[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 15.3.2007

COM(2007) 106 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK

a 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke (1) bekezdésével összhangban (helyi tömegközlekedés, fogyatékkal élő személyek)

1. BEVEZETÉS

Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003/96/EK tanácsi irányelv[1] (a továbbiakban: energiaadózási irányelv vagy irányelv) 19. cikke (1) bekezdésével összhangban, az irányelvben és különösen annak 5., 15. és 17. cikkében előírt rendelkezéseken kívül a Tanács egyhangúlag, a Bizottság javaslatára eljárva bármely tagállam számára (amely kérelmezte) engedélyezheti további adómentességek vagy adókedvezmények bevezetését meghatározott politikai megfontolásokból.

A Bizottság megvizsgálja a kérelmet, majd vagy javaslatot terjeszt elő a Tanácsnak, vagy pedig tájékoztatja a Tanácsot azokról az indokokról, amelyek miatt nem javasolta ilyen intézkedés engedélyezését.

Az energiaadózási irányelvben 2006 végéig lejáró eltérések felülvizsgálatának tágabb keretében Írország és Dánia engedélykérelmeket nyújtott be arra vonatkozóan, hogy az energiaadózási irányelv rendelkezéseitől 2007-től kezdve eltérhessenek. Ezek a tagállamok részleges vagy teljes adómentességet szándékoznak alkalmazni az üzemanyagokra az energiaadózási irányelv 5. cikkének harmadik francia bekezdésében előírt bizonyos felhasználások vonatkozásában. A tervezett intézkedések nem felelnek meg az 5. cikkben megállapított egyik feltételnek, amely szerint tiszteletben kell tartani az energiaadózási irányelv által „előírt minimális adómértékeket”. A fent említett kérelmeket az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóságon nyilvántartásba vették[2].

E közlemény célja a Tanács tájékoztatása azokról az indokokról, amelyek miatt a Bizottság nem javasolja a kért engedélyezéseket.

2. Összefoglaló a kérelmekről

2.1 . Írország kérelme

Először is, Írország kedvezményes jövedékiadó-kulcsot (22,72 euro/ 1000 liter) kíván alkalmazni a nemzeti engedélyező hatóság által vagy más módon jogilag engedélyezett közúti személyszállító szolgáltatások – mint autóbusz üzemeltetők, iskolai járatok és kirándulóbusz üzemeltetők – által használt gázolajra.

Az intézkedés célja Írország szerint a helyi tömegközlekedés fejlődésének előmozdítása, és –szélesebb összefüggésben – a környezetvédelmi célok megvalósítására való törekvés.

Írország azt állítja, hogy a rendszernek az 5. cikkben előírt feltételekhez való igazítása áremelkedéshez és ennek következtében a viteldíjak emeléséhez vezetne. Ezáltal csökkenne a tömegközlekedés népszerűsége és az egyéni közlekedés kapna nagyobb szerepet. Ennek hatására fokozódna a zsúfoltság és súlyosbodna a környezetszennyezés.

Továbbá Írország úgy véli, hogy ez az intézkedés elsősorban az alacsonyabb jövedelmű embereket – mivel ők közlekednek gyakran tömegközlekedéssel – és a (ritkán lakott területekre közlekedő) kevésbé gazdaságos járatokat érintené.

Írország szerint az intézkedés különösen az egyik alapvető írországi tömegközlekedési eszközre, mind közül a legrugalmasabbra, a buszra lenne hatással.

Másodszor, Írország adómentességet szeretne alkalmazni a súlyos fogyatékossággal élő személy szállítására használt járművek működtetéséhez szükséges üzemanyagra, évi 600 gallon vagy 2728 liter erejéig. Ez a mennyiségi határ 900 gallon illetve 492 liter lenne a fogyatékkal élő személyeket képviselő szervezetek esetében. Írország úgy véli, hogy az intézkedés jellege nagyon korlátozó és csak olyan személyekre alkalmazható, akik bizonyos szigorú feltételeknek megfelelnek. Az intézkedés célja, hogy ellensúlyozza a súlyos fogyatékkal élő személyek jelentős közlekedési költségeit. Írország arra is hivatkozik, hogy a fogyatékkal élő személyek közül sokan alacsony jövedelemmel rendelkeznek. Végül Írország azzal érvel, hogy az intézkedésnek egyáltalán nincs hatása az egységes piac működésére. Az intézkedés része az Írországban a súlyos fogyatékkal élő személyekre alkalmazott széleskörű ösztönző csomagnak.

A kérelem nem irányoz elő megszüntetési időpontot.

2.2. Dánia kérelme

Dánia adómentességet szeretne alkalmazni a helyi tömegközlekedés járművei által használt propán-bután gázra és a gázolajra (kénmentes vagy alacsony kéntartalmú). Az intézkedés célja a környezetvédelem elősegítése nem csupán a tömegközlekedés támogatása által, hanem a környezetkímélőbb üzemanyagok használatának ösztönzése révén is.

A kérelem 2008. december 31-i megszüntetési időpontot irányoz elő.

3. A kérelmek háttere

Az energiaadózási irányelv 5. cikke harmadik francia bekezdésének megfelelően a tagállamok eltérő adómértékeket alkalmazhatnak a következő felhasználásoknál: helyi tömegközlekedés (beleértve a taxit is), hulladékgyűjtés, fegyveres erők és közigazgatás, fogyatékkal élő személyek, betegszállító járművek. Az e lehetőséghez kapcsolt legfőbb feltétel, hogy tiszteletben tartsák az irányelvben előírt minimális adómértékeket.

Ezt a választható rendelkezést az 1990-es években szerzett tapasztalatok alapján foglalták bele az energiaadózási irányelvbe a Tanács által a 92/81/EGK tanácsi irányelv[3] 8. cikke (4) bekezdésében biztosított néhány eltéréssel; a cél az volt, hogy a tagállamoknak bizonyos területeken rugalmasságot adjanak, miközben biztosítják, hogy a minimális adómértékek irányelv általi meghatározása alapjául szolgáló aggályokat teljes mértékben figyelembe vegyék. Ez a szándék a tömegközlekedés tekintetében a legnyilvánvalóbb. A Bizottság a 92/81/EGK irányelv[4] 8. cikke (4) bekezdésében biztosított eltérésekről szóló, 1996-ban közzétett jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy „az eltéréseket fenn kell tartani, amíg az energiatermékek adóztatásának közös közösségi keretrendszere részeként általános szabályt nem vezetnek be, de legkésőbb 1998. december 31-ig.”[5]

Ezt a megközelítést tükrözte az 1997-es javaslat[6] is, amely 2003-ban az energiaadózási irányelv elfogadásához vezetett. A javaslat célja az volt, hogy a tagállamok bizonyos fokú rugalmasságot kapjanak nemzeti politikai célkitűzéseik követésében, a közösségi érdek tiszteletben tartásának biztosítása mellett. A minimális adómértékek tiszteletben tartásának követelménye a belső piac igényei mellett az energiahatékonyságra és a környezetvédelemre irányuló ösztönzők fenntartásának szükségességét is tükrözi. Ezen ösztönzőket a tömegközlekedésben is alkalmazni kell. Az energiaadózási irányelvről szóló tanácsi tárgyalások során a vonatkozó rendelkezés alkalmazási körét jobban kidolgozták, de megtartották annak alapelvét, vagyis a minimális adómértékek tiszteletben tartásának követelményét.

A 2006. júniusi 2003/96/EK tanácsi irányelv II. és III. mellékletében szereplő, 2006 végéig lejáró eltérések felülvizsgálata című közleményében (a továbbiakban: a 2006-os közlemény)[7] a Bizottság áttekintést adott az energiaadózási irányelvben foglalt sokrétű rugalmasságról, és megerősítette, hogy a fenti esetekben használt üzemanyagokra vonatkozó eltérések többé nem szükségesek, mivel az irányelv 5. cikke harmadik francia bekezdésében kifejezetten elő van írva egy megfelelő rendelkezés.

4. A Bizottság értékelése

A továbbiakban a Bizottság oly mértékben értékeli a kérelmeket, amennyire a kérelmező tagállamok által tervezett intézkedésekre nem terjed ki az energiaadózási irányelv 15. cikke (1) bekezdésének i. pontja (vö. továbbá az e közlemény végén megállapított szempontokkal).

A Bizottság úgy véli, hogy a két kérelmező tagállam által a kért engedélyezés szükségességének igazolására felhozott aggályok többsége pontosan ugyanaz, mint amelyek az 5. cikk harmadik francia bekezdésének az energiaadózási irányelvbe történő belefoglalásához leginkább vezettek.

Ennek eredményeképpen nem minősülnek az 5. cikk értelmében vett meghatározott politikai megfontolásnak. Ez az EK-Szerződés 93. cikke alapján elfogadott rendelkezés már egyensúlyt teremt az általa szabályozott területeken használt üzemanyag kedvezőbb adózását támogató politikai megfontolások és a bizonyos minimális adómértékek alkalmazását sugalló aggályok között. Az utóbbi aggályok az energiaadózási irányelv 19. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésében kifejezetten említett közösségi érdekekhez és politikákhoz kapcsolódnak, amelyek különösen indokolják a fokozott energiahatékonyság és a környezetvédelem ösztönzését. Így a 19. cikk szerinti eltérés nem engedélyezhető pusztán azon érvek alapján, amelyek az irányelv 5. cikkének elfogadásához vezettek. Ezt már részletesen indokolta a hasonló kérelmekkel kapcsolatos, 2006. november 30-án elfogadott bizottsági közlemény[8].

Ez az érvelés érvényes Írországnak a fogyatékkal élő személyekkel kapcsolatban benyújtott kérelmére is. Az energiaadózási irányelv 5. cikke egyértelműen figyelembe veszi az Írország által képviselt álláspontot. Valójában ez a hivatkozás tükrözi az Írország által az előző jogi keret révén élvezett eltérést.

Az Írország által felvetett szociális szempontokat illetően a Bizottság arra emlékeztet, hogy Írország maga állapította meg, hogy nem minden súlyos fogyatékkal élő személynek van szüksége szociális támogatásra és az általános, mindenki számára biztosított teljes adómentesség nem lenne összhangban ezzel az állásponttal. Az érintett személyek gazdasági forrásaiból adódó konkrétabb igényeket megfelelőbben tudnák kezelni olyan célzott eszközök, amelyek ugyanakkor tiszteletben tartják az energiaadózási irányelv által előírt minimális adómértékek alkalmazását.

Az Írország kérelmében a kirándulóbusz üzemeltetők vonatkozásában rájuk „helyi tömegközlekedési járművek” üzemeltetőiként való hivatkozással kért eltéréssel kapcsolatban, a Bizottság szeretné kiemelni, hogy a fenti érvelés a kérelem e részére csak olyan mértékben terjed ki, amennyire ezek a kirándulóbusz üzemeltetők „helyi tömegközlekedési szolgáltatóknak” tekinthetők. Azokat az eseteket illetően, amelyek nem tartoznak ebbe a kategóriába, a Bizottság az irányelv 7. cikkére utal, amely lehetővé teszi a tagállamok számára bizonyos feltételek mellett, hogy a bizonyos személyszállító járművekben használatos gázolajra differenciált adókulcsot alkalmazzanak (vö. különösen e rendelkezés 2. cikkével és 3. cikke b) pontjával). Írország nem hivatkozott olyan konkrét politikai megfontolásra, amely indokolná az irányelv 7. cikke által megengedett adókedvezményeket meghaladó előnyök biztosítását. Ebben a tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy az e rendelkezés (2) bekezdésében előírt követelmény – amelynek megfelelően a minimális adómértékeket tiszteletben kell tartani – megfelel az irányelv 5. cikke alapján alkalmazandó alapkövetelménynek, különösen a helyi tömegközlekedés vonatkozásában.

Dánia tömegközlekedésre vonatkozó kérelmét illetően a Bizottság úgy véli, hogy a kérelem különbségtétel nélkül hivatkozik a tömegközlekedés ösztönzésének, a környezet védelmének és a környezetkímélőbb – konkrétabban a kénmentes vagy alacsony kéntartalmú – üzemanyagok népszerűsítésének céljára[9]. Az első célkitűzéssel kapcsolatban a Bizottság a fenti és az említett, 2006. novemberi közleményben részletezett érvelésre hivatkozik. Hasonló szempontok érvényesek ugyanakkor a jobb minőségű üzemanyagok népszerűsítésére vonatkozóan is. Ebben az összefüggésben hozzá lehet tenni, hogy a tisztességes verseny érdekei még egy további érvet szolgáltatnak arra vonatkozóan, hogy a közösségi minimális adómértékeket be kell tartani.

5. Következtetés

A fentiek alapján a Bizottság úgy véli, hogy a helyi tömegközlekedésre és a fogyatékkal élő személyekre vonatkozóan a kérelmek egyike sem tartalmaz olyan különleges politikai megfontolásokat, amelyek eltérnének azoktól, melyek az 5. cikk harmadik francia bekezdésének az energiaadózási irányelvbe való foglalásához vezettek. Az 5. cikk kifejezi ezen aggályok és a minimális adómértékek bevezetésének alapjául szolgálók összeegyeztetésének szükségességét, nevezetesen egy belső piaci mozgástér létrehozásának összeegyeztetését a fokozott energiahatékonyság és a környezetvédelem ösztönzésének fenntartásával. Ezek a szempontok részét képezik a 19. cikk (3) bekezdésének harmadik francia bekezdésében világosan említett közösségi érdekeknek és politikáknak. Az energiaadózási irányelv 7. cikkének létezése miatt és Írország megfelelő érveinek hiányában hasonló szempontok vonatkoznak e tagállam kérelmére is, amennyiben a helyi közlekedés kivételével személyszállításra vonatkozik.

Az említett tagállamoknak elegendő idejük volt arra, hogy igazodjanak a közösségi jogalkotó által felállított egyensúlyhoz. A nagyon különleges szociális és/vagy helyi igényekre vonatkozóan a jövedékiadó-mentesítéstől eltérő eszközök – amelyek nem mondanak ellent az energiaadózási irányelv minimális követelményeinek – sokkal megfelelőbb jogorvoslatnak tűnnek[10].

A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a 19. cikkben megállapított feltételek nem teljesülnek. Következésképpen, a Bizottság nem javasolja a két kérelmező tagállam által kért engedélyezéseket .

Amilyen mértékben Dánia kérelme a 15. cikk (1) bekezdésének i. pontja értelmében kedvezményben részesülő alternatív üzemanyagokra utal, meg kell jegyezni, hogy e rendelkezés szerint a tagállamok a Bizottság és a Tanács beavatkozása nélkül is biztosíthatnak adómentességet vagy adókedvezményeket. Következésképpen, és a 19. cikk megfogalmazásával illetve értelmével összhangban, ilyen adómentességek és adókedvezmények nem tartoznak e rendelkezés alkalmazási körébe. Ebből következően kívül esnek a fent megállapított következtetésen.

[1] A Tanács 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelve az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről (HL L 283., 2003.10.31., 51. o.; a legutóbb a 2004/74/EK és a 2004/75/EK irányelvvel (HL L 157., 2004.4.30., 87. o., ill. 100. o.) módosított irányelv.)

[2] A leveleket 2006. november 13-án (Dánia) és december 14-én (Írország) vették nyilvántartásba.

[3] A Tanács 1992. október 19-i 92/81/EGK irányelve az ásványolajok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról (HL L 316., 1992.10.31., 19. o.). Az irányelvet, valamint az ásványolajok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/82/EGK tanácsi irányelvet a 2003/96/EK tanácsi irányelv 2003. december 31-ével hatályon kívül helyezte.

[4] COM(96) 549, 1996. november 14.

[5] A jelentés 5.5. szakasza

[6] COM(97) 30, 1997. március 12. Vö. különösen a tervezet 5. cikkével.

[7] A 2003/96/EK tanácsi irányelv II. és III. mellékletében előírt, 2006 végéig hatályos eltérések felülvizsgálatáról szóló bizottsági közlemény (COM(2006) 342., 2006. június 30.)

[8] A Bizottság közleménye a Tanácsnak a 2003/96/EK tanácsi irányelv 19. cikke (1) bekezdésével összhangban (helyi tömegközlekedés, fegyveres erők, közigazgatás, betegszállító járművek) (COM (2006) 741., 2006. november 30.)

[9] A motorhajtóanyagként használt propán-bután gázra az energiaadózási irányelv 15. cikke (1) bekezdése i. pontja különös rendelkezései vonatkoznak. Vö. az e közlemény végén található észrevételekkel.

[10] Más közösségi rendelkezések, különösen a Szerződés állami támogatásra vonatkozó szabályainak sérelme nélkül.