[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 2010.3.11.

COM(2010)84 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Jelentés a belső gáz- és villamosenergia-piac létrehozása terén elért haladásról

SEC(2010)251

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Jelentés a belső gáz- és villamosenergia-piac létrehozása terén elért haladásról

A. HÁTTÉR

2008 végén és 2009-ben a világot pénzügyi és gazdasági válság sújtotta. Ez közvetlen hatást gyakorolt az energia iránti keresletre, ami a nemzetközi piacokon váratlan olajárcsökkenéshez vezetett. Ennek hatása a gáz- és villamosenergia-árakban is megmutatkozott.

Az Európai Unió gázellátásában még soha nem tapasztalt válságot eredményezett két EU-n kívüli vállalat (az orosz Gazprom és az ukrán Naftogaz) vitája. 2009. január 6. és 20. között szünetelt az Oroszországból Ukrajnán át az EU-ba irányuló gázszolgáltatás, ami számos tagállamot érintett.

2009 abból a szempontból is jelentősnek mondható, hogy a jogalkotók elfogadták 2009. július 13-án a harmadik belső energiapiaci csomagot[1]. A harmadik csomag megerősíti azt a szabályozási keretet, amely a teljesen hatékony piacnyitáshoz szükséges a lehető legalacsonyabb energiaárak, a nagyobb energiabiztonság elérése és a fenntarthatóság érdekében.

Ez a jelentés[2] azt tárgyalja, hogy a fent leírt fejlemények milyen hatással voltak az EU villamosenergia- és gázpiacaira az elmúlt évben, és milyen piaci változásokat idézhetnek elő a jövőben.

B. A FŐBB TERÜLETEKEN ELÉRT HALADÁS ÉS A PÓTLANDÓ HIÁNYOSSÁGOK

1. A jogszabályok végrehajtása

A belső villamosenergia- és gázpiac teljes kiépítése, valamint a harmadik csomag végrehajtásához szükséges feltételek megteremtése érdekében alapvető fontosságú a jelenlegi irányelvekben foglaltak megfelelő végrehajtása[3]. 2009 júniusában az Európai Bizottság 25 tagállammal szemben kezdeményezett villamos energiára, 21 tagállammal szemben pedig gázra vonatkozó jogsértési eljárást. Legfőképpen a következőkkel szemben emelt kifogást: az átláthatóság hiánya, a villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetők elégtelen együttműködése a maximális rendszerösszekötő kapacitás rendelkezésére bocsátása terén, a regionális együttműködés, az illetékes hatóságok végrehajtási intézkedéseinek hiánya a tagállamokban és a megfelelő vitakezelési eljárások hiánya.[4] 2009 októberében a Bizottság két tagállammal szemben további jogsértési eljárást indított: a gáz szállításával és tárolásával kapcsolatban[5].

A Bizottság jogsértési eljárásainak eredményeként az Európai Bíróság elmarasztalta Svédországot és Belgiumot, mert a két állam helytelenül hajtotta végre a nemzeti szabályozó hatóságok hatáskörére vonatkozó rendelkezéseket a hálózati díjak tekintetében[6]. Egy másik esetben a Bíróság azért marasztalta el a Belga Királyságot, mert az elmulasztotta kijelölni a gázpiaci átvitelirendszer-üzemeltetőt[7]

Ugyanakkor a Bizottság segítséget nyújt a tagállamoknak abban, hogy a harmadik csomag új irányelveit megfelelően és időben (azaz 2011. március 3-ig) át tudják ültetni jogrendjükbe. A Bizottság értelmező megjegyzéseket adott ki a tevékenységi körök szétválasztásáról, a nemzeti szabályozó hatóságokról, valamint kiskereskedelmi vonatkozású és gáztárolással kapcsolatos kérdésekről.[8].

2. Piaci integráció

1. grafikon –Havi bruttó villamosenergia-fogyasztás az EU-27-ben

[pic]

Forrás: Eurostat Energy Statistics

A gazdasági válság legnyilvánvalóbb hatása a gáz- és villamosenergia-fogyasztásban bekövetkezett jelentős csökkenés. Éves viszonylatban viszonylag stabil maradt az Európai Unió összes tagállamának villamosenergia-fogyasztása, de áprilisban 12%-kal, májusban pedig 7%-kal csökkent. Ezt követően növekedni kezdett a fogyasztás, de még mindig jóval alacsonyabb volt az előző évek fogyasztásához képest.

A gázfogyasztásban tapasztalt visszaesés még jelentősebb volt. 2009 januárja és márciusa között a gázfogyasztás mintegy egynegyedével esett vissza az EU-27-et tekintve. Ez a csökkenés részben az Oroszországból Ukrajnán át érkező gáz szállításában jelentkező fennakadásoknak tudható be, de az EU 27 tagállamának gázfogyasztása még a válságot követően, 2009 márciusában is több mint 16%-kal alacsonyabb volt a 2008 márciusában mért szintnél.

2. grafikon –Havi földgázfogyasztás az EU-27-ben

[pic]

Forrás: Eurostat Energy Statistics

A fogyasztott energia mennyisége és a likviditás a nagykereskedelmi piacon

Szemben a villamosenergia- és gázfogyasztásban 2009 első felében bekövetkezett jelentős visszaeséssel, a legtöbb nagykereskedelmi piacon a mennyiséget tekintve nem történt nagy változás. Jóllehet a likviditás mértéke általában emelkedett, az Európai Unió gázkereskedési pontjain és gáztőzsdéin folytatott kereskedés szerény maradt az áramtőzsdékhez képest. A villamosenergia-derivatívák piacain a pénzügyi válság látszólag elősegítette az elszámolt tranzakciók irányába történő elmozdulást a partnerkockázat csökkentése által. A bemeneti-kimeneti zónák integrációjának következtében a gázkereskedési pontokon folytatott kereskedés fejlődése pozitív változás volt Németországban.

További változást jelent az európai energiatőzsdék szilárd egységbe tömörülése: az EEX és a Powernext közösen létrehozta az EPEX-et (Európai Energiatőzsde), amely egy Franciaországban, Németországban és Svájcban működő, azonnali ügyleteket bonyolító áramtőzsde, az APX pedig Hollandiát, Belgiumot és az Egyesült Királyságot fedi le. Ezenkívül a Nord Pool Spot, az EPEX Spot és az OMEL (Spanyolország) páneurópai árkapcsolásra irányuló projektet indított útjára. Ausztriában és Dániában már működnek gáztőzsdék, míg Olaszország 2010 elejére tervezi ennek létrehozását.

3. grafikon – Likviditás a villamos energia azonnali ügyleteket bonyolító nagykereskedelmi piacán

[pic]

Egyre nagyobb figyelmet kap az eladott nagykereskedelmi villamosenergia- és gázpiacok szabályozási kerete. Tekintettel a meglévő európai pénzügyi és energiaszabályozásra, aggodalomra ad okot, hogy az ezen piacokra vonatkozó jelenlegi szabályozási keret nem nyújt hatékony felügyeletet vagy elégséges átláthatóságot. A Bizottság ezért 2010-ben megvizsgálja egy jogalkotói kezdeményezés lehetőségét ezen a területen. A Bizottság továbbá elindította az 1775/2005/EK rendelethez csatolt átláthatósági iránymutatásokat módosító határozat elfogadását célzó eljárást.

Infrastrukturális beruházások

Az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálatáról 2008 novemberében a Bizottság által kiadott közlemény[9] meghatározza az EU számára az elkövetkező évekre vonatkozó prioritásokat az energiapolitika terén. A gáz- és villamosenergia-infrastruktúra szempontjából elsősorban az energiahálózatok fejlesztése és különösen a több tagállamot érintő keresztmetszetek kezelése, a hálózaton belüli torlódások és a hiányzó infrastrukturális kapcsolatok jelentik a prioritást.

Az európai energiaipari gazdaságélénkítő program az energiaszektorba történő befektetések biztosítását és felgyorsítását segíti elő, amivel közvetlen hatást gyakorol az Európai Unió gazdaságára és foglalkoztatási helyzetére. Emellett a legkiszolgáltatottabb helyzetben levő tagállamok ellátásának biztonságát is elősegíti, továbbá szerepet játszik az „energiaszigetek” és az EU többi energiapiacának összekapcsolásában. Ez a Tanács és a Parlament által is jóváhagyott terv[10] 2 365 milliárd EUR összeget tesz elérhetővé a gáz- és villamosenergia-hálózatok összekapcsolására irányuló projektek számára.

A regionális kezdeményezések nyomán elvégzett munka[11]

A villamos energiára vonatkozó regionális kezdeményezések a szűk keresztmetszetek kezelésének, valamint a mennyiségek elosztásának és elszámolásának fejlesztésére, illetőleg az átláthatóság összehangolására és a piaci kiegyensúlyozó mechanizmusok integrálására összpontosítottak. A közép-keleti, közép-déli és közép-nyugati régiók hamarosan regionális szinten is rendelkeznek majd aukciók lebonyolítására vonatkozó, egységes szabályzattal. A közép-nyugati régióban az egyetlen aukciós iroda harmonizált aukciós szabályzat alapján működik. A következő lépés az áramlásalapú piaci összekapcsolás végrehajtása. A piacok összekapcsolását a német-dán rendszerösszekötőknél már bevezették, az olasz-szlovén határon pedig még vizsgálják ennek lehetőségét. Az energiatőzsdék egy konzorciuma megkezdte a páneurópai árkapcsolás tervének tesztelését.

A firenzei fórum jóváhagyta a projektkoordinációs csoportnak egyrészt azon munkáját, amely egy olyan modell kifejlesztésére irányul, amely a régiók közötti és idővel az EU egész területére kiterjedő koordinált szűk keresztmetszetek kezelését hangolja össze, másrészt pedig a konkrét intézkedéseket tartalmazó ütemterv-javaslat kidolgozására vonatkozó munkáját. A jövőben három végrehajtási projektet helyeznek a középpontba egy új ad hoc tanácsadó csoporton belül.

A gázra vonatkozó regionális kezdeményezések öt kiemelt területre koncentráltak 2009-ben: az új rendszerösszekötő kapacitásra, a gázvezetékek kapacitásához való hozzáférésre, az átláthatóságra, a kölcsönös átjárhatóságra és az ellátás biztonságára. Ezen kulcsfontosságú területek mindegyikén az előrelépés legszembetűnőbb példái az alábbiak: a piaci kereslet felmérését szolgáló „open season” eljárás megindítása és a francia-spanyol rendszerösszekötő kapacitásának elosztása; Németországban, Hollandiában és Dániában a másodlagos kapacitás-platform elindítása, amely a következő napra vonatkozóan nem megszakítható kapacitást kínál; az átviteli kapacitás és az áramlás napi adatainak közzététele az észak-nyugati régióban; azon lehetőségek felkutatása, amelyek elősegítik a déli és dél-keleti régión belül az ellenirányú áramlást; továbbá a rendszerösszekötő pontokra és az operatív kiegyensúlyozásra vonatkozó megállapodások megkötése, valamint az energiakereskedelem ésszerűsítésére létrehozott európai ágazati szövetség (EASEE-gas) közös üzleti gyakorlatának végrehajtása. Az ellátás biztonságáért végzett munka során a tagállamok felkészültségi szintjének javítására, a tároláshoz való hozzáférés fejlesztésére és az ellenirányú áramlás bevezetésére összpontosítottak.

A gáz- és villamosenergia-szolgáltatás regionális kezdeményezéseinek végrehajtásában elért különböző eredmények kétségtelenül hozzájárulnak a további piaci integrációhoz. Egyes esetekben az eredmények igen jelentősek, például a közép-nyugati régióban. Egyes területeken, mint például a kiegyensúlyozás terén nehezebbnek tűnik tényleges előrelépést tenni a szabályozók és az érdekelt felek folyamatos erőfeszítései ellenére. Ezenfelül az előrelépés a legtöbb régióban nem elégséges ahhoz, hogy megvalósulhasson a jelenlegi földgáz- és villamosenergia-piaci rendeleteknek való teljes megfelelés, ami 2009 júniusában jogsértési esetekhez vezetett.

A regionális kezdeményezések jövőbeli szerepe

A regionális kezdeményezések jövőbeli sikere attól függ, hogy azok milyen módon tudnak majd a számos kihíváshoz alkalmazkodni. Az első kihívás összehozni a regionális kezdeményezések „lentről-felfelé” építkező megközelítését a harmadik csomag „felülről-lefelé” szemléletével, különösen a keret jellegű iránymutatások, illetőleg az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozásakor. Másodsorban pedig fennáll annak a kockázata, hogy eltérés lesz az egyes régiók között, ha hasonló ügyekben más-más megoldást alkalmaznak. Ezen kihívások kezelésére a Bizottság közleményt kíván elfogadni a regionális kezdeményezések jövőbeli szerepéről és formájáról, amelyben kitérne a közös piaci modell kialakításának kérdésére, meghatározná az érdekelt felek bevonásának megfelelő kereteit, és kiemelné a regionális integrációt szolgáló tagállami szintű politikai támogatás szükségességét.

Kedvező változást jelent az a tény, hogy a tagállamok egyre jobban elkötelezik magukat a regionális integráció mellett. 2009 júniusában az Európai Bizottság és nyolc balti-tengeri tagállam (Dánia, Észtország, Finnország, Lettország, Lengyelország, Litvánia, Németország és Svédország) egyetértési nyilatkozatot írt alá a balti energiapiacok összekapcsolási tervéről. 2009 decemberében Ausztria, Csehország, Lengyelország, Magyarország, Németország, Szlovákia és Szlovénia aláírta a „villamosenergia-piaci integráció közép-kelet-európai fórumra vonatkozó egyetértési megállapodást”.

3. Koncentráció és konszolidáció

A kapacitás tekintetében a villamos energia nagykereskedelmi piacán a csökkenő koncentráció irányába történik némi elmozdulás. A jelentésben szereplő időszakban a Herfindahl-Hirschman-index (HHI) csökkenéséről számoltak be nem kevesebb mint 10 tagállamban. Ez a tendencia különösen Belgiumban, Szlovéniában és Szlovákiában hangsúlyos, jóllehet a piac erősen koncentrált marad Belgiumban és Szlovákiában. A szlovén piacon tapasztalt előrehaladás a piaci koncentráció alacsonyabb szintjével járt együtt. Ez az előrelépés ezért nem a régiókban, hanem inkább az egyes tagállamokban észlelhető. A villamos energia nagykereskedelmi piacának nagymértékű koncentrációját az a tény is megerősíti, hogy a piac mindössze hét tagállamban mondható mérsékelten koncentrálnak[12].

A gáz nagykereskedelmi piacát továbbra is erős koncentráció jellemzi. A három legnagyobb nagykereskedő tíz tagállamban 90%-os vagy azt meghaladó piaci részesedéssel rendelkezik[13]. A három legnagyobb vállalat részesedése mindössze öt tagállamban csökkent (Belgium, Franciaország, Magyarország, Olaszország és Spanyolország). Jelentős mértékű növekedés tapasztalható a három legnagyobb beszállító összes piaci részesedésében Romániában és különösen Bulgáriában (+57%)[14].

A villamos energia kiskereskedelmi piacát tekintve a piac három legnagyobb szereplője 14 tagállamban több mint 80%-os piaci részesedéssel rendelkezik[15]. A korábbi jelentési időszakkal összehasonlítva a három legnagyobb vállalat piaci részesedése jelentősen visszaesett Magyarországon és Szlovéniában a villamos energia teljes kiskereskedelmi piacán. Szlovákiában a három legnagyobb vállalat piaci részesedése 25%-kal emelkedett, habár a három legnagyobb vállalat teljes piaci részesedése 60%-ra korlátozódott. A földgáz kiskereskedelmi piacáról nehéz megfelelő áttekintést kapni, mert 11 tagállamra vonatkozóan hiányos az adatközlés.

4. Az árak alakulása

A nemzetközi piacon a globális gazdasági válság súlyos hatást gyakorolt az olajárra. Míg 2008 júliusában a Brent-kőolaj hordónkénti ára 92 EUR (147 USD) körül, rekordmagasságon tetőzött, 2008 végére 27 EUR/hordóra (37 USD) csökkent, azaz 70%-os visszaesés volt tapasztalható. Ezt követően 2009-ben növekedésnek indult – a gyenge kereslet ellenére – a Brent-kőolaj ára. Ez a fejlemény mind az OPEC által bevezetett kínálati korlátozásokban, mind pedig a javuló piaci hangulatban is megmutatkozik. 2009 közepére a Brent-kőolaj ára a 2008 júliusára jellemző rekordárnak körülbelül a felét érte el.

4. grafikon – A Brent-kőolajár alakulása (EUR/hordó)[16]

[pic]

Forrás: Platts

Az olajár változása közvetlen hatást gyakorol a gáz nagykereskedelmi árára, mivel sok hosszú távú gázellátási megállapodásban rögzített az olaj- és gázárak közötti kapcsolat. A gáz nagykereskedelmi ára ebből kifolyólag hatással van a villamos energia nagykereskedelmi árára.

A gázkereskedési ponton lényegesen alacsonyabbak voltak az árak a hosszú távú szerződésekben szereplő, olajárhoz kötött áraknál, ami a gazdasági válságnak, a cseppfolyósított földgáz megnövekedett mennyiségének és az Egyesült Államokban használt, nem hagyományos gáz sikerének tudható be. Noha ez nyomást gyakorolt Európa kontinentális részén a hosszú távú gázszolgáltatási szerződések árképző mechanizmusára, egyúttal megteremtette a verseny lehetőségét az ellátás rugalmas kezelése, azaz a cseppfolyós földgáz gázkereskedési pontokon történő értékesítése révén, mivel áraik olcsóbbak voltak a hosszú távú szerződésekben meghatározott áraknál.

5. grafikon – A versenyképes tüzelőanyagok ára (bal tengely) a gázárak viszonylatában (jobb tengely)[17]

[pic]

Forrás: Platts és BAFA

A 2008-as teljesítményértékelési jelentés kiemelte a gáz- és villamosenergia-árak emelkedését, amelynek oka a 2008 első felében a nemzetközi piacon bekövetkezett olajáremelésben keresendő. Mivel a gazdasági válság eredményeként az olajárak is csökkenni kezdtek, 2009 elejére várható volt a gáz- és villamosenergia-árak visszaesése is.

2009 első felében az ipari fogyasztók által fizetendő gázárak csökkentek a legtöbb tagállamban (átlagosan 7–12%-kal)[18]. Litvániában, Svédországban és Lengyelországban több mint 20%-kal estek vissza az árak. A legtöbb tagállamban a háztartások mintegy 8%-kal fizettek kevesebbet a gázért. Bulgáriában és Litvániában azonban a háztartások gázáremelkedése 11%-os vagy még nagyobb mértékű volt, valószínűleg azért, mert ezek a tagállamok szabályozott árakkal rendelkeznek, s azokat a piaci árakhoz kellett igazítaniuk.

A villamosenergia-árak viszonylag stabilak maradtak, ha 2009 első felét hasonlítjuk össze 2008 második felével. A villamosenergia-fogyasztóknak sokkal jelentősebb áremelkedéssel kellett szembenézniük Franciaországban, Lettországban, Litvániában, Portugáliában, Szlovéniában és Szlovákiában (ipari fogyasztók), valamint Luxemburgban, Szlovéniában és Portugáliában (háztartások); a skála túlsó végén a villamosenergia-árak Cipruson, Dániában, Írországban, Romániában és Svédországban (ipari fogyasztók) és Belgiumban, Cipruson, Lengyelországban, Romániában és Svédországban (háztartások) lényegesen alacsonyabbak lettek[19].

A tagállamok többségében azonban 2009 első felében az árak még mindig magasabbak voltak, mint 2008-ban, jóllehet az olajárváltozás tendenciájának jelentősebb csökkenést kellene mutatni a végfelhasználói árakban. Ez részben az időbeli eltolódásnak köszönhető, amellyel számolni kell, míg a kőolajpiaci árváltozás a végfelhasználói árakban is meglátszik. Úgy tűnik azonban, hogy a nagykereskedelmi villamos energia költségeiben tapasztalt csökkenés nem teljesen érezhető a végfelhasználói árakban.

5. A rendszerüzemeltetők függetlensége

Nem változott azon tagállamok száma, amelyek az átvitelirendszer-üzemeltetők jogi és funkcionális szétválasztásával kapcsolatos jelenlegi követelmények teljesítésénél többet is vállalnak.

2009-ben jelentek meg első ízben határokon átnyúló átvitelirendszer-üzemeltetők a villamosenergia-piacon. Az E.ON értékesítette magasfeszültségű vezetékhálózatát a holland állami tulajdonban lévő átvitelirendszer-üzemeltetőnek (TenneT). Egy határokat keresztező átvitelirendszer-üzemeltető már létezett a Gasunie formájában, amely Hollandiában a GTS, Németországban a Gasunie Deutschland tulajdonosa. Az RWE vállalat bejelentette, hogy 2010 első negyedében megkezdi a gázhálózat eladását[20]. A Bizottság versenyügyi politikájának keretében sikerült előmozdítani ezeket a fejlesztéseket.

Elosztói szinten a szétválasztási rendszer viszonylag stabil maradt, habár néhány tagállamban megváltozott az elosztó rendszerek üzemeltetőinek száma. A tagállamok továbbra is igen széles körben alkalmaznak eltérést az elosztói szintű szétválasztásra vonatkozóan[21].

Várhatóan több tagállamnak is adaptálnia kell saját jogi keretéhez a harmadik csomag által meghatározott, szétválasztásra vonatkozó új követelményeket.

6. Szabályozó hatóságok hatékony működése

A szabályozó hatóságok számára biztosítani kellene a szükséges hatáskört a megfelelőség betartásának biztosítása érdekében. Ezért a Bizottság a jogsértési eljárásrend kapcsán júniusban azzal is foglalkozott, hogy a villamosenergia- és gázszektort érintő rendeletek megsértőivel szemben hiányoznak a hatékony, nemzeti szintű szankciórendszerek. A harmadik csomag módot ad arra, hogy ez a helyzet megváltozzon, mivel adottak a szabályozó hatóságok kötelességeit és hatáskörét előíró részletes szabályok. A szabályozó hatóságoknak ösztönözni kell a villamos energia és a földgáz versenyképes, biztonságos és környezetvédelmi szempontból fenntartható belső piacát az Európai Unión belül. Ezenfelül az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége biztosítani fogja a szabályozási felügyeletet a több tagállamot is érintő kérdésekben.

A harmadik csomag végrehajtását készítik elő az átvitelirendszer-üzemeltetők is. A Villamosenergia-piaci Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózata 2009 júliusától már teljes kapacitással működik. A Gázpiaci Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózatát 2009 decemberében hozták létre. Mindkét szervezetnek el kell fogadnia alapszabályát és eljárási szabályzatát, amint hatályba lépnek a rendeletek 2011 márciusában.

A harmadik csomag a Bizottságnak azt a szerepet szánja, hogy megállapítsa a kulcsfontosságú területeket a keret jellegű iránymutatásokhoz, illetőleg az üzemi és kereskedelmi szabályzatokhoz, miután megvitatta azokat az ügynökséggel, az Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózatával és a többi érdekelt féllel. A 2009-ben tartott madridi és firenzei szabályozási fórumokon[22] megállapodás született arról, hogy a munka kísérleti projektekkel indul a folyamat hatékonyságát és eredményességét biztosító módozatok feltérképezése érdekében. A gázra vonatkozóan készülnek kísérleti keret jellegű iránymutatások, valamint a szűk keresztmetszetek kezelését taglaló üzemi és kereskedelmi szabályzat, a villamos energiára vonatkozóan pedig egy kísérleti keret jellegű iránymutatás a hálózati kapcsolódásról. A Bizottság a tervek szerint egyéb keret jellegű iránymutatást és üzemi és kereskedelmi szabályzatot is kidolgoz majd.

7. A fogyasztói oldal

A 2009 szeptemberében Londonban tartott második lakossági energiafórum számos eszközt mérlegelt, amelyek a fogyasztók számára a kiskereskedelmi piacot hivatottak javítani[23]. Az egyik fontolóra vett intézkedés a számlaminták és a számlázással kapcsolatos legjobb gyakorlatra vonatkozó ajánlások kidolgozása. A fórum jóváhagyta a számlázással kapcsolatos legjobb gyakorlatra vonatkozó ajánlásokat, amelyek célja, hogy az EU fogyasztói számára egyszerű, egyértelmű tájékoztatást nyújtó gáz- és villanyszámlák készüljenek. Az ajánlások az EU számos országának irányadó számlázási gyakorlatára épülnek. Ezenfelül a fórum a panaszok kezelésére, az intelligens fogyasztásmérésre, valamint az elosztó rendszerek üzemeltetőinek szerepére is összpontosított.

Fogyasztói visszajelzések – szolgáltatóváltás

A szolgáltatóváltás arányáról nyújtott tájékoztatásból nehéz képet kapni a tagállami határoktól független szolgáltatóváltásról. A villamosenergia-szektort érintő szolgáltatóváltásról tájékoztatást nyújtó tagállamokban a teljes kiskereskedelmi piacra vonatkozó átlagarány alig változott a 2007-es évhez képest, kivéve Németországot, ahol 1,4%-kal és Svédországot, ahol 11,3%-ra nőtt a szolgáltatóváltás aránya. A nagy iparvállalatok éves szolgáltatóváltási aránya számottevő, 45%-os volt Csehországban, ami 12%-kal haladja meg az előző évi arányt. A kisvállalkozások és háztartások Svédországban, Hollandiában, Olaszországban és az Egyesült Királyságban váltottak legnagyobb arányban szolgáltatót[24]. A fogyasztott energia mennyiségét figyelembe véve a nagy ipari felhasználók esetében több mint 10%-ot ért el az éves szolgáltatóváltási arány Ausztriában, Bulgáriában, Németországban, Luxemburgban, Lengyelországban, Romániában és Írországban[25].

A földgáz esetében nem állnak rendelkezésre következetes adatok a szolgáltatóváltásra vonatkozóan. A teljes kiskereskedelmi piacot tekintve a mérési pontok alapján felmért szolgáltatóváltási adatokról beszámoló országok közül Hollandia 9,1%-kal és Franciaország 9,8%-kal érte el a legmagasabb arányt. A legaktívabb piaccal a kisvállalkozások és háztartások szolgáltatóváltását tekintve az Egyesült Királyság rendelkezik 18,9%, Franciaország 9,8% és Hollandia 9,1%-os arányával[26]. A fogyasztott energia mennyisége alapján szolgáltatóváltási adatokról beszámoló országok közül Dánia teljes kiskereskedelmi piacán a szolgáltatóváltási arány 29%-ról 16%-ra csökkent, és ehhez hasonlóan Spanyolországban is 6%-ra esett vissza ez az arány. Magyarország piaca – 11,8%-os szolgáltatóváltási arányával – mondható a legaktívabbnak a kisvállalkozások és lakossági fogyasztók számára[27].

A szolgáltatóváltás mértéke jelentős eltéréseket mutat az egyes tagállamok között: míg egyes érett piacokon, például az Egyesült Királyságban, viszonylag nagy a szolgáltatót váltók aránya, más piacok kevésbé, illetve egyáltalán nem aktívak ezen a téren. A jelentésekben szereplő adatok alapján úgy tűnik, hogy a kisvállalkozások és háztartások esetében a villamosenergia-fogyasztók kezdeményezőbbek a gázfogyasztóknál a szolgáltatóváltás terén.

Szabályozott árak

Még mindig elég gyakori a tagállamokban, hogy egymás mellett léteznek nyílt energiapiacok és szabályozott energiaárak. A tagállamok több mint felében szabályozott árak vannak érvényben. A szabályozott villamosenergia- és gázárakkal rendelkező tagállamok a következők: Bulgária, Dánia, Észtország, Franciaország, Görögország, Írország, Lengyelország, Litvánia, Magyarország, Olaszország, Portugália, Románia és Szlovákia. Lettországban és Cipruson szabályozott árak érvényesek a villamos energiára, de a gázárakra nem. Tekintettel a lakossági fogyasztókra, a háztartások száma a népesség jelentős arányát képviseli egyes esetekben, mint például Franciaországban és Olaszországban. A legtöbb tagállamban az árszabályozás nem korlátozódik a lakossági fogyasztókra[28].

A Bizottság hivatalos levél formájában is felszólította Görögországot, Litvániát, Lengyelországot, Portugáliát és Romániát az Unió villamosenergia- és gázpiacról szóló irányelveinek megsértése ügyében, amiért ezek az országok fenntartották a szabályozott árak rendszerét[29]. Egyéb, a szabályozott árakkal kapcsolatos jogsértési eljárások vannak folyamatban Észtországgal, Írországgal, Olaszországgal és Franciaországgal szemben is.

Munkacsoport intelligens energiahálózatok kialakítására a belső villamosenergia-piacon

A belső villamosenergia-piac további fejlődése szempontjából központi jelentőségű az intelligens energiahálózatok formájában megvalósuló, aktívabb és intelligensebb átviteli és elosztó rendszerek kialakítása. A 2009 novemberében megalakított munkacsoport feladata az európai szintű politikai és szabályozási útmutatásokkal kapcsolatos tanácsadás, valamint az első lépések koordinálása az intelligens energiahálózatok kialakításában a harmadik energiacsomag rendelkezéseinek értelmében. A munkacsoport felméri az érdekelt felek egyéb csoportosulásainak technológiai újításait és fejlesztéseit. Záró jelentését 2011 első felében kell benyújtania.

C. AZ ELLÁTÁS BIZTONSÁGA

A villamosenergia-ellátás biztonságát és az infrastrukturális beruházások védelmét célzó intézkedésekről szóló 2005/89/EK irányelv elsősorban az átvitel és a termelés megfelelőségének felügyeleti és jelentéstételi aspektusaira összpontosít. Az irányelv célja a tagállami politikák összehangolása annak érdekében, hogy a tagállami politikák közötti jelentős különbségek ne vezessenek versenytorzuláshoz. 2009-ben minden tagállam bejelentette, hogy az irányelv rendelkezéseit maradéktalanul átültette nemzeti jogrendjébe.

Felügyeleti hatásköre részeként a határkeresztező villamosenergia-forgalommal foglalkozó bizottság[30] a villamosenergia-ellátás rövid távú megfelelőségét is tárgyalja. Az elemzés szerint a legtöbb országban normális feltételek mellett a villamosenergia-termelés és a rendszerterhelés egyensúlya általában megfelelőnek mondható a biztonságos rendszerüzemeltetéshez.

A gázra vonatkozóan a Bizottság 2009. július 16-án új rendeletjavaslatot[31] terjesztett be, amely egyben hatályon kívül helyezi a 2004/67/EK irányelvet. A rendelet a megelőző tevékenységekre és a válságkezelési előkészületekre összpontosít, hogy válság és ellátási zavarok esetén hatékonyan és összehangoltan lehessen fellépni az Európai Unión belül. A rendelet infrastruktúra-szabványt (n-1 indikátor), ellátásbiztonsági szabványt és ellenirányú áramlási mechanizmusokat is létrehoz. A Bizottság bízik abban, hogy 2010-ben elfogadják ezt a rendeletet.

A gazdasági válságot figyelembe véve jelentős kihívás az energia-infrastruktúrába történő befektetések fenntartása. A pénzügyi válság következtében elhalasztott vagy felfüggesztett energia-infrastrukturális beruházások miatt a EU számára egyre nagyobb annak a veszélye, hogy a jövőbeli ellátási szükségletek kielégítését szolgáló infrastruktúra kiépítése elmarad vagy késedelmet szenved. Ez különösen aggasztó egy olyan helyzetben, amikor az éghajlatváltozás és az energiaellátás biztonságának kihívásai miatt az energiaszektor átalakításra szorul. A kockázatkezelés és a gazdasági fellendülés elősegítése érdekében az EU lehetővé teszi az energia-infrastrukturális projektek finanszírozását az európai gazdaság helyreállítását célzó terven keresztül. Ez a 2 365 milliárd EUR nagyságrendű terv számos kulcsfontosságú, villamosenergia- és gázrendszerek összeköttetésére vonatkozó projektet támogat. A Bizottság elkötelezett az infrastrukturális befektetések ösztönzése mellett; 2010 végére infrastruktúra-csomag elfogadását tervezi.

D. KÖVETKEZTETÉSEK

A pénzügyi válság jelentős hatást fejt ki a belső energiapiacra a jelentésben szereplő időszakban. A válság egyrészt nyomást gyakorolt a tervezett beruházásokra – pénzügyi nehézségek és az ellátási oldalt érintő bizonytalanságok következtében –, aminek eredményeként csökkent a kereslet: a gáz esetében hangsúlyosabban, mint a villamos energia esetében. Másrészt pedig új lehetőségeket teremtett a versenyre, mivel nagyobb mennyiségben és alacsonyabb áron érhető el a földgáz a likvid gázkereskedési pontokon. A gázpiacok túlkínálati helyzete továbbá hozzájárul ahhoz, hogy a végfelhasználó olyan gázárakkal találja magát szemben, amelyek nem az olajáron, hanem a gázkereslet-kínálati viszonyon alapulnak.

Bár a csökkentett gáz- és villamosenergia-fogyasztás hatással volt a végfelhasználói árakra, a nagykereskedelmi energiaárakban tapasztalt visszaesés nem mutatkozott meg egyértelműen a végfelhasználói árakban. Mindent egybevetve 2009 első felében az árak még mindig magasabbak voltak, mint 2008 első felében. A kiskereskedelmi árakban bekövetkezett változás ellentétes irányt vett, ami azt sugallja, hogy kiskereskedelmi szinten talán nem volt elégséges a piaci integráció mértéke.

A nemzeti szabályozó hatóságok munkája egyre inkább a fogyasztóra helyezi a hangsúlyt; ennek része az intelligens fogyasztásmérők bevezetése, amelyek kulcsfontosságúak az intelligens energiahálózat kialakításához a belső energiapiacon. Ez a trend dicséretes, mert a belső energiapiacon a fogyasztók aktív részvételének megteremtése, a megnövekedett energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások nagyfokú integrációja, valamint a pótlólagos energiaszolgáltatások, a jobb piaci átláthatóság és az egyszerűbb szolgáltatóváltás irányába mutat.

Ezenfelül az európai energiatőzsdék közötti együttműködés, valamint az egyre növekvő kereskedelem töretlen trendje mind a működő piacok biztató jelei. Mégha vannak is pozitív jelek kis- és nagykereskedelmi szinten, a piaci koncentráció foka még nem mutat jelentős változást.

Mindezek fényében a Bizottság ösztönzést nyújt a beruházásokhoz, ami az infrastruktúra-csomagban is megmutatkozik majd. A 2009-ben elfogadott harmadik csomag egyértelműbb ágazatspecifikus szabályozást és ezáltal beruházási ösztönzőket határoz meg. A Bizottság készül a harmadik csomag végrehajtására a kísérleti keret jellegű iránymutatások és szabályzat kidolgozásával, a Villamosenergia- és Gázipari Szabályozó Hatóságok Európai Csoportjával (ERGEG), a Villamosenergia-piaci Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózatával és a Gázpiaci Átvitelirendszer-üzemeltetők Európai Hálózatával együttműködésben. A belső villamosenergia-piac iránti tagállami elkötelezettség akkor válik nyilvánvalóvá, amikor a harmadik csomag kellő időben és megfelelően kerül át a nemzeti jogszabályokba. A Bizottság segítséget nyújt a tagállamoknak a harmadik csomag végrehajtásában és ezzel párhuzamosan nyomon követi a második csomag teljes és megfelelő végrehajtását, akár a hivatalos jogsértési eljárások lehetőségével is élve.

Nemcsak a beruházások, de az aktívabb és intelligensebb átviteli és elosztó rendszerek kialakítása is központi szerepet kap a belső villamosenergia-piac fejlesztésében az intelligens fogyasztásmérők és hálózatok létrehozása által.

Amennyiben szükséges, a Bizottság nem fogja tevékenységét az energiaügyi szabályozásra korlátozni és nem fog visszariadni attól sem, hogy éljen a versenyjog alapján őt megillető jogkörökkel.

Az EU fenntartható, versenyképes és biztonságos energiapolitikát célzó stratégiájával jelentős kihívások előtt áll. Egy jól működő belső villamosenergia-piac elengedhetetlen ahhoz, hogy a megfelelő befektetésekre irányuljon a figyelem és tudjunk az általános gazdasági hanyatlásra reagálni. A Bizottság lépéseket tesz annak biztosítására, hogy az energiapiac az EU villamosenergia- és gázfogyasztói számára egyaránt egyértelmű előnyökkel járjon.

[1] Ez a csomag az alábbi öt új jogi aktust foglalja magában: A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2009/72/EK irányelv. A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2009/73/EK irányelv. Az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége létrehozásáról szóló 713/2009/EK rendelet. A villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 714/2009/EK rendelet. A földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 715/2009/EK rendelet.

[2] Ezen jelentés alapjául szolgáló adatok két forrásból származnak: a nemzeti szabályozók által benyújtott nemzeti jelentésekből és az Eurostat végfelhasználói árakkal kapcsolatos statisztikáiból. A nemzeti jelentéseket a tagállamok 2009 második felében nyújtották be a Bizottságnak és azok főként a 2008. évre vonatkoznak; az Eurostat adatai 2009 első felét fedik le és 2010. 01. 26-án kérték le őket.

[3] A 2003/54/EK irányelv és a 2003/55/EK irányelv.

[4] IP/09/1035, lásd: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=HU&guiLanguage=en

[5] IP/09/1490, lásd: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1490&format=HTML&aged=0&language=HU&guiLanguage=en

[6] C-274/08. sz. ügy (Svéd Királyság) és a C-474/08. sz. ügy (Belga Királyság).

[7] C-475/08. sz. ügy.

[8] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/interpretative_notes/interpretative_note_en.htm

[9] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálata. Az Európai Unió cselekvési terve az energiaellátás biztonsága és az energiapolitikai szolidaritás terén – COM(2008) 0781 végleges.

[10] A 663/2009/EK rendelet, HL L 200/52., 2009.7.31.

[11] Lásd még: „Safeguarding the move to a single EU energy market” ERGEG Regional Initiatives Progress Report – November 2009 – „Egy egységes uniós energiapiacra történő átállás védelme” ERGEG Regionális Kezdeményezések, az elért eredményekről szóló jelentés, 2009. november.

[12] Lásd a technikai melléklet 3.1. és 3.2. táblázatát.

[13] Lásd a technikai melléklet 4.2. táblázatát.

[14] Lásd a technikai melléklet 4.1. táblázatát.

[15] Lásd a technikai melléklet 3.4. táblázatát.

[16] Lásd még az Energiapiaci Megfigyelőközpont 2009. évi éves jelentését: TREN/69693/2009, 30. ábra, 27. o.

[17] Lásd még az Energiapiaci Megfigyelőközpont 2009. évi éves jelentését TREN/69693/2009, 52. ábra, 48. o.

[18] Összehasonlítva 2008 második felének áraival. Lásd a technikai melléklet 5.13. táblázatát.

[19] Lásd a technikai melléklet 5.7. és 5.9. táblázatát.

[20] IP/09/410, lásd: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/410&format=HTML&aged=0&language=HU&guiLanguage=en

[21] Lásd a technikai melléklet 7.4. ábráját.

[22] www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/index_en.html

[23] Lásd Bizottság MEMO/09/429, 2009. 09. 30.

[24] Lásd a technikai melléklet 2.2. táblázatát.

[25] Lásd a technikai melléklet 2.1. táblázatát.

[26] Lásd a technikai melléklet 2.4. táblázatát.

[27] Lásd a technikai melléklet 2.3. táblázatát.

[28] Lásd a technikai melléklet 2.5. és 2.6. táblázatát.

[29] Lásd IP/09/1035 http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=HU&guiLanguage=en

[30] Lásd: http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/interpretative_notes/interpretative_note_en.htm

[31] Lásd COM (2009) 363 végleges.