[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 08/06/2006

COM (2006) 276 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI TANÁCSNAK

további lépések az Európai Technológiai Intézet létrehozása felé

Összefoglalás

Az Európai Technológiai Intézetről (ETI) szóló, 2006. február 22-én elfogadott első közleményt követően a 2006. márciusi Európai Tanács elismerte, hogy az Európai Technológiai Intézet létrehozása a felsőoktatás, a kutatás és az innováció közötti, meglévő szakadék áthidalásához vezető fontos lépés; felkérte továbbá a Bizottságot, hogy 2006. június közepéig nyújtson be javaslatot a szükséges további lépésekről.

Az Európai Tanácsot követően a Bizottság tovább vizsgálta a kérdést és kiterjedt konzultációt kezdeményezett a tagállamokkal és az európai érdekelt felekkel. E konzultációs folyamat során a különböző érdekelt felek kiemelték egyfelől azt, hogy a jövőbeli intézet neve összetéveszthető jelenlegi szervezetekével, másfelől hogy egyértelműen ki kell emelni az intézet innovatív jellegét. A Bizottság egyelőre fenntartja az ETI nevet, de végső javaslatában még visszatér erre a kérdésre. A továbbiakban általános egyetértéssel fogadták a hiányosságok és szükségletek bizottsági háttérelemzését, valamint annak szükségességét, hogy összehangolt erőfeszítésekre van szükség az oktatás, a kutatás és az innováció képezte tudásháromszögben rejlő európai kapacitások kiaknázásához, Európa versenyképességének javítása érdekében. Az ETI-t a lisszaboni célok elérését szolgáló, az oktatást, kutatást és innovációt mozgósító integrált stratégia részének kell tekinteni. Ebben az összefüggésben az ETI nem csupán új szereplő az oktatás, kutatás és innováció terén, hanem az európai szintű tudásháromszöget megtestesítő referenciamodell.

A konzultáció során számos olyan egyedi kérdés került előtérbe, melyek e közlemény tárgyát képezik. Ezek a következőkre vonatkoznak: az ETI javasolt szervezeti felépítése és működése; a kormányzótanács jellege és szerepe; a tudásközösségek működése; az ETI személyzetének státusza és kapcsolata az anyaintézményekkel; az ETI-ben való részvétel ösztönzői a partnerek számára; az üzleti körök szerepe; az intézet által kibocsátható oklevelek; a jelenlegi és jövőbeli EU-kezdeményezésekkel való kapcsolata.

E közlemény nem kínál végső megoldásokat. A javaslat egyes szempontjairól nyújt további információkat és szükség esetén javaslatot tesz azok kezelésére. Miután ily módon tisztázható, mi pontosítható és mely kérdések maradjanak lezáratlanul, a közlemény szándéka célzottabb konzultáció támogatása az elkövetkező hónapokban a tagállamokkal és az érdekelt felekkel. A Bizottság idén ősszel lezáruló, teljeskörű hatásvizsgálatot indított.

Az ETI – mint a kiválóságot támogatni, nemzetközi szinten a tehetséget magához vonzani, valamint az egyetemi hallgatók, kutatók és az innovációért felelős vezetők számára európai munkakörnyezetet biztosítani képes európai intézet – a versenyképes, tudásalapú társadalom megteremtését célzó, megújult erőfeszítés európai jelképe lesz.

1. Bevezetés

A Bizottság először 2005-ös tavaszi jelentésében[1] irányította rá a figyelmet az Európai Technológiai Intézet létrehozásának szükségességére. Az Európai Tanács tudomásul vette ezt, a Bizottság pedig eszmecserét és konzultációt biztosító folyamatot indított el, melynek eredményeképpen 2006. február 22-én előterjesztette az Európai Technológiai Intézetről (ETI) szóló első közleményét[2].

A 2006 márciusi Európai Tanács következtetései az alábbi megállapítást teszik:

„Az Európai Tanács tudomásul veszi az Európai Technológiai Intézetről szóló bizottsági közlemény jelentőségét és tovább vizsgálja a felvetéseket annak érdekében, hogy egyéb intézkedésekkel együtt erősítse a kiváló európai kutató- és innovációs közösségek közötti hálózatépítést és szinergiákat. Az Európai Tanács elismeri, hogy a valamennyi tagállam előtt nyitott, legmagasabb szintű hálózatokon alapuló Európai Technológiai Intézet létrehozása a felsőoktatás, a kutatás és az innováció közötti, meglévő szakadék áthidalásához vezető fontos lépés, csakúgy mint azok az egyéb intézkedések, melyek erősítik a kiváló európai kutató- és innovációs közösségek közötti hálózatépítést és szinergiákat. Az Európai Kutatási Tanácsnak vezető szerephez kell jutnia ebben az összefüggésben. Az Európai Tanács felkéri a Bizottságot, hogy a további lépésekről 2006. június közepéig nyújtson be javaslatot[3].”

Az Európai Tanácsot követően a Bizottság tovább vizsgálta a kérdést, különös tekintettel a tagállamok és az érdekelt felek által felvetett témákra. Egy sor konzultációs célú találkozót[4] szervezett, ahol valamennyi fél lehetőséget kapott a javaslat és indoklása megvitatására és véleménye kifejtésére. Barroso elnök fogadta az Európai Kutatási Tanács Tudományos Tanácsának küldöttségét[5], mely szintén állásfoglalást nyújtott be.

E konzultációs folyamat során általános egyetértéssel fogadták a hiányosságok és szükségletek bizottsági háttérelemzését, valamint annak szükségességét, hogy összehangolt erőfeszítésekre van szükség az oktatás, kutatás és innováció képezte tudásháromszögben rejlő európai kapacitások kiaknázásához, Európa versenyképességének javítása érdekében. A különböző érdekelt felek felvetették a jövőbeli intézet nevének kérdését, utalva egyfelől arra, hogy annak neve összetéveszthető jelenlegi szervezetekével, másfelől arra, hogy egyértelműen ki kell emelni az intézet innovatív jellegét. A Bizottság megfontolás tárgyává teszi e felvetést és végső javaslatában még visszatér rá.

Az ETI-t a lisszaboni célok elérését szolgáló, az oktatást, kutatást és innovációt mozgósító integrált stratégia részének kell tekinteni. A finanszírozási mechanizmusok – mint a 7. kutatási keretprogram, valamint a versenyképességi és innovációs keretprogram – a kiválóság legmagasabb szintjein támogatja majd a kutatást és innovációt . Az EU regionális politikája jelentős támogatást biztosít az Unión belüli kutatási, innovációs és oktatási kapacitások kiterjesztéséhez, a következő programozási időszakban (2007–2013) pedig még nagyobb figyelmet fordít majd e területre. A Bizottság az egyetemek és az egyetemi kutatás korszerűsítésére felszólító közleményt[6] fogadott el, mely kiemeli az irányítás és finanszírozás hiányosságainak, valamint a felsőoktatás széttagoltságának problémájára vonatkozó felvetéseket . Ezen kívül „A vállalkozói készségek előmozdítása az oktatás és a tanulás révén” című közlemény[7] kiemeli, hogy döntő jelentőségű a vállalkozói készségek és a hatáskör ötvözése a kiváló technológiai tanulmányokkal , ha a hallgatók és kutatók ezáltal könnyebben bevezethetik új felfedezéseiket a kereskedelmi forgalomba. E kezdeményezések segítik az ETI-re vonatkozó javaslat megfelelő keretbe foglalását. Az ETI nem csupán új szereplő az oktatás, kutatás és innováció terén, hanem az európai szintű tudásháromszöget megtestesítő referenciamodell.

A konzultáció számos egyedi kérdést vetett fel. E kérdések első csoportja az ETI javasolt szervezeti felépítésére vonatkozik: a kormányzótanács jellege és szerepe; a tudásközösségek működése; az ETI személyzetének státusza és kapcsolata az anyaintézményekkel; az ETI-ben való részvétel ösztönzői a partnerek számára; az üzleti körök szerepe; stb. A kérdések második csoportja inkáb a következőkre vonatkozik: az ETI jelenlegi EU-környezetben történő létrehozása, az ETI jogalapja és státusza, az általa kibocsátható oklevelek, az intézet finanszírozási forrásai, valamint a jelenlegi és jövőbeli EU-kezdeményezésekkel való kapcsolata.

Lényeges e fontos kérdések jelenlegi kezelése annak érdekében, hogy 2006 végéig előkészítsék az ETI meghatározására és létrehozására irányuló, a Bizottság jogalkotási javaslatán alapuló további munkát. Így a Bizottság folytatni fogja a konzultációs folyamatot az említett időszakban.

E nyilatkozat a konzultációs folyamat során felvetett kérdésekre ad választ. További információkat nyújt a javaslat egyes szempontjaira vonatkozóan és szükség esetén javaslatot tesz azok kezelésére. Miután ily módon tisztázható, mi pontosítható és mely kérdések maradjanak nyitva, a közlemény szándéka célzottabb konzultáció támogatása az elkövetkező hónapokban a tagállamokkal és az érdekelt felekkel az ETI koncepciójának és indoklásának hivatalos megerősítése érdekében. E közlemény nem kínál végső megoldásokat. A javaslat egyik kulcsfontosságú eleme annak biztosítása, hogy az ETI önálló intézet legyen, mely – azon általános célkitűzésével összhangban, hogy a kiváló oktatást, kutatást és innovációt ösztönző erővé váljon – szabadon meghatározhatja saját munkamódszereit. Ennélfogva az ETI-t létrehozó jogi eszköznek olyan általános keretet kell biztosítania a célkitűzések és működési szabályok számára, melyen belül az intézet kormányzótanácsa szabadon meghatározhatja a részletes szervezeti felépítést és működést.

2. Szervezeti felépítés és irányítás

Az ETI olyan intézmény, mely esetleges gazdasági érdekekkel kapcsolatos, stratégiai, tudományos kihívásokat jelöl ki interdiszciplináris területeken, valamint kiválasztja és finanszírozza az ezeket kezelő tudásközösségeket. Tudásközösségei olyan integrált partnerségek, melyek egyetemeket, kutatóintézeteket és az ipar képviselőt tömörítő csoportokból állnak és melyek célja kutatás, oktatás és innováció folytatása e területeken, az ETI által megállapított célkitűzések teljesítése érdekében.

Központi magjának – mely egyértelmű, hatékony és operatív egységnek tekinthető – jogi személyiséggel kell rendelkeznie. Kormányzótanács kell, hogy irányítsa, melynek munkáját korlátozott számú személyzet támogatja. A feladatokat – azaz a kutatást, az innovációt, a hallgatók posztgraduális képzését – a tudásközösségek végzik el. A tudásközösség ezért sokkal több, mint egy hálózat: a tudásközösség integrált partnerség, mely elfogadta, hogy megvalósítja az ETI kormányzótanácsa által kijelölt stratégiai célkitűzéseket.

Ennélfogva az ETI önálló szerv, mely innovatív szerkezeti és működési modellel, valamint erős európai identitással rendelkezik. Tudásüzemeltető, vagyis aktív szerepet tölt be az oktatás, kutatás és innováció területén, főleg partnerszervezetek által biztosított humán és fizikai erőforrások igénybevételével. Ezt a kormányzótanács stratégiai irányítása mellett, a tudásközösségek keretén belül kell megszervezni. A következő szakaszok ismertetik a tudásközösségek és az irányítószerv létrehozásának lehetséges módjait.

2.1. A tudásközösségek

A tudásközösségek képezik az ETI operatív központját. A tervek szerint ezek egyetemek, az üzleti élet és a kutatási ágazat kiváló csoportjai és tanszékei közötti partnerséget jelentik majd, melyek közép-és hosszú távú (10–15 évre szóló), széles interdiszciplináris területet felölelő oktatási, kutatási és innovációs programmal rendelkeznek. Kritikus tömeget kell alkotniuk annak érdekében, hogy hatást érjenek el globális szinten és hogy egy helyre gyűjtsék az Európa-szerte szétszórtan előforduló kiválóságot. Mint az a 2006. február 22-i közleményből kitűnik, az első tudásközösségeket 2009-ig kell kijelölni.

A tudásközösségeket felülről lefelé és alulról felfelé irányuló folyamat segítségével kell kiválasztani. Alulról felfelé kell, hogy irányuljon abban az értelemben, hogy az egyetemek, a kutatási ágazat és az üzleti élet csoportjai és tanszékei összefognak és esetleges partnerségeket hoznak létre egyes kiválasztott területeken. A kormányzótanács dönt a kiválasztási feltételekről, beleértve az alábbi elemeket: kiváló kutatási, oktatási és innovációs program a kiválasztott területen, elsőosztályú fizikai és humán erőforrások ötvözése, az oktatási elem magas színvonalát biztosító mechanizmusok, valamint hatékony előnyök az érintett régiók és üzleti partnerek (különösen a KKV-k) számára, beleértve a piac számára történő tudásátadást.

A folyamatnak felülről lefelé irányulónak is kell lennie, azaz a kormányzótanács meghatározza azokat a stratégiai interdiszciplináris működési területeket, melyeken belül tudásközösségeket szükséges kialakítani. E területek hosszú távú, kulcsfontosságú technológiai kihívásokat képviselnek , melyek innovatív megoldásokat és Európa versenyképességére nagy hatást gyakorló kereskedelmi előnyöket képesek létrehozni. „Üzleti vonatkozással” kell, hogy rendelkezzenek e területek, a programnak pedig egyesítenie kell az alapkutatást és az alkalmazott kutatást, különösen olyan új kutatási területeken, melyek multidiszciplináris megközelítést igényelnek[8].

A kormányzótanácsnak meg kell határoznia a kiválasztási követelményeket és eljárásokat is, melyeket versenyfolyamatként kell megszerveznie. A jogi eszköz adhat útmutatást a tudásközösségek kiválasztásának egyedi követelményeihez. Ez olyan követelményeket foglalhatna magában, melyek az ETI általános célkitűzéseivel és stratégiájával való koherenciához, a javaslatban szereplő kiválósághoz (vagy kiválósági potenciálhoz), valamint a javaslat valószínű minőségére és hatékonyságára vonatkozó intézkedésekhez kapcsolódnak

Kiválasztását követően valamennyi tudásközösség kialakítja saját működési szerkezetét a kormányzótanács által biztosított általános kereten belül. A kormányzótanács állapítja meg a tudásközösségek önállóságának és felelősségének szintjét, melyeknek jelentős mértékű önállósággal és maximális rugalmassággal kell azonban rendelkezniük belső szervezetüket és (pénzügyi, humán és fizikai) erőforrásaik kezelését illetően. Rövid- és középtávú célkitűzéseik a kormányzótanács által meghatározott általános kereten belül kerülnek kijelölésre annak érdekében, hogy az ETI egésze megfelelő mértékű belső konzisztenciát őrizhessen meg.

A szándék az, hogy az innováció kerüljön a tudásháromszög középpontjába , ne pedig a hagyományos „folyamatvégi” technológiaátadás. Ennek elérése érdekében az üzleti tapasztalatokat a kutatás és oktatás valamennyi aspektusába be kell építeni. Az üzleti szféra közvetlenül hozájárulhat a kutatáshoz és oktatáshoz, kiváló kutatók és vezetési módszerek révén. Az oktatóprogramok innovatív vezetési modulokat és vállalkozói tanfolyamokat foglalhatnak magukban. Ezek segítségével a végzett hallgatók és kutatók vállalkozói készségeket sajátítanak el, valamint megszerzik a tudásátadáshoz és vállalkozásalapításhoz szükséges szakképzettséget , ezáltal pedig teljes mértékben ki tudják használni kutatásuk innovatív potenciálját. Ezen kívül a vállalatok hozzájárulhatnak az oktatáshoz és szakmai gyakorlatokat kínálhatnak.

2.2. A kormányzótanács

Az ETI-t kormányzótanácsnak kell irányítania, melyet csak a legszükségesebb elemekre korlátozott, saját adminisztratív szolgálatai – mint a titkárság, jogi és pénzügyi szolgálatok, stb. – támogatnak. A kormányzótanácsnak meg kell határoznia az ETI általános politikáját és stratégiai programját, kijelölve a fő tematikus tevékenységi területeket és ki kell választania, létre kell hoznia és értékelnie kell a tudásközösségeket. Meg kell határoznia az ETI általános szabályait és biztosítania kell a különböző tudásközösségek közötti koordinációt. Meg kell határoznia az ETI teljes költségvetését és ezt fell kell osztania a tudásközösségek között az ellenőrzés és értékelés során tapasztalt eredmények alapján.

A kormányzótanács összetételének az alábbiakat kell biztosítania:

- kiválóság és függetlenség az ETI számára

- elszámoltathatósága finanszírozói és általában a társadalom felé

- megfelelő tudományos és vállalatirányítási ismeretek

- megfelelő párbeszéd és információ-visszacsatolás a különböző érdekelt felekkel

Korlátozni szükséges a kormányzótanács létszámát, melynek tagjai a tudományos és üzleti tapasztalat közötti egyensúlyt kell, hogy biztosítsák. Mivel a tagok kinevezése személyre szólóan történik, nem rendelkeznek képviseleti joggal. Döntéshozatali folyamatának megkönnyítése céljából a tanács munkáját külső tanácsadóbizottságok segíthetik.

Fontos, hogy a kormányzótanács strukturált párbeszédet folytasson a tudásközösségek partnerszervezeteivel, melyek bizonyos értelemben a művelet „részvényesei" és melyeket biztosítani kell arról, hogy véleményük meghallgatásra talál a jelentősebb stratégiai döntések meghozatala során.

A kormányzótanács tagjainak átlátható kiválasztási folyamata kizárólag a tudományos és innovációs kiválóság szempontjain kell, hogy alapuljon. Az Európai Kutatási Tanács Tudományos Tanácsának (vagyis egy széleskörűen elfogadott személy által elnökölt azonosító bizottság) kinevezése során alkalmazott eljárás megfelelő modellként szolgálhatna.

3. Az ETI és a tudásközösségek közötti, személyzetre vonatkozó megállapodások

A humán erőforrások jelentik az ETI számára az egyik legnagyobb kihívást. Ahhoz, hogy a kiválósággal kapcsolatos célkitűzéseit elérje, képesnek kell lennie, hogy a legjobb elméket tudásközösségeibe vonzza és hatékony csoportokba szervezze.

A Bizottság februári közleményében javasolta, hogy a tudásközösségekben dolgozókat – kutatók, előadók, valamint az innováció vagy technológiaátadás területén dolgozók – az ETI mellé kell rendelni és az intézet által kell foglalkoztatni. Ez olyan aggályokat váltott ki, miszerint az ETI növelné az európai felsőoktatás széttöredezettségét, sőt „elszívná” a kiválóságot onnan, ahol jelenleg előfordul. Ezen aggályok nem megalapozottak, így tisztázásukra van szükség.

Gyakorlatilag az egyetemek és nemzetközi tudományos szervezetek (és valójában a vállalatok) jelenleg számos módszert alkalmaznak arra, hogy megtartsák és díjazzák a számukra dolgozókat. E módszereket az ETI számára is elérhetővé kell tenni, megfelelő általános keretek között. E módszerek a következők lehetnek: közvetlen foglalkoztatás, kirendelés (ez olyan középtávú intézkedés, melynek keretében egy személy bizonyos ideig valamely más intézmény számára tevékenykedik, miközben számos foglalkoztatási megállapodás vonatkozik rá és „visszatérési joggal” rendelkezik), lazább kapcsolatok, mint a kettős kapcsolódás (amikor egy személy megtartja „hazai” munkahelyét, de gyakorlatilag a kapcsolódó szervezethez is kötődik) vagy ideiglenes kihelyezés (pl. kutatóévek). A Bizottság azt javasolja, hogy mindezek a lehetőségek álljanak az ETI és a tudásközösségek rendelkezésére . Biztosítani kell a tudásközösségeken belül dolgozó személyzetnek az ETI, az intézet identitása és folyamatban lévő sikere iránti megfelelő elkötelezettségét a kiválasztási szakaszban. Fontos lesz a közös foglalkoztatási keret (mely a javadalmazás, munkafeltételek, szellemi tulajdonjogok, stb. kérdéseivel foglalkozik) kialakítása. E kereten belül a tudásközösségek számára biztosítani kell, hogy a legmegfelelőbb módon, szabadon rendelkezzenek humán erőforrásaik felett.

4. Oklevelek

Biztosítani kell az ETI számára, hogy okleveleket és diplomákat adhasson ki. Ezek látható megnyilvánulásai lennének az ETI rendeltetésének, a hallgatókat és kutatókat pedig a programjaiban való részvételre ösztönöznék. Az ETI-nek a világ minden részéről érkező legjobb elmék számára nagy vonzerővel rendelkező központtá kell válnia. A széleskörűen elismert oklevelek kibocsátása egyrészt erősíti az intézet identitását, másrészt hozzájárul, hogy nemzetközi elismertségre tegyen szert, ezáltal pedig változást ösztönző modellé váljon az európai felsőoktatásban.

A jogi eszköznek biztosítania kell az oklevelek kiadását és fel kell kérnie a kormányzótanácsot, hogy léptessen életbe olyan eljárásokat, melyek garantálják oklevelet nyújtó tanfolyamai minőségét. Ez a tagállamokban alkalmazott modelleken alapulhatna, a bolognai folyamat keretén belül. Ennek alapján a tagállamoknak el kell ismerniük ezeket az okleveleket. Az ETI által kibocsátott oklevelek tagállamok által történő elismerése azt jelzi majd, hogy a jelenleg még a mobilitás és a tudásalapú Európa megteremtésének legnagyobb akadályát jelentő, oklevelekkel kapcsolatos problémák megszűnnek. Ez erősíteni fogja az ETI státuszát, nyilvánosságát és vonzerejét az EU-n belül és kívül is, továbbá megkönnyíti a hallgatói mobilitást.

5. A részvétel előnyei

A konzultáció során további fontos téma volt a tudásközösségekben való részvétel előnyeinek kérdése – miért kellene, hogy egy egyetem, kutatóközpont vagy üzleti vállalkozás tudásközösség keretében megossza intellektuális (valójában humán) erőforrásait? Mi ösztönözne (tegyük fel) egy régiót, hogy hozzájáruljon az ETI munkájához azzal, hogy például kihelyezett egyetemet fogad be vagy kutatólétesítményeket biztosít?

Az előnyök a körülményektől függően változnak. Az alábbi példák szemléltetik a lehetséges előnyök fajtáit:

- egy általános, intenzív kutatást folytató egyetem számára a fő előnyt azok a kiegészítő lehetőségek jelentik, melyek révén gyorsabban tud előrehaladni olyan munkájával, melyet korábban már stratégiailag fontosnak ítélt. . Az ETI pénzügyi forrásokat bocsát a tudásközösségek rendelkezésére, így a részt vevő egyetemek és kutatóközpontok többet és gyorsabban érhetnek el, mint amire e kiegészítő források nélkül képesek lennének. Ezen kívül a tudásközösségen belüli szoros partnerség és az üzleti szféra bevonása hatékonyabb tudásmegosztást, az innováción keresztül pedig tudásfelhasználást tesz lehetővé. E két elem ötvözése által még a legfejlettebb egyetemek és vállalatok erőfeszítései is további méreteket öltenek, biztosítva, hogy a folyamat valamennyi partner számára előnyökkel járjon.

- a jobban körülhatárolt kiválósággal rendelkező egyetemek – mint a regionális vagy innováció-központú egyetemek – is részesülnének a fent említett előnyökből. Kiegészítő pénzügyi források bocsáthatók az ETI rendelkezésére az infrastrukturális kapacitás kiépítésének támogatására. Ezen túlmenően az ETI oktatási tevékenységei segítik a fogadó egyetem vonzerejének növelését.

- vállalatok és szakosodott kutatóközpontok számára a nagyobb kockázatot és bizonytalanságot képviselő területek jelentik a legnagyobb vonzerőt. Ez az a pont, ahol az ETI által képviselt közérdek és a vállalatok kereskedelmi érdeke találkozik. Ez beruházásokra ösztönözhetné a vállalatokat, továbbá arra, hogy az eddigiektől eltérően közvetlenül vegyenek részt a kutatás korábbi szakaszában vagy hogy spekulatív célú, hosszú távú beruházásokat folytassanak. Ugyanakkor a tudásközösség oktatási tevékenységei lehetővé teszik a vállalatok számára, hogy hozzájáruljanak a hallgatók oktatásához, tudásukat pedig célzottan szakmai pályafutásuk vagy saját vállalkozásuk beindítására tegyék alkalmassá . Az üzleti szféra szoros bevonása a tudásközösség programjának meghatározásába egyrészt biztosítja számára a kutatási eredmények hasznosságát, másrészt támogatja az új kereskedelmi lehetőségek fejlesztését.

- Azokban a régiókban, melyekben tudásközösségek működnek, a kis- és középvállalkozások a következő előnyöket élvezik: nagyobb közös humánerőforrás-bázis, az ETI által biztosított technikai szolgáltatások felhasználásának képessége, vállalkozásalapítási és kiválási lehetőségek, csoportosulási tevékenységek és a kockázati tőkéhez való könnyebb hozzáférés.

- Nagyobb általánossságban az ETI-hez való kapcsolódás és az ETI által felügyelt szellemi tulajdonjogok kritikus tömegének (idővel való) megléte vonzerőt jelent az érintett területek esetleges résztvevői számára.

6. Egyéb kérdések

Az alábbi kérdések kerülnek részletes megvitatásra az elkövetkező hónapokban a jogszabály-javaslat előkészítése során.

6.1. Szellemi tulajdonjogok

Ha az ETI-nek idővel az ETI tulajdonában lévő, megosztott tudás kritikus tömegét kell alkotnia, illetve ha e tudás kiaknázását kell ösztönöznie, akkor ehhez szellemi tulajdonjogokra vonatkozó megfelelő intézkedési keretrendszert kell létrehozni. A kormányzótanácsnak átfogó keretet kell meghatároznia, melyen belül az egyes tudásközösségek foglalkozhatnának e kérdéssel. A keret tartalmazhatna (például) olyan kérdéseket, mint az a követelmény, hogy egyes jogokat az ETI vagy fenntart magának vagy feloszt a partnerszervezetek és a tudás létrehozásán dolgozók között vagy meghatározhatja, ki tárgyalhat ezekről a jogokról a tudásközössség és az ETI nevében, stb. Megfelelően körülhatárolt rendelkezéseket kell tartalmaznia a jogi eszköznek.

6.2. Jogalap

Az EK-szerződés – az oktatásra, kutatásra és versenyképessére vonatkozó rendelkezései révén – számos olyan jogalapra vonatkozó lehetőséget foglal magában, melyek az ETI alapjául szolgálhatnak. A Bizottság jelenleg vizsgálja a legmegfelelőbb jogalap-lehetőséget.

6.3. Finanszírozás

A következő év őszén alapos pénzügyi elemzésre kerül sor a hatásvizsgálat keretében. Ez az elemzés az ETI kormányzótanácsa felelősségéhez kapcsolódó jelentéstételi, pénzügyi irányítási és ellenőrzési kérdéseket illetően tartalmaz majd pontosításokat. Néhány kiegészítő elem az alábbiakban kerül kiemelésre:

- Az ETI – melynek a kiváló oktatás, kutatás és innováció jelképévé kell válnia – létrehozásához és működtetéséhez jelentős állami finanszírozásra van szükség, fejlődése során azonban több magánfinanszírozás is várható. Az intézet valamennyi tevékenységi területén az üzleti szférával való szoros és hosszú távú kapcsolat hozzájárulásra kell, hogy ösztönözze a magánszektort, valószínűleg azonban továbbra is fontos marad a jelentős mértékű állami finanszírozás a szellemi tőke hosszú távú koncentrálásának folyamatában.

- A Bizottság feltételezése szerint az ETI fokozatosan bővül majd. Eszerint a finanszírozásra vonatkozó követelmények a 2007–2013-ig tartó időszak végére illetve az azon túli időszakra összpontosítanak és ezek is fokozatosan bővülni fognak.

- A magánszféra általi finanszírozás az ETI koncepciójának egyik központi eleme. Így arra kell ösztönözni az ETI-t, hogy adományozókat magához vonzó csatornát létesítsen, például alapítványt.

- Az ETI bevételének növekvő része idővel a kutatási és oktatási tevékenységekre vonatkozó szerződésekhez kapcsolódó bevételeiből kell, hogy származzon.

7. Globális vonzerő

Az ETI egyik célkitűzése az, hogy nemzetközi szinten vonzerőt jelentsen a hallgatók és kutatók számára. Csak abban az esetben lesz képes magához vonzani az európai hallgatókat és kutatókat, illetve a változás jelképévé válni, ha meglapozza nemzetközi hírnevét. A tapasztalatok azt is mutatják, hogy a nemzetközi hírnévvel rendelkező intézmények nagy számban magukhoz tudják vonzani az EU-n kívüli hallgatókat és kutatókat. Ez egyrészt sikerintézkedés, másrészt lehetőség lenne az EU számára, hogy kiaknázza az EU-n kívüli polgárok szaktudását, úgy, ahogyan azt az USA tette. Az ETI-nek azonban figyelembe kell vennie a kevésbé fejlett országokra irányuló agyelszívás elkerülésének szükségességét, és törekednie kell a kutatás és innováció harmadik országokban történő ösztönzésére, megfelelő kapcsolatok révén.

Két fő szempont miatt válhat az ETI globálisan vonzóvá az EU-n kívüli hallgatók és kutatók számára szakmai pályafutásuk valamennyi szakaszában. Az első szempont: a tanfolyamok, oklevelek és kutatóprogramok akadémiai hitelessége. Az oklevelek nemzetközi elismerésének módja, a kutatás, az eredmények és az innováció minősége olyan lényeges elemek, melyek vonzerőt jelentenek a külföldi hallgatók és kutatók számára. A második szempont: annak megkönnyítése, hogy a mesterképzésben részt venni vagy doktori tanulmányokat folytatni kívánó külföldi jelöltek és kutatók csatlakozhassanak az ETI-hez, az ETI pedig harmadik országok polgárait is foglalkoztathasson a tudásközösségekben. Elfogadásra került az EU-n kívüli hallgatók és kutatók gyorsított és egyszerűsített nemzeti fogadási és vízumeljárása[9], melyet gyors ütemben át kell ültetni. Különleges vízummegállapodásokra is szükség lehet. Az EU-n kívüli hallgatók és kutatók pénzügyi támogatása növeli az ETI globális vonzerejét. Az ETI kormányzótanácsának meg kell vizsgálnia a kiemelkedő teljesítményű külföldi hallgatóknak és kutatóknak nyújtott ösztöndíjak és kutatási támogatások kérdését. A szempont – mint az ETI esetében mindig – az eredmény kiválósága.

8. Egy más intézményeket és intézkedéseket támogató intézet: kapcsolat az EU más oktatási, kutatási és innovációs tevékenységeivel

Mint az már az előző közleményből is kitűnt, az ETI a lisszaboni célok elérését szolgáló, a kutatási, oktatási és innovációs ágazat kapacitáserősítésére irányuló, összehangolt erőfeszítések sorozatának részét képezi majd. Ennélfogva olyan egyéb intézkedések kiegészítője, melyek célja kedvező kutatási, oktatási és innovációs környezet kialakítása. Az ETI-nek ezen innovációbarát környezet jelentős eszközévé kell válnia.

Egyéb közösségi kezdeményezésektől eltérően az ETI állandó szerv, tudásüzemeltető, nem finanszírozási mechanizmus. A tudásháromszög három elemének egyesítésekor gyakorlati megközelítést alkalmaz és ezáltal szinergiákat hoz létre ezen elemek között. Különösen a problémamegoldást célzó stratégiai kutatást, az üzleti élethez és az iparhoz kapcsolódó területeken pedig a végzett hallgatók képzését támogatja.

Politikai szinten a kormányzótanácsnak strukturált párbeszédet kell kialakítania az Európai Kutatási Tanáccsal, valamint egyéb uniós kezdeményezésekkel – mint az európai technológiai platformok, a közös technológiai kezdeményezések vagy a kiválósági hálózatok – saját politikájának megfogalmazása, összeegyeztethetővé és szinergikussá tétele érdekében.

Operatív szinten valamennyi szakaszban ösztönözni kell a partnerségeket (jelentkezésük előkészítésétől a tudásközösséggé válásukig, valamint célkitűzéseik meghatározása és végrehajtása kiválasztásukat követően) a meglévő projektekkel való együttműködés fejlesztése, a projekteredmények és a legjobb gyakorlatok kiaknázása céljából.

9. A következő lépések

E közlemény a tavaszi Európai Tanács felkérésének tesz eleget. Készítésekor a Bizottság tanácskozott az érdekelt felekkel és a tagállamokkal.

A következő lépések az alábbiakat foglalják magukban: a folyamatban lévő hatásvizsgálat befejezése és az ETI-t létrehozó jogi eszköz tervezetének elkészítése, melynek elfogadása idén ősszel várható. Időközben a Bizottság egyfelől tisztázni próbálja a már megvitatott kérdéseket, másfelől azt, hogy milyen mélységig kell meghatározni a részleteket a jogi eszközben illetve hogy mely pontokat kell a kormányzótanács későbbi döntésére bízni. Ennélfogva a Bizottság továbbra is széleskörű konzultációkat folytat a tagállamokkal és az érdekelt felekkel az elkövetkező hónapokban.

10. Következtetés

A Bizottság háttérelemzése három nagyobb hiányosságot emel ki. Az első az EU tudáságazatának széttagoltsága az USÁ-hoz és más, felemelkedő nemzetközi versenytársakhoz képest; a második olyan kiválóságon alapuló, új referenciamodell biztosításának szükségessége, mely a meglévő szervezeteken belül tartós változásra ösztönöz; a harmadik pedig az üzleti és innovációs dimenzió kutatásba és oktatásba történő integrálásának szükségessége, továbbá az innovációs hiányosságok pótlása.

A cél az, hogy az ETI hozzájáruljon e három probléma megoldásához. Az ETI csatlakozik az innovációs hiányosságok pótlását célzó egyéb uniós kezdeményezésekhez mint például: a 7. keretprogram és különösen az Európai Kutatási Tanács, az európai technológiai platformok és a közös technológiai kezdeményezések, az élethosszig tartó tanulás programja, a versenyképességi és innovációs program, az egyetemek korszerűsítési programja, valamint a vállalkozói készségek előmozdítása. Az ETI nem csupán az oktatás, kutatás és innováció kiváló üzemeltetőjeként lesz aktív, hanem referenciamodellként és versenyorientált szervezeti formaként változásra fog ösztönözni azáltal, hogy alternatív munkamódszerek élő példájául szolgál.

Az ETI – mint a kiválóságot támogatni, nemzetközi szinten a tehetséget magához vonzani, valamint az egyetemi hallgatók, kutatók és az innovációért felelős vezetők számára európai munkakörnyezetet biztosítani képes európai intézet – a versenyképes, tudásalapú társadalom megteremtését célzó, megújult erőfeszítés európai jelképe lesz.

[1] COM(2005) 24, „Közös munkával a növekedésért és a munkahelyekért: A lisszaboni stratégia új kezdete”, 3.3.2. bekezdés.

[2] COM(2006) 77, „A növekedésre és foglalkoztatásra vonatkozó megújított partnerség megvalósítása: A tudás jelképének létrehozása: az Európai Technológiai Intézet.”

[3] Elnökségi következtetések, (25) bekezdés.

[4] Két konzultációs célú találkozóra került sor tagállami képviselők részvételével 2006. április 24-én és május 17-én; különböző érdekelt feleket (egyetemek, egyetemi hallgatók, kutatás, üzleti körök, régiók) képviselő közel 40 európai szövetség és szervezet részvételével pedig két konzultációs célú találkozóra került sor 2006. április 25-én és május 18-án.

[5] 2006. május 3-án.

[6] COM(2006)208, “Az egyetemek korszerűsítési programjának megvalósítása: oktatás, kutatás és innováció.”

[7] COM(2006) 33, „A Közösség lisszaboni programjának megvalósítása: A vállalkozói készségek előmozdítása az oktatás és a tanulás révén.”

[8] Szemléltesi célból olyan területek, mint a nanotechnológia vagy a zöld energia.

[9] A harmadik országbeli állampolgároknak az Európai Közösség területén folytatott tudományos kutatás céljából való fogadására vonatkozó külön eljárásról szóló irányelv (a 2005. október 12-i 2005/71/EK irányelv) és a Hivatalos Lap HL L 289., 2005.11.3-i számában közzétett két ajánlás: az Európai Parlament és a Tanács ajánlása a rövid távú tatózkodásra jogosító egységes vízumok kiadásának a Közösségbe tudományos kutatás céljával harmadik országokból érkező kutatók esetében történő megkönnyítéséről (2005/761/EK), valamint a Tanács ajánlása a harmadik országbeli állampolgároknak az Európai Közösség területén folytatott tudományos kutatás céljából való fogadásának megkönnyítéséről (2005/762/EK).