HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja CE 279/1

A PEACE program értékelése és stratégiák a jövőre nézve

P6_TA(2008)0205

Az Európai Parlament 2008. május 20-i állásfoglalása a PEACE program értékeléséről és a jövőre vonatkozó stratégiákról (2007/2150(INI))

(2009/C 279 E/01)

Az Európai Parlament,

— tekintettel az EK-Szerződés 158. cikkére,

— tekintettel a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendeletre (1),

— tekintettel a strukturális alapok feladatairól és eredményességéről, továbbá tevékenységüknek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolásáról szóló 2052/88/EGK rendeletet módosító, 1993. július 20-i 2081/93/EGK tanácsi rendeletre (2),

— tekintettel a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolásáról szóló 2052/88/EGK rendelet végrehajtási szabályainak megállapításáról szóló 4253/88/EGK rendeletet módosító, 1993. július 20-i 2082/93/EGK tanácsi rendeletre (3),

— tekintettel az Írországért Nemzetközi Alap részére nyújtott közösségi pénzügyi hozzájárulásról szóló, 2000. január 24-i 214/2000/EK tanácsi rendeletre (4),

— tekintettel az Írországért Nemzetközi Alap részére nyújtott közösségi pénzügyi hozzájárulásról (2003–2004) szóló, 2002. december 10-i 2236/2002/EK tanácsi rendeletre (5),

— tekintettel a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1260/1999/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. május 26-i 1105/2003/EK tanácsi rendeletre (6),

— tekintettel a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló 1260/1999/EK rendeletnek a PEACE program időtartamának meghosszabbítása és új kötelezettségvállalási előirányzatok jóváhagyása tekintetében történő módosításáról szóló, 2005. január 24-i 173/2005/EK tanácsi rendeletre (7),

— tekintettel az Írországért Nemzetközi Alap részére nyújtott közösségi pénzügyi hozzájárulásról (2005–2006) szóló, 2005. január 24-i 177/2005/EK tanácsi rendeletre (8),

— tekintettel az Írországért Nemzetközi Alap részére nyújtott közösségi pénzügyi hozzájárulásról (2007–2010) szóló, 2006. december 21-i 1968/2006/EK tanácsi rendeletre (9),

— tekintettel az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló, 2006. július 5-i 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (10),

— tekintettel „Az észak-írországi békéért és megbékélésért indított különleges támogatási program” című bizottsági közleményre (COM(1994)0607),

— tekintettel a „Jelentés az Írországért Nemzetközi Alapról a 177/2005/EK tanácsi rendelet 5. cikke értelmében” című bizottsági közleményre (COM(2006)0563),

— tekintettel az Írországért Nemzetközi Alapról és az Észak-Írországban és Írország határ menti régióiban a békét és a megbékélést szolgáló különleges támogatási programról (1995–1999) és az a Bizottság vonatkozó válaszairól szóló 7/2000. sz. számvevőszéki különjelentésre (58. pont) (11),

— tekintettel az Európai Parlament Regionális Fejlesztési Bizottsága által szervezett, a PEACE program értékeléséről és a jövőre vonatkozó stratégiákról szóló, 2007. november 20-i nyilvános meghallgatásra,

— tekintettel a Bizottság elnökének, José Manuel Barrosonak 2007. májusi belfasti látogatása után létrehozott Észak-írországi Munkacsoportra (TFNI),

— tekintettel eljárási szabályzata 45. cikkére,

— tekintettel a Regionális Fejlesztési Bizottság jelentésére (A6-0133/2008),

A. mivel az 1105/2003/EK és a 173/2005/EK tanácsi rendelettel létrehozott PEACE I. és II. uniós programok célja a béke biztosítása volt és két fő elemet tartalmaztak: a békéből származó lehetőségek kihasználása, valamint a konfliktus és erőszak örökségének kezelése;

B. mivel az EU részvétele a PEACE programokban pozitív értéket képviselt és képvisel, és megmutatta Európa béketeremtő projektekhez való kötődését a pénzügyi eszközök rendelkezésre bocsátása mellett, szakértelemmel és hosszú távú jövőképpel rendelkező semleges hatóságként pedig bizonyította fontosságát a program létrehozásában;

C. mivel a megbékélési folyamat több szinten működik, és mivel azt ösztönözni kell, azonban nem lehet senkire sem ráerőszakolni (12);

D. mivel a béketeremtés és a megbékélés természetüknél fogva bizonytalan kimenetelűek, azonban fontosak a régió politikai, gazdasági és társadalmi problémáinak leküzdésében, és mivel ezért a bizalom megteremtésére irányuló projekteknél lehetőséget kell biztosítani a kísérletezésre és az innovációra;

E. mivel az észak-írországi konfliktus a közösségek megosztását eredményezte, ami mély társadalmi, gazdasági és politikai szakadék kialakulásához vezetett,

F. mivel a kapcsolatok és a bizalom kiépítése következtében megváltozhatnak a negatív nézetek, és mivel a fiatalok közötti kölcsönös megértés elősegítése segíti a jövő vezetőit mindkét közösség történelmének és kultúrájának megértésében;

G. mivel a több résztvevő és folyamat bevonása miatt a helyi közösségekkel történő partneri együttműködés több időt vehet igénybe, mindazonáltal nyilvánvaló, hogy az ebből keletkező többlethaszon rendkívül fontos, ugyanis minél alacsonyabb szinten zajlanak az igazgatási feladatok és minél nagyobb a részvételi arány, annál inkább növekszik a programokkal és az EU-val kapcsolatos tudatosság,

H. mivel a korábban perifériára szorult és a konfliktus és az erőszak által nagymértékben érintett csoportok és személyek számára a PEACE programok lehetőséget biztosítottak a béketeremtésben történő aktív részvételre; mivel a PEACE programok keretében a projektek a társadalom leginkább perifériára szorult csoportjait hivatottak segíteni az olyan egyének és csoportok számára kifejlesztett tevékenységekkel mint a konfliktus áldozatai, az idősek, a sebezhetőek, a fogyatékkal élők, a családon belüli erőszak áldozatai, a börtönviseltek és a munkanélküli fiatalok (13);

I. mivel sokan önkéntes alapon dolgoztak a béketeremtő és megbékélési projektekben;

J. mivel alapvető fontosságú, hogy a béketeremtő programok – különösen azok, amelyek közösségi és önkéntes csoportokat foglalnak magukban – azt követően is részesüljenek pénzügyi támogatásban, amikor a PEACE-támogatás már kimerült;

K. mivel az önkéntes és a közösségi szektor híres a társadalmi hanyatlás és nélkülözés elleni küzdelem terén elért eredményeiről, és megfelelő helyzetben van ahhoz, hogy kiemelten fontos szolgáltatásokat dolgozzon ki és biztosítson a társadalom leghátrányosabb helyzetű csoportjai számára, és mivel a nők nagyon pozitív szerepet töltenek be a béketeremtésben;

L. mivel a PEACE programok új vállalkozások indításával segítették az elszegényedett területeken a gazdasági projektek fejlesztését;

M. mivel számos, a PEACE II keretében támogatott közösségi és önkéntes kezdeményezés folyamatosan működik – alapvető közösségi szolgáltatásokat nyújtva különösen a marginalizált csoportok részére – és a támogatás jóváhagyására vár, hogy folytatni tudja az említett szolgáltatások nyújtását;

N. mivel a PEACE programok keretében nyújtott támogatásból eredő gazdasági fejlődés egyik aspektusa az volt, hogy az mind a városi, mind a vidéki területek előnyére vált,

O. mivel az Írországért Nemzetközi Alap (IFI) keretében nyújtott finanszírozás gyakran kiegészítő jellegű, és mindkét program, az IFI és a PEACE is lehetőséget biztosított a projekteknek arra, hogy olyan szintet érjenek el, hogy hozzáférjenek egyéb uniós támogatásokhoz, például az Interreghez;

P. mivel a PEACE alprogramjai, az IFI-programok és az Interreg-kezdeményezés keretében végzett számos tevékenység nagyfokú hasonlóságot és egyes területeken bizonyos átfedést mutatott;

Q. mivel az elszámoltathatóság, az átláthatóság, a részvétel és az emberek egymástól való függésének elismerése, az egyenlőtlenségek sikeres megszüntetése, a sokféleség támogatása, a sebezhető csoportokra fordított figyelem és az esélyegyenlőség a béketeremtési és megbékélési folyamat fontos elemeit képezik;

R. mivel az áldozatok és túlélők ideiglenes biztosa által készített jelentés1 megállapította, hogy az áldozatokat és túlélőket támogató csoportok az egyszeri PEACE-támogatástól függnek, továbbá nem derül ki, hogy mi lesz az áldozatokkal és túlélőkkel foglalkozó projektek további sorsa, ha már nem áll rendelkezésre a PEACE-támogatás; és mivel Észak-Írország első minisztere és az első miniszter helyettese nemrég négy új áldozatügyi biztost nevezett ki (14);

S. mivel az emberi jogok védelme és előmozdítása a béketeremtés és a konfliktus utáni társadalmak újjáépítésének szerves részét képezi,

1. hangsúlyozza, hogy a béketeremtés elengedhetetlen része a helyi felhatalmazás, és azt, hogy a civil társadalmi részvétel javítja a politikaformálást és a társadalom kormányzásának módját;

2. rámutat arra, hogy a különböző végrehajtási mechanizmusok önkéntes szektorral, nem kormányzati szervezetekkel és helyi hatóságokkal együtt történt kialakítása széles körű tapasztalatokat biztosított az uniós alapok kezelése terén; reméli, hogy ezeket az alulról felfelé irányuló finanszírozási mechanizmusokat egyéb finanszírozási programok végrehajtása során is alkalmazni lehet majd;

3. üdvözli a PEACE- és IFI-programok gazdasági és szociális fejlődéshez való hozzájárulását; megjegyzi, hogy az IFI végrehajtása előtt egy elmaradott területen létrehozott vállalkozási központ az IFI és a helyi körzeti tanács támogatásával harminckét vállalkozási központot összefogó hálózattá fejlődött, amely segítette a bizalom és a remény erősítését az érintettek között;

4. hangsúlyozza, hogy a PEACE és az IFI által finanszírozott programok részvevői közötti együttműködésnek nem szabadna megszűnnie akkor, amikor a programok véget érnek; felhívja a kormányok ezzel foglalkozó részlegeit, hogy folytassák ezt az eredményesnek bizonyult munkát annak érdekében, hogy biztosítsák, hogy e felbecsülhetetlen munka további támogatásban részesüljön még akkor is, amikor a PEACE-támogatás végleg kimerül;

5. kéri mind az Egyesült Királyság, mind Írország kormányát, hogy a közösségi és önkéntes csoportok tekintetében hozzanak átmeneti támogatási intézkedéseket annak érdekében, hogy kitöltsék különösen a PEACE II támogatási programok vége és a PEACE III támogatási programok kezdete közötti rést;

6. kéri a Bizottságot, valamint az Egyesült Királyság és Írország kormányát, hogy vegyék fel a kapcsolatot az áldozatok és túlélők biztosaival egy olyan mechanizmus kialakítása céljából, amely mellett az áldozatokat és túlélőket támogató csoportok a PEACE-támogatás lejáratát követően továbbra is pénzügyi támogatásban részesülhetnek,

7. kéri a Bizottságot, hogy a TFNI-vel kapcsolatban ismételje meg a PEACE I és PEACE II program aktív polgári megközelítését a jövőbeli kezdeményezések kialakításakor; emlékeztet arra, hogy a békefolyamat stabilizálása szempontjából fontos a kiegyensúlyozott regionális fejlődés, beleértve, hogy figyelmet kell fordítani az infrastruktúrára, amely lemaradt a fejlődésben az Unió más régióihoz képest, és kéri a TFNI-t, hogy jobban támogassa az infrastruktúra javítását;

8. felszólít a határokon átnyúló munka további fejlesztésére, tekintetbe véve, hogy a határokon átnyúló munka a határmenti területeken a városi és vidéki közösségek regenerációjának központi eleme volt; sürgeti a helyi kereskedelmi kamarák és állami szervek közötti együttműködés további fejlesztését, valamint a határ mindkét oldalán az önkéntes és a közösségi szektor fórumainak, valamint a már régebb óta határokon átnyúló formában működő önkéntes szervezeteknek a további fejlesztését;

9. kéri Írország kormányát az 1082/2006/EK rendelet azonnali végrehajtására,

10. a konzultáció elterjedt használatát sürgeti nagy és kis méretekben egyaránt és helyi fókusszal a finanszírozási programokon belül, és hangsúlyozza azoknak a biztonsági rendszereknek a fontosságát, amelyek lehetővé teszik a kisösszegű támogatások rövid időn belül szükséges munkákra, vagy olyan munkákra történő odaítélését, amelyek eredménye nem könnyen számszerűsíthető, valamint lehetővé teszik a hosszú távú fenntarthatóságot biztosító rendszereket, amelyek segíthetik a helyi közösségeket;

11. a bürokrácia csökkentésére szólít fel annak biztosítása érdekében, hogy a kis projekteket ne terheljék túl;

12. elismeri, hogy a béketeremtés hosszadalmas fejlődési folyamat, valamint hogy a béke és megbékélés elérése időbe kerül; több időt kér az egyéni támogatások számára ahhoz, hogy a projektek eredményeket érhessenek el; elismeri, hogy nem csak a gazdasági kezdeményezések, hanem a kulturális és sportkezdeményezések is jelentősen hozzájárulhatnak a békéhez és a megbékéléshez, és ezért azokat továbbra is támogatni kell;

13. megjegyzi, hogy a szociális gazdasági ágazat az önkéntes és a közösségi szektor alszektora, amellyel fontos konzultációt folytatni annak érdekében, hogy helyi stratégiákat és területeket lehessen létrehozni; úgy ítéli meg, hogy a helyi vállalkozások szintén befolyásos résztvevők;

14. kiemeli, hogy a vidéki területek fejlődéséhez a jelenleginél több kapcsolódási pontra van szükség a mezőgazdasági, a vidéki és a regionális fejlesztési finanszírozás között, valamint a természet megőrzése, az ökoturizmus és a megújuló energiák előállítása és felhasználása között;

15. hangsúlyozza, hogy a lakosság számára könnyen hozzáférhetővé kellene tenni a PEACE I, PEACE II és IFI keretében finanszírozott projektek sikertörténeteiről szóló információkat; úgy véli, hogy az ilyen projektekből származó tapasztalatokat meg kell osztani a más nemzetközi béketeremtő munkában részt vevőkkel; e tekintetben felszólít egy olyan adatbázis létrehozására, amely oktatási eszközként szolgálhatna a béketeremtésben és megbékélésben belföldön és külföldön egyaránt; felszólít ezenkívül arra, hogy a részvétel minden szintjét vegyék figyelembe a regionális és városi hálózatok létrehozásakor;

16. átfogó stratégiák létrehozását javasolja annak biztosítása érdekében, hogy a helyes gyakorlatok példái ne csak hozzáférhetőek legyenek, hanem azokat a projektciklus minden szakaszában, így a tervezés, a végrehajtás, a figyelemmel kísérés és az értékelés során fel lehessen használni;

17. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Régiók Bizottságának, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a tagállamok kormányainak és parlamentjeinek.

(1) HL L 161., 1999.6.26., 1. o.

(2) HL L 193., 1993.7.31., 5. o.

(3) HL L 193., 1993.7.31., 20. o.

(4) HL L 24., 2000.1.29., 7. o.

(5) HL L 341., 2002.12.17., 6. o.

(6) HL L 158., 2003.6.27., 3. o.

(7) HL L 29., 2005.2.2., 3. o.

(8) HL L 30., 2005.2.3., 1. o.

(9) HL L 409., 2006.12.30., 86. o.

(10) HL L 210., 2006.7.31., 19. o.

(11) HL C 146., 2000.5.25., 1. o.

(12) Erőszakos konfliktusok utáni megbékélés, Nemzetközi IDEA, Stockholm, 2003.

(13) Az EU béketeremtési és megbékélési programja – A hatás, SEUPB.

(14) Support for Victims and Survivors – Addressing the Human legacy (Az áldozatok és túlélők támogatása történelmi örökségünk fényében), 2007. január.