Ezzel az átfogó megközelítéssel a kiberbiztonság az értéklánc minden pontján magasabb szintre emelhető, a kutatástól a kulcsfontosságú technológiák bevezetéséig és elterjesztéséig. A kezdeményezés sikeréhez feltétlenül szükséges, hogy az EU pénzügyi hozzájárulásával arányos mértékben a tagállamok is részt vállaljanak finanszírozásában.

A Bizottság által 2018 júniusában előterjesztett Digitális Európa program célja, hogy a szakpolitikák megerősítése és a digitális egységes piac törekvéseinek támogatása révén minden releváns uniós szakpolitikai területen biztosítsa, hogy az európai polgárok és vállalkozások teljes körűen ki tudják aknázni a digitális átalakulás előnyeit. A program által javasolt egységes és átfogó megközelítés biztosítja a digitális átalakulás során a fejlett technológiák legjobb használatát, valamint a technikai lehetőségek és az emberi kompetenciák megfelelő egyensúlyát, nem csupán a kiberbiztonság területén, de az intelligens adat-infrastruktúrák, a mesterséges intelligencia, valamint az iparágakban és a közérdekű területeken használt speciális készségek és alkalmazási módok esetében is. Ezek az elemek egymástól függnek, egymást erősítik és együttes fejlesztésükkel elérhető, hogy az adatokon alapuló gazdaság sikeres növekedésnek induljon. A Horizont Európa program, az EU új kutatási és innovációs keretprogramja szintén prioritásként kezeli a kiberbiztonságot.

Az EU azonban ennél jóval nagyobb léptékű beruházásokat is képes megvalósítani, és hatékonyabb mechanizmusra van szüksége, amely képes tartós kapacitásokat kiépíteni, összefogni az erőfeszítéseket és kompetenciákat, ösztönözni a kiberbiztonsági iparág kihívásainak leküzdésére alkalmas innovatív megoldások kifejlesztését az új, többcélú technológiák (például mesterséges intelligencia, kvantumszámítógépek, blokklánc és biztonságos digitális identitások) terén, valamint a létfontosságú szektorokban (például közlekedés, energetika, egészségügy, pénzügy, állami szektor, telekommunikáció, gyártás, honvédelem, űrkutatás).

A közös közlemény elismerte, hogy az EU-nak stratégiai érdeke is fűződik a kiberbiztonságot elősegítő alapvető technológiai kapacitások fenntartásához és fejlesztéséhez, hiszen csak így lehet garantálni a digitális egységes piac biztonságát, megvédeni a létfontosságú hálózatokat és információs rendszereket, valamint biztosítani a kulcsfontosságú kiberbiztonsági szolgáltatásokat. Az EU-nak olyan pozícióba kell kerülnie, hogy képes legyen önállóan megvédeni digitális eszközeit és versenyezni a globális kiberbiztonsági piacon.

A kiberbiztonság világában zajló rendkívül gyors változások fényében 2017 szeptemberében a Bizottság és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője közös közleményt adott ki „Ellenálló képesség, elrettentés és védelem: az Unió erőteljes kiberbiztonságának kiépítése” címmel, amelynek célja az volt, hogy tovább erősítse az EU kibertámadásokkal szembeni ellenálló képességét, visszatartó erejét és válaszadását. A korábbi kezdeményezéseket is figyelembe vevő közös közlemény különböző intézkedéseket javasolt, többek között az Európai Uniós Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) megerősítését, a digitális termékek és szolgáltatások kiberbiztonságának növelését elősegítő önkéntes, uniós kiberbiztonság-tanúsítási keretrendszer kidolgozását, valamint a nagy léptékű kiberbiztonsági események és krízishelyzetek esetén a gyors, összehangolt reagáláshoz felhasználható tervezet megalkotását.

Mindennapi életünk és gazdaságunk egyre nagyobb mértékben függ a digitális technológiáktól, ezzel együtt polgárainkra is egyre több komoly kiberfenyegetés leselkedik. Biztonságunk jövőbeni megőrzésének alapja, hogy magasabb szintre emeljük az Unió kiberfenyegetésekkel szembeni védelmét, hiszen mind a polgári infrastruktúra, mind a katonai eszközök nagy mértékben biztonságos digitális rendszerekre épülnek.

A fentiekhez olyan léptékű erőforrások és szakértelem szükséges, amelyet egyetlen tagállam sem tud önálló intézkedésekkel biztosítani. Például egy összeurópai kvantumkommunikációs hálózat kiépítése az összekapcsolni/bevonni kívánt tagállamok által tett beruházások, valamint a meglévő infrastruktúra felhasználhatóságától függően akár mintegy 900 millió EUR uniós beruházást is igényelhet. A kezdeményezés létfontosságú segítséget fog nyújtani a finanszírozás összehangolásához és az ilyen jellegű uniós beruházások lehetővé tételéhez.

A kiberbiztonság az Unió egészének közös érdeke, amelyet a fent említett tanácsi következtetések is megerősítenek. A WannaCry, a NonPetya és hasonló incidensek jelentős kihatása és határokon átnyúló jellege szintén alátámasztja ezt a megállapítást. A kiberbiztonság terén fennálló technológiai kihívások jellege és léptéke, valamint az ipar, a közszféra és a kutatói közösségek közötti és azokon belüli elégtelen együttműködés szükségessé teszi, hogy az EU további támogatást nyújtson az erőfeszítések összehangolásához, egyfelől az erőforrások kritikus tömegének biztosítása, másfelől a jobb tudás- és eszközkezelés érdekében. Ezt teszik szükségessé a kiberbiztonsági kutatáshoz, fejlesztéshez és a kiberbiztonsági megoldások bevezetéséhez kapcsolódó bizonyos képességek erőforrásigényei; az interdiszciplináris kiberbiztonsági szakismerethez való hozzáférés különböző diszciplínák számára történő biztosítására irányuló igények (ez a szakismeret általában nemzeti szinten csak részlegesen áll rendelkezésre); továbbá az iparági értékláncok globális jellege, valamint a piacokon működő nemzetközi versenytársak tevékenysége.

Jellegének és konkrét célkitűzéseinek tükrében a kompetenciaközpont létrehozása szempontjából két jogalapot kell figyelembe venni. Az EUMSZ uniós kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs programok hatékony végrehajtásához szükséges struktúrákat kidolgozó 187. cikke lehetővé teszi, hogy a kompetenciaközpont szinergiák kialakításával és különböző erőforrások összefogásával beruházzon a tagállami szinten szükséges kapacitásokba, és közös európai eszközöket hozzon létre (például a kiberbiztonsági tesztekhez és kísérletekhez szükséges infrastruktúra közös beszerzése révén). A 188. cikk első bekezdése lehetővé teszi az ilyen intézkedések meghozatalát. Ha azonban csak a 188. cikk első albekezdése szolgálna egyedüli jogalapként, akkor nem lehetne a kutatás-fejlesztés területén túlmutató tevékenységeket végezni, amelyekre pedig a kompetenciaközpont e rendeletben lefektetett céljainak megvalósításához szükség van, hiszen e célok között szerepel a kiberbiztonsági termékek és megoldások piacra vitelének támogatása, az európai kiberbiztonsági iparág versenyképességének és piaci részesedésének növelése, valamint a kiberbiztonsági készségek terén jelentkező hiányosságok leküzdését célzó nemzeti erőfeszítésekhez való hozzájárulás. A fenti célkitűzések teljesítése érdekében a 173. cikk (3) bekezdésére is jogalapként kell hivatkoznunk, amely lehetővé teszi, hogy az EU intézkedések révén támogassa az ipar versenyképességét.

A kezdeményezés kiegészíti és támogatja majd a Digitális Európa program keretében létrehozandó digitális innovációs központok erőfeszítéseit. A digitális innovációs központok olyan nyereségérdekeltség nélküli szervezetek, amelyek célja, hogy digitális technológiákra épülő intelligens és innovatív megoldások révén segítséget nyújtsanak az induló vállalkozásoknak, a kkv-knek és a közepes tőkeértékű vállalkozásoknak üzleti/termelési folyamataik, valamint termékeik és szolgáltatásaik fejlesztéséhez, és ezen keresztül versenyképességük növeléséhez. A digitális innovációs központok az új termékek és szolgáltatások sikeres piacra vitele, illetve a hatékonyabb termelési folyamatok bevezetése érdekében üzletközpontú, innovációs szolgáltatásokat nyújtanak, például piaci intelligenciát, finanszírozási tanácsadást, tesztelési és kísérleti létesítményekhez való hozzáférést, képzést és készségfejlesztést. Egyes, konkrét kiberbiztonsági szakértelemmel rendelkező digitális innovációs központok közvetlenül is részt vállalhatnak a kezdeményezés által kialakítandó kiberbiztonsági kompetenciaközösség munkájában. A legtöbb digitális innovációs központ azonban nem a kiberbiztonságra összpontosít, ezért feladatuk főként az lesz, hogy a nemzeti koordinációs központok hálózatával és az Európai Kiberbiztonsági Ipari, Technológiai és Kutatási Kompetenciaközponttal szorosan együttműködve hozzáférést biztosítsanak az általuk kiszolgált feleknek a kiberbiztonsági kompetenciaközösség által kínált szakértelemhez, ismeretekhez és kapacitásokhoz. A digitális innovációs központok ezenfelül elősegíthetik azt is, hogy az általuk kiszolgált vállalatok és más végfelhasználók igényeinek megfelelő innovatív kiberbiztonsági termékek és megoldások kerüljenek a piacra. Végül az ágazatspecifikus digitális innovációs központok megoszthatják a különböző ágazatok valós igényeire vonatkozó ismereteiket a hálózattal és a kompetenciaközponttal, és ezzel elősegíthetik, hogy a kutatási és innovációs tervek a valódi ipari szükségletekhez igazodjanak.

Ezenfelül az Európai Kiberbiztonsági Ipari, Technológiai és Kutatási Kompetenciaközpont és a kiberbiztonsági kompetenciahálózat feladatai közé tartozik majd a szabványosítási és tanúsítási folyamatok, különösen a javasolt Kiberbiztonsági jogszabály szerinti kiberbiztonsági tanúsítási rendszerekhez kapcsolódó szabványosítási és tanúsítási folyamatok elősegítését és felgyorsítását célzó kutatások támogatása is.

A kiberbiztonsági kompetenciahálózat és az Európai Kiberbiztonsági Ipari, Technológiai és Kutatási Kompetenciaközpont célja, hogy kiegészítő támogatást nyújtson a meglévő kiberbiztonsági szakpolitikai rendelkezések és szereplők számára. Az Európai Kiberbiztonsági Ipari, Technológiai és Kutatási Kompetenciaközpont feladatkörét tekintve kiegészíti az ENISA tevékenységét, ugyanakkor más területekre fókuszál és más készségekre támaszkodik. Míg az ENISA felhatalmazása szerint tanácsadói szerepet tölt be az EU-ban zajló kiberbiztonsági kutatás és innováció terén, a kompetenciaközpont javasolt megbízása elsősorban az EU kiberbiztonsági ellenálló képességének megerősítéséhez szükséges más fontos feladatokat helyez előtérbe. Ezenfelül az ENISA célkitűzései között nem szerepelnek a kompetenciaközpont és a hálózat alapvető feladatainak számító tevékenységek, vagyis a kiberbiztonsági technológiák kifejlesztésének és bevezetésének ösztönzése, valamint az e területen tett kapacitásépítési erőfeszítések uniós és nemzeti szintű kiegészítése.

·Elégtelen együttműködés a polgári és a katonai kiberbiztonsági kutatói és innovációs közösségek között. A kellő intenzitású együttműködés hiánya a polgári és a katonai közösségek viszonylatában is kimutatható. A meglévő szinergiák kiaknázatlanok, mivel nem állnak rendelkezésre olyan hatékony mechanizmusok, amelyek lehetővé tennék e közösségek számára a hatékony együttműködést és a bizalom kiépítését, ez utóbbi e területen kiemelten fontos előfeltétele a sikeres együttműködésnek. Ráadásul az EU kiberbiztonsági piaca korlátozott pénzügyi lehetőségekkel rendelkezik, ami azt is jelenti, hogy nem jut elég forrás az innováció támogatására.

Ezenfelül az Európai Kiberbiztonsági Ipari, Technológiai és Kutatási Kompetenciaközpontnak törekednie kell arra, hogy erősítse a kiberbiztonság polgári és katonai vetületei közötti szinergiákat. A Központnak tanácsadással, a szakértelem megosztásával, továbbá a projektek és tevékenységek terén történő együttműködés elősegítésével támogatást kell nyújtania a tagállamoknak és a többi releváns szereplőnek. Tagállami felkérésre a Központ projektmenedzserként is eljárhat, különösen az Európai Védelmi Alaphoz tartozó projektek viszonylatában. E kezdeményezés az alábbi problémák megoldásához kíván hozzájárulni:

A hatásvizsgálat több különböző jogalkotási és nem jogalkotási lehetőséget is megvizsgált. A Bizottság az alábbi lehetőségeket részletes vizsgálatnak is alávetette:

A tagállamok a tavaly szeptember óta lebonyolított konzultációs tevékenységek keretében és a témában elfogadott tanácsi következtetésekben üdvözölték a kiberbiztonsági technológiák fejlesztésének és bevezetésének ösztönzését célzó kiberbiztonsági kompetenciahálózat létrehozásának szándékát, és hangsúlyozták, hogy a kezdeményezésnek ki kell terjednie minden tagállamra, valamint azok meglévő kiválósági és kompetenciaközpontjaira, továbbá hogy különös figyelmet kell fordítani a komplementaritás elvére. A jövőben létrehozandó kompetenciaközponttal kapcsolatban a tagállamok a hálózat támogatásában betöltött koordinációs szerepének fontosságát emelték ki. Ami a nemzeti tevékenységeket és a kibervédelmi igényeket illeti, az Európai Külügyi Szolgálat által 2018 márciusában a tagállamok kibervédemi igényeinek feltérképezése céljából végzett felmérés azt mutatta, hogy a tagállamok többsége számára a hozzáadott értéket a kibervédelmi képzés és oktatás uniós támogatása, valamint az iparág kutatás-fejlesztésen keresztül történő támogatása jelentené. A kezdeményezés végrehajtása a tagállamokkal vagy a tagállamok által támogatott szervezetekkel közösen történne. Az iparban, a kutatásban és/vagy a közszférában tevékenykedő közösségek együttműködése nem új szervezeteket és tevékenységeket hozna létre, hanem összefogná és megerősítené a meglévőket. A tagállamok a közszférát mint a kiberbiztonsági technológiák és szakismeretek közvetlen felhasználóját célzó konkrét tevékenységek meghatározásában is részt vennének.

Az ipari és a kutatói közösségek érdekelt szereplői úgy vélték, hogy a kompetenciaközpont és a hálózat hozzáadott értéket tudna nyújtani a jelenlegi nemzeti szintű erőfeszítésekhez, hiszen hozzájárulna az uniós kiberbiztonsági ökoszisztéma kialakításához, ami elősegítené a kutatói és az ipari közösségek közötti együttműködést. Az érdekeltek ezenfelül szükségesnek ítélték, hogy az EU és a tagállamok proaktív, hosszú távú és stratégiai szempontból közelítsék meg a kiberbiztonsági iparra vonatkozó szakpolitikai tevékenységeket, és ne csak a kutatásra és az innovációra fókuszáljanak. Az érdekelt felek szerint hasznos lenne, ha hozzáférhetnének olyan fontos eszközökhöz, mint a tesztelésre és kísérletezésre használható létesítmények, valamint ha az EU hathatósabban tevékenykedne a kiberbiztonság terén fennálló szakképzettségi hiányosságok megszüntetésén, például a legtehetségesebb szakembereket vonzó nagy léptékű európai projektek révén. A felek ahhoz is szükségesnek tartják a fenti intézkedéseket, hogy az EU a kiberbiztonság területének globálisan elismert vezetőjévé váljon.

A Bizottság ezenfelül célzott konzultációkat is tartott a kezdeményezésről, többek között műhelytalálkozókat, megbeszéléseket szervezett, és véleménynyilvánítást kért (az ENISA-tól és az Európai Védelmi Ügynökségtől). A konzultációs időszak 6 hónapig tartott, 2017 novembere és 2018 márciusa között. A Bizottság ezenfelül feltérképezte a szakértői központokat, és e gyakorlat keretében 665 kiberbiztonsági szakértői központ szaktudásáról, tevékenységéről, munkaterületeiről és nemzetközi együttműködéseiről gyűjtött információkat. A felmérés januárban vette kezdetét, az elemzés során a Bizottság a 2018. március 8-ig visszaküldött kérdőíveket vette figyelembe.

Az, hogy az Európai Unió képes lesz önállóan védelmet nyújtani termékeinek és szolgáltatásainak, minden bizonnyal azt is elősegíti, hogy a polgárok hatékonyabban élhessenek demokratikus jogaikkal (például az adatokra vonatkozóan az Alapjogi Chartában lefektetett jogok, különösen a személyes adatok és a magánélet védelméhez való jog magasabb szintű védelme révén), aminek köszönhetően a jövően bizonyára jobban meg fognak bízni a digitális társadalomban és gazdaságban.

Az elemzés megállapította, hogy a kezdeményezés céljainak teljesítésére az 1. lehetőség a legalkalmasabb, továbbá ez biztosítja a legjelentősebb gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi hatást, és ez képviseli a legjobban az EU érdekeit. Az e lehetőség mellett felhozott legerősebb érvek a következők: ez a megoldás lehetővé teszi a valódi, átfogó kiberbiztonsági szakpolitika kidolgozását, mivel nem csupán a kutatás-fejlesztéssel, hanem a piacfejlesztéssel összefüggő tevékenységeket is támogat; rugalmas, hiszen a meglévő ismeretek és erőforrások felhasználásának optimalizálása érdekében több együttműködési modellt is megenged a kompetenciaközpontok hálózata számára; lehetővé teszi az összes releváns szektor, köztük a védelmi ágazat állami és magánszférában tevékenykedő szereplői közötti együttműködés és a közös vállalások összefogását. Végül pedig az 1. lehetőség elősegíti a szinergiák növelését, és két különböző uniós kiberbiztonsági finanszírozási forrás (a Digitális Európa program és a Horizont Európa program) végrehajtási mechanizmusaként szolgálhat a következő többéves pénzügyi keret során.

(15)A kompetenciaközpont a tervek szerint számos központi funkciót fog betölteni. Először: a kompetenciaközpont feladata, hogy megkönnyítse és segítse az európai kiberbiztonsági kompetenciahálózat munkájának összehangolását, valamint támogassa a kiberbiztonsági kompetenciaközösséget. A kompetenciaközpont meghatározza a kiberbiztonság területének legfontosabb technológiai feladatait, és hozzáférést biztosít a hálózat és a kiberbiztonsági kompetenciaközösség által összegyűjtött tudáshoz. Másodszor: végre kell hajtania a Digitális Európa és a Horizont Európa program releváns részeit, azaz ki kell osztania a jellemzően versenypályázati felhívások útján odaítélt támogatásokat. Harmadszor: a kompetenciaközpont feladata az is, hogy megkönnyítse az EU, a tagállamok és/vagy az iparági szereplők közös beruházásait.

(14)Az új technológiák, például a mesterséges intelligencia, a dolgok internete, a nagy teljesítményű számítástechnika, a kvantum-számítástechnika, a blokklánc és a biztonságos digitális személyazonosításhoz hasonló koncepciók nem csupán új kihívásokat támasztanak, de megoldásokat is kínálnak a kiberbiztonság területén. A meglévő és jövőbeni IKT-rendszerek ellenálló képességének felméréséhez és igazolásához szükséges lesz, hogy a biztonsági megoldásokat nagy teljesítményű és kvantumszámítógépekről levezényelt támadásokkal szemben teszteljék. A kompetenciaközpont, a hálózat és a kiberbiztonsági kompetenciaközösség feladata az is, hogy segítséget nyújtson a legújabb kiberbiztonsági megoldások kifejlesztéséhez és elterjesztéséhez. Emellett fontos, hogy a kompetenciaközpont és a hálózat a létfontosságú szektorokban (például közlekedés, energetika, egészségügy, pénzügy, kormányzat, telekommunikáció, gyártás, védelem és űrkutatás) tevékenykedő fejlesztők és szolgáltatók rendelkezésére álljon, és segítse őket a kiberbiztonsági kihívások leküzdésében.

(12)A nemzeti koordinációs központokat a tagállamoknak kell kiválasztaniuk. A szükséges igazgatási kapacitás mellett a központoknak saját kiberbiztonság-technológiai szaktudással vagy ehhez való közvetlen hozzáféréssel kell rendelkezniük, különösen a kriptográfia, az IKT biztonsági szolgáltatások, a behatolásérzékelés, a rendszerbiztonság, a hálózati biztonság, a szoftver- és alkalmazásbiztonság, valamint a biztonság és az adatvédelem emberi és társadalmi szempontjai terén. Ezenfelül alkalmasnak kell lenniük az ágazattal, a közszférával – beleértve az (EU) 2016/1148 európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján kijelölt hatóságokat is – és a kutatói közösséggel való hatékony együttműködésre és koordinációra.

(1)Mindennapi életünk és gazdaságunk egyre nagyobb mértékben függ a digitális technológiáktól, ezzel együtt polgárainkra is egyre több komoly kiberfenyegetés leselkedik. Tekintve, hogy mind a polgári infrastruktúra, mind a katonai eszközök biztonságos digitális rendszerekre épülnek, jövőbeli biztonságunk egyik feltétele, hogy az Unió kiberfenyegetésekkel szembeni védelme érdekében javítsunk technológiai és ipari képességeinken.

(17)A keresleti és a kínálati oldal iparági igényeinek kielégítése érdekében a kompetenciaközpontnak nem csupán az IKT-termékek és -szolgáltatások, hanem minden más, kiberbiztonsági megoldásokat tartalmazó iparági és technológiai termék és megoldás terén képesnek kell lennie kiberbiztonsági ismereteket és technikai támogatást nyújtani.

(18)Míg a kompetenciaközpontnak és a hálózatnak arra kell törekednie, hogy biztosítsa a kiberbiztonság polgári és katonai területe közötti szinergiákat, a Horizont Európa program által finanszírozott projekteket az XXX rendelettel [a Horizont Európa rendelet] összhangban kell végrehajtani, amely előírja, hogy a Horizont Európa égisze alatt megvalósuló kutatási és innovációs tevékenységeknek a polgári alkalmazási területekre kell összpontosítaniuk.

(19)A strukturált és fenntartható együttműködés érdekében a kompetenciaközpont és a nemzeti koordinációs központok között szerződéses kapcsolatot kell kialakítani.

(20)Megfelelő rendelkezéseket kell hozni a kompetenciaközpont felelősségének és átláthatóságának biztosítására.

(21)A Bizottság Közös Kutatóközpontja és az Európai Uniós Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) komoly kiberbiztonsági szakértelmet tudhat magáénak, ezért tevékenyen részt kell venniük a kiberbiztonsági kompetenciaközösségben, valamint az ipari és tudományos tanácsadó testületben.

(22)Az EU általános költségvetéséből pénzügyi hozzájárulásban részesülő nemzeti koordinációs központoknak és kiberbiztonsági kompetenciaközösséghez tartozó szereplőknek nyilvánosságra kell hozniuk, hogy releváns tevékenységeiket e kezdeményezés keretében végzik.

(23)A kompetenciaközpontnak biztosított uniós hozzájárulásnak a kompetenciaközpont létrehozásához, irányításához és koordinációjához szükséges tevékenységek költségeinek felét kell fedeznie. A kettős finanszírozás elkerülése érdekében ezek a tevékenységek más uniós programokból nem kaphatnak támogatást.

(24)A kompetenciaközpont tevékenységének általános irányát a kompetenciaközpont tagállami és bizottsági képviselőkből álló igazgatótanácsának kell megszabnia, és arról is az igazgatótanácsnak kell gondoskodnia, hogy a kompetenciaközpont e rendelettel összhangban ellássa kijelölt feladatait. Az igazgatótanácsot fel kell ruházni mindazokkal a hatáskörökkel, amelyek a költségvetés meghatározásához és végrehajtásának ellenőrzéséhez, a vonatkozó pénzügyi szabályzat elfogadásához, a kompetenciaközpont átlátható határozathozatali eljárásainak kialakításához, a kompetenciaközpontnak – a célkitűzéseinek megvalósítása és feladatainak teljesítése céljából prioritásként kezelt szempontokat tükröző – munkaterve és többéves stratégiai terve elfogadásához, saját eljárási szabályzatának elfogadásához, az ügyvezető igazgató kinevezéséhez, az ügyvezető igazgató hivatali idejének meghosszabbításához és az ügyvezető igazgató felmentéséhez szükségesek.

(25)A kompetenciaközpont megfelelő és hatékony működése érdekében a Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az igazgatótanács tagjainak kinevezendő személyek a funkcionális területeken megfelelő szakértelemmel és tapasztalattal rendelkezzenek. Az igazgatótanács munkájának folytonosságát biztosítandó, a Bizottságnak és a tagállamoknak erőfeszítéseket kell tenniük annak érdekében, hogy képviselőik ne cserélődjenek túl gyakran az igazgatótanácsban.

(26)A kompetenciaközpont zavartalan működése azt kívánja, hogy az ügyvezető igazgató kinevezése érdemei, igazolt igazgatási és vezetői készségei, valamint a kiberbiztonság területén szerzett szakmai hozzáértése és tapasztalatai alapján történjék, és hogy az ügyvezető igazgató feladatait teljes mértékben független módon végezze.

(27)A magánszektorral, a fogyasztói szervezetekkel és más érdekeltekkel való rendszeres párbeszéd biztosítása céljából a kompetenciaközponton belül tanácsadó szervként indokolt létrehozni egy ipari és tudományos tanácsadó testületet. Az ipari és tudományos tanácsadó testületnek az érdekelt felek számára releváns kérdésekre kell összpontosítania, és fel kell hívnia ezekre a kompetenciaközpont igazgatótanácsának figyelmét. Az ipari és tudományos tanácsadó testület összetételét és feladatait (például a munkatervhez kapcsolódó tanácsadói tevékenységét) úgy kell meghatározni, hogy az érdekelt felek kellő mértékben képviseltessék magukat a kompetenciaközpont munkájában.

(28)A kompetenciaközpontnak az ipari és tudományos tanácsadó testületen keresztül részesülnie kell a szerződéses kiberbiztonsági köz-magán társulás által a Horizont 2020 időtartama alatt megszerzett konkrét szakértelem és a releváns érdekelt felek széles körű bevonásának előnyeiből.

(29)A kompetenciaközpontnak szabályokat kell kidolgoznia az összeférhetetlenségek megelőzésére és kezelésére. Alkalmaznia kell továbbá a dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésről szóló 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott idevágó uniós rendelkezéseket is. A személyes adatok kompetenciaközpont általi kezelésére az (EU) 2018/XXX európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazandó. Be kell tartania továbbá az uniós intézményekre vonatkozó rendelkezéseket, valamint az adatok – különösen a nem minősített különleges adatok és az EU-minősített adatok – kezelésére vonatkozó nemzeti jogszabályokat is.

(30)Az Unió és a tagállamok pénzügyi érdekeit a teljes kiadási ciklusban arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a kárba veszett, nem megfelelően kifizetett vagy helytelenül felhasznált pénzeszközök visszatéríttetését, valamint adott esetben az (EU, Euratom) XXX európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: költségvetési rendelet) szerinti közigazgatási és pénzügyi szankciók kiszabását.

(31)A kompetenciaközpontnak nyílt és átlátható módon kell működnie, és ennek keretében valamennyi releváns információt kellő időben rendelkezésre kell bocsátania, valamint gondoskodnia kell tevékenységeinek promóciójáról, többek között a nagyközönséget célzó tájékoztató és ismeretterjesztő kampányok révén. A kompetenciaközpont testületeinek eljárási szabályzatát a nyilvánosság számára hozzáférhetővé kell tenni.

(32)A Bizottság belső ellenőrének ugyanolyan hatásköröket kell gyakorolnia a kompetenciaközpont felett, mint a Bizottság szervezeti egységei felett.

(33)A Bizottság, a kompetenciaközpont, a Számvevőszék és az Európai Csalás Elleni Hivatal számára minden szükséges információhoz és helyszínhez hozzáférést kell biztosítani, hogy lefolytathassák a kompetenciaközpont által aláírt támogatásokra, szerződésekre és megállapodásokra vonatkozó ellenőrzéseket és vizsgálatokat.

(34)Mivel a meglévő, korlátozott erőforrások szétszórtan helyezkednek el és jelentős mértékű beruházásra van szükség, a tagállamok önállóan nem tudják teljes mértékben megvalósítani e rendelet célkitűzéseit, vagyis az EU kiberbiztonsági technológiai és ipari kapacitásaink megőrzését és bővítését, az uniós kiberbiztonsági ipar versenyképességének növelését és a kiberbiztonság versenyelőnnyé kovácsolását más uniós iparágak számára, ugyanakkor e célkitűzések az erőfeszítések felesleges párhuzamosságának elkerülése, a beruházások kritikus tömegének elérése és a közpénzek optimális felhasználásának biztosítása révén hatékonyabban teljesíthetők uniós szinten, az EU jogosult az Európai Unió működéséről szóló szerződés 5. cikkében lefektetett szubszidiaritási elvvel összhangban intézkedéseket hozni. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET