A szolgáltatási irányelv lehetővé teszi, hogy a kiskereskedők valamennyi tagállamban könnyebben hozzanak létre üzleteket. A Visser ügyben hozott ítéletében az Európai Unió Bírósága („EB”) megerősítette, hogy a kiskereskedelem szolgáltatásnak minősül, és az a szolgáltatási irányelv hatálya alá tartozik. Az irányelv biztosítja az egyes nagyon korlátozó piacra jutási követelmények tilalmát, illetve azt, hogy ezen túlmenően egyéb korlátok is csak akkor létezhessenek, amennyiben azok megkülönböztetésmentesek, arányosak, illetve a közrendi célkitűzések elérése érdekében indokoltak. E tekintetben az irányelv célja hatékony, objektív, megkülönböztetésmentes, észszerű időn belüli piacra jutási eljárások létrehozása. Hasonló követelményeket támaszt az EU működéséről szóló szerződés olyan helyzetekre – például a működési korlátokra – nézve, amelyek nem esnek a szolgáltatási irányelv hatálya alá.

Az egységes árupiac kiemelt jelentőséget képvisel a kiskereskedelmi ágazatban. 2017 decemberében a Bizottság két jogalkotási javaslatot terjesztett elő annak érdekében, hogy megkönnyítse a vállalkozások – különösen a kkv-k – számára termékeik uniószerte történő értékesítését , illetve hogy megerősítse az ellenőrzést a nem biztonságos termékek uniós fogyasztóknak történő értékesítésének megelőzése érdekében. Ezenkívül a Bizottság javaslatot nyújtott be a határokon átnyúló kereskedelmet gátló kulcsfontosságú szerződési jogi korlátok megszüntetésére. A Bizottság további kezdeményezéseket is tesz a fogyasztók és a vállalkozások jogi keretének javítása érdekében.

Az új európai készségfejlesztési program számos cselekvést javasolt az uniós állampolgárok olyan készségek elsajátításában való segítése érdekében, amelyek felvérteznék őket a gyorsan változó világgazdaság kihívásaival szemben. A kiskereskedelem igényli a digitalizálás követelményeit kielégítő készségeket. Ezen túlmenően az Erasmus+ is új lehetőségek nyújt a hosszú távú külföldi gyakornoki tevékenység megvalósításában egy sor gazdasági ágazatban, a kiskereskedelmet is ideértve.

Ennek ellenére termelékenységét illetően az uniós kiskereskedelmi ágazat még mindig a többi szektor mögött kullog, és jóval kevésbé dinamikus, mint más összehasonlítható gazdaságokban. A kiskereskedelem továbbá jóval kevésbé volt profitábilis, mint más szektorok. A szabályozás túlburjánzása negatív hatást gyakorol a teljesítményre. A kiskereskedőknek nemzeti, regionális és helyi szintű, változatos és gyakran bonyolult szabályozási keretek tömegének kell megfelelniük. Az ilyen korlátozó jellegű szabályozások kevésbé dinamikus kiskereskedelmi piacokhoz vezetnek, ahol a kiskereskedelemmel foglalkozó üzletek be- és kilépési lehetőségei alacsonyabbak, a munkakilátások pedig korlátozottabbak.

A gyorsan növekvő e-kereskedelem fokozatosan átalakítja a szektort. Az e-kereskedelem az uniós állampolgárok nagy részének számára mindennapi realitássá vált. Mindez az ágazatra nézve nemcsak új lehetőségeket, hanem új kihívásokat is jelent. A többcsatornás kiskereskedelem fejlődése, illetve az offline (fizikai helyszínek), illetve online (e-kereskedelem) közötti határ elmosódása erősíti a versenyt és innovációra ösztönöz az ágazatban. A határon átnyúló uniós kereskedelemben azonban még továbbra is jelentős fejlődésre lenne szükség. Emellett nem minden vállalat tud könnyedén lépést tartani az új üzleti modellek előretörésével: a kiskereskedők 80 %-a még nem árusít online. Sok kisebb kereskedő különösen nehéznek tartja az alkalmazkodást.

Az egységes piac révén a kiskereskedők közel 500 millió potenciális fogyasztóhoz érhetnek el. Ugyanakkor mindez olyan kedvező üzleti és szabályozási keretrendszert igényel, amely mind az online, mind az offline kiskereskedők igényei számára kielégítő, illetve amely a kiskereskedelmi szektort érintő globális kihívásokra is támogatóan reagál.

A kiskereskedelmi ágazatban (főleg kkv-kben) működő 3,6 millió vállalat kölcsönhatásban áll más gazdasági ágazatokkal, mint például a nagykereskedőkkel és a termékgyártókkal, valamint a szállítási és logisztikai, illetve egyéb üzleti szolgáltatásokkal is. Egy jobban teljesítő kiskereskedelmi ágazat tehát az egész gazdaságra nézve pozitív továbbgyűrűző hatással rendelkezik.

Az egységes piaci stratégia rámutatott a kiskereskedelem letelepedési korlátozásaira és a napi kiskereskedelmi műveletek korlátaira, amelyek jelentős akadályát képezik egy jobban teljesítő kiskereskedelmi ágazatnak. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy „össze kívánja gyűjteni a kiskereskedelmi létesítményekhez és azok működési korlátaihoz kapcsolódó egységes piaci bevált módszereket [...] [ezzel] iránymutatást kíván adni a tagállami reformokhoz, és jelezni kívánja a kiskereskedelmi ágazatban folytatott jogérvényesítési politikájának prioritásait”.

Ennek a közleménynek a célja, hogy a bevált gyakorlatok azonosítása révén hozzájáruljon a kiskereskedelmi ágazatban rejlő lehetőségeknek az EU gazdasága számára történő elérhetővé tételéhez. A bevált gyakorlatok a tagállamok által elérni kívánt közrendi célkitűzések aláaknázása nélkül erősítenék a kiskereskedelmi ágazat versenyképességét. Ahogyan azt az Európai Tanács is hangsúlyozta, az EU-nak tovább kell dolgoznia annak érdekében, hogy olyan időálló egységes piacot hozzon létre, amely képes alkalmazkodni a digitális korszakhoz. A kiskereskedelmi szektor egyre jobban támaszkodik a többcsatornás értékesítési rendszerekre, amely trend a jövőre nézve is tovább folytatódik. Több digitális egységes piaci kezdeményezés célja annak biztosítása, hogy az online kiskereskedők képesek legyenek a hatékony határon átnyúló értékesítésre. A közlemény a főként offline kereskedelemben előforduló korlátokkal foglalkozik.

Az egységes piac 25. évfordulóján, nem csak a már elért eredményeket kellene ünnepelni, hanem előre is kellene tekinteni. A kiskereskedelmi ágazat további figyelemre és elemzésre érdemes. Az uniós intézmények és a tagállamok részéről is az ágazat támogatását szolgáló cselekvésre van szükség ebben az időszakban, amikor a növekvő e-kereskedelem folyamatosan átalakítja azt.

2.A piaci teljesítményre kiható kiskereskedelmi korlátok

A kereskedők számos, különböző szintű korlátozással szembesülnek a boltok létrehozása (pl. a boltok mérete és elhelyezkedése vagy pedig a különleges engedélyek megszerzésével kapcsolatos eljárás) és működtetése (pl. a nyitvatartási idők, leárazások és értékesítési csatornák, adózás és beszerzés) során. Ezen korlátozások jelentős része jogszerű közrendi célkitűzésekkel igazolható, ugyanakkor azok felhalmozódása aránytalan korlátokat állít az új belépők elé, ezáltal negatívan hat az ágazat termelékenységére. A kiskereskedők hangsúlyozzák, hogy a szabályozási környezetnek ki kell állnia a jövő próbáját, és kellően rugalmasnak kell lennie annak érdekében, hogy lehetővé tegye az üzleti szféra szereplőinek gyors alkalmazkodását a változó valósághoz.

A korlátok leépítése pozitív hatással jár a piac működésére nézve. A kevésbé korlátozó szabályozási környezet több céget ösztönöz a piacra lépésre, a piaci lehetőségek megragadásában, illetve az abban történő érvényesülésben. A kiskereskedők rugalmasabbak abban, hogy üzleteik megfelelő helyszínébe és arculatába fektessenek, illetve hogy jobban reagáljanak a helyi fogyasztók igényeire. Mindez a virágzó e-kereskedelemmel együtt növeli a versenyt, továbbá a hatékonyabb és innovatívabb vállalkozások sikeréhez vezet.

Ennek eredményeképpen az ágazat termelékenysége javul, aminek révén a fogyasztók is előnyökhöz jutnak. A fogyasztók élvezhetik a kínált termékek és szolgáltatások nagyobb választékát, a nagyobb innovációt és magasabb minőséget. Valószínű továbbá, hogy alacsonyabb árakat kell fizetniük. Egy erősebb kiskereskedelmi ágazat emellett további munkalehetőségeket is kínál. Több és jobb munkahely jönne létre nemcsak a kiskereskedelemben, hanem a támogató szolgáltatásokban – így a szállítási, raktározási és logisztikai ágazatokban is.

A Bizottság egy olyan kiskereskedelmi korlátindikátort dolgozott ki, amely bemutatja a boltok kereskedelmi létesítésével és mindennapi működésével kapcsolatos különböző korlátokat. Ennek elemei révén lehetővé válik az egyes tagállamokban hatályos szabályozási környezet komplexitásának és sokszerűségének bemutatása. Összességében az indikátor egy tényszerű pillanatképként működik, amely meglehetősen sokszínű képet mutat az Unióban érvényesülő korlátozási politikákat illetően. A tagállamokban a létesítési és működési korlátok egyaránt jelen vannak. A korlátok típusai és a korlátozási szintek azonban jelentősen különböznek egymástól. Ez a szint egyes tagállamokban ötször magasabb lehet mint más tagállamokban. Míg a legkevésbé korlátozó szabályozási rendszerben csak néhány korlát létezik, a leginkább korlátozó rendszerek 12 különböző típusú korlátozást is megvalósíthatnak. Mindez kihatással van a kiskereskedelmi szereplők működési környezetére.

A kiskereskedelmi ágazat szabályozásával kapcsolatos hatáskör elsősorban a tagállamokhoz tartozik. Amennyiben azonban a tagállamok szabályozásokat vezetnek be, azoknak meg kell felelniük az uniós jognak, továbbá nem akadályozhatják indokolatlanul a letelepedés szabadságát és a szabad szolgáltatásnyújtást. Ennek eredményeképpen bizonyos korlátozások tiltottak, bizonyos esetekben pedig olyan mértékben tartható fenn vagy vezethetők be, amíg megkülönböztetésmentesek, jogszerű közrendi célkitűzésekkel igazolhatók, illetve arányosak. A kevésbé korlátozó szabályozási környezet erősítené az ágazat versenyképességét. Ebben a tekintetben figyelemmel kell lenni arra, hogy a létesítési és működési szabályozások jellegüknél fogva elsősorban az offline kereskedőket érintik. Emellett a korlátozások összeadódnak, a tagállamoknak tehát figyelemmel kell lenniük a kumulált hatásokra is.

3.A kiskereskedelmi létesítmények létesítésének megkönnyítése

Az új üzletek létrehozása a kiskereskedők piachoz való hozzáférésének egyik eszköze. A többcsatornás kiskereskedelem fejlődésével fontossá vált, hogy a kereskedők képesek legyenek olyan következetes piacra jutási stratégia követésére, amely az online és offline jelenléttel egyaránt számol. Ezenkívül az ilyen piacra jutásnak észszerű időn belül és indokolatlan vagy aránytalan terhek nélkül is lehetségesnek kell lennie. A kiskereskedők számára elsődleges kérdés az időszerű és gyors piacra jutás. Aggodalmukat fejezik ki az új boltok helyszínével, a termékspecifikus feltételekkel és általában véve a jogbizonytalansággal kapcsolatban. A kiskereskedők kifogásolják, hogy a létesítési eljárások túlságosan hosszúak, összetettek és kiszámíthatatlanok.

A letelepedési korlátozások súlyos piacra lépési akadályt jelentenek, mint ahogyan az többször is említésre került az európai szemeszter során.

Létesítési feltételek

Valamennyi tagállamban létezik kiskereskedelmi üzletek létesítésére vonatkozó szabályozás. A kiskereskedelmi létesítmények létesítése gyakran regionális és/vagy helyi szinten szabályozott, ami miatt még több az olyan szabály, amelynek a kiskereskedőknek meg kell felelniük.

A szolgáltatási irányelv – az EB letelepedési szabadságára vonatkozó joggyakorlatának kodifikálása révén – tilalmakat fogalmaz meg bizonyos követelményekkel, így például a gazdasági szükségességi teszttel kapcsolatban. Az ajánlat értékelésére (pl. a létező üzletek számára, típusára vagy formájára) vagy pedig a piaci kereslet mérésére (pl. az érintett működési terület vásárlóerejére vagy a háztartások fogyasztására) vonatkozó információ követelménye ebbe a kategóriába esik. Az uniós jogalkotó megtiltotta az ilyen követelmények alkalmazását, tekintettel arra, hogy azok vagy kizárólag gazdasági érdekeket szolgálnak, vagy pedig helyettesíthetők kevésbé szigorú eszközökkel. A szolgáltatási irányelv végrehajtása során több tagállam vizsgálta felül a létesítéssel kapcsolatos feltételeit, illetve törölte el a gazdasági hatásvizsgálattal kapcsolatos követelményeket. Ugyanakkor néhány tagállam jogában vagy gyakorlatában a gazdasági információ követelményét még mindig előírják vagy alkalmazzák.

A kiskereskedelmi üzletek létesítésére vonatkozó szabályokat területrendezési megfontolásoknak megfelelően, gyakran a belváros pezsgésének megőrzése vagy pedig a környezet védelmének szem előtt tartásával dolgozzák ki. Ezek a szabályok például korlátozhatják a külvárosokban történő letelepedést. Ezeket a célkitűzéseket a Bizottság is osztja, amely az uniós városfejlesztési menetrend alapján a tagállamokkal, a városokkal és más érdekeltekkel közösen együttműködik a városbarát, hatékonyabb és eredményesebb politikák előmozdítása, valamint a területi kohézió elősegítése érdekében. Ezen célkitűzéseket a tagállamok ugyanakkor csak az arányosság követelményének megfelelően követhetik.

Az EB megerősítette, hogy a szolgáltatási irányelv arra tekintet nélkül alkalmazandó a kiskereskedelmi létesítmények létesítésére is, hogy miként szabályozza a tagállam a kiskereskedelmi létesítményeket: engedélyeztetési rendszer vagy város- illetve területrendezés útján. Az EUB megerősítette, hogy a szolgáltatási irányelv lehetővé teszi közrendi célkitűzések megfelelő figyelembe vételét, illetve hogy a tagállamok mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a jogszerű közrendi célkitűzések teljesítési módjának meghatározásában. Annak érdekében ugyanakkor, hogy ebben a tekintetben megfeleljen a szolgáltatási irányelvnek, a tagállamnak nemcsak arról kell gondoskodnia, hogy a kiskereskedelmi letelepedéssel kapcsolatos szabályozási követelmények a közérdeken alapuló kényszerítő indok alapján igazolhatók legyenek, hanem az arányosságukat is biztosítani kell.

Az arányosság az egységes piac szabadságainak egyik fontos jellemvonása. Az arányosság a kiskereskedelemben is alapvető jelentőségű. A szolgáltatási irányelv megköveteli, hogy a kiskereskedőkre ne vonatkozzanak aránytalan korlátozások. Ez a helyzet bizonyos, a szolgáltatási irányelvben kifejezetten említett követelményekkel kapcsolatban, amelyek területi korlátozásokat írnak elő. Erre példa a nagyon részletes térbeli terv, amely meghatározza az értékesítendő áruk típusát. Az EUB a Visser ítéletében hangsúlyozta a tagállamok szolgáltatási irányelv alapján fennálló azon kötelezettségét, hogy vizsgálják át a szabályozásukat és gyakorlataikat a kiskereskedelmi létesítmények létesítésére vonatkozó területi korlátozások arányosságának ellenőrzése érdekében.

A tágabb értelemben vett szolgáltatási ágazatban a Bizottság egy irányelv-tervezetet terjesztett elő a szabályozott szakmák területén alkalmazandó arányossági tesztre vonatkozóan. Ehhez hasonlóan a szolgáltatási irányelv szerinti korlátozásokról szóló értesítési eljárásra vonatkozó bizottsági javaslat szerint az arányosságot illetően strukturált és egységes megközelítés szükséges.

A tagállamok a küszöbértékek meghatározásánál gyakran a tervezett kiskereskedelmi üzlet méretétől függően alkalmaznak különböző szabályokat egyes kiskereskedelmi projektekre. Mindez – a megnyitott üzletek formáját, méretét, végső soron pedig a termelékenységet befolyásolva – a kiskereskedelmi arculat mesterséges kialakítását eredményezheti .