[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 14.3.2007

COM(2007) 126 végleges

2003/0168 (COD)

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján az Európai Parlamentnek

A SZERZŐDÉSEN KÍVÜLI KÖTELMI VISZONYOKRA ALKALMAZANDÓ JOGRÓL SZÓLÓ EURÓPAI PARLAMENTI ÉS TANÁCSI RENDELETRE („RÓMA II.”) irányuló javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponttal kapcsolatos módosításairól

A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK MÓDOSÍTÁSÁRÓL az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján

2003/0168 (COD)

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja alapján az Európai Parlamentnek

A SZERZŐDÉSEN KÍVÜLI KÖTELMI VISZONYOKRA ALKALMAZANDÓ JOGRÓL SZÓLÓ EURÓPAI PARLAMENTI ÉS TANÁCSI RENDELETRE („RÓMA II.”) irányuló javaslatra vonatkozó tanácsi közös állásponttal kapcsolatos módosításairól

1. BEVEZETÉS

Az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontja előírja, hogy a Bizottság véleményt nyilvánít az Európai Parlament által második olvasatban javasolt módosításokról. A Bizottság a Parlament által javasolt 19 módosításról a következő véleményt adja.

2. Előzmények

A Bizottság a javaslatot[1] 2003. július 22-én fogadta el, és ugyanezen a napon továbbította az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2004. június 2-én nyilvánított véleményt a Bizottság javaslatáról[2]. Az Európai Parlament plenáris ülése 2005. július 6-án első olvasatban elfogadott 54 módosítást[3]. A Bizottság 2006. február 21-én fogadta el módosított javaslatát[4]. A Tanács 2006. szeptember 25-én fogadta el közös álláspontját[5]. A Bizottság 2006. szeptember 27-én fogadta el közleményét a Tanács közös álláspontjáról[6]. Az Európai Parlament plenáris ülése 2007. január 18-án második olvasatban 19 módosítást fogadott el.

3. A JAVASLAT CÉLJA

A nemzetközi joghatóságot, valamint a valamely tagállamban hozott igazságügyi határozatoknak egy másik tagállamban való elismerését és végrehajtását a 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet szabályozza, amely polgári és kereskedelmi ügyekben a szerződéses és szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra egyaránt alkalmazandó. Ami az alkalmazandó jogot illeti, a különböző tagállamok által a szerződésekre alkalmazott rendelkezéseket a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 1980. évi Római Egyezménnyel harmonizálták; a Bizottság javasolja az egyezmény felváltását a „Róma I.” rendelettel[7], amelyről jelenleg folynak a tárgyalások a Tanács és az Európai Parlament előtt. A Közösségben azonban nem létezik általános hatályú harmonizált rendelkezés a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog meghatározására. A Bizottság javaslata éppen e hiányosságot kívánja megszüntetni. A Bizottság javaslatának célja tehát, hogy harmonizálja a polgári és kereskedelmi jellegű, szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogi rendelkezéseket (közlekedési balesetek, termékfelelősség, tisztességtelen verseny stb.), és elfogadjon az egész Európai Unióban közös szabályt az e kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog meghatározására.

E szabályok harmonizálásának célja egyrészről, hogy a természetes személyek és a gazdasági szereplők számára a jelenleginél nagyobb jogbiztonságot nyújtson, másrészről pedig, hogy elkerülje a legkedvezőbb bíróság felkutatását („ forum-shopping ”), amely a felek számára az ügy érdemét illetően különböző eredményekhez vezethet attól függően, hogy a felek mely bírósághoz fordulnak.

4. A Bizottság véleménye az Európai Parlament módosításairól

4.1. A Bizottság által teljesen elfogadott módosítások

- A Bizottság elfogadja az 1. módosítást . Ez olyan technikai szerkesztési módosítás, amely figyelembe veszi azt, hogy a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló 1980. évi Római Egyezményt felváltja a Tanács és az Európai Parlament által jelenleg tárgyalt jövőbeli „Róma I.” rendelet.

- A Bizottság elfogadja az 23. módosítást . Módosított javaslatában a Bizottság ugyan előnyben részesített egy olyan megfogalmazást, amely világosabban kifejezi, hogy a nem kompenzációs kártérítések önmagukban nem ellentétesek a közrenddel, amennyiben mértékük ésszerű. A Bizottság azonban elfogadja az Európai Parlament által javasolt megfogalmazást annyiban, amennyiben a Parlament által javasolt szabály a bírónak nagy mérlegelési jogkört biztosít.

- A Bizottság elfogadja a 30. módosítást , amely a Szerződés 81. és 82. cikkére való hivatkozás hozzáadásával pontosítja a versenyszabályok megsértésére vonatkozó különös szabály alkalmazási körét. A Bizottság nem érti azonban, hogy az Európai Parlament miért döntött úgy, hogy megtartja a versenyszabályok megsértésére vonatkozó különös szabállyal kapcsolatos preambulumbekezdést, amely szabályt egyébként törölte (17. módosítás).

4.2 A Bizottság által átfogalmazás esetén vagy részben elfogadott módosítások

- Ami a 3. módosítást illeti, a Bizottság nem ellenez egy olyan preambulumbekezdést, amely emlékeztet arra, hogy a Róma II. objektív felelősségi rendszer keretében is alkalmazandó, és nem ellenzi azon személyek meghatározását, akik az általuk elkövetett cselekményekért felelősségre vonhatók. A Bizottság szerint azonban két olyan eltérő jellegű kérdésről van szó, amelyeket különböző preambulumbekezdésekbe kellene foglalni annak érdekében, hogy illeszkedjenek a rendelet logikai menetébe. A Bizottság egyrészről javasolja a (11) preambulumbekezdés következőképpeni megfogalmazását: „A szerződésen kívüli kötelmi viszony fogalma tagállamonként változik. E fogalmat ezért e rendelet alkalmazásában önálló fogalomként kell értelmezni. Ki kell terjednie mindenekelőtt az objektív felelősségi rendszer keretében keletkező kötelmi viszonyokra.” Másrészről fel lehetne venni egy új (28a) preambulumbekezdést, amely szerint: „A jogbiztonság megköveteli, hogy a rendelet pontosan meghatározza, mely jogot kell alkalmazni többek között azon személyek meghatározására, akik az általuk elkövetett cselekményekért felelősségre vonhatók.”

- A 28. módosítás két technikai szerkesztési módosítást javasol. A Bizottság egyetért a Parlament törekvésével, hogy valamennyi nyelvi változatban koherens terminológiát alkalmazzon. A (19) preambulumbekezdés be kívánja vezetni a „ tisztességtelen versenyt ” és a „ szabad versenyt korlátozó cselekményeket ”, amelyeket a Tanács közös álláspontja 6. cikkének címe kifejezetten meg is említ (angol és francia változat). A közös álláspont francia változatában – az angol változattal szemben – a (19) preambulumbekezdés szintén kifejezetten megemlíti e két területet. A Bizottság ezért javasolja, hogy a (19) preambulumbekezdés angol változatát igazítsák a francia változathoz. Az a javaslat, hogy a preambulumbekezdés végén alkalmazzák a „piac” szót, nem tükrözi megfelelően a 6. cikk kettős aspektusát, amely egyaránt célozza a versenytársak közötti kapcsolatok és a fogyasztók kollektív érdekeinek védelmét[8]. A Bizottság tehát a következő megfogalmazást javasolja: „Azon ország jogának alkalmazása, amelynek területén a versenytársak közötti kapcsolatok vagy a fogyasztók kollektív érdekei sérülnek vagy sérülhetnek, általánosan lehetővé teszi e célkitűzések megvalósítását.”

- A Bizottság elvileg támogatja ugyan a környezeti károkra vonatkozó különös szabály alkalmazási területének pontosítását, sajnálja azonban, hogy a 32. módosításban foglalt fogalommeghatározás megszorító, mivel korlátozza a szabály alkalmazási körét, és így az nem lenne alkalmazandó például légszennyezés esetén. A Bizottság csak olyan fogalommeghatározást tud elfogadni, amely a környezeti károkkal kapcsolatos valamennyi szerződésen kívüli kötelmi viszonyra kiterjed, függetlenül e károk jellegétől.

- A 26. módosítás szerint a rendelet alkalmazására vonatkozó jelentésnek különösen két kérdést kell megvizsgálnia: egyrészről a külföldi jog tagállami bíróságok általi alkalmazásának kérdését (a módosítás második és harmadik bekezdése), másrészről pedig a közlekedési balesetekre alkalmazandó jog kérdését. A Bizottság elvileg elfogadja ugyan a külföldi jog alkalmazására vonatkozó részt, ahogyan ezt már meg is tette módosított javaslatában, ugyanakkor úgy gondolja, hogy az e cikk második bekezdésének végén említett kártérítési problematika túllép e kérdésen. A tagállamok polgári anyagi jogáról van ugyanis szó, és a Róma II. nem megfelelő keret e komplex kérdés kezeléséhez. Ami a közúti közlekedési balesetekkel kapcsolatos részt illeti, e rész nagyon pontosan leírja, hogy a Bizottságnak a jelentés elkészítésekor milyen munkamódszert kell követnie. Amennyiben a Bizottság munkamódszere nagyon pontos belső szabályozás tárgyát képezi, a Bizottság azon megfogalmazáshoz kívánja tartani magát, amelyet javasolt a módosított javaslatában: „A jelentés azt is megvizsgálja, vajon szükséges-e javaslatot tenni a kifejezetten a közlekedési balesetekre vonatkozó irányadó joggal foglalkozó közösségi jogszabályra”.

4.3 A Bizottság által elutasított módosítások

- A Bizottság nem fogadja el a 4. módosítást , amely általánosan kimondja, hogy a bíróság a rendelet alkalmazása tekintetében mérlegelési jogkörrel rendelkezik. Igaz ugyan, hogy a bíróság az alkalmazandó jog meghatározása tekintetében mérlegelési jogkörrel rendelkezik a 4., 5., 10., 11. és 12. cikkben foglalt kivételes rendelkezések keretében, a többi szabály esetén erről nincs szó. A javasolt megfogalmazás következtében gyengülne a rendelet elfogadásával erősíteni kívánt jogbiztonság. A Bizottság ezért úgy gondolja, hogy elegendő a (16) és a (18) preambulumbekezdés, amelyek kifejezetten hivatkoznak a kivételes rendelkezésre.

- A Bizottság nem fogadja el a 9., 15. és 19. módosítást , amelyek a magánélet és a személyiségi jogok megsértésére vonatkozóan új különös szabályt vezetnek be. A Bizottság ezt a szabályt már az első olvasatban elvetette. Mivel a Tanácsban politikai szinten nem várható megegyezés e kérdésben, a Bizottság a módosított javaslatában foglaltaknak megfelelően ki kívánja zárni e nehéz kérdést a rendelet hatálya alól, annál is inkább, mivel e területen csak nagyon kevés nemzetközi jogvita merül fel.

- A Bizottság nem tudja elfogadni a 10. módosítást , amely arra az esetre vonatkozik, ha a felek jogválasztása nem volt kifejezett, és amely lehetővé teszi, hogy a bíróság a jogválasztásra egyéb tényezőkből következtessen. A javasolt megfogalmazás nem tűnik összeegyeztethetőnek a jogbiztonság célkitűzésével, amely bizonyosságot követel a felek jogválasztásának fennállásával kapcsolatosan.

- A Bizottság nem fogadja el a 11. és a 22. módosítást , amelyek be kívánják vezetni a „restitutio in integrum” elvét a személyi sérülés áldozatainak nyújtott kártérítés kiszámítására. Noha a Bizottság nagyon érdekesnek tartja a balesetek áldozatai helyzetének javítását célzó e gondolatot, úgy gondolja, hogy a tagállamok polgári anyagi jogának harmonizálásáról van szó, amelynek nincs helye a nemzetközi magánjogi szabályok harmonizálását célzó jogi eszközben.

- A 12. módosítás olyan új preambulumbekezdés bevezetését célozza, amely szerint a peres fél – amennyiben kívánja – maga is felvetheti az alkalmazandó jog kérdését. A Bizottság már kifejtette módosított javaslatában, hogy ez ugyan megkönnyítené a nemzetközi jogvitával szembekerülő bíróság munkáját, mégsem lehet kérni ilyen hozzájárulást valamennyi féltől, különösen azoktól, akiket nem képvisel ügyvéd. Mivel a Bizottság ilyen értelmű szabályt nem tud elfogadni, nem fogadja el az egyszerű preambulumbekezdést sem, annál is inkább, mivel olyan horizontális jellegű kérdésről van szó, amelyet általánosabb keretben kellene kezelni. A Bizottság azonban továbbra is hajlandó arra, hogy a rendelet alkalmazására vonatkozó jelentésben megvizsgálja a külföldi jog tagállami bíróságok előtti alkalmazásának kérdését, ahogyan ezt már a módosított javaslatában is javasolta.

- A Bizottság ugyanezen okból utasította el a 13. módosítást is, amely szerint a bíróságnak hivatalból kellene megállapítania az alkalmazandó külföldi jog tartalmát, miközben kérheti a felek segítségét. A Bizottság szerint a tagállamok többsége jelenleg nem tud alkalmazni ilyen szabályt, mivel e célból még nem alakítottak ki hatékony struktúrákat. Véleménye szerint azonban olyan kifejezetten érdekes gondolatmenetről van szó, amelynek különös figyelmet kellene majd szentelni a rendelet alkalmazására vonatkozó jelentésben.

- Mivel az Európai Parlament elutasította azt a módosítást, amely egy új 15a. cikk bevezetését célozza, a Bizottság nem tudja elfogadni a 16. módosítást , amely kifejezetten hivatkozik a szövegben egyébként törölt 15a. cikkre.

- A Bizottság nem tudja elfogadni a 17. módosítást , amely törölni kívánja a versenyszabályok megsértésére vonatkozó különös szabályt. Ahogyan a Bizottság módosított javaslatában már kifejtette, a különös szabály fenntartása erősíti a jogbiztonságot és a jogi kiszámíthatóságot, mivel pontosítja a kár bekövetkezésének helyét. A Bizottság egyébként nem érti, hogy az Európai Parlament e törlés ellenére miért tartotta meg az e különös szabályra vonatkozó preambulumbekezdést (a (21) preambulumbekezdés), sőt javított is annak megfogalmazásán. Amennyiben az Európai Parlament valójában meg akarja tartani a különös szabályt, a Bizottság a szabályt – az Európai parlament által elvetett 31. módosításban javasolt formában – elfogadja.

- A Bizottság nem tudja elfogadni a 24. módosítást , amely ismét bevezet egy szabályt a Róma II. és egyéb, az alkalmazandó jogra vonatkozó szabályokat tartalmazó közösségi jogi eszközök közötti kapcsolatról, és különösen a „belső piacot” szabályozó jogi eszközökkel fennálló kapcsolatról. Tekintettel az egyéb javaslatokról folytatott tárgyalások keretében az Európai Parlamentben és a Tanácsban megvalósult utóbbi fejleményekre, ilyen részletező rendelkezés e jogi eszközben már nem tűnik szükségesnek.

5. Következtetés

Az EK-Szerződés 250. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság javaslatát a fentiek szerint módosítja.

[1] COM (2003) 427 végleges., 2003/0168 (COD)

[2] HL C 241., 2004.9.28., 1. o.

[3] A6-0211/2005.

[4] COM (2006) 83 végleges.

[5] 22/2006/EK közös álláspont, HL C 289 E, 2006.11.28., 68–83. o.

[6] COM (2006) 566 végleges.

[7] COM (2005) 650 végleges.

[8] A fogyasztói érdekek védelme érdekében a jogsértés megszüntetésére irányuló eljárásokról szóló, 1998. május 19-i 98/27/EK irányelv egyébként ugyanezt a „ fogyasztók kollektív érdekei ” kifejezést használja.