HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 198/14

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Műszaki textíliák – A növekedés motorjai (saját kezdeményezésű vélemény)

2013/C 198/03

Előadó: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Társelőadó: Ingeborg NIESTROY

2011. július 14-én az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Műszaki textíliák – a növekedés motorjai

(saját kezdeményezésű vélemény).

A bizottsági munka előkészítésével megbízott Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága (CCMI) 2013. március 12-én elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a 2013. április 17–18-án tartott, 489. plenáris ülésén (az április 17-i ülésnapon) 172 szavazattal, 6 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 A műszaki textíliák ágazata kedvező gazdasági és foglalkoztatási tendenciákat mutat az EU-ban, és az olyan „hagyományos ágazatok” egyike, amelyek az új ipari forradalom (intelligensebb, inkluzívabb és fenntarthatóbb termelés) követelményeinek teljes mértékben megfelelő üzleti modell segítségével képesek a megújulásra.

1.2 A textilipari anyagok és technológiák olyan kiemelkedő innovációkat jelentenek, amelyek válasszal tudnának szolgálni rendkívül sok társadalmi kihívásra. A műszaki textíliák katalizátorként hatnak más iparágakban is, mivel a következőket nyújtják: — alternatív anyagokként: könnyűek, rugalmasak, puhák, (multi)funkcionálisak és tartósak, — új technológiákban: rugalmasak, állandó minőséget garantálnak és sokrétűek, — funkcionális alkotóelemként: nagyobb technológiai rendszerek és megoldások megbízható, multifunkcionális, költséghatékony és felhasználóbarát részei.

1.3 Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság felhívja az Európai Bizottság és az Európai Parlament figyelmét azokra a fontosabb sikertényezőkre, amelyekkel ennek az ígéretes ágazatnak a növekedése érdekében foglalkozni kell: — nemzeti és uniós szinten is egyszerű és hatékony eszközöket kell bevezetni, amelyekkel ösztönözhetők és finanszírozhatók a technológiai és a nem technológiai jellegű innovációk; — minden támogatást meg kell adni ahhoz, hogy a munkavállalók javíthassanak szakképesítésükön és ismereteiket a növekvő piacokhoz igazíthassák (egészségügy, építőipar, közlekedés, szépségápolás stb.); — az érintett uniós K+F programokba be kell építeni egy textiliparral foglalkozó elemet, hogy az olyan hagyományos anyagokat, mint az acél vagy a cement minél inkább környezeti szempontból fenntarthatóbb textilanyagokkal helyettesítsék. Emellett több olyan kutatásra is szükség van, amely ezeknek az anyagoknak az újrahasznosításával és a dinamikusan fejlődő CO2-gazdasággal (a CO2 erőforrásként való felhasználásával) foglalkozik; — figyelembe kell venni, hogy az energiával kapcsolatos költségek bármilyen emelkedése milyen hatásokkal jár az EU-ban működő, például kompozitumokat és nemszőtt kelméket gyártó, nagy energiaigényű vállalatokra; — támogatni kell az iparban az életciklus-elemzések elvégzését, hogy igazolni lehessen, hogy a termékek környezeti szempontból fenntarthatóak.

2. A műszaki textíliák ágazata az EU-ban

2.1 Az ágazat meghatározása és a nagyobb piacok

2.1.1 A műszaki textíliák olyan textilszálak, anyagok és szerkezeti anyagok, amelyek esztétikai kritériumok helyett inkább bizonyos műszaki paramétereknek felelnek meg, bár egyes piaci szegmensekben (pl. munkaruházat vagy sportruházat) esztétikai és műszaki kritériumoknak is megfelelnek.

Alábbi jellemzőiknek köszönhetően a műszaki textíliák számos speciális területen felhasználhatók: könnyűség, ellenálló képesség, nagy szilárdság, filtráció, lángállóság, jó elektromos vezetőképesség, jó szigetelőképesség, rugalmasság, abszorpció stb.

A szálasanyagok (többek között poliészter, polipropilén, viszkóz, pamut, szén, üveg, aramid) sajátosságainak és a legmegfelelőbb gyártási technológia (szövés, fonás, fonatolás, kötés, nemszőtt kelmék készítése stb.) – ideértve a végfeldolgozást is (festés, színezés, nyomás, bevonatozás, laminálás stb.) – kiválasztásának köszönhetően a műszaki textíliák gyártói olyan, textilre épülő megoldásokat tudnak kínálni, amelyek képesek kielégíteni a speciális végfelhasználói igényeket mechanikai, alternatív anyagfelhasználási vagy akár védelmi szempontból is.

A pontos meghatározás tehát nem a felhasznált nyersanyagtól, a szálasanyagtól vagy az alkalmazott technológiától függ, hanem attól, hogy végül milyen célra használják magát a terméket.

A frankfurti vásár „Techtextil” kiállításán, amely a műszaki textíliák terén a világ legnagyobb vásárának számít, olyan besorolást alkalmaznak, amely szerint 12 szakterület tartozik ide. (1)

A műszaki textíliák tulajdonképpen egy tágabb fogalomkörbe tartoznak, amelyet a David Rigby Associates „rugalmas anyagok feldolgozásaként” definiál. (2) Ezek közé tartoznak habok, fóliák, porok, gyanták és műanyagok. Ezek egyben olyan kompozitumok kulcsfontosságú összetevői, amelyek tulajdonképpen két vagy több különböző formájú vagy összetevőjű anyag ötvözetei, és általában egy szálasanyagból készült mátrixot, valamint a mátrixnál erősebb erősítőt is tartalmaznak.

2.2 Tények és adatok

2.2.1 Az uniós textil- és ruhaipar

A legfrissebb EURATEX-adatok szerint 2011-ben az uniós textil- és ruhaipar 171,2 milliárd eurós forgalmat bonyolított, és az ágazatban közel 187 000 vállalat működik, amelyekben összesen több mint 1,8 millióan dolgoznak. A vállalatok meglehetősen kicsik (a textiliparban 13 fősek, a ruhaiparban 9 fősek, összesítve átlagban 10 fősek). Ez az oka annak, hogy a cégek elsősorban a belső piacon belül kereskednek, az uniós export pedig csak 38,7 milliárd euróra rúg, azaz világszinten a forgalom 22,6%-át teszi ki.

2011 Fogyasztás a háztartásokban (milliárd euróban) Fogalom (milliárd euróban) Vállalatok száma (ezerben) Foglalkoztatot-tak száma (ezer főben) Import az EU-ba (milliárd euróban) Export az EU-ból (milliárd euróban) Kereske-delmi mérleg (milliárd euróban) Ruhanemű 304,0 77,5 131,4 1 117,9 67,7 18,4 –49,32 Textil 166,5 93,9 55,5 716,4 25,4 20,3 –5,06 ÖSSZESEN 470,5 171,4 186,9 1 834,3 93,1 38,7 –54,37 Forrás: átdolgozott EURATEX-adatok a tagok adatai alapján, valamint 2011-es EUROSTAT-adatok

2.2.2 A műszaki textíliák uniós ipara

A textiliparral foglalkozó korábbi véleményeiben az EGSZB rámutatott, hogy a műszaki textíliák az európai textilipari vállalatok – és ezek közül is különösen a kkv-k – tevékenységén belül az egyik legígéretesebb területet jelentik. Az uniós ipar már most is vezető szerepet tölt be a műszaki textíliákkal kapcsolatos fejlesztésekben. (3). Magas fokú innovációs képessége révén ez az iparág közvetve és közvetlenül is hozzájárulhat az EU-ban a munkahelyteremtéshez és a növekedéshez.

2.2.2.1 Textilipari alágazatok

Az EURATEX adatai szerint a műszaki textíliák uniós ipara a (ruhaipar nélküli) teljes textilipar forgalmának mintegy 30%-át teszi ki, ami 30 milliárd eurót, 15 000 vállalatot és 300 000 munkavállalót jelent (egyes tagállamokban nagyobb lehet ez a piacrészesedés: Németországban például 50%, Ausztriában 45%, Franciaországban pedig 40%). Egyes elemzők szerint ehhez még hozzá kellene számolni más uniós iparágak egyes összetevőit is: a textilgépgyártás egy részét, illetve más ágazatok textilvonatkozású gyártási tevékenységét is. Ilyen például a gumiabroncsgyártás, az útburkolás vagy a geotextíliák használata az építőiparban. Mindezt figyelembe véve a műszaki textíliák uniós ipara összességében még ennél is nagyobb lehet (elérheti akár az 50 milliárd eurót is).

2.2.2.2 Az EU részesedése a globális szálasanyag-felhasználásban

Azt, hogy világszinten hogyan alakul a műszaki textíliák gyártása, jól mutatja, hogy mennyi szálasanyagot használnak fel. A műszaki textíliákhoz 2010-ben világviszonylatban mintegy 22 milliárd tonna szálasanyagot használtak fel. Ez 27,5%-a annak a 80 milliárd tonnának, melyet az összes textiltermékhez és ruházathoz használtak fel. A CIRFS (Nemzetközi Műselyem- és Szintetikus Szál Bizottság) szerint Európának körülbelül 15%-os a részesedése a műszaki textíliák globális felhasználásából.

Szálasanyag-felhasználás (ezer tonnában) EU 3 437 Amerika 4 111 Kína 7 100 India 4 020 A világ többi része 3 812 Világviszonylatban 21 880 Forrás: CIRFS, Edana, JEC

Az EU értékbeli piacrésze nagyobb ennél: a műszaki textíliák 230 milliárd amerikai dollárnyi globális piaca fő alágazatainak (ideértve a nemszőtt kelméket és a kompozitumokat is) 20 és 33%-a között van.

A MŰSZAKI TEXTÍLIÁK VILÁGPIACÁNAK SZERKEZETE – 2011

2011 Millió tonna Milliárd USD Uniós részesedés Növekedési ráta Műszaki textíliák 25,0 133 20 % +3,0 % Nemszőtt kelmék 7,6 26 25 % +6,9 % Kompozitumok 8,0 94 33 % +6,0 % Összesen 40,6 253 Forrás: INDA, Freedonia Group, IFAI, JEC

2.2.2.3 Az EU 27-ek exportja műszaki textíliákból a világ többi részébe 2011-ben

A műszaki textíliák öt fő exportőre (DE, IT, FR, UK, BE) együtt a teljes uniós kivitel 60%-át adja. A (ruházat nélküli) textilkivitelen belül pedig a következő országok esetében a legnagyobb a műszaki textíliák részaránya: Finnország, Dánia, Svédország, Cseh Köztársaság és Magyarország (lásd az I. sz. mellékletet: A műszaki textíliák aránya a tagállami textilkivitelen belül 2011-ben).

2.2.3 Legfrissebb trendek a műszaki textíliák uniós iparában

2.2.3.1 A nemszőtt kelmék és a kompozitumok piacának növekedése

Az elmúlt évtizedben 22%-kal nőtt az ágazat – ahogy azt az alábbi diagram is jelzi, amely az (üvegszál nélküli) szálasanyag-felhasználás alkalmazási területenkénti alakulását mutatja.

A műszaki textíliák ágazata jelentős ipari változáson megy keresztül, melynek része, hogy egyre fontosabbak az új (orvosi, sport- és szabadidős, légügyi, környezetvédelmi) alkalmazások, és hogy a hagyományos technológiákat (kötés, szövés, fonás) egyre inkább felváltják az újabbak (például a nemszőtt kelmék és a kompozitumok gyártásának technológiái).

Az ágazat európai növekedésének hátterében elsősorban az alábbi két technológia áll:

— nemszőtt kelmék, melyek 60%-os növekedést mutattak az elmúlt évtizedben

— kompozitumok, amelyek aránya pedig 10 év alatt 75%-kal nőtt.

2.2.3.2 Vezető pozíció három piacon

„A három legnagyobb felhasználási terület Európában a teljes felhasználás több mint 50%-át adta, de ebben az esetben a Mobiltechről, Hometechről és az Indutechről volt szó.” (David Rigby Associates). (4)

2.2.3.3 EuroMed partnerség

Az uniós textil- és ruhaipar sikeres ipari partnerséget tudott kialakítani a divat területén olyan EuroMed-országokkal, mint Marokkó, Tunézia és Egyiptom. Ez pedig jó lehetőségeket jelent a jövőre nézve ahhoz, hogy ösztönözni lehessen uniós beruházásokat olyan műszakitextília-piacokon, amelyek már kiforrottak, kevésbé technológiai jellegűek és érzékenyebbek az ázsiai termékek által keltett árversenyre.

Ebből a szempontból külön kell kezelni Törökország helyzetét. Törökország az EuroMed kiemelt szereplőjének számít a divatcikkek piacán, és komoly, integrált textilipara van, amely a nyersanyagoktól (pamut vagy szintetikus szálak) kezdve kiterjed egészen a ruházatig és a lakástextilig. Egyre több török vállalat tevékenykedik a műszaki piacokon (10–15%), és dinamikusan nő a belső fogyasztás is.

2.2.3.4 Nagyfokú innovációs kapacitással rendelkező ágazat

Német kutatók a közelmúltban megerősítették, hogy e több szektort átfogó ágazathoz tartozó és számos iparágnak alapanyagot szállító, műszaki textíliával foglalkozó cégek nagyfokú innovációs kapacitással rendelkeznek: forgalmuknak több mint 25%-át új, innovatív termékekből valósítják meg, és ezzel az eredménnyel az autógyártás és az elektronikai ágazatok mögött a harmadik helyen állnak (forrás: Klaus Huneke előadása, 1. EURATEX konvent, Isztambul).

2.3 GYELV-elemzés (gyengeségek, erősségek, lehetőségek, veszélyek)

2.3.1 Erősségek és lehetőségek

2.3.1.1 Erősségek:

— egyre magasabb szintű K+F és innováció a vállalatoknál – mérettől függetlenül,

— hatékony kollektív eszközök az innováció nemzeti szintű ösztönzésére (textilipari klaszterek, K+F-központok stb.), különösen Németországban, Franciaországban, Belgiumban, Olaszországban, Spanyolországban, Hollandiában és Lengyelországban,

— hatékony kollektív eszközök uniós szinten: a textilipari és ruházati technológiai platform számos együttműködési projektjének köszönhetően kölcsönösen ösztönözték egymást a felhasználási piacok, a textilipari vállalatok és a kutatók; egy európai hálózat, amely a legfontosabb textiltechnológiai intézményeket tömöríti (Textranet), egyetemi hálózatok (AUTEX), valamint egy, a legfontosabb innovatív textilipari régiókat tömörítő hálózat,

— uniós vezető cégek a növekvő piacokon (pl. a Freudenberg vagy a Fiberweb a nem szőtt textíliák tekintetében),

— az EU vezető pozíciója a textilipari gépgyártásban (a világpiac 75%-a),

— a végfelhasználók sokfélesége, ami lassú növekedés jellemezte időszakokban előnyt jelent,

— határozott ösztönző az egyéni védőfelszerelések ágazata számára (az Európai Bizottság szerint a hat vezető piac egyike),

— általában jobb pénzügyi mutatók, mint a többi textilipari és ruházati vállalatnál (alkalmazottanként nagyobb többletérték, magasabb pénzforgalom, magasabb haszonkulcs stb.),

— a vezető nemzetközi vásár ellenőrzése (Techtextil).

2.3.1.2 Lehetőségek:

— a végfelhasználók részéről egyre nagyobb az igény a textilipari megoldások iránt: a komfort- és biztonságérzetet növelő megoldások az aktív életvitel szolgálatában, a szén-dioxid-kibocsátás csökkentése a közlekedésben (súlycsökkentés révén) és az építkezésben (hőszigetelés révén), a gyógyászati technológia fejlődése (nozokomiális fertőzések megelőzése, implantátumok, egészségügyi ellenőrzés stb.),

— szoros együttműködés a gyártók és a fogyasztók között annak érdekében, hogy figyelmet kapjanak a nagyon különleges igények („testre szabott megoldások”) és a kereslet által vezérelt innováció,

— egyre fontosabb a jobb újrahasznosíthatóság, például a habok helyettesítése nem szőtt textíliákkal, összetett anyagokkal és utastéri légszűrőkkel,

— az egy főre jutó műszakitextília-fogyasztás gyors növekedése az egész világon, de különösen Kínában, Indiában és Brazíliában.

2.3.2 Gyengeségek és veszélyek

2.3.2.1 Gyengeségek:

— korlátozott beruházási kapacitással rendelkező kis- és középvállalkozások,

— nehezebb hitelhez jutni,

— a textilipar nem vonzza a fiatal diplomásokat,

— a természetes és műszálak gyártásának visszaszorulása az EU-ban, ami a száltípusok kis választéka és az importfüggőség növekvő kockázata miatt nehézségekhez vezet az innovációban,

— a hagyományos anyagokhoz képest a műszaki textíliákat egyelőre csak kis mértékben lehet újrahasznosítani,

— rendkívül energiaigényes ágazat,

— érett felhasználási piacokra szakosodik, amilyen például a Mobiltech (figyelembe véve az uniós gépjárműgyártás kritikus helyzetét is) vagy a Hometech, különösen a szőnyegek, bútorszövetek és matracok tekintetében.

2.3.2.2 Veszélyek:

— nyersanyaghiány és növekvő árak (főként szintetikus, regenerált vagy szervetlen szálak, polimerek, sodrott és filamentfonalak),

— az energiaköltségek növekedése az EU-ban (gáz és áram), ami oda vezethet, hogy az energiaigényesebb ágazatokban (műszálak, nem szőtt textíliák, kelmefestők, kikészítők stb.) a termelést az Egyesült Államokba vagy Ázsiába helyezik át,

— egyre élesebb verseny a feltörekvő országokkal, és egyre több akadály az ilyen országok piacaira való belépés útjában. Ázsia 2010-ben már a legnagyobb tömeget termelő régió volt, miután 2,6-szorosára növelte termelési értékét,

— egyre nagyobb nyomás nehezedik az árakra, főként az érett piacokon,

— a hamisítás és másolás növekvő kockázata.

3. E dinamikus ágazat hozzájárulása az Európa 2020 stratégia kihívásaihoz

3.1 Intelligens növekedés

Az intelligens növekedés alapja egyfelől az innovatívabb uniós ipar, amely hatékonyabban használja fel az energiát, az új anyagokat és az ikt-megoldásokat (ikt: információs és kommunikációs technológiák), másfelől a vállalkozások, köztük a kkv-k versenyképessége.

A műszaki textíliák ágazata többféleképpen is elősegítheti az intelligens növekedést:

— az ágazatok közötti technológiatranszferrel kapcsolatos legjobb gyakorlatok népszerűsítése (termékeny együttműködés),

— erőfeszítések a termelés energiahatékonyságának növelésére,

— a technológiai innováció és a nem technológiai innováció kombinálására való képesség: nem elég, hogy egy deréktámasztó öv hatásos legyen, az is fontos, hogy formatervezése megnyerje a beteg tetszését,

— a termékek/anyagok megtervezésekor, használatakor és leselejtezésekor a kreativitás ösztönzésére való képesség,

— a munkavállalók képzettségi szintjének emelése új piacok meghódítása érdekében,

— az ikt terjedése mindennapjainkban a környezetükkel kommunikáló intelligens textíliáknak köszönhetően: például az időseket célzó „intelligens öltözék” – amelyik nyomon követ és a kórházaknak közvetít kritikus fiziológiai adatokat – segíthet abban, hogy az idősek saját otthonukban maradhassanak.

3.2 Inkluzív növekedés

Az uniós műszaki textilipar a közelmúltban sok tagállamban kedvező tendenciát mutatott a munkahelyteremtés tekintetében, sőt néhány esetben már munkaerő- és szakemberhiány is fellépett, amit meg kell oldani.

Az EU-ban az inkluzív növekedésnek köszönhetően meg tudjuk őrizni és tovább tudjuk fejleszteni szociális modellünket, amelynek alapját szigorú szabványok, hosszú múltra visszatekintő szociális védelem és a szociális párbeszéd erős hagyománya képezik. Az uniós szakpolitikákban és nemzeti szinten kiemelt figyelmet kell fordítani a sérülékeny iparágakra, térségekre és emberekre, hogy ők is nap mint nap élvezhessék a gazdasági növekedés, a technológiai fejlődés és az innováció előnyeit.

A műszaki textíliák ágazata a maga szintjén többféleképpen is elősegítheti az inkluzív növekedést:

— képes piacra vinni a fogyatékkal élők, a betegek és az idősek számára alkalmas innovatív árukat és szolgáltatásokat: testre szabott ruházatot, esés ellen védő ruházatot, specifikus sport- és szabadidős felszereléseket,

— az egyéni igényekhez való alkalmazkodásnak köszönhetően képes megoldásokat találni a demográfiai és társadalmi változásokra, melyek növelik a keresletet az összetettebb és egyre inkább személyre szabott termékek és szolgáltatások iránt (lásd a European Consumer Goods Research Initiative [a fogyasztási cikkek kutatására irányuló európai kezdeményezés] egyes projektjeit: Prosumer.net).

3.3 Fenntartható növekedés

A fenntartható növekedés az EU-ban olyan energia- és erőforráshatékony gazdaságot jelent, amely képes megfelelni feladatainak az éghajlatváltozás és a fenyegető erőforráshiány elleni küzdelemben. Az energiahatékony gazdaságot általában „karbonszegény gazdaságnak” nevezik, ami a CO2-kibocsátás csökkentésére utal. A műszaki textíliák ágazata ugyanakkor elsőként mutat példát egy olyan gazdaság irányába történő lehetséges elmozdulásra, amely a szenet erőforrásként használja fel.

A műszaki textíliák ágazata három fontos módon is elősegítheti a fenntartható növekedést:

— a CO2-kibocsátás csökkentése révén, a közlekedésben használatos anyagok könnyebbé tételének köszönhetően (összetett anyagok a repüléstechnikában és szénszálak a gépjárművek számára),

— konkrét textilipari megoldásokat kínálva – például a szűrés, megerősítés és szigetelés terén a lakhatás és az építőipar energiahatékonyságának javításához,

— a műanyag flakonokból nyert PET poliésztergyártáshoz történő újrahasznosításával.

A műszaki textíliák terén a fenntartható márkaépítés érdekében az uniós vállalatokat az alábbiakra kellene ösztönözni:

— mérlegeljék az ökodizájn alkalmazását a termékek és a termelési módok megtervezésekor,

— készítsék el termékeik életciklus-értékelését, ami idővel egyre fontosabb szerepet fog kapni, mivel egyelőre a hagyományos anyagok – például a fémek – újrahasznosítása gyakran olcsóbb.

A szénszálakkal kapcsolatban három fontos kérdés még függőben van:

— először: a kőolajkorszak végére való felkészülésképpen az EU-ban egy természetes szálakon alapuló, újrahasznosítható szénszál kifejlesztése, (5)

— másodszor: olyan újrahasznosítási eljárások kidolgozása, amelyek segítségével lehetővé válik a kevert szálú textíliák teljes újrahasznosítása (80–90%),

— harmadszor (és ez ambiciózusabb feladat): az ipar és a tudomány támogatása olyan eljárások kifejlesztésében, amelyekkel alapanyagként lehet felhasználni a szén-dioxidból származó szenet, például gyorsított fotoszintézis vagy más technológiák segítségével történő átalakítás révén. Más alkalmazásokkal összefüggésben végeznek már ilyen jellegű kutatásokat, de ezeket intenzívebbé kell tenni (a „CO2-gazdaság” irányába). (6)

[Lásd a 2. mellékletet, amelyben három példa segítségével hasonlítjuk össze minőségi szempontból a hagyományos anyagok környezeti hatásait a műszaki textíliák környezeti hatásaival.]

4. Uniós szinten ösztönzendő sikertényezők

4.1 A készségek és a szaktudás fejlesztése és továbbadása

4.1.1 Az ágazat fejlődésében kulcsszerepet játszik az oktatás: az egyetemek, a textíliákkal, műanyagokkal, rugalmas anyagokkal stb. foglalkozó műszaki főiskolák. Az EU-ban működő vállalatoknak olyan fiatal szakemberekre van szükségük, akik rendelkeznek az említett új piacokhoz szükséges ismeretekkel. Fontos tehát, hogy jobban képzett munkaerőt találjanak, olyan mérnököket, akik széles körű ismeretekkel rendelkeznek többek között a textilipar, a vegyipar, a műanyagok és gyanták, a gépjárműgyártás és az építőipar terén.

Hasonlóan fontos a munkavállalók továbbképzése és képesítése is. Nemzeti szinten kiemelt figyelmet kell fordítani arra, hogy a relevánsabb ismeretek súlypontja az érett piacokról a növekvő piacokra helyeződjön.

Ezért az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság támogatja a szociális partnerek által 2011-ben, európai bizottsági pénzügyi támogatással létrehozott Európai Textilruházat- és Bőrtermék-ágazati Képesítési Tanács munkáját, és kéri a tanácsot, hogy mérje fel, milyen konkrét szakismeretekre van szükség a műszaki textíliákkal foglalkozó vállalatoknál.

4.1.2 Mivel az új felhasználási piacok még csak nemrégiben indultak gyors fejlődésnek, népszerűsíteni kell az új munkalehetőségeket ebben az ágazatban. Ösztönzést érdemel a szakismeretekkel és munkahelyekkel foglalkozó, már működő megfigyelőközpontok összekapcsolásának terve. Ez a promóciós feladat a textiliparról kialakult kedvezőtlen kép miatt különösen sürgős.

4.2 Hozzáférés nem technológiai és technológiai innovációkhoz, eszközök az új termékek és szolgáltatások forgalmazásához

A 2014–2020-as időszakra szóló „Horizont 2020” programban az Európai Bizottság három kiemelt területet határozott meg:

— társadalmi kihívások,

— vezető szerep az alap- és az ipari technológiák területén,

— tudományos kiválóság.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság támogatja a „Horizont 2020”-nak a korábbi 7. keretprogramhoz képest megjelent legfontosabb új elemeit:

— az ipar és a kkv-k határozottabb részvétele, és több előny számukra,

— több kisebb projekt és kevesebb adminisztratív akadály (legfeljebb kétéves időtartam, 3–6 partner),

— egyértelmű elkötelezettség az innováció támogatása mellett, ideértve a nem technológiai jellegű innovációt is.

4.2.1 Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság támogatja a COSME-t, mivel e program segít a fogyasztási cikkek ágazatában aktív kkv-knek abban, hogy piaci bevezetést előkészítő projektek és új üzleti modelleket alkalmazó kezdeményezések révén innovatív fogyasztási cikkeket vigyenek piacra.

4.2.2 A nemzeti és uniós szintű (már említett) különböző kollektív eszközök alkalmazásának tapasztalatai alapján a következő sajátos igények megjelenéséről számolhatunk be ebben az ágazatban:

— egy egyszerű, kkv-barát kommunikációs forma kialakítása az új termékekhez és új anyagokhoz kapcsolódó K+F programok vonatkozásában, mivel nagy részüknek vannak textilipari kötődései;

— az ipari-egyetemi kutatási együttműködés és innovációs struktúrák (a textil- és ruhaipar jövőjével foglalkozó európai technológiai platform, tanácsok és hálózatok nemzeti szinten, innovatív klaszterek regionális szinten stb.) támogatása;

— kommunikáció és interakció biztosítása az EU egész területén az ilyen struktúrák, illetve más iparágak hasonló struktúrái között az ágazatközi innováció előmozdítása érdekében;

— javaslattétel új, ambiciózus finanszírozásra a „Horizont 2020” keretében a textíliák újrahasznosítása érdekében (a termelésből és a késztermékekből származó hulladékok esetében egyaránt), hogy javuljon a textíliák újrahasznosítási teljesítménye a papír- vagy üvegiparéhoz képest. A hulladékokról szóló irányelv felülvizsgálata jó alkalom a textil-újrahasznosítási ágazat megszervezésére;

— a kutatás intenzívebbé tétele a szén-dioxiddal mint erőforrással kapcsolatos megközelítések terén, ideértve a gyorsított fotoszintézist.

4.3 A finanszírozáshoz való hozzáférés problémája

4.3.1 A banki finanszírozáshoz való hozzáférés

A Bázel III új szolvenciaszabályainak (7) végrehajtása szigorúbb hitelezési tevékenységhez vezet majd a bankszektorban a banki szabályozó hatóságok által megkövetelt magasabb sajáttőke-arány miatt. Ez a hitelkorlátozás jelentős következményekkel jár majd a kkv-kra nézve, különösen az ipari ágazatokban.

A különböző beruházások (gépek megvásárlása, új technológiák, külső növekedés, szabadalmak beszerzése stb.) finanszírozásához való hozzáférés a műszaki textíliák fejlesztésének kulcsfontosságú tényezője az EU-ban.

A banki finanszírozáshoz való hozzáférés általában nehezebb az inkább alacsonyabb sajáttőke-aránnyal rendelkező kkv-k számára, melyek a negatív ágazati minősítés miatt még hátrányos helyzetbe is kerülhetnek.

4.3.2 A bankrendszeren kívüli finanszírozáshoz való hozzáférés

A nem banki finanszírozás aránya a gazdaságban az EU-ban korlátozottabb, mint az USA-ban: 1/3, szemben a 2/3-dal. Ezért ösztönözni kell a kkv-k pénzügyi piacokhoz való hozzáférésének előmozdítását, illetve az üzleti angyalok és a befektetési alapok működésének elősegítését célzó erőfeszítéseket.

A műszaki textíliákkal foglalkozó cégeknek vannak bizonyos sajátosságaik, melyek vonzólag hathatnak a magánbefektetésekre: gyakran családi vállalkozásokról van szó; vezetőik gyakran mérnökök, tudományos háttérrel (mint például a speciális sebészeti fonalak és protézisek kialakítása érdekében sebészek által beindított egyes francia induló vállalkozásoknál); és az üzleti forgalom K+F-re fordított aránya nagyobb, mint az úgynevezett „hagyományos iparágak”-ban (lásd a fenti 2.2.3.4. pontot).

4.4 A szellemi tulajdonjogok EU-n belüli és kívüli védelme

A kkv-k általában alábecsülik immateriális javaik értékét. Segíteni kell őket szellemi tulajdonjogaik védelmében, különösen a szabadalmak, márkák terén, míg a modelleknek és a formatervezésnek inkább a divat és a lakberendezés számára van jelentősége.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság sürgeti az európai szabadalom mielőbbi megvalósítását, mely egyszerűséget és egységes, megfizethető védelmet hoz az EU innovatív kkv-i számára a „szabadalmaztathatóság” keretein belül (egyedi GYELV elemzés a vállalkozás számára az innováció, a piac és a profil szempontjainak figyelembe vételével).

Az európai vállalatok nagyszabású másolások és hamisítások áldozatai a globális szintéren. Az Európai Bizottságnak segítenie kell őket abban, hogy megvédjék jogaikat az olyan nagyobb feltörekvő piacokon, mint Kína, India, Brazília vagy Mexikó. A márkák, a design és a modellek védelmével kapcsolatos problémák már jól ismertek a kreatív iparágakban. A textilipari gépek, az új szálasanyagok és az új funkciókkal kiegészülő új folyamatok szabadalmainak védelmét még jobban meg kell erősíteni az Európai Bizottság szellemi tulajdonjogokra vonatkozó cselekvési tervében.

4.5 Közbeszerzéshez való hozzáférés az EU-ban és azon kívül

A közbeszerzés erőteljes serkentő hatást gyakorol a munkahelyteremtésre, a fenntartható fejlődés és az innováció ösztönzésére a műszaki textíliák üzletágában. (8) Az európai uniós követelményeknek gazdasági, szociális és környezetvédelmi kritériumokat kell magukban foglalniuk. A közületi vevőket aktívan ösztönözni, illetve képezni kell arra, hogy hogyan „enyhítsék” a piaci árfeltételeket és az áron kívüli feltételeket (gyakorlati iránymutatások).

Az európai közbeszerzéshez való hozzáférésnek korlátozottnak kell lennie a külföldről működő, az EU szociális és környezetvédelmi előírásainak nem megfelelő külföldi vállalatok számára, az uniós vállalatok számára pedig javítani kell a külföldi közbeszerzéshez való hozzáférést.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság támogatja a 2012. március 21-i keltezésű rendeletjavaslatot, mely a teljes viszonosság megteremtését célozza az EU-n kívüli vállalatok uniós közbeszerzéshez való hozzáférése és az uniós vállalatok nem EU-s közbeszerzéshez való hozzáférése között. (9)

4.6 Hozzáférés harmadik országok piacaihoz

A Kereskedelmi Főigazgatóság ma már teljes mértékben tisztában van az egész uniós textil- és ruházati ipar offenzív érdekeivel, és az Európai Bizottság most már kész felmérni, illetve megszüntetni a különböző vám- és nem vámjellegű akadályokat.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság arra kéri a Kereskedelmi Főigazgatóságot, hogy folyamatban lévő és jövőbeli kétoldalú tárgyalásai során (India, Kanada, Japán, USA stb.) vegye figyelembe a műszaki textíliák sajátos szükségleteit azáltal, hogy:

— nagyobb figyelmet fordít a beruházásokra (és nem csak az exportra);

— nagyobb figyelmet fordít minden olyan vámtételre, amely nem szerepel kifejezetten az 50–63. fejezetben (a fonalaktól a ruházatig), például az üvegszálas szövetekre (HS 70.19) vagy a nem szőtt higiéniai termékekre (HS 96.19);

— alaposabban megvizsgálja az uniós vállalatok külföldi közbeszerzéshez való hozzáféréssel kapcsolatos problémáit az olyan területeken, mint a munkaruhák, kórházak stb.;

— például egy jövőbeni transzatlanti megállapodásba kötelezettségvállalásokat illeszt be a szabványosítással kapcsolatban.

4.7 A kritikus fontosságú nyersanyagokhoz való hozzáférés

A műszaki textíliákban alkalmazott szálasanyagok több, mint 80%-a szintetikus. Némelyikük nagy mennyiségben és megfizethető áron áll rendelkezésre, ilyen a poliészter, míg mások, így a szénszálak, az aramid, az üvegszál vagy a nagy szakítószilárdságú fonalak drágábbak és általában az EU-n kívülről származnak.

A műszaki textíliák uniós ipara függő helyzetben van a nem uniós beszállítóktól, akik hajlamosak lehetnek korlátozó kereskedelmi intézkedéseket hozni, ahogyan az India esetében történt 2011-ben a pamut alapanyagokkal és a pamutfonalakkal kapcsolatos korlátozó kereskedelmi intézkedések elfogadásakor.

Ezért az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság arra kéri az Európai Bizottságot, hogy:

— ahol szükséges, nyersanyagokkal kapcsolatos „diplomáciájában” vegye tekintetbe a műszaki textíliák számára kritikus fontosságú nyersanyagokat;

— ösztönözze a természetes szálak – len, kender, gyapjú, cellulózrostok – és a biopolimerek gyártását annak érdekében, hogy a textilipar számára biztosítsa a saját határokon belüli forrásokat az alapanyagok terén.

5. 1. melléklet

A műszaki textíliák aránya a tagállami textilkivitelen belül 2011-ben (ruhaipar nélkül)

Tagállam Műszaki textíliák aránya az exporttextíliákon belül Export mérete euróban Részarány AT 21 % 545 836 380 2,5 % BE 28 % 1 664 943 280 7,5 % BG 23 % 94 353 020 0,4 % CZ 46 % 1 075 687 960 4,9 % DE 37 % 5 471 826 120 24,8 % DK 55 % 696 198 480 3,2 % EE 40 % 44 819 560 0,2 % FI 61 % 201 378 760 0,9 % FR 35 % 1 781 833 080 8,1 % GR 16 % 106 778 290 0,5 % HU 47 % 356 668 170 1,6 % IT 23 % 2 608 481 980 11,8 % LT 39 % 178 787 500 0,8 % NL 31 % 1 499 620 840 6,8 % PL 42 % 723 561 280 3,3 % PT 23 % 383 053 520 1,7 % RO 24 % 237 749 020 1,1 % SE 65 % 558 986 660 2,5 % SK 36 % 262 766 180 1,2 % SL 37 % 221 994 210 1,0 % SP 28 % 963 521 670 4,4 % UK 40 % 1 683 055 490 7,6 % Az 5 további ország(o) 65 % 712 194 990 3,2 % Az EU tagállamai 33,3 % 22 074 096 440 100 % (o): Ciprus, Írország, Luxemburg, Lettország és Málta Forrás: EURATEX számítások a CITH adatai alapján

6. 2. melléklet - A hagyományos anyagok és a műszaki textíliák környezeti hatásainak minőségi szempontú összehasonlítása három példa segítségével

2013. február, IFTH – Francia Textil- és Ruházati Intézet (Institut français du textile et de l'habillement)

A részletes és tudományosan megalapozott környezeti összehasonlítások végzése lehetőleg az LCA (életciklus-értékelés/Life Cycle Assessment) segítségével történik. Ennek az eszköznek az egyik fő hátránya az összegyűjtendő és feldolgozandó adatok mennyisége, valamint az alkalmazható hipotézisek nagy száma, ami megnehezíti az LCA-k egymás közötti összehasonlíthatóságát és értelmezését.

Annak érdekében, hogy betekintést adjunk a műszaki textíliák alkalmazásának környezetvédelmi előnyeiről, példaként összegyűjtjük a textíliák és a hagyományos anyagok 3 különböző alkalmazásban, az építőipari és a közlekedési termékek terén történő összehasonlítását célzó életciklus-értékelés eredményeit. Ez a 2 szektor az élelmiszer- és italgyártó ágazattal együtt a termékek teljes életciklusára vonatkoztatott hatás 70–80 százalékát teszi ki Európában (Termékek környezeti hatása (Environmental Impact of Products/EIPRO), A környezeti hatások elemzése az életciklus folyamán az EU-25-ök végső fogyasztásával kapcsolatban) (http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf). Az ismertetett eredmények a normalizált értéken alapulnak (a harmadik kivételével, amelyre a normalizált értéket nem számították ki a tanulmányban), és az egyes termékek főbb környezeti hatásaira vonatkoznak. Az eredmények azt mutatják, hogy a műszaki textíliák előnyei jelentősebbek a jobb környezeti teljesítmény szempontjából.

6.1 1. Építőipar – Szigetelés

6.2 2. Építőipar – Víztárolás

6.3 3. Légiközlekedés – Szerkezeti csövek

Kelt Brüsszelben, 2013. április 17-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Henri MALOSSE

(1) 1.Agrotech – a mezőgazdaságban, erdészetben és halászatban használt textíliák; 2. Buildtech – a magas- és mélyépítésben szerkezeti anyagként alkalmazott textíliák; 3. Clothtech – a ruha- és cipőgyártásban szerkezeti anyagként használt textíliák; 4. Geotech – geotextilíák és mérnöki tervezés során használt szerkezeterősítő textíliák; 5. Hometech – a bútorgyártásban vagy pl. padlóburkolatként használt textíliák; 6. Indutech – filtráció és egyéb, az iparban használt textíliák; 7. Medtech – a gyógyászatban és higiéniai eszközökben alkalmazott textíliák; 8. Mobiltech – a jármű-, alkatrész- és felszerelésgyártásban, szerkezeti anyagként használt textíliák; 9. Oekotech – a környezetvédelemben alkalmazott textíliák; 10. Packtech – csomagolóanyagok terén, tárolásban alkalmazott textíliák; 11. Protech – az egyéni és közösségi védőfelszerelések előállításában használt textilanyagok; 12. Sporttech – sportruházatok, sportfelszerelések, szabadidő-tevékenységek eszközeinek gyártásában alkalmazott textíliák.

(2) Technical Textiles and Nonwovens: World Market Forecasts to 2010 [Műszaki textíliák és nemszőtt kelmék: Világpiaci előrejelzéásek 2010-ig], David Rigby Associates, http://www.fibre2fashion.com/industry-article/pdffiles/Technical-Textiles-and-Nonwovens.pdf.

(3)

— A CCMI kiegészítő véleménye az alábbi közleményről: A textil- és ruhagyártási ágazat jövőjéről a kibővített Európai Unióban (CCMI/009), elfogadva 2004. június 7-én, előadó: Nollet.

— Vélemény az alábbi közleményről: A textil- és ruhagyártási ágazat jövőjéről a kibővített Európai Unióban (INT/220), elfogadva 2004. július 1-jén, előadó: Antonello Pezzini.

— A CCMI tájékoztató jelentése az alábbi tárgyban: Az európai textil- és cipőipar fejlődése (CCMI/041), elfogadva 2008. február 4-én, előadó: Claudio Cappellini.

— Vélemény az alábbi tárgyban: Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a textiltermékek elnevezéséről és az ehhez kapcsolódó címkézéséről, (INT/477), elfogadva 2009. december 16-án, előadó: Claudio Cappellini.

(4) Lásd az 1. lábjegyzetet.

(5) Ennek azonban – a szükséges földterület és az élelmiszer-termeléssel való ütközés miatt – megvannak a korlátai (ahogy az a bioüzemanyagokkal kapcsolatban is megfigyelhető volt).

(6) Lásd például: „Positionspapier – Verwertung und Speicherung von CO2” [Állásfoglalás – A CO2 feldolgozása és tárolása], VCI/Dechema, 2009. (www.bio-based.eu, www.nova-institut.de).

(7) Új tőke- és likviditási szabályozás a bankok számára.

(8) Lásd továbbá a CCMI tájékoztató jelentését: Az európai textil- és cipőipar fejlődése (CCMI/041), CESE 1572/2007, elfogadva 2008. február 4-én, előadó: Claudio CAPPELLINI.

(9) Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a harmadik országbeli áruknak és szolgáltatásoknak az Unió belső közbeszerzési piacához való hozzáféréséről, valamint az uniós áruk és szolgáltatások harmadik országbeli közbeszerzési piacokhoz való hozzáféréséről szóló tárgyalásokat támogató eljárásokról; COM(2012) 124 final, 2012. március 21., http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/international_access/COM2012_124_en.pdf.