Hasonló eltérésekre más tagállamok is engedélyt kaptak, azaz héamentességet biztosíthattak azon adóalanyoknak, amelyek éves árbevétele nem haladja meg a héairányelv 285., illetve 287. cikkében meghatározott értékhatárt. Hollandia és Belgium esetében az ily módon engedélyezett értékhatár 25 000 EUR; Olaszország esetében 30 000 EUR, Luxemburg esetében 35 000 EUR; Lengyelország, Lettország és Észtország esetében 40 000 EUR, Magyarország esetében 48 000 EUR; Szlovénia esetében 50 000 EUR; Litvánia esetében 55 000 EUR; Horvátország esetében 45 000 EUR; Málta esetében 30 000 EUR; Románia esetében pedig 88 500 EUR.

Az eltérő intézkedés összhangban van a héára vonatkozó cselekvési terv eredményeként elfogadott, a héairányelvnek a kisvállalkozásokra vonatkozó különös szabályozásról szóló 281–294. cikkét módosító (EU) 2020/285 irányelv célkitűzéseivel, és arra irányul, hogy korszerű, egyszerűsített rendszert hozzon létre a szóban forgó vállalkozások számára. Elsősorban a héaszabályoknak való megfelelés költségeit, az egyes tagállamok és az EU szintjén jelentkező versenytorzulást, valamint az értékhatár-hatás negatív következményét kívánja csökkenteni, ugyanakkor céljai közé tartozik az is, hogy megkönnyítse a vállalkozások számára a szabályoknak való megfelelést, az adóhatóságok számára pedig a nyomon követést.

A különös intézkedés teljes mértékben szabadon választható az adóalanyok számára. Az említett értékhatárt meg nem haladó árbevétellel rendelkező kisvállalkozásoknak így továbbra is jogukban állna az általános héaszabályozást alkalmazni.

Az éves árbevételre vonatkozó értékhatár 35 000 EUR-ról 85 000 EUR-ra történő felemelésének engedélyezése jelentős mértékben egyszerűsítené a mentességre jogosult vállalkozások adminisztratív terheit, és előmozdítaná az ilyen kisvállalkozások fejlődését azáltal, hogy felmenti őket az általános héaszabályozás szerinti, hozzáadottérték-adóval kapcsolatos kötelezettségek – például a héanyilvántartások vezetése vagy a héabevallás benyújtása – alól. Egy ilyen különös intézkedés bevezetése az adóhatóság terheit is csökkentené a meghatározott értékhatár alatti árbevétellel rendelkező adóalanyok kezelésére és ellenőrzésére vonatkozó követelmény alkalmazási körének szűkítése révén. Mindemellett az intézkedés kedvező hatást gyakorolna a héával kapcsolatos kötelezettségek érintett adóalanyok általi teljesítésének általános szintjére.

A héairányelv XII. címének 1. fejezete lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a kisvállalkozásokra vonatkozóan különös szabályozásokat alkalmazzanak, így többek között adómentességet biztosítsanak a bizonyos éves árbevételt el nem érő adóalanyoknak. Az adómentesség maga után vonja, hogy az adóalanynak nem kell hozzáadottérték-adót felszámítania az értékesítéseire, és következésképpen nem is vonhat le előzetesen felszámított hozzáadottérték-adót.

A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács – a Bizottság javaslata alapján – bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az említett irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket vezessen be az adóbeszedés egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére.

A javasolt intézkedés tehát összhangban van a héairányelv rendelkezéseivel.

•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

A Bizottság mindig is hangsúlyozta, hogy a kisvállalkozások esetében egyszerűbb szabályozásra van szükség. E tekintetben a Bizottság 2020 márciusában elfogadta a „Kkv-stratégia a fenntartható és digitális Európáért” című közleményt, amelyben elkötelezte magát amellett, hogy folytatja a kkv-k terheinek csökkentésére irányuló munkát. A kkv-k szabályozási terheinek csökkentésére irányuló célkitűzés az említett stratégia egyik pillére. A szóban forgó különös intézkedés az adószabályok tekintetében összhangban van ezekkel a célkitűzésekkel. Összhangban van továbbá a helyreállítási stratégiát támogató igazságos és egyszerű adózásra irányuló, 2020. évi cselekvési tervvel is, amely elismeri, hogy az adószabályoknak való megfelelés költségei továbbra is magasak az EU-ban, és hogy ezek a költségek jellemzően lényegesen magasabbak a kisebb vállalkozások esetében, mint a nagyvállalatoknál.

2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

•Jogalap

A héairányelv 395. cikke.

•Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

A héairányelvnek a javaslat alapját képező rendelkezésére tekintettel a javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe esik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó.

•Arányosság

A határozat felhatalmazást ad egy tagállam számára, annak saját kérelme alapján, kötelezettséget tehát nem keletkeztet. Tekintve az eltérés korlátozott hatályát, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal, vagyis az adóbehajtásnak a kis adóalanyok és az adóhatóság szempontjából történő egyszerűsítésével.

•A jogi aktus típusának megválasztása

A javasolt aktus tanácsi végrehajtási határozat. A héairányelv 395. cikke szerint a héára vonatkozó közös szabályoktól kizárólag abban az esetben lehet eltérni, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad. Ezenfelül azért a tanácsi végrehajtási határozat a legmegfelelőbb eszköz, mert az egy-egy tagállamnak is címezhető.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

Nem került sor konzultációra érdekelt felekkel. A javaslat Csehország kérelmén alapul, és kizárólag ezt a tagállamot érinti.

•Hatásvizsgálat