[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2011.3.17.

COM(2011) 131 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló 2150/2002/EK rendelet alapján összeállított statisztikákról és ezek minőségéről

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló 2150/2002/EK rendelet alapján összeállított statisztikákról és ezek minőségéről

TARTALOMJEGYZÉK

1. Bevezetés 3

1.1. A hulladékstatisztikáról szóló rendelet 3

1.2. Adatminőség egy többféle módszert alkalmazó környezetben 3

1.3. Minőségellenőrzés 4

2. Időbeli pontosság és időszerűség 4

3. Teljesség 4

4. Adatok pontossága 4

4.1. Adatok lefedettsége 4

4.2. Gazdasági ágazatok szerinti bontás 4

4.3. Hulladékosztályozás 4

5. Összehasonlíthatóság 4

5.1. Időbeli összehasonlíthatóság 4

5.2. Országok közötti összehasonlíthatóság 4

6. A vállalkozásokra nehezedő teher 4

7. A hulladékstatisztikáról szóló rendelet felülvizsgálata 4

8. Eredmények és távlatok 4

Bevezetés

A hulladékstatisztikáról szóló rendelet

A hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló, 2002. november 25-i 2150/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[1] előírja a Bizottságnak, hogy a 8. cikk (1) bekezdése alapján háromévente jelentést nyújtson be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a rendelet végrehajtásáról. Az első jelentést 2008-ban tették közzé[2].

Az I. és a II. melléklet 7. szakaszának 3. pontja kiköti, hogy a tagállamoktól származó, a minőségre vonatkozó jelentéseket bele kell foglalni a rendelet 8. cikkében meghatározott jelentésbe. (Ezek) a jelentések a következő weboldalon érhetők el:

http://circa.europa.eu/Public/irc/dsis/pip/library?l=/wastesstatisticssregulat/data_transmission/quality_statistics/2008

Ez a jelentés a 2006-ban benyújtott első adatszolgáltatás óta elért haladást foglalja össze. A jelentés kiterjed a 27 uniós tagállamra és figyelembe veszi a 2010. júniusi legfrissebb adatszolgáltatást. A jelentés a gazdasági tevékenységek régi osztályozásáról (NACE Rev. 1.1) az új (NACE Rev. 2) rendszerre való átállást is leírja és nagy vonalakban meghatározza a hulladékstatisztikáról szóló rendelet felülvizsgálata nyomán várható változtatásokat és előre látható javulást.

A rendelet előírja az EU tagállamainak, hogy a 2004. referenciaévvel kezdődően minden második évben nyújtsanak be adatokat. Az I. és a II. melléklet meghatározza a hulladékkeletkezésre, hulladékkezelésre és hulladékkezelési kapacitásokra vonatkozó statisztikai követelményeket. Az eredmények hulladékkategóriánként vannak bontva a rendelet III. mellékletében meghatározott hulladékstatisztikai nómenklatúra (EHK-Stat) alapján.

Adatminőség egy többféle módszert alkalmazó környezetben

A 2150/2002/EK rendelet meghatározza a benyújtandó adatokat és a megkívánt minőséget, nem ír elő azonban konkrét módszert a hulladékstatisztika összeállításához, amelyet így egy többféle módszert alkalmazó környezetben állítanak elő. Ez lehetővé teszi a tagállamoknak, hogy megőrizzék adatgyűjtő rendszereiket, és minimalizálják a rendeletnek való megfeleléshez szükséges változtatásokat.

A többféle módszert alkalmazó környezet azonban módszertani különbségekhez vezethet az országok között, egyazon ország különböző adatsorai között, vagy akár egyes adatsorokon belül is. Ez megnehezíti az adatok összehasonlíthatóságának garantálását és a kiváló adatminőség biztosítását.

Az adatminőség mérésének módja az alkalmazott módszerektől függ. Különböző módszerekhez különböző minőségi paraméterek tartoznak (például a mintavételes felmérések relatív szórása, a modellezés érzékenységének elemzése stb.). Az egyes módszereknek az adatsorokon belüli kombinálása különösen megnehezíti a teljes adatminőségre vonatkozó mutatók meghatározását. Következésképp a rendelet több módszeren alapuló megközelítése akadályozza az adatminőség értékelését és közlését.

Minőségi jelentéseikben a tagállamok az Európai Statisztikai Rendszerben[3] és a hulladékstatisztikák minőségéről szóló 1445/2005/EK rendeletben[4] meghatározott minőségi elemekre való hivatkozással írták le az adatokat.

Minőségellenőrzés

A 2006. évi első adatszolgáltatás óta az Eurostat hatékony, kétlépéses minőség-ellenőrzési rendszert hozott létre. Az első lépés az adatok és a minőségre vonatkozó jelentések gyors értékelése, majd ezt követően a jelentéstételi határidőt követő két hónapon belül értékelő jelentés kiküldése az országoknak. A második lépés egy mélyebb és részletesebb értékelés, amelyre nem vonatkozik szigorú határidő.

A gyors értékelés öt kritérium alapján zajlik:

- az adatsorok teljessége;

- a minőségi jelentés teljessége;

- időszerűség;

- a fogalommeghatározások és a besorolások megfelelő használata;

- megbízható statisztikai módszerek alkalmazása.

Ebben a szakaszban az adatok validálása főként az új adatok belső következetességére és időbeli változására vonatkozik. Az elemzést magasan aggregált szinten végzik, és célja az adatsorokban található lényeges törések észlelése.

A gyors értékelést az országok is hasznosnak tartják, amit az értékelő jelentésekben feltett kérdésekre adott azonnali visszajelzés is tükröz, amelynek segítségével biztosítható az adatok időben történő közzététele. Az országokra vonatkozó adatokat az adatszolgáltatási határidő lejárta utáni három hónappal az Eurostat adatterjesztési adatbázisban (Eurostat dissemination database) teszi közzé.

A mélyreható validálás az adatokat részletesebb szinten elemzi (pl. gazdasági ágazatok és hulladékkategóriák szerinti bontásban), és összehasonlítja a mintákat és fejleményeket az országok között. A validáláshoz kapcsolódó ellenőrzések a következőket foglalják magukban:

- a hulladékképződés országon belüli összehasonlítása az egyes gazdasági tevékenységek előző évekbeli értékeivel, a megfelelő mutatók felhasználásával;

- az adatok országok közötti összehasonlítása minden gazdasági tevékenység esetében;

- egyéb jelentéstételi kötelezettségek, például más, hulladékkal kapcsolatos jogszabályoknak való megfelelés figyelemmel kíséréséből származó, hulladékokkal kapcsolatos adatokkal történő keresztellenőrzés.

Amennyiben kérdések merülnek fel, akkor azokra először az országok által benyújtott, minőségre vonatkozó jelentések és a gyors értékelésre adott visszajelzések alapján próbálnak meg választ találni, illetve adott esetben másodjára is kérdéseket tesznek fel az érintett országoknak.

IDőBELI PONTOSSÁG ÉS IDőSZERűSÉG

Az adatokat és a minőségre vonatkozó jelentéseket a referenciaévet követő 18 hónapon belül kell benyújtani, azaz a 2008-as referenciaévre vonatkozó benyújtási határidő 2010. június 30. volt. Az országokat felkérték, hogy hiányos adatok vagy hiányzó minőségi jelentések esetén a lehető leggyorsabban nyújtsák be a be nem érkezett információt.

E jelentés elkészítésekor a 2008-as referenciaévre vonatkozó jelentéstételi határidők teljesítése a következőképpen összegezhető:

- 18 ország teljesítette időben az adatszolgáltatást;

- 4 tagállam a határidőt követő három héten belül nyújtotta be az adatokat, így azok bekerülhettek az első értékelési körbe (Portugália, Ausztria, Franciaország, Ciprus);

- 1 tagállam (Románia) 2010. szeptember 20-án nyújtotta be az adatokat;

- 3 tagállam a határidő után több mint 3 hónappal nyújtotta be adatait: Olaszország november 11-én, Görögország december 1-jén, valamint Írország 2010. december 21-én. Görögország és Írország a jelentésekkel kapcsolatban már a korábbi jelentéstételi években is súlyos késedelembe esett.

Összegzésképpen a 2008. évre vonatkozó jelentéstételi határidő teljesítése kielégítő volt. A 27 tagállam közül 23 időben vagy legfeljebb három hét késéssel nyújtotta be adatait. Az Eurostat eljárást vezetett be a megfelelés nyomon követése céljából, és egy előre meghatározott ütemezés szerint rövid időközönként emlékeztetőket küld ki a tagállamok számára. Ennek következtében a 2006-os referenciaévhez képest, amikor is 19 ország nyújtotta be időben az adatokat, javulást sikerült elérni a pontosság tekintetében.

- Közzététel

A hulladékkeletkezési és hulladékkezelési adatokat október 4-én tették közzé az Eurostat adatterjesztési adatbázisban. Az adatbázis frissítése a mélyrehatóbb validálás befejezését követően várható.

TELJESSÉG

Az EU-szintű aggregátumok összeállításához elengedhetetlen, hogy teljes adatsorokat nyújtsanak be. A hiányzó adatok korlátozzák a hulladékstatisztikák értelmezését és informatív jellegét. Az országokat ezért felkérték, hogy – szükség esetén akár becslések beküldésével is – a lehető legkevesebb esetben szolgáltassanak hiányos adatokat.

A 2004-es referenciaév első jelentéstételi körében a 27 EU-tagállam közül 6 tudott teljes körű, minden hulladékkategóriára és ágazatra kiterjedő adatsorokat benyújtani a hulladékkeletkezésre vonatkozóan. 21 tagállam hiányos adatsorokat szolgáltatott. A legtöbb hiányosság a mezőgazdaság, erdőgazdaság és vadászat (NACE A 01, A 02), valamint halászat (NACE A 03) terén keletkezett hulladékokkal, illetve az iszapadatokkal (súly és száraz súly) kapcsolatos. A hulladékkeletkezéssel kapcsolatos hiányzó értékek aránya hozzávetőlegesen az előírt adatok 9 %-át tette ki.

A 2006-os referenciaévben az adatok teljessége lényegesen javult. A hulladékkeletkezéssel kapcsolatos hiányzó értékek aránya 2,1 %-ra esett vissza. Mindössze 7 ország jelentett hiányos adatokat, míg 20 tagállam teljes körű adatszolgáltatást végzett. A hiányzó adatok aránya az előbb már említett ágazatokban (NACE A 01–03) a legmagasabb. 2006-ban Írország, Olaszország és Lettország esetében volt a legmagasabb a hiányzó értékek aránya.

A hulladékkezeléssel kapcsolatos adatokra vonatkozóan a nemzeti szinten hiányos adatokat közlő országok száma 2004 és 2006 között lényegesen csökkent. 2004-ben 15 ország jelentett hiányos adatokat. Az EU-27 esetében a hiányzó adatok a szükséges adatok 2,5 %-át tették ki. 2006-ban csak 5 ország nyújtott be hiányos adatokat a hulladékkezeléssel kapcsolatban. A hiányzó értékek száma 1,5 %-ra csökkent. A hiányzó adatok több mint 70 %-a a hulladékok „talajban történő kezelése és víztestbe való bevezetése” útján történő ártalmatlanítására vonatkozott, amelyet főként a nem veszélyes iszapok esetében alkalmaznak.

A hulladékképződéssel és hulladékkezeléssel kapcsolatos adatok teljességének további javulása figyelhető meg a 2008-as referenciaévre vonatkozóan is. Mivel azonban három ország késve tett eleget az adatszolgáltatásnak, e jelentés készítésekor az értékelés még folyamatban volt.

ADATOK PONTOSSÁGA

A pontosság arra vonatkozik, mennyire áll közel a becsült vagy számított érték a pontos vagy tényleges értékhez, és olyan szempontokra terjed ki, mint a mintavételi hibák, az adatok lefedettsége, az alkalmazott küszöbértékek, a válaszadás elmaradása, kiigazítások, ellenőrzések és javítások, illetve az adatok bizalmas kezelése.

Adatok lefedettsége

A rendelet célkitűzése, hogy a 2008/98/EK irányelv szerinti statisztikák készüljenek. A hulladékképződéssel kapcsolatos statisztikákat minden gazdasági ágazat és háztartás esetében el kell készíteni, és azoknak tartalmazniuk kell a hasznosítási és ártalmatlanítási műveletekből származó – úgynevezett másodlagos – hulladékokat is. A statisztikának ki kell terjednie a (10 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztató) kisvállalkozásokra is, ezeket azonban lehetőség szerint mentesíteni kell a kérdőívek kitöltése alól.

A hulladékkezelési statisztika minden olyan hulladékra kiterjed, amelyet egy országon belül hasznosítanak vagy ártalmatlanítanak, függetlenül a hulladék eredetétől. A rendelet alapjául szolgáló elképzelés az, hogy a hulladék végső rendeltetéséről gyűjtsenek adatokat; az előkészítő kezelési műveletekre ezért az adatgyűjtés nem terjed ki.

A rendelet hatálya alól ki van zárva minden olyan hulladék, amelyet közvetlenül keletkezése helyszínén hasznosítanak.

- Lefedettségi hibák

A megfigyelt lefedettségi hibák főként a következő tényezőkkel kapcsolatosak:

- nem egyértelmű (jogi) meghatározások, pl. mi minősül hulladéknak és mi nem;

- importált és exportált hulladék;

- lefedettség a másodlagos hulladékra és a kisvállalkozásokra vonatkozóan;

- egyes gazdasági ágazatokkal kapcsolatos speciális problémák (pl. építési és bontási tevékenységek).

A lefedettségi hibák teljes hatását nehéz felmérni. A lefedettségi hibák egyaránt vezethetnek túl- és alulbecsléshez. A módszertani kiigazítások lehetséges hatásai a lengyelországi és svédországi példán mutathatók be. A 2008-as referenciaévre vonatkozóan Lengyelország az adatoknak az állati ürülékkel és trágyával kapcsolatos lefedettségét összhangba hozta az európai ítélkezési gyakorlattal (C-416/02 sz. ügy), és a hulladékstatisztikákban nem szerepeltette a szántóföldön felhasznált trágyát. Svédországban az adatoknak a fahulladékra, valamint az állati és növényi hulladékra vonatkozó lefedettségét a hulladék és a melléktermékek közötti különbségtételre szolgáló kritériumok[5] alapján értékelték át. A kiigazítások mindkét országban a képződött hulladékmennyiség lényeges csökkentésével jártak, Lengyelország esetében ez 96 millió tonnát, Svédország esetében pedig 21 millió tonnát tett ki.

Gazdasági ágazatok szerinti bontás

A rendelet felhívja a tagállamokat, hogy 20 hulladéktermelő tevékenység (19 gazdasági ágazat és a háztartások) szerint bontsák adataikat. A hulladékképző tevékenységek helyes hozzárendelése előfeltétele

- az ágazatspecifikus hulladékmennyiségek összehasonlíthatóságának; és

- a hulladékstatisztika és az üzleti statisztika közötti koherenciának.

A gazdasági tevékenységek szerinti bontás a az Európai Közösségen belüli gazdasági tevékenységek osztályozása szerinti nómenklatúra (NACE) alapján történik. A 2004-es és 2006-os referenciaév esetében a NACE Rev. 1.1, míg a 2008. évi adatgyűjtés esetében a NACE Rev. 2 változatot alkalmazták.

- Átállás a NACE Rev. 2 változatra

A gazdasági tevékenységek új, NACE Rev. 2 szerinti osztályozását az 1893/2006/EK rendelet[6] IV. melléklete határozza meg. A hulladékstatisztikáról szóló rendeletben használt magas szintű aggregáció miatt a NACE Rev. 1.1-ről a NACE Rev. 2-re történő átállás hatása korlátozott; a hulladékstatisztikákra vonatkozóan alkalmazott 19 gazdasági aggregátumból 17 teljesen változatlan maradt.

A legnagyobb változás a hulladékkezelési tevékenységek osztályozásával kapcsolatos. Az eddig a Szennyvíz-, hulladékkezelés, szennyeződésmentesítés (NACE Rev. 1.1, 90. ágazat) alá tartozó tevékenységek ezentúl az új 38. sz. Hulladékgyűjtés, -kezelés, és -ártalmatlanítás; anyaghasznosítás ágazatba, míg a Szennyvíz gyűjtése, -kezelése (NACE Rev. 1.1, 9001. kód) alá tartozók az új 37. sz. Szennyvíz gyűjtése és kezelése ágazatba tartoznak. Ennek eredményeképpen a legtöbb hulladékkezelési tevékenység az új 38. sz. ágazatban összpontosul. Ahhoz, hogy az idősorok gazdasági ágazatok szintjén történő következetessége fennmaradjon, a 2004. és 2006. évi hulladékgazdálkodási tevékenységeket a NACE Rev. 2. szerinti felosztásba konvertálják át. A konverziót a tagállamokkal egyeztetve az Eurostat végzi.

Ezen túlmenően a Kiadóágazat (NACE rev. 1.1, 221. kód) a feldolgozóipar (DE alszakasz) alól az új J ( Információ és kommunikáció ) szakasz alá kerül, így ezentúl a szolgáltatási tevékenységek részét képezi. Ebben az esetben nem kerül sor a 2004. és 2006. évi adatok konverziójára, hacsak az adatok elemzése során fény nem derül az idősorokra gyakorolt lényeges hatásra.

- Téves besorolás

A hulladéknak az előállító ágazathoz történő hozzárendelési módja az adatgyűjtéshez használt módszertől függ. Azokban az országokban azonban, ahol a hulladékkeletkezési adatokat közvetve nyerik ki a hulladékkezelési adatokból, jelentős a hibás hozzárendelés kockázata. Ezt a megközelítést követi Dánia, Németország, Litvánia, Ausztria és Málta. A keletkezés forrásául szolgáló vállalattal vagy ágazattal kapcsolatos információ csak másodlagos forrásból ismert (például a hulladékgyűjtőtől vagy a hulladékkezelőtől), vagy valamilyen más módon kell levezetni (például modellek segítségével vagy az európai hulladékjegyzék[7] használatával, amely a hulladék keletkezéséről is tartalmaz információkat).

Egyes érintett országok módosították az erre a célra alkalmazott megközelítésüket a gazdasági ágazatok szerinti osztályozás javítása érdekében. Németország a hulladékot előállítókkal kapcsolatban kiegészítő mintavételes felmérést végzett annak érdekében, hogy a keletkezett hulladékot pontosabban tudja a forráshoz rendelni. Litvánia is kiegészítő mintavételes felmérést bevezetését tervezi a hulladékképződésre vonatkozóan. Ausztria egy új elektronikus információs rendszer révén a hulladékok ágazatokhoz rendelésének javulására számít. Dánia a 2012-es referenciaévtől kezdődően a hulladékgazdálkodási adatokkal kapcsolatos új rendszert vezet be az előírások jobb teljesítése érdekében.

Hulladékosztályozás

A hulladékosztályozás fontossága kétségbevonhatatlan a pontos és összehasonlítható hulladékstatisztikák elkészítéséhez, mivel a hulladékok osztályozásának ugyanazokra a hulladéktípusokra kell kiterjednie minden tagállamban ahhoz, hogy a hulladékkezelési politikák uniós szintű figyelemmel kíséréséhez felhasználható legyen.

A rendelet az EHK-Stat statisztikai nómenklatúra szerinti hulladékkategóriák alapján határozza meg az osztályozást, de nem ír elő konkrét osztályozást az adatgyűjtésre vonatkozóan. Az országok szabadon választhatják meg a használt hulladékosztályozást, amennyiben az teljesíti a meghatározott formátumot és előírt minőséget.

A legtöbb ország a 839 hulladéktípusból álló európai hulladékjegyzék szerint gyűjti az adatokat. Az európai hulladékjegyzék egyes alkalmazási problémáitól eltekintve ennek az osztályozásnak a széles körű használata magas szintű kompatibilitást biztosít. Az osztályozási hibáknak az adatok általános pontosságára gyakorolt hatása kicsinek tekinthető.

ÖSSZEHASONLÍTHATÓSÁG

Időbeli összehasonlíthatóság

A harmadik jelentéstételi kör befejeztével immár lehetőség nyílik az adatok időbeni összehasonlíthatóságának első ízben történő értékelésére.

Az országok minőségre vonatkozó jelentéseinek értékelése azt mutatja, hogy szinte mindegyik tagállam lényeges kiigazításokat tett a nemzeti hulladékstatisztikák elkészítése során alkalmazott megközelítés terén. A legtöbb ország jelenleg is továbbfejleszti az adatgyűjtést az adatminőség (pl. hiányosságok megszüntetése és a lefedettség kiterjesztése) és a módszerek hatékonysága szempontjából.

A 2008. évi adatokat a korábbi évekkel összehasonlítva körülbelül 309 millió tonnás, illetve 10,9 %-os csökkenés tapasztalható a képződött hulladék mennyiségében, ami azt mutatja, hogy az egyes országok módszertani módosításai továbbra is lényeges hatást gyakorolhatnak az uniós szintű aggregátumokra. Ezt legjobban az a tény illusztrálja, hogy ezt a változást három tagállam módszertani módosításai eredményezték. Míg a lengyelországi és svédországi csökkenést az adatok lefedettségének kiigazítása okozta (lásd 4.1. szakasz), Franciaország az újonnan bevezetett, az építőipari ágazat pontosabb nyomon követését lehetővé tevő felmérések következtében jelentett lényegesen kedvesebb hulladékot az építőipari ágazatból (NACE Rev. 1.1, F. szakasz).

Az Eurostat által az adatok validálására alkalmazott rendszer biztosítja az idősorokban található törések azonosítását és azok korrekcióját vagy magyarázatát. Ezen túlmenően az országok minőséggel kapcsolatos jelentései hasznos eszköznek bizonyultak a módszertani változások és hatásaik figyelemmel kísérésére a tagállamokban.

Ahhoz, hogy a gazdasági ágazatok szintjén következetes idősorokkal lehessen dolgozni, a 2004. és 2006. évi adatokat az ágazati felosztásoknak a NACE Rev. 2.-re való átállásból adódó módosításait tükrözve kiigazították. Ezenkívül 11 engedélyezett eltéréssel rendelkező ország esetében a 2006. évi adatok alapján visszamenőlegesen számították ki a 2004. évi hiányzó adatokat.

Országok közötti összehasonlíthatóság

A közös definícióknak és osztályozásoknak köszönhetően az adatok országok közötti összehasonlíthatósága viszonylag magas szinten valósult meg. A képződött és kezelt hulladékok összmennyisége terén az országok között megfigyelhető különbségekre vonatkozóan egyre több magyarázat áll rendelkezésre. Továbbra is problémát jelent azonban, hogy egyes országok nem használnak statisztikai egységeket a hulladékot előállító gazdasági tevékenységekkel történő összekapcsoláshoz. Ez nem befolyásolja a jelentésekben szereplő hulladék összmennyiségét, de akadályozza a gazdasági ágazatok közötti összehasonlíthatóságot.

Az alapos, többek között ágazatspecifikus mutatókkal történő alapos adatelemzés lehetővé teszi az országok közötti összehasonlíthatóság folyamatos javítását.

A VÁLLALKOZÁSOKRA NEHEZEDő TEHER

A hulladékstatisztikáról szóló rendelet arra szólítja fel a tagállamokat, hogy a közigazgatási adatokhoz való hozzáférés megadása révén csökkentsék a vállalatokra háruló terhet, továbbá a 10 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztató kisvállalatokat mentesítsék a statisztikai felmérésekben történő részvétel alól, amennyiben azok nem termelnek jelentős mennyiségű hulladékot.

A legtöbb tagállam nem méri a konkrétan felmerülő terheket, ezért csupán minőségi értékelést tud adni. A 2008-as referenciaév minőséggel kapcsolatos jelentéseiben hét tagállam nyújtott be adatokat a válaszadók által az adatszolgáltatásra fordított időről. A Cseh Köztársaság, Dánia, Németország, Szlovénia és az Egyesült Királyság által benyújtott jelentések szerint az adatszolgáltatás válaszadónként 30 perc és négy óra közötti időt vesz igénybe. Svédországban (válaszadónként akár 25 óra) és Lengyelországban (akár 40 óra) ugyanehhez lényegesen hosszabb időre van szükség. A nagy időigény ellenére Svédország úgy véli, hogy a hulladékstatisztikák által okozott teljes igazgatási teher csekély, mivel a legtöbb információ közigazgatási forrásból származik, és közvetlen megkeresésre csak nagyon kevés számú vállalatnál kerül sor. Lengyelországban a fokozott teher részben a jelentéstételi rendszer módosításának tulajdonítható, amely a statisztikai felmérések helyett inkább a közigazgatási információs rendszert használja majd fel; a vállalatoknak azonban az új rendszer bevezetéséig mindkét rendszerben teljesíteniük kell jelentéstételi kötelezettségeiket.

A vállalatok számára az a legnagyobb segítség, ha a közigazgatási adatok felhasználásával és/vagy a hulladékra vonatkozó felméréseknek az intézmények – statisztikai hivatalok, környezetvédelmi minisztérium és környezetvédelmi ügynökségek – közötti összehangolásával elkerülhetik a kettős jelentéstételt. 15 tagállamban a közigazgatási adatok képezik a hulladékstatisztika fő adatforrását. A többi ország a közigazgatási adatokat a sok adatforrás egyikeként alkalmazza.

A kisvállalatoknak a statisztikai felmérések alóli mentesítését különböző módokon oldják meg. Egyes országokban mintavételezéssel mérik fel a kisvállalkozásokat, az eredményeket pedig extrapolálják. A legtöbb tagállam azonban teljes egészében kihagyja e vállalkozásokat, az adatokat pedig vagy figyelmen kívül hagyja, vagy ágazatalapú becslési módszerek segítségével extrapolálja. Az országok különféle mentesítési küszöbértékeket állapítottak meg, általában az alkalmazottak száma vagy az évenként termelt hulladék alapján. Annak érdekében, hogy az adatgyűjtés a hulladéktermelési küszöböt átlépő kisvállalatokra is kiterjedjen, egyes országok mindkét kritériumot alkalmazzák.

A HULLADÉKSTATISZTIKÁRÓL SZÓLÓ RENDELET FELÜLVIZSGÁLATA

Az első két jelentéstételi időszak után bizonyos hiányosságok nyilvánvalóvá váltak, és az Európai Parlamentnek és Tanácsnak szóló első jelentés (COM(2008) 355) már meghatározta a fejlesztésre szoruló területeket. Ezenkívül a felülvizsgált hulladék-keretirányelv (2008/98/EK) új információs szükségleteket és módosított fogalommeghatározásokat vezetett be.

2008 őszén ezért munkacsoportot állítottak fel, amelynek feladata volt, hogy az összes lehetséges témakörrel foglalkozzon, és végleges ajánlásokat készítsen elő a rendelet mellékleteinek felülvizsgálatával kapcsolatban. 2009. július végén a részletes információkat és a javasolt módosításokat tartalmazó dokumentumokat konzultáció céljából kiküldték a tagállamoknak. Az ezek alapján benyújtott jogalkotási javaslatot a Bizottság 2010. szeptember 27-án fogadta el[8].

A felülvizsgálat céljai a következők voltak:

- a hulladékstatisztikák használhatóságának javítása;

- a rendelet rendelkezéseinek egyszerűsítése;

- a rendelet összehangolása a hulladékokkal kapcsolatos más jelentéstételi kötelezettségekkel.

A legfontosabb változás a rendelet I. és II. mellékletének 2. szakaszában alkalmazott, hulladékkategóriák szerinti felbontás harmonizációja. A különböző felosztások akadályozták az adatok validálását, valamint az eredmények értelmezését és közlését. A jövőben a hulladékkeletkezést és hulladékkezelést a jelentések ugyanazon egységes 51 hulladékkategória szerint tartalmazzák majd. Bár ez a jelentésekben szereplő adatok nominális növekedéséhez vezet, az új rendelkezés várhatóan nem okoz többletterheket.

Ezenkívül egyes hulladékkategóriákat átszerveztek, és új kategóriákat vezettek be az adatok felhasználhatóságának javítása, pl. a hulladékgazdálkodási politikák figyelemmel kísérése érdekében. Ez a következőket foglalja magában:

- különálló hulladékkategóriák az építésből és bontásból származó ásványi hulladékokra, talajra és kotrási iszapra vonatkozóan;

- különálló hulladékkategóriák a hulladékkezelésből származó folyékony és ásványi hulladékokra (másodlagos hulladékokra) vonatkozóan;

- az állati és növényi hulladékok, valamint a fémhulladékok kategóriáinak átszervezése;

- különböző vegyi hulladékok egy kategóriában történő összevonása.

Ezenkívül a hulladékkezelési kategóriákat átszervezték annak érdekében, hogy a rendelet összhangban álljon a felülvizsgált hulladék-keretirányelv meghatározásaival és előírásaival, valamint hogy integrálják az eddig a hulladéklerakókról szóló 1999/31/EK irányelv[9] alapján a hulladéklerakók számáról és kapacitásáról gyűjtött adatokat.

A kezelt hulladékok mennyiségére vonatkozó adatokról a II. mellékletnek megfelelően ezentúl csak nemzeti szinten kell jelentést benyújtani. A NUTS 1 szinten történő jelentéstétel megszűnik, mivel ezekre az információkra vonatkozóan nincs dokumentált politikai igény. A hulladékkezelési létesítmények számával és kapacitásával kapcsolatos jelentéstételi követelményeket csökkentették, mivel az így kapott adatok csak korlátozottan voltak felhasználhatók.

A rendelet felülvizsgálata várhatóan anélkül fogja javítani az adatok felhasználhatóságát és egyértelműségét, hogy további terhet róna az országokra. Annak ellenére, hogy a felülvizsgálat némi törést okozhat az adatsorokban, az adatok időbeli folytonossága hosszabb távon magas szinten biztosított lesz. A felülvizsgált rendelet a 2010-es referenciaévtől kezdődően alkalmazandó.

A hulladékstatisztikáról szóló rendelet végrehajtásáról szóló kézikönyvet a jövőbeni változásoknak megfelelően aktualizálták.

- A hulladék behozatalára és kivitelére vonatkozó statisztikák

A hulladékstatisztikáról szóló rendelet 1. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy a rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett kísérleti tanulmányok befejezése után a hulladékstatisztikáknak ki kell terjedniük az olyan – úgynevezett „zöld listán” szereplő – hulladékok behozatalára és kivitelére, amelyekre vonatkozóan a hulladékszállításról szóló rendelet (1013/2006/EK)[10] alapján nem gyűjtenek adatokat. E rendelkezések alapján az Eurostat a 2003–2007 közötti időszakra vonatkozóan kísérleti tanulmányi programot indított, amelyben 11 ország vett részt.

A Bizottság COM(2008) 501 jelentésében összegzett tanulmányok alapján a tagállamokkal 2009 novemberében javaslatot vitattak meg. A megbeszélések során arra derült fény, hogy számos ország lényeges nehézségekkel szembesülne a hulladékok behozatalára és kivitelére vonatkozó rendszeres statisztikák bevezetése során. Ennek eredményeképpen az Eurostat a felhasználói szükségletek és a statisztikák szakpolitikai indokoltságának felülvizsgálata mellett döntött.

EREDMÉNYEK ÉS TÁVLATOK

A 2006-ban benyújtott első jelentések óta jelentős előrehaladás valósult meg a hulladékstatisztikák összeállításával kapcsolatban. A tagállamok általi adatszolgáltatás időbeli pontossága és teljessége, valamint az adatok határidőn belüli közzététele lényegesen javult. A hulladékstatisztikák viszonylag magas szintű összehasonlíthatóságot tesznek már lehetővé az országok között, és az adatok teljes körű lefedettsége tekintetében jelentős előrelépések történtek. Összegzésképpen elmondható, hogy az adatok a legtöbb ország esetében megfelelő minőségűek.

Az adatok harmonizációját a hulladékokkal kapcsolatos környezetvédelmi adatok központja, az Environmental Data Centre on Waste holnapjáról elérhető módszertani iránymutatásokat tartalmazó dokumentumok is elősegítik. A hibákat és a módszertani hiányosságokat a minőségellenőrzési rendszer szűri ki.

A 2008. évi adatszolgáltatással immár a 2004–2008 közötti időszak egészére rendelkezésre állnak a hulladékképződési és hulladékkezelési adatok. Az idősorok kibővítésének köszönhetően az adatok felhasználhatósága egyre javul, pl. a mutatószámok kidolgozása és a környezeti számlák vezetéséhez történő felhasználása terén.

Ugyanakkor meg kell említeni, hogy az egyes országok módszertani változtatásai továbbra is lényeges hatást gyakorolhatnak az idősorokra, országos szinten és az EU-27-ek szintjén is. Az időbeli változások értelmezése során ezért óvatossággal kell eljárni, és körültekintően kell elemezni az alapul szolgáló adatokat. A felülvizsgált hulladék-keretirányelv által bevezetett új fogalmaknak a hulladékstatisztikákra gyakorolt hatásait is figyelembe kell venni, pl. annak kritériumait, hogy mikortól fogva nem számít valami hulladéknak.

Kidolgozásra kerültek a veszélyes hulladékok és a nem ásványi hulladékok keletkezésére vonatkozó mutatók, és azokat bevonták a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos, valamint az Európa 2020 stratégia figyelemmel kísérésére szolgáló mutatók körébe. Az újrahasznosítással kapcsolatos mutató kidolgozása azonban még mindig folyamatban van.

A rendeletnek a 2010-es referenciaévtől alkalmazandó felülvizsgált változatától a hulladékstatisztikák felhasználhatóságának és értelmezhetőségének jelentős javulása várható.

[1] HL L 332., 2002.12.9., 1. o., az 849/2010/EK rendelettel (HL L 253., 2010.9.28., 2. o.) módosított rendelet.

[2] COM(2008) 355 végleges, 2008.6.13.

[3] Az Eurostat minőségről szóló weboldala: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2273.1 2273_47140765&_dad=portal&_schema=PORTAL.

[4] HL L 229., 2005.9.6., 6. o.

[5] A Bizottság közleménye a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek – Tájékoztató közlemény a hulladékról és a melléktermékekről (COM(2007) 59 végleges).

[6] HL L 393., 2006.12.30., 1. o.

[7] A Bizottság 2000/532/EK határozata a hulladékjegyzékről, HL L 226., 2000.9.6., 3. o.

[8] A Bizottság 849/2010/EU rendelete (2010. szeptember 27.) a hulladékra vonatkozó statisztikákról szóló 2150/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 253., 2010.9.28., 2. o.).

[9] A Bizottság határozata (2000. november 17.) a hulladéklerakókról szóló 1999/31/EK irányelv végrehajtásáról szóló tagállami jelentések alapjául szolgáló kérdőívről (HL L 298., 2000.11.25., 24. o.).

[10] HL L 190., 2006.7.12., 1. o., legutóbb a HL L 119., 2010.13.5., 1. o. által módosított rendelet.