1. cikk (1) bekezdése i) pontjának i. alpontja szerinti átvihető ellátásokra ugyanolyan mértékben jogosultak, mint az adott tagállam szerinti állampolgársággal rendelkező munkavállalók családtagjai, amennyiben ezen családtagok tartózkodási helye Törökországban van. (3) A munkavállalónak a 2. cikk d) pontjában meghatározott családtagjai az 1. cikk (1) bekezdése i) pontjának ii. alpontja szerinti átvihető ellátásokra ugyanolyan mértékben jogosultak, mint a török állampolgársággal rendelkező munkavállalók családtagjai, amennyiben ezen családtagok valamely tagállam területén tartózkodnak. III. RÉSZ VEGYES RENDELKEZÉSEK 5. cikk Együttműködés (1) A tagállamok és Törökország tájékoztatják egymást minden olyan jogszabályi változásról, amely hatással lehet e határozat végrehajtására. (2) E határozat alkalmazásában a tagállamok és Törökország hatóságai és intézményei kölcsönösen segítik egymást, és úgy járnak el, mintha saját jogszabályaikat hajtanák végre. Az említett hatóságok és intézmények által nyújtott igazgatási segítségnyújtás főszabályként térítésmentes. Ugyanakkor a tagállamok és Törökország illetékes hatóságai megállapodhatnak bizonyos költségek visszatérítéséről. (3) A tagállamok és Törökország hatóságai és intézményei e határozat alkalmazásában közvetlen kapcsolatot tarthatnak fent egymással és az érintett személyekkel vagy azok képviselőivel. (4) Az e határozat hatálya alá tartozó intézmények és személyek kötelesek egymást kölcsönösen tájékoztatni és egymással együttműködni a határozat helyes végrehajtásának biztosítása céljából. (5) Az érintett személyek kötelesek a lehető leghamarabb értesíteni az illetékes tagállam vagy – amennyiben az illetékes állam Törökország – Törökország intézményeit, valamint a tartózkodási hely szerinti tagállam vagy – amennyiben a tartózkodási hely szerinti állam Törökország – Törökország intézményeit a személyi vagy családi helyzetükben bekövetkezett minden olyan változásról, amely befolyásolja az e határozatban foglalt ellátásokra való jogosultságukat. (6) Az (5) bekezdésben megállapított tájékoztatási kötelezettség tiszteletben tartásának elmulasztása a nemzeti jog szerinti arányos intézkedések alkalmazását vonhatja maga után. Mindazonáltal ezek az intézkedéseknek egyenértékűeknek kell lenniük a hazai jog szerint hasonló helyzetekben alkalmazandó intézkedésekkel, és nem lehetetleníthetik el vagy nem nehezíthetik meg aránytalan mértékben az igénylők számára az e határozat értelmében őket megillető jogok gyakorlását. (7) A tagállamok és Törökország nemzeti rendelkezéseket hozhatnak olyan feltételek meghatározására, amelyekkel igazolható az ellátásokra való jogosultság, azon tény figyelembe vétele céljából, hogy a kedvezményezettek azon állam területén kívül laknak vagy tartózkodnak, ahol az ellátást nyújtó intézmény található. Az ilyen rendelkezéseknek arányosaknak és állampolgársági alapú megkülönböztetéstől menteseknek kell lenniük, valamint összhangban kell állniuk ezen határozat alapelveivel. Az ilyen intézkedésekről értesíteni kell a társulási tanácsot. 6. cikk Igazgatási ellenőrzések és orvosi vizsgálatok (1) Ez a cikk a 2. cikkben foglalt, az 1. cikk (1) bekezdésének i) pontjában leírt átvihető ellátásokban részesülő személyekre, valamint az e határozat végrehajtásáért felelős intézményekre alkalmazandó. (2) Amennyiben egy ellátásban részesülő vagy ellátást igénylő személy vagy családtagja valamely tagállam területén tartózkodik vagy lakik, miközben az adós intézmény Törökországban van, vagy Törökországban tartózkodik vagy lakik, miközben az adós intézmény valamely tagállamban található, az orvosi vizsgálatot ezen intézmény kérésére a kedvezményezett tartózkodási vagy lakóhelye szerinti intézmény végzi el az általa alkalmazandó jogszabályokban megállapított eljárásoknak megfelelően. Az adós intézmény szükség esetén tájékoztatja a tartózkodási vagy lakóhely szerinti intézményt minden követendő speciális követelményről, valamint azon szempontokról, amelyekre az orvosi vizsgálatnak ki kell terjednie. A tartózkodási vagy lakóhely szerinti intézmény jelentést küld az orvosi vizsgálatot kérő adós intézménynek. Az adós intézmény fenntartja magának azt a jogot, hogy a kedvezményezettet az általa kiválasztott orvos által végzendő vizsgálatra küldje az ellátásban részesülő vagy ellátást kérelmező személy tartózkodási vagy lakóhelye szerinti vagy az adós intézmény székhelye szerinti országban. A kedvezményezett azonban csak akkor szólítható fel az adós intézmény szerinti tagállamba való visszatérésre, ha az egészségi állapota az út megtételét lehetővé teszi, valamint, ha a kapcsolódó utazási és tartózkodási költségeket az adós intézmény viseli. (3) Amennyiben egy ellátásban részesülő vagy ellátást igénylő személy vagy családtagja valamely tagállam területén tartózkodik vagy lakik, miközben az adós intézmény Törökországban van, vagy Törökországban tartózkodik vagy lakik, miközben az adós intézmény valamely tagállamban található,az igazgatási ellenőrzést az adós intézmény kérésére a kedvezményezett tartózkodási vagy lakóhelye szerinti intézmény végzi el. A tartózkodási vagy lakóhely szerinti intézmény jelentést küld az igazgatási ellenőrzést kérő adós intézménynek. Az adós intézmény fenntartja magának azt a jogot, hogy a kedvezményezett helyzetét egy általa kiválasztott szakértővel vizsgáltassa meg. A kedvezményezett azonban csak akkor szólítható fel az adós intézmény szerinti tagállamba való visszatérésre, ha az egészségi állapota az út megtételét lehetővé teszi, valamint, ha a kapcsolódó utazási és tartózkodási költségeket az adós intézmény viseli. (4) Törökország eltérő igazgatási rendelkezésekben is megállapodhat egy vagy több tagállammal, amennyiben tájékoztatja ezekről a társulási tanácsot. (5) A díjmentes kölcsönös igazgatási segítségnyújtásra vonatkozó, az alaprendelet 5. cikkének (2) bekezdésében foglalt elvtől eltérően, a (2) és (3) bekezdésben említett ellenőrzések tényleges költségeit az ellenőrzéseket kérő adós intézmény megtéríti az ellenőrzések elvégzésére felkért intézménynek. 7. cikk A megállapodás 25. cikkének alkalmazása A megállapodás 25. cikke alkalmazandó minden olyan esetben, amikor valamely fél úgy véli, hogy a másik fél nem tett eleget az 5. és a 6. cikkekben foglalt kötelezettségeinek. 8. cikk A török jogszabályok alkalmazására vonatkozó külön rendelkezések A társulási tanács szükség esetén a II. mellékletben különös rendelkezéseket állapíthat meg a török jogszabályok alkalmazásának vonatkozásában. 9. cikk A hatályos kétoldalú megállapodásokon alapuló igazgatási eljárások Az egy tagállam és Törökország között megkötött hatályos kétoldalú megállapodásokban megállapított igazgatási eljárások továbbra is alkalmazhatók, amennyiben ezen eljárások nem sértik az érintett személyek ezen határozatban foglalt jogait vagy kötelezettségeit. 10. cikk Az e határozat végrehajtási eljárását érintő kiegészítő megállapodások Az e határozat végrehajtásához szükséges igazgatási eljárások kiegészítése céljából Törökország megállapodásokat köthet egy vagy több tagállammal, különösen, ha ez a csalások és a hibák megelőzésére és visszaszorítására irányul. IV. RÉSZ ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 11. cikk Átmeneti rendelkezések (1) Ez a határozat nem keletkeztet jogokat a hatálybalépését megelőző időszakra vonatkozóan. (2) Az (1) bekezdésre is figyelemmel e határozat szerint jogosultság keletkezik azon esemény tekintetében is, amely e határozat hatálybalépése előtt következett be. (3) Azt az ellátást, amelyet az érintett személy állampolgársága vagy tartózkodási helye miatt nem állapítottak meg, vagy amelyet ezen okokból felfüggesztettek, az érintett személy kérelmére a határozat hatálybalépésétől biztosítani, illetve folyósítani kell, feltéve hogy az előzőleg meghatározott jogosultságokat egy összegben nem váltották meg. (4) Amennyiben egy, a (3) bekezdés szerinti kérelmet e határozat hatálybalépésének időpontjától számított két éven belül nyújtanak be, az e határozat szerint szerzett jogosultságok ezen határozat hatálybalépésének időpontjától hatályosak, és más tagállamok vagy Törökország jogszabályainak e jogosultság megszűnésére vagy korlátozására vonatkozó rendelkezései az érintett személlyel szemben nem érvényesíthetők. (5) Amennyiben egy, a (3) bekezdés szerinti kérelmet e határozat hatálybalépésének időpontjától számított két éven túl nyújtanak be, a meg nem szűnt és az el nem évült jogosultságok a kérelem benyújtásának napjától hatályosak, más tagállamok vagy Törökország jogszabályainak kedvezőbb rendelkezéseire is figyelemmel. (6) Azon személyek jogait, akik a 3/80 határozat 6. cikke (1) bekezdésének közvetlen hatálya következtében e határozat hatálybalépését megelőzően valamely tagállamtól nyugdíjban vagy nem járulékalapú pénzbeli ellátásban részesültek, e határozat nem korlátozza vagy szünteti meg. 12. cikk E határozat mellékletei E határozat mellékletei a határozat szerves részét képezik. 13. cikk Hatályon kívül helyezés Az 1980. szeptember 19-i 3/80 társulási tanácsi határozat e határozat hatálybalépésével hatályát veszti. 14. cikk Hatálybalépés Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. Kelt Brüsszelben, […]-án/-én. a társulási tanács részéről az elnök I. MELLÉKLET SPECIÁLIS, NEM JÁRULÉKALAPÚ PÉNZBELI ELLÁTÁSOK TÖRÖKORSZÁGBAN II. MELLÉKLET A TÖRÖK JOGSZABÁLYOK ALKALMAZÁSÁRA VONATKOZÓ KÜLÖN RENDELKEZÉSEK [1] HL 217., 1964.12.29., 3687. o. [2] HL L 293., 1972.12.29., 3. o. [3] HL C 110., 1983.4.25., 60. o. [4] A Bizottság 1983. február 2-án rendeletjavaslatot terjesztett elő a 3/80 határozat végrehajtása érdekében, COM(83) 13 . [5] Európai Bíróság, C-262/96. sz. ügy, Sürül, C-485/07. ügy, Akdas. [6] HL L306., 2010.11. 23. [7] HL L 166., 2004.4.30., 1. o. [8] HL L 284., 2009.10.30., 1. o. [9] HL L 344., 2010.12.29., 1. o. A 21. és 22. sz. jegyzőkönyvvel összhangban Dániára és az Egyesült Királyságra nézve az 1231/2010/EU rendelet nem kötelező és nem alkalmazandó. Ugyanakkor az Egyesült Királyságra nézve a korábbi, 859/2003/EK rendelet (HL L 124, 2003.5.20., 1. o.) továbbra is kötelező és alkalmazandó. [10] V.ö. Európai Bíróság, C-275/02. sz. Ayaz-ügy, 44-45. bekezdés, C-467/02. sz. Cetinkaya-ügy, 2-43. bekezdés [11] HL L 217., 1964.12.29., 3687. o. [12] HL L 293., 1972.12.29., 3. o. [13] HL C 110., 1983.4.25., 60. o. [14] Az Európai Parlament és a Tanács 883/2004/EK rendelete (2004. április 29.) a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról, HL L 166., 2004.4.30., 1. o; Az Európai Parlament és a Tanács 987/2009/EK rendelete (2009. szeptember 16.), HL L 284., 2009.10.30., 1. o.; Az Európai Parlament és a Tanács 1231/10/EU rendelete a 883/2004/EK rendelet és a 987/2009/EK rendelet harmadik országok e rendeletek által csupán állampolgárságuk miatt nem érintett állampolgáraira való kiterjesztéséről, HL L 344., 2010.12.29., 1. o. [15] HL L 217., 1964.12.29., 3687. o. [16] HL L 293, 1972.12.29., 3. o. [17] HL C110, 1983.4.25., 60. o. [18] HL L 344., 2010.12.29., 1. o. [19] HL L 166., 2004.4.30., 1. o. [20] HL L 284., 2009.10.30., 1. o.