HU    HU  
 EURÓPAI  
BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2014.4.4.  
COM(2014) 215 final 
  
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE 
a hatékony, hozzáférhet ő és alkalmazkodóképes egészségügyi rendszerekr ől 
 
 
2 
 1. Bevezetés  
Az egészségügyi rendszerek1 központi szerepet játszanak a mode rn társadalmakban, mivel segítik az 
embereket egészségük fenntartásában és javításá ban. Az egészségügyi rendszereknek képeseknek 
kell lenniük arra, hogy több évvel meghosszabbítsák életünket, miközben több életet visznek 
éveinkbe.  
Az Unió tagállamainak egészségügyi rendszerei eltérnek; tükrözik a különböz ő társadalmi döntéseket. 
A szervezeti és pénzügyi különbségek ellenére  az egészségügyi rendszerek az Egészségügyi 
Miniszterek Tanácsa által 2006-ban elismert alábbi közös értékeken2 alapulnak: egyetemesség, jó 
minőségű ellátáshoz való hozzáférés, méltányosság és szolidaritás. 
Az EU egészségügyi rendszerei egyre többször lépn ek kapcsolatba egymással. A 2011/24/EU irányelv3 
hatálybalépése kulcsfontosságú lépés volt e kölcsönhatás er ősítésében. Az egészségügyi rendszerek 
közötti együttm űködés erősítése elősegítheti a rendszerek megfelel őbb működését a betegek és 
egészségügyi szakemberek növekv ő mobilitása által támasztott  kihívások leküzdésében. 
Az elmúlt évtizedben az európa i egészségügyi rendszerek egyre tö bb közös kihívással találták 
szemben magukat: az egészségügy növekv ő költségei, a népesség elöregedése, amely együtt jár a 
krónikus betegségek számának és a multimorbiditásnak a növekedésével. Mindennek 
következménye az egészségügy iránti növekv ő igény, az egészségügyi szakemberek hiánya és nem 
egyenletes megoszlása, az egészség terén mutatkozó egyenl őtlenségek, valamint az egészségügyhöz 
való hozzáférésben tapasztalt méltánytalanságok. 
Emellett az elmúlt években a gazdas ági válság lecsökkentette az elérhet ő pénzügyi források mértékét 
és ezáltal fokozta a tagállamok nehézségeit egészségügyi rendszereik  fenntarthatóságának 
biztosításában.4 Ez viszont veszélybe sodorja a tagállamok esetében a jó min őségű ellátáshoz való 
egyetemes hozzáférés biztosítását. Az egészségügy i rendszereknek rugalmasaknak kell lenniük, vagyis 
hatékonyan kell alkalmazkodniuk a válto zó környezethez, és korlátozott er őforrásokkal kell 
leküzdeniük jelent ős kihívásokat.  
Az egymástól való függés növekedése, valamint a közös kihívások szorosabb együttm űködést 
kívánnak. A tagállamok 2006-ban a szociális védelem és társadalmi befogadás területén alkalmazott 
nyitott koordinációs módszer5 keretében az egészségügy hozzáférhet őségével, min őségével és 
pénzügyi fenntarthatóságával kapcso latos közös célokban egyeztek me g. Az Egészségügyi Miniszterek 
                                                            
1 Ebben a közleményben az egészségügyi rendszerek meghatározásuk szerint olyan rendszerek, amelyek 
elsődleges célja a beteg számára az egészség javítását célzó – megel őző, diagnosztikai, gyógyító és palliatív – 
egészségügyi szolgáltatások nyújtása. 
2 A Tanács következtetései a közös értékekr ől és elvekr ől az európai uniós egészségügyi rendszerekben, HL C 
146., 2006.6.22. 
3 2011/24/EU irányelv, HL L 88., 2011.4.4. 
4 Ugyanezt hangsúlyozzák a Gazdaságpolitikai Bizottság és az Európai Bizottság uniós egészségügyi 
rendszerekr ől szóló együttes jelentésével kapcsolatos tan ácsi következtetések ( 2010. december 7.). 
5 A Szociális Védelemmel Foglalkozó Bizottság és a Gazdaságpolitikai Bizottság együttes véleménye a „Közös 
munka, jobb munka: javaslatok új keretprogramra a szociális védelmi és integrációs politikák nyílt 
koordinációjához” c. bizottsági közleményr ől, az EPSCO által 2006. március 10-én elfogadva. 
 
3 
 Tanácsa 2011-ben uniós szint ű reflexiós folyamatot határozott me g, amellyel a tagállamokat kívánja 
segíteni a modern, alkalmazkodóképes és fennt artható egészségügyi rends zerek biztosításában.6 
Felismerték, hogy: „Noha az olyan id őszakokban, amelyeket a gazdasági és egyéb er őforrások 
szűkössége jellemez, a magas szín vonalú egészségügyi ellátáshoz való méltányos hozzáférés 
biztosítása mindig is kulcskérdés volt, és továbbra is az marad, jelenleg a probléma mértéke és 
sürgőssége az, ami változik, és ami, ha nem foglalkozunk vele, dönt ően befolyásolhatja az EU jöv őbeli 
gazdasági és szociális helyzetét.”  
Az Egészségügyi Miniszterek Tanácsa 2013 de cemberében a modern, alkalmazkodóképes és 
fenntartható egészségügyi rendszerekre vonatkozó reflexiós folyamatról szóló  következtetéseiben 
üdvözölte az elért sikereket és további munkára szólított fel ezen a területen.7 
A 2014. évi éves növekedési jelentésben8 „a legfontosabb feladat a növekedés és a versenyképesség 
fokozása” a tartós fellendülés elérése érdekében.  E cél elérése érdekében az éves növekedési 
jelentés hangsúlyozza az egészségügyi rendsze rek hatékonysága és pénzügyi fenntarthatósága 
megerősítésének szükségességét, eredmé nyességük és a szociális szükségletek kielégítésére irányuló 
képességük növelésével, valamint az alapvet ő szociális véd őhálók biztosításával egy id őben. Ezen 
túlmenően elismeri az egészségügyi ágazat fo ntosságát a gazdasági válság társadalmi 
következményeinek kezelésében, valamint hangsúl yozza, hogy az egészségügyi szolgáltatások 
területén számottev ő munkalehet őség létrejötte várható az elkövetkezend ő években. A társadalmi 
befogadást célzó aktív stratégiákat érde mes fejleszteni, ideértve a megfizethet ő és magas színvonalú 
egészségügyi szolgáltatásokhoz való széleskör ű hozzáférést. 
Ez már 2013-ban is el őtérbe került, amikor tizenegy tagállam9 kapott ajánlást egészségügyi rendszere 
megreformálására az európai sz emeszter keretében. Az ajánlá sok többsége az egészségügyi 
rendszerek fenntarthatóságára és költséghatéko nyságára összpontosított, illetve a kórházi 
szektorban, az egészségügyi szolgáltatások árképzés ében, valamint az alap- és járóbeteg-ellátásban 
bevezetend ő reformokra szólított fel. Három ajánlá s továbbá az egészségügyhöz való hozzáférés 
fenntartására vagy javítására szólított fel. 
Az egészség önmagában is érték, ugy anakkor a gazdasági jólétnek is el őfeltétele, ahogy az a 
„Befektetés az egészségbe” cím ű, a szociális beruházási csomag részét képez ő bizottsági szolgálati 
munkadokumentumban is szerepel.10 Az emberek egészsége a termelékenységet, a munkaer ő-
kínálatot, a humán t őkét és a közkiadásokat tekintve hatássa l van a gazdaság teljesítményére. Az 
egészségügyi szektor er őteljes hajtóereje az innováció, és az ágazat fontos gazdasági jelent őséggel 
bír: az Unió GDP-jének 10%-át teszi ki. Ezen túlmen ően erősen munkaer ő-igényes tevékenység, és az 
                                                            
6 A Tanács következtetései : Cél  a modern, alkalmazkodóképes és fenntartható egészségügyi rendszerek 
kialakítása (2011. június 6.).  
7 A Tanács következtetései a modern, alkalmazkodóképes és fenntartható egészségügyi rendszerekre vonatkozó 
reflexiós folyamatról (2013. december 10.). 
8 COM(2013) 800. 
9 Ausztria, Bulgária, Cseh Köztársaság, Finnország, Franciaország, Lengyelország, Málta, Németország, 
Románia, Spanyolország és Szlovákia. 
10 COM(2013) 83.  
 
4 
 Unió egyik legnagyobb ágazata: az Unióban találhat ó összes állás 8%-át az egészségügy biztosította 
2010-ben.11 
Az elmúlt években szerzett tapasztalat és el végzett munka kiaknázása érdekében, illetve a 
megközelítések uniós szint ű továbbfejlesztésére figyelemmel ez a közlemény a következ ő célokat 
megvalósító fellépésekre összpontosít:  
1. az egészségügyi rendszerek hatékonyságának növelése; 
2. az egészségügy hozzáférhet őségének javítása; 
3. az egészségügyi rendszerek alkalmazkodóképességének növelése. 
2. Az egészségügyi rendszerek hatékonyságának növel ése  
A hatékonyság, a biztonság és a bete gek tapasztalatai az egészségügy min őségének alapvet ő elemei, 
a minőség pedig az egészségügyi rendszerek telj esítményének fontos alkotóeleme. A 
betegbiztonsággal kapcsolatos munka uniós szinten jelenleg is zajlik12, míg a betegek tapasztalatai 
olyan kulcsfontosságú területet jelentenek, amely a jöv őben további figyelmet igényel. 
Ez a közlemény a hatékonyságra összpontosít, vagyis az egészségügyi rendszerek azon képességére, 
hogy pozitív egészségügyi eredményeket hozhat nak, vagyis a lakosság egészségének javulását 
eredményezhetik. 
Az egészségügyi rendszerek hatékonyságának mérése  egyre fontosabbá válik, különösen azért, mert 
az egészségügyi rendszeren kívül más tényez ők is hozzájárulnak egészségünk javításához. Habár a 
várható élettartamban még mindig nagy eltérése k mutatkoznak az egyes tagállamok között, 
általánosságban tovább élünk és jobb egészségnek örvendünk, mint az el őző generációk. Ezt nem 
utolsósorban a közegészségügyben és az egészségügyi rendszeren kívül elért kiemelked ő 
eredményeknek köszönhetjük. A jöv őben további javulás várható például azért, mert kevesebb 
ember fog dohányozni, alacsonyabb lesz az alkoholfog yasztás, jobb étkezési sz okások terjednek el, és 
több testmozgást végzünk majd. Általános egyetért és van abban, hogy az egészségügyi ágazat 
szerepe a népesség egészségének biztosításában dr ámaian emelkedett az elmúlt ötven-hatvan 
évben. 
Az egészségügyi rendszerek hatékonysá gát összehasonlító információk összegy űjtése azonban még 
mindig korai szakaszban van. Az alábbi péld ák olyan területeket mutatnak be, ahol a 
legszembet űnőbb az egészségügyi rendszerek hozzájárulá sa az egészség javításához; ezt a 
rendelkezésre álló uniós szint ű mutatókkal támasztják alá (vagyis perinatális mortalitás, elkerülhet ő 
mortalitás, véd őoltással megel őzhető betegségek el őfordulása és ráksz űrés). Az összehasonlítás nagy 
eltéréseket fed fel a tagállamok között. 
Perinatális mortalitás 
                                                            
11 SWD(2012) 93, a COM(2012) 173 kísér ő dokumentuma. 
12 A Tanács 2009. június 9-i ajánlása az egészségügyi ellátással összefügg ő fertőzések megel őzését és leküzdését 
is magában foglaló betegbiztonságról, HL C 151., 2009.7.3. 
 
 
5 
 A perinatális mortalitás (születés körüli halandóság) a kés ő magzati (a terhesség 28. hete után 
bekövetkezett) mortalitás és a kora  újszülöttkori (a szülés utáni hé t napban bekövetkezett) mortalitás 
összege. A csecsem őhalandósággal13 ellentétben ez kevésbé függ a társadalmi-gazdasági tényez őktől, 
így az egészségügyi rendszer hatéko nyságának megbízhatóbb mutatója. 
 1. ábra: perinatális mortalitási ráta 1  000 születésre vetítve (2011-es vagy frissebb adatok) 
 
Adatforrás: Eurostat adatbázis, Europeristat projekt (a Bizottság szakért ői által kidolgozva) 
A perinatális mortalitás az elmúlt öt évben a le gtöbb tagállamban csökkent, habár egyes országokban 
emelkedés volt megfigyelhet ő ebben az id őszakban.  
Elkerülhet ő mortalitás 
Az elkerülhet ő mortalitás olyan korai elhalálozást jele nt, amelynek nem kellene megtörténnie, ha 
időben hatékony egészségügyi ellátást bizto sítanának a betegnek. Ez egy alapvet ő fontosságú 
mutató, amelyet az egészségügyi rendszerek eg észségügyi eredményekhez való hozzájárulásának 
feltérképezésére használnak.14 Az elkerülhet ő mortalitás ötvözi azon  betegségek kiválasztott 
csoportjának standardizált halálozási arányszámait , amelyekre az egészségügynek közvetlen hatása 
lehet.  
                                                            
13 A csecsem őhalandóság az egyéves kor betöltése el őtt bekövetkezett halálozások száma 1000 élveszületésre 
vetítve. 
14 Az „elkerülhet ő mortalitással” kapcsolatos összehasonlítás oknak kétségkívül figyel embe kell venniük a 
betegségek el őfordulását is, és nem csak a vonatkozó betegségekhez köthet ő halálozásokat. Az összehasonlítható 
adatok elérhet ősége azonban nem biztosított. 
 
6 
  2. ábra: elkerülhet ő mortalitás, standardizált halálozási arányszámok 100  000 lakosra vetítve – 2010 
 
Adatforrás: Eurostat (Görögország esetében nincs elérhet ő adat) 
Gyakorlatilag minden tagállamnak sikerült csökkentenie az elkerülhet ő mortalitást 2000 és 2010 
között, bár a csökkenés mértéke az egyes országok között jelent ős eltéréseket mutat. 
Átvihető betegségek 
Egyes átvihet ő betegségek el őfordulását a megfelel ő egészségügyi szolgáltatások nyújtása 
közvetlenül befolyásolja: a véd őoltáskampányok jelent ősen csökkentették a véd őoltással 
megelőzhető betegségek el őfordulását (habár néhány ország esetében aggodalomra adnak okot a 
csökkenő oltási ráták). 
 3. ábra: véd őoltással megel őzhető betegségek el őfordulása – meger ősített esetek 100  000 lakosra vetítve – 
2011 
meningococcus-
betegséghepatitis B mumpsz kanyaró
 
Adatforrás: az ECDC éves epidemiológiai jelentése – 2012  
Már a véd őoltással megel őzhető betegségek kis csoportjának (meningococcus-fert őzés, hepatitis B, 
mumpsz és kanyaró) el őfordulási rátáiban is nagy eltéréseket tapasztalhatunk a különböz ő 
tagállamokban. 
Rákszűrés 
A vastagbél-, méhnyak- és eml őrák szervezett lakossági sz űrőprogramokkal biztosított korai 
felismerése a hasznos modellje annak, hogy az egészségügyi rendszer mennyire hatékonyan kezeli a 
 
7 
 veszélyeztetett szektorokat. A Tanács az európai min őségbiztosítási iránymutatásoknak megfelel ően 
javasolta az ilyen programok bevezetését.15  
A legnagyobb fejl ődés az eml őrák területén következett be. Az országos sz űrőprogramok 
általánosságban megfelelnek az uniós iránymutat ásoknak a célzott korcso portok meghatározását 
(50–69 év közötti n ők) és a mammográfiai sz űrések között eltelt id ő ajánlott hosszúságát tekintve. 
Míg azonban az uniós iránymutat ások a kritériumoknak megfelel ő nők legalább 75%-os sz űrési 
arányát tartják kívánatosnak (a legkisebb elfogadható  szint 70%), ezt az arán yt csak néhány ország 
érte el 2010-ben. 
 4. ábra: eml őrákszűrés – 50–69 év közötti, sz űrésen részt vett n ők %-a 
 
Adatforrás: OECD – Pillantás az egészségügyre: Európa 2012, nemzeti statisztikák  
Fő megállapítások  
Néhány kezdeti megjegyzés f űzhető ezekhez az egyedi mutatókhoz, bár ezek nem elég 
reprezentatívak ahhoz, hogy az egészségügyi rendszerek széleskör ű értékelését lehet ővé tegyék. A 
mutatók nagy eltéréseket mutatnak az uniós tagá llamok között. Ezenkívül azt is jelzik, hogy az 
egészségügyi eredmények többdimenziósak és nehezen meghatározhatóak. Az egészségügyi 
rendszerek hatékonyságának értékelése általában ö sszetett folyamat: az egészségügyi intézkedések 
hatásai csak hosszú id ő múltán jelentkeznek, és az adatok összehasonlítása és megbízhatósága pedig 
kihívást jelent. Ugyanakkor már dolg oznak a fenti folyamat javításán. 
A Bizottság támogatta az európai közösségi egés zségügyi mutatók (ECHI) fejlesztését; olyan 
mutatókét, amelyek a lakosság egészségét, illetv e az egészségügyi rendszerek teljesítményét 
vizsgálják. Több jelentés is született az európai egészségügyi rendszerek értékelésér ől. Különösen 
értékes példa a Gazdaságpolitikai Bizottság és az  Európai Bizottság uniós egészségügyi rendszerekr ől 
szóló, 2010-ben közzétett együttes jelentése, valamint az OECD és a Bizottság „Pillantás az 
egészségügyre: Európa” c. sorozata. 
                                                            
15 A Tanács 2003. december 2-i ajánlása a ráksz űrésről, HL L 327., 2003.12.16. Lásd még a vastagbélráksz űrés 
és- diagnosztizálás, a méhnyakráksz űrés, valamint az eml őrákszűrés és diagnosztizálás min őségbiztosításáról 
szóló európai iránymutatásokat is. 
 
8 
 Szintén fontos lépés történt 2013-ban, amikor a Sz ociális Védelemmel Fogl alkozó Bizottság közös 
értékelési keretet hozott létre az egészségügyr ől, amelynek célja, hogy a tagállamok egészségügyi 
rendszereiben esetlegesen el őforduló problémák els ő szintű szűrőjeként működjön. A keret alapvet ő 
módon járul hozzá az egészségügyi rendszerek te ljesítményének összehasonlító értékeléséhez, 
figyelembe véve az adatok uniós szinten való elérhet őségét. Végezetül a kutatási és 
technológiafejlesztési keretprogramok számos, az egészségügyi rendszerek teljesítményének 
értékeléséhez szükséges mutatót és módszertant kidolgozó projektet támogattak.16 
3. Az egészségügyi rendszerek hozzáférhet őségének növel ése  
Az egészségügyi rendszereknek hozzáférhet őknek kell lenniük. Ez az Európai Szociális 
Chartában17megfogalmazott egyik alapelv, amely az or vosi ellátáshoz való hozzáférés átlátható 
kritériumainak fontosságát hangsúlyozza, valamint a tagállamok kötelezettségét arra vonatkozóan, 
hogy megfelel ő egészségügyi rendszerrel rendelkezzenek, amely nem zárja ki a társadalom bizonyos 
csoportjait az egészségügyi szolgáltatásokból. 
Az egészségügyhöz való hozzáférés azonban nehezen mérhet ő, és nincs uniós szinten elfogadott 
részletes módszertan ennek ellen őrzésére, valamint a bevált gyakorlatok el őmozdítására. Ez fontos 
lépés lenne az egészség terén mutatkozó egyenl őtlenségek csökkentésében.18  
Gyakran használt mutató Unió-szert e azon lakosok aránya, akik az or vosi ellátáshoz való hozzáférést 
tekintve nehézségekr ől számoltak be az egészségügyi rendszerek hozzáférhet őségével kapcsolatos 
olyan okokból19, mint például a várakozási id ő, az utazás hossza és a költségmegosztás. Ezek a 
megállapítások azonban saját be valláson alapuló szükségletekb ől fakadnak, ezért lehet, hogy a több 
országot érint ő összehasonlítás során nem mentes ek a kulturális elfogultságtól. 
 5. ábra: saját bevalláso n alapuló kielégítetlen szükségletek az  orvosi kivizsgálások terén (különböz ő 
okokból), a lakosság %-ában megadva 
                                                            
16 Lásd például az ECHO ( http://www.echo-health.eu ), az Eurohope ( http://www.eurohope.info ), és az 
EuroREACH ( http://www.euroreach.net ) projekteket. 
17 Módosított Európai Szociális Charta, Strasbourg, 1996. május 3. 
18 COM(2009) 567. 
19 Fontos megjegyezni, hogy ebben a jelentésben az „egyéb okok” a helyi egészségügyi rendszerekhez nem 
kapcsolódó okokra vonatkoznak, úgymint „nincs id ő,” „félelem az orvostól” stb. 
 
9 
 
 
Forrás: Eurostat – a jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó statisztika, 2012 (2011. évi adatok Ausztria 
és Írország esetében) 
Az egészségügyhöz való hozzáférés különböz ő tényezők, köztük az egészségügyi lefedettség (vagyis ki 
jogosult az egészségügyre), a lefedettség mélysége  (vagyis mire jogosultak az állampolgárok), az 
egészségügyi szolgáltatások megfizethet ősége és elérhet ősége közötti interakció eredménye. Az 
egészségügyhöz való hozzáférést az egészségügyi re ndszerben használt szervezeti és irányítási 
modellek is közvetlenül befolyásolják. A betegek számára nehezebben hozzáférhet őek az 
egészségügyi ellátások, ha az egészségügyi rendszerek összetettek és átláthatatlanok. 
egészségbiztosítási 
lefedettség (lakosság 
arányában)
ellátási kosár (lefedettség 
mélysége)ellátás megfizethet ősége 
(önrészfizetés, 
költségmegosztás)
ellátás elérhet ősége 
(távolság, várakozási id ő)EGÉSZSÉGÜGYI 
ELLÁTÁSHOZ V ALÓ 
HOZZÁFÉRÉS
 
Lakosság lefedettsége 
Az egészségügyi szolgáltatásokat gyakorlatilag az összes uniós tagállamban leginkább állami 
forrásokból finanszírozzák. Az egészségügyi le fedettség egyetemes vagy majdnem egyetemes az 
összes tagállamban; egyes hátrányos helyzet ű csoportok azonban még mindig nem részesülnek 
megfelelő egészségügyi ellátásban. 
A lefedettség mélysége Az államilag finanszírozott eg észségügyi kezelések különböz őek a nemzeti egészségügyi 
rendszerekben. A fogászati, szemészeti  szolgáltatásokat, valamint a korszer ű kezeléseket például csak 
néhány tagállamban fedezik. Néhány tagállamban az államilag finanszírozott kezelések nincsenek 
egyértelm űen meghatározva. Ez megnehezíti az ö sszehasonlítást és az elemzést, amely 
előmozdíthatná a konszenzus elérését az ellátás minimális vagy optimális szintjér ől. 
Megfizethet őség 
 
10 
 Az embereket gyakran kérik arra, hogy költségmegos ztás vagy önrészfizetés útján járuljanak hozzá az 
általuk igényelt szolgáltatáshoz. Ez segíthet abban, hogy az egészségügyi szolgáltatásokat 
felelősségteljesen használják; ugyanakkor az önrészfi zetés nem jelenthet akadályt vagy visszatartó 
erőt az emberek számára a szükséges egészségügyi ellátás igénybevételében. Az egészségügyi 
rendszerekben hozott, az egészségügy ésszer űbb használatát célzó költségkontroll-intézkedések nem 
csökkenthetik indokolatlanul a magas színvona lú egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést.  
Elérhetőség (egészségügyi munkaer ő, távolság az ellátási ponttól, várakozási id ők) 
A betegek számára ésszer ű hozzáférést kell biztosítani az egészségügyi szolgáltatásokhoz: a 
betegeknek nem szabad túl sokat utazniuk vagy várakozniuk a számukra szükséges szolgáltatás 
eléréséhez. Ez különösen komoly kihívást je lent a vidéki és a távoli területeken. 
A távolsággal kapcsolatos problémák leküzdhet őek lennének az ellátás olyan integráltabb modelljei 
segítségével, amelyek javítják a kapcsolatot a bete gek és az egészségügyi re ndszer között, illetve az 
elektronikus egészségügyi megoldások szélesebb kör ű használata által.  
Nem létezik Unió-szerte elfoga dott meghatározás a várakozási id ők mérésére vonatkozóan, annak 
ellenére, hogy ez a 883/2004/EK20 rendeletben és a 2011/24/EU irányelvben is szerepl ő fontos 
fogalom. Ez megváltozhat, mivel a 2011/24/EU ir ányelv a kezelésre való várakozás során fellép ő 
„indokolatlan késedelem” fogalmának megnövelt át láthatóságán keresztül javítja az egészségügyi 
rendszer elszámoltathatóságát az ellátáshoz való hozzáférésben. 
A népesség elöregedése és a többszörös krónikus megbetegedések számának növekedése a 
készségek különböz ő kombinációját igényli, am i az orvosi képzési progra mok tartalmára is hatással 
van. A multidiszciplináris csop ortok létrehozásával valószín űleg kevésbé lesz éles a szakterületek 
elkülönülése. A készségekre és kompetenciákra val ó igény az egészségügyi szektorban folyamatosan 
változik, a szerepek és szakterületek pedig a népesség által támasztott szükségletek kielégítése 
érdekében valószín űleg fejlődni fognak. Az Unión belül tapasztalh ató fizikai inaktivitás magas aránya 
és a kapcsolódó egészségügyi kockázati tényez ők miatt például az egészségügyi szakembereknek – 
más ágazatokkal, például a sportágazattal együttm űködve – kulcsfontosságú szerepük van a 
testmozgás betegek között történ ő népszerűsítésében.21 
Ezen fejlemények megel őzése érdekében az orvosi képzési tervrendszereknek intelligensebbeknek 
kell lenniük, gyorsabban kell reagálniuk és jobb helyzetben kell lenniük azért, hogy a legnagyobb hiányt mutató szakterülete kre vonzzák a hallgatókat. 
Ezen túlmen ően bizonyítható, hogy figyelmet kell fordít ani a gyógyszerekre, mivel a magánkiadások 
aránya a gyógyszereknél észrevehet ően magasabb, mint az állam ilag finanszírozott egészségügyi 
szolgáltatások más típusainál. 
                                                           
 
20 Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 8 83/2004/EK rendelete a szociális biztonsági rendszerek 
koordinálásáról, HL L 166., 2004.4.30. 
21 A Tanács 2013. november 26-i ajánlása az egészségvéd ő testmozgás ágazatközi el őmozdításáról, HL C 354., 
2013.12.4. 
 
11 
 Az árképzésr ől és a költségek visszatérítésér ől szóló nemzeti döntések közv etlen és közvetett hatással 
is vannak a gyógyszerek hozzáférhet őségére az Unión belül: az innovatív termékek nem mindig 
válnak egyszerre elérhet ővé az összes tagállamban, néhány országban pedig egyáltalán nem 
kaphatók. 
E folyamat fejlesztésének els ő lépése volt a vállalati felel ősségvállalás folyamatának bevezetése a 
gyógyszeriparban, amely az árképzésért és a költségek visszatérítéséért felel ős illetékes hatóságok, 
valamint az egyéb érdekelt felek közötti párbeszédet mozdította el ő, illetve támogatta az átlátható 
információcserét a gyógyszerekhez való jobb hozzáférés biztosításáról. 
4. Az egészségügyi rendszerek alkalmazkod óképességének 
növel ése  
A modern egészségügyi rendszereknek hozzáférhet őknek és hatékonyaknak kell maradniuk, 
miközben a hosszú távú fenntarthatóságot célozzák meg. Ennek érdekében pénzügyileg 
fenntarthatónak kell maradniuk. A Bizottság úgy támogatja a tagállamokat ebben a munkában, hogy 
elemzéseket és el őrejelzéseket kínál, illetve reformokra te sz ajánlást az európai szemeszter keretén 
belül. 
Az egészségügyi rendszereknek azonban a nem pénzügyi tényez őkkel is számolniuk kell. Hatékonyan 
kell alkalmazkodniuk a változó környezethez, illetv e innovatív megoldásokat kell feltárniuk és 
alkalmazniuk azért, hogy korlátozott er őforrásokkal jelent ős kihívásokat küzdjenek le 
(szakértelem/er őforrás hiánya bizonyos területeken, a ke reslet váratlan megugrása pl. járványok 
okán stb.). Más szóval fejleszteniük kell és meg kell tartaniuk alkalmazkodóképességüket. 
Az uniós egészségügyi rendszerek nem kezelték ugy anolyan jól a gazdasági válságot, többeknek pedig 
nagyobb lépték ű és sokszor fájdalmas reformokat kellett bevezetnie nagyon rövid id őn belül. A 
közelmúltbeli reformok tapasztalataiból épít kezve a Bizottság az alkalmazkodóképességgel 
kapcsolatos alábbi tényez őket azonosította, amelyek segítségével egyes egészségügyi rendszerek 
megóvták a lakosság számára hozzáférhet ő és hatékony egészségügyi szolgáltatásokat. 
 
12 
 
 
Stabil finanszírozási mechanizmusok  
A stabil finanszírozás az ellátás biztosításának szervezésében és irányításában a beruházások 
hatékony tervezését és a szolgáltatások zökken őmentes folytonosságának biztosítását teszi lehet ővé. 
Azok az egészségügyi rendszerek, amelyek finanszí rozása kevésbé stabil bevételi forrásokra épül, 
jobban ki vannak téve a küls ő sokkhatásoknak; ilyenek például a f őleg a foglalkoztatottságon alapuló 
járulékokból származó támogatásra támaszko dó rendszerek, amelyeket jobban érintenek a 
munkanélküliség emelkedéséb ől származó következmények. Az állam költségvetésének 
átcsoportosítása tartalékok vagy más,  anticiklikus eszközök útján segí thetné az alapok stabilitását.  
Hatékony kockázatkiigazítási módszerek A kockázatkorrekcióra és a közös kockázatviselésre épül ő következetes rendszer kulcsfontosságú 
eszköz az er őforrások szükségletek szerint történ ő felhasználására. Például ha több társadalmi 
egészségbiztosítási társaság gy űjti be a társadalombiztosítási járu lékokat és a biztosítási díjakat, 
kockázatkiigazítási/kockázatkiegyenlít ő mechanizmust alkalmaznak a szám, a nem és kor szerinti 
megoszlás, illetve az egyes alapok által biztosí tott személyek morbiditási mintái modelljének 
figyelembevétele érdekében. Ennek célja, hogy el kerülje a betegkiválasztá st, a diszkriminációt, 
továbbá biztosítsa a finanszírozás szükségletekhez való igazodását. 
Jó kormányzás A kormányzás lényegét az egészségügyi rendszer és f ő alkotóelemei m űködtetésének jól 
körülhatárolt kötelezettségei, továbbá az er ős vezetés, a hatékony és eredményes 
 
13 
 elszámoltathatósági mechan izmusok és az egyértelm ű szerkezeti felépítés adják. Ez lehet ővé teszi a 
rendszerek számára, hogy gyorsan alkalmazkodjanak az új célkit űzésekhez és prioritásokhoz, 
valamint javítja a rendszerek képességét a nagyobb kihívásokra való válaszadásban úgy, hogy 
feltérképezi és végrehajtja az intelligens beruházási döntések el őmozdításához szükséges 
intézkedéseket. 
Információáramlás a rendszerben  Az erősségek és gyengeségek alapos ismere te, valamint az információ ellen őrzésének képessége – 
többek között az egyéni betegek vagy egészségügyi sz olgáltatók szintjén – segíti az egészségügyi 
rendszerek vezet őit a specifikus alágazatokban a személyr e szabott, tényeken alapuló döntések 
meghozatalában. 
Az elektronikus egészségügyön alapuló információs rendszerek el ősegítik és támogatják a tudásalapú 
információs rendszerek meger ősödését. Az elektronikus egészség ügy továbbá személyre szabottabb 
egészségügyet hozhat létre, amely egy célzottabb, hatékonyabb és hatásosabb rendszer, illetve segíti 
a hibák kiküszöbölését és a kórházi tartózkodás minimálisra csökkentését. 
Az egészségügyi szolgáltatások megfelel ő költségszámítása 
A költségekt ől az eredményekig vezet ő folyamatok összetettségének megértéséhez elengedhetetlen 
annak ismerete, hogy a költségek hogyan feleltethet ők meg az emberi és fizikai er őforrásoknak, az 
erőforrások hogyan járulnak hozzá a tevékenységekh ez (pl. sebészeti beavatkozások, diagnosztikai 
vizsgálatok), a tevékenységek hogyan rendelhet ők hozzá az egészségügyi beavatkozásokhoz, és végül 
az egészségügyi beavatkozások hogyan befolyásolják az egészséget. 
Az egészségügyi technológia értékelése kulcsfon tosságú abban, hogy közös módszer jöhessen létre a 
beavatkozások hatékonyságának értékelé sére és a szolgáltatások megfelel ő költségszámítására, 
ezáltal lehet ővé téve a döntéshozók számára az er őforrások leghatékonyabb elosztását. 
Az egészségügyi szolgáltatások pontos kö ltségszámítása nemcsak a kiadások ellen őrzése miatt 
szükséges, hanem a beruházásokkal és a prio ritások felállításával kapcsolatos hatékony 
döntéshozatal el őfeltétele is egyben.  
Megfelelő képességgel és készségekkel rendelkez ő egészségügyi munkaer ő 
A megfelel ő képességgel és készségekkel rendelkez ő, magasan képzett és motivált egészségügyi 
munkaerő elengedhetetlen a szervezeti és technológi ai változások során az innovatív megoldások 
megtalálásához. Az ösztönz
ők hatékony rendszere létfontosságú az egészségügyi szakemberek 
teljesítményének javításához és annak biztosítá sához, hogy az egészs égügyi ellátás közvetlen 
biztosítása legyen a középpontban.  
 
14 
 5. Uniós menetrend a hatékony, hozzáférhet ő és 
alkalmazkod óképes egészségügyi rendszerekért 
Az egészségügyi rendszerekért els ődlegesen a tagállamok felel ősek. Az Unió számos lépést tett a 
tagállamok lépéseinek támogatásá ért, különösen iránymutatások és nyomonkövetési vagy értékel ő 
eszközök biztosításával.  
A Bizottság egy független szakért ői testületet hozott létre az egészségügyi beruházásokkal 
kapcsolatos tanácsadás biztosítására.22 A testület elemzéseket és ajánlásokat szolgáltat a 
Bizottságnak a megvitatott ügyekkel kapcsolatban. 
Az egészségügyi rendszerek hatékonysága növelésének támogatása Az egészségügyi rendszerek te ljesítményértékelése (HSPA) 
Az Egészségügyi Miniszterek Tanácsa felkérte a tagállamokat, hogy használják az egészségügyi 
rendszerek teljesítményértékelését a politikai dö ntéshozatal, az elszámoltathatóság és az 
átláthatóság terén, továbbá felkérte a Bizottságot, hogy segítse a tagállamokat a 
teljesítményértékelés használatában. 
A felkérésre válaszul a teljesítményértékeléssel kapcsolatos együttm űködés új eszközökkel és 
módszertannal látja el a tagá llamokat, ideértve a következ őket:  
• a teljesítményértékeléssel kapcsolatos intézk edések és mutatók uni ós finanszírozású 
kutatásának kiaknázása;  
• az egészségügyi rendszerek teljesítményértékelésének prioritást élvez ő területei kiválasztási 
kritériumainak és eljárásainak meghatá rozása nemzeti és uniós szinten;  
• testreszabott jelentési rendszer fejlesztése; és  
• a nemzetközi szervezetekkel, különösen az OE CD-vel és az Egészségügyi Világszervezettel 
folytatott együttm űködés fokozása. 
Az együttm űködés célzottabb munka végzését is lehet ővé teheti uniós szinten az egyenl őtlenségek 
leküzdésében úgy, hogy az uniós átlag alatt teljesít ő tagállamok számára támogatást nyújt helyzetük 
javítása érdekében. Az együttm űködés továbbá jelent ősen segítheti a tagállamokat a 2011/24/EU 
irányelv követelményeinek teljesítésében a min őségre és biztonságra vonatkozó információk 
tekintetében. 
Az ellátás min ősége, ideértve a betegbiztonságot 
2014 tavaszán a Bizottság szándékai szerint el őterjeszti a betegbiztonságról szóló tanácsi ajánlás 
végrehajtásáról szóló második jelentését.
23 A jelentés megállapításai alapján a Bizottság további 
                                                            
22 A Bizottság (2012. július 5-i határozat a az egészségügyi beruházások hatéko ny módjairól tanácsot szolgáltató, 
több ágazatot képvisel ő, független szakért ői testület létrehozásáról, HL C 198., 2012 .7.6. 
23 Az első jelentést 2012-ben te tték közzé: COM(2012) 658. 
 
15 
 lépések megvitatását szorgalmazza a betegbizton ság további javításának, valamint a tagállamok 
közötti és az azokon belüli indokolatlan  eltérések csökkentésének tekintetében. 
A betegbiztonságról és az ellátás min őségéről nemrég tartott nyilvános konzultáció megállapításai azt 
mutatják, hogy jelent ős érdek fűződik az egészségügy min őségét befolyásoló területek kezelését 
célzó, szélesebb kör ű uniós menetrend létrehozásához. A Bizottság igyekszik az ügyet megfelel ően 
nyomon követni. 
Az ellátás integrálása  Az ellátás integrálását az egészségügy különböz ő szintjei között (alapellátás, kórházi gondozás stb.), 
illetve az egészségügyi és a szociális ellátás között  is végre kell hajtani, különös tekintettel az id ős 
emberekre vagy a krónikus betegségekt ől szenvedő betegekre. 
Azok a tagállami reformok, amelyek az ellátás jobb integrálása révén csökkenteni kívánják az 
egészségügyi rendszer kórházi ellátá sra való ráutaltságát, egyúttal lehet őséget teremtenek a 
kulcsfontosságú területeken szerzett tanulási tapasztalatok cseréjér e, továbbá a következ ő kérdések 
megválaszolására:  
• Melyik beteg kezelhet ő jobban vagy ugyanolyan jól kórházon kívül is?  
• Hogyan lehet az elkerülhet ő kórházi tartózkodások szám át sikeresen csökkenteni? 
Az egészségügyi beruházá sokkal foglalkozó szakért ői testület jelentést tett közzé az alapellátásról és 
az ellátás integrálásáról; ezzel kapcsolatban a Bi zottság nyilvános konzultációt kezdeményezett az 
átgondolást igényl ő területek azonosítására. 
Az egészségügy hozzáférhet őségének javítása  
Az EU egészségügyi dolgozói Jelentős hiányok mutatkoznak a tagállamok arra irányu ló képességében, hogy a várható egészségügyi 
szükségletek hatékony teljesítése érdekében megtervezzék jöv őbeni egészségügyi munkaer őforrás-
szükségleteiket, ideértve az összvolument, illetve a szükséges készségek kombinációját. 
Az egészségügyi dolgozókról szóló cselekvési terv
24 eredményei segítik majd a jöv őben szükséges 
készségek jobb el őrejelzését, valamint fontos információkat nyújtanak azért, hogy az egészségügyi 
szakemberek következ ő generációi a megfelel ő készségeket sajátíthassák el. A rendelkezésre álló 
adatok fejlesztése a nemzeti tervezési rendsze rek javítása érdekében szintén segíthet az 
egészségügyi dolgozók mobilitásából származó ki hívások kezelésében, illetve az olyan megoldások 
megtalálásában, amelyek figyelembe veszik az Unión belüli szabad mozgáshoz való jogot. 
Az egészségügyi munkaer ő-tervezésre fordított er őfeszítéseknek uniós szinten fenntartható 
megoldásokat kell kialakítaniuk, hogy a megfelel ő létszámban biztosítani lehessen a jól képzett 
egészségügyi szakembereket, akik megfelel ő készségekkel rendelkeznek ahhoz, hogy minden 
rászoruló számára ellátást tudjanak nyújtani. A jöv őben fellép ő hiányok megel őzésére és a 
                                                            
24 SWD(2012) 93, a COM(2012) 173 kísér ő dokumentuma. 
 
16 
 készségkereslet és -kínálat közötti eltérés (a strukturális munkaer őhiány) elkerülésére a Bizottság a 
jövőben is együtt kíván m űködni a tagállamokkal ajánlások,  közös eszközök, mutatók és 
iránymutatások kidolgozása, illetve a tagállamok te rvezési folyamataiban nyújtott uniós támogatás 
megerősítése érdekében.  
Gyógyszerek költséghatékony alkalmazása  
Az EU-nak versenyképes gyógyszeriparra van szüksége. Ennek alapján a tagállamoknak és a 
Bizottságnak tovább kell gondolkodnia azon, hogyan  lehetne összehangolni az EU összes polgára 
számára hozzáférhet ő egészségügy biztosításának szakpolitikai célkit űzését a szükséges 
költségkontrollal. Ennek során fontolóra kell venni a fokozottabb átlá thatóságot biztosító 
mechanizmusok kialakítása érde kében folytatott jobb együttm űködés lehet őségét, valamint a jobb 
koordináció biztosítását azon nem szándékolt ha tások minimalizálása érdekében, amelyeket a 
jelenlegi nemzeti árképzési rendszerek okozhatnak a hozzáférhet őséget illet ően az egész Unióban. 
A 2011/24/EU irányelv optimális végrehajtása  A 2011/24/EU irányelv b ővíti a betegek választási lehet őségeit az egészségügyben, és segít elkerülni, 
hogy indokolatlanul kés őn részesüljenek a számukra szükséges kezelésekben. Az irányelv úgy fogja 
javítani az átláthatóságot, hogy nemzeti kapcsolattartó pontok felállítását írja el ő a tagállamok 
számára, amelyek információval látják el a polgárok at többek között jogaikra  és jogosultságaikra, a 
betegbiztonságra és az ellátás min őségét szabályozó el őírásokra vonatkozóan. Ugyanakkor sürgeti az 
egészségügyi ellátási kosarak jobb megértését is. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az irányelv 
valamennyi rendelkezését megfelel ően végrehajtsák. A Bizottság szorosan nyomon követi majd az 
„indokolatlan késedelem” fogalmának  kezelését az egyes tagállamokban. 
A referenciahálózatok el őmozdítják az együttm űködést a tagállamokban a kiemelten speciális 
szolgáltatók között, így az alacsony el őfordulású, összetett vagy ritka betegségben szenved ők is 
magas színvonalú ellátásban ré szesülhetnek. A Bizottság részvételi szándék kifejezésére való 
felhívásokat kíván közzétenni azok  körében, akik az európai refere nciahálózatok tagjaivá szeretnének 
válni, és képzéseket tartanának az egészségügyi szakemberek részére, továbbá segítenék a közös 
minőségbiztosítási követelmények megállapítását. 
Az egészségügyi rendszerek alkalmazkodóképességének növelése Sürgetővé vált az egészségügyi re ndszerek alkalmazkodóképességével kapcsolatos tényez őinek, 
valamint ezek létrehozási módjainak további vizs gálata. A tagállamoknak nemzeti tapasztalataik 
alapján megfelel őbben kell elemezniük e tényez őket. Ezt egészítené ki a bevált gyakorlatok 
megosztásán és a szakpolitikai intézkedések me gtervezésén alapuló uniós munka. Az alábbi 
megközelítések hasznosak lesznek az Európai Unióban m űködő egészségügyi rendszerek 
alkalmazkodóképességének javításához. 
Egészségügyi technológiaértékelés (HTA) Az egészségügyi technológiaértékelés egy tudomá nyos megközelítés, amely bizonyos egészségügyi 
technológiák egészségi állapotra mért re latív hatását értékeli, például a következ ő kérdések 
megválaszolásával:  
 
17 
 • Ez a technológia hatékony?  
• Kinek az esetében m űködik?  
• Milyen költségek merülnek fel?  
• Az alternatív technológiákkal összehasonlítva mennyire jól m űködik?  
Az egészségügyi technológiaérték elés hatékony eszköznek bizonyult a betegek számára az innovatív 
technológiákhoz való hozzáférés  javításában, illetve a forrá sok hatékonyabb elosztásának 
előmozdításában. 
A tagállamok a 2011/24/EU irányelv által létrehozott hálózatban m űködnek együtt az egészségügyi 
technológiaértékelés során. A Bi zottság támogatja az egészségügyi technológiaértékelés hálózatának 
ambiciózus célkit űzését, miszerint az egészségügyi technoló giaértékelés során közösen létrehozott 
információkat nemzeti szinten is újra fel lehetne ha sználni. Ez csökkentené a szabályozó szervek, az 
egészségügyi technológiaértékelést végz ő szervek és az egészségügyi technológiaértékelés 
ágazatának párhuzamos munkavégzés ét, továbbá az egészségügyi tech nológiák klinikai aspektusaira 
(vagyis azok relatív biztonságossának és hatá sosságának/hatékonyságának) vonatkozó közös 
nézőponthoz vezetne. 
Az elkövetkez ő években az egészségügyi technológiaé rtékelés során a tudományos együttm űködést 
támogató, ambiciózusabb és stabilabb struktúr a fog létrejönni. A Bizottság az egészségügyi 
technológiaértékelési hálózattal együttm űködve az erre vonatkozó lehe tséges javaslatokon dolgozik. 
Egészségügyi információs rendszer Az egészségügyi rendszer alkalmazkodóképessé gének javítására tett bármely beavatkozásnak 
figyelembe kell vennie magát a rendszert. Az egyes ágazatokba történ ő befektetésre vagy 
tőkekivonásra irányuló döntéseket az adott ágazat okat irányító folyamatok, illetve a beavatkozások 
egészségügyi és gazdasági paraméterekre gyak orolt hatásainak megértésére kell alapozni. 
A tagállamoknak ezért be kell fektetniük az inform áció áramlásának fejlesztésébe is, például annak 
biztosítása érdekében, hogy a betegszint ű információáramlás megfelel ően eljusson minden érintett 
egészségügyi szolgáltatóhoz, vagy ho gy az egészségügyi rendszerek és szolgáltatások hatékonyabb és 
fenntarthatóbb átszervezése részesüljön támogatásban.
25 
A Bizottság fontolóra veszi, hogy támogatást nyújts on a tagállamoknak egy fenntartható és integrált 
uniós egészségügyi információs rendszer létreh ozásában, amely különösen az egészségügyi 
információkra vonatkozó, átfogó Európai Kutatási Infrastruktúra-konzorcium (ERIC) potenciálját 
mérné fel. 
Elektronikus egészségügy 
                                                            
25 Lásd az e-egészségügyi munkacsoport „Az egészségügy újratervezése Európában 202 0-ig” c. jelentésének 
következtetéseit, amely az adatokban rejl ő potenciál kihasználására buzdítja a politikai döntéshozókat: 
http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/eu-ta sk-force-ehealth-redesig ning-health-europe-2020 . 
 
18 
 A Bizottság er őteljesen ösztönzi a tagállamok közötti együttm űködést az elektronikus egészségügy 
terén, és támogatja őket az egészségügyi rendszerek javí tását célzó költséghatékony és 
interoperábilis elektronikus egészségügyi me goldások létrehozásában és bevezetésében.26 Ahogy a 
2011/24/EU irányelv is el őírja, a Bizottság támogatja az elektronik us egészségügyi hálózatot, amely az 
európai elektronikus egészségügyi rendszerekb ől, szolgáltatásokból és interoperábilis 
alkalmazásokból fenntartható el őnyöket teremt. A 2012–2020 közötti id őszakra szóló elektronikus 
egészségügyi cselekvési terv szintén hangsúlyozza  az elektronikus egészségügyi szolgáltatások 
polgárok, betegek és egészségügyi szolgáltatók számára nyújtott el őnyeit, továbbá egyedi 
intézkedéseket fogalmaz meg az e szolgáltatások  kiépítésére vonatkozó korlátok csökkentésére 
vonatkozóan. 
További er őfeszítések szükségesek a hatékony és inte roperábilis távorvoslá si szolgáltatások 
kiépítéséhez. Az európai refe renciahálózatok ideális lehet őséget teremtenek a távorvoslás Unión 
belüli bevezetéséhez és kipróbálásához. 
6. Következtetések 
A 2013. évi éves növekedési jele ntés megállapította, hogy: „a demográfiai kihívások és az 
elöregedéssel kapcsolatos kiadásokat érint ő nyomás összefüggésében végre kell hajtani az 
egészségügyi rendszerek reformjá t a költséghatékonyság és fennta rthatóság érdekében, értékelni 
kell ezeknek a rendszereknek a teljesítményét a közforrások hatékonyabb felhasználása, valamint a 
magas színvonalú egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés kett ős célja tekintetében.” 
A tagállamok jöv őbeni képessége a mindenki számára magas sz ínvonalú ellátás biztosítására attól fog 
függni, hogy az egészségügyi rendszerek ruga lmasabbá válnak, és képesek maradnak-e az el őttük álló 
kihívások leküzdésére. Ezt úgy kell elérniük, hogy közben költséghatékonyak és pénzügyileg fenntarthatóak maradnak. 
Míg ez els ősorban a tagállamok feladata, ez a közlemény számos olyan kezdeményezést emel ki, 
amelyekkel az EU támogathatja a politikai döntésho zókat a tagállamokban. Az EU-nak kell kidolgoznia 
ezeket a kezdeményezéseket, és ezekre építkezve kell biztosítania azt, hogy a polgárok magas 
színvonalú ellátásra irányuló elvárásai megvalósul janak. Azok a módszerek és eszközök lesznek a 
középpontban, amelyek lehet ővé teszik a tagállamok számára a nagyobb fokú hatékonyság, 
hozzáférhet őség és alkalmazkodóképesség megvalósítását  egészségügyi rendszereikben, az európai 
szemeszter keretében a tagállamoknak címzett reformok ajánlásával összhangban. Az ezen 
ajánlásokban körvonalazott reformok végrehajtása  érdekében továbbá kívánatos, hogy a tagállamok 
éljenek az európai finanszírozási eszközök nyújtotta lehet őségekkel.  
                                                           
 
26 COM(2012) 736.  
 
19 
 Uniós menetrend a ha tékony, hozzáférhet ő és alkalmazkodóképes
egészségügyi rendszerekért
Hatékonyság növelése Hozzáférhet őség javításaAlkalmazkodóképesség 
növelése
Az egészségügyi 
rendszerek 
teljesítményértékelése
Betegbiztonság és 
az ellátás min ősége
Ellátás integrálásaAz uniós egészségügyi 
munkaerő tervezése
Gyógyszerek 
költséghatékony alkalmazása
A 2011/24/EU irányelv 
optimális végrehajtásaEgészségügyi 
technológiaértékelés
Egészségügyi 
információs rendszer
Elektronikus 
egészségügy