[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 17.1.2007

COM(2007) 10 végleges

A BIZ OTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

Az 577/98/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról {SEC(2007) 29}

1. BEVEZETÉS

Ez a harmadik jelentés a közösségi munkaerő mintavételes felmérésének megszervezéséről szóló 577/98/EK tanácsi rendelet 7. cikke értelmében a Bizottság által háromévente benyújtandó jelentések sorában. A Bizottság az első, az 1998–1999 közötti időszakot felölelő jelentést 2000-ben, a második, 2000–2002 közötti időszakra vonatkozó jelentést pedig 2003-ban nyújtotta be.

Ez a jelentés ismerteti a tagállamokban, a tagjelölt országokban és az EFTA-országokban (a továbbiakban: résztvevő országok[1]) a tanácsi rendelet előírásai, valamint a 2003–2005 közötti időszakban kibocsátott kapcsolódó bizottsági rendeletek végrehajtása tekintetében tett előrelépést. A jelentés tartalmilag a nemzeti kérdőívek elemzése mellett az érintett országok által rendelkezésre bocsátott minőségjelentéseken, adatokon és egyéb információkon alapul.

2. FőBB PONTOK

A legutóbbi, a Tanács és az Európai Parlament elé terjesztett jelentés óta jelentős előrelépés tapasztalható a nemzeti munkaerő-felmérések adatainak minőségét, valamint összehasonlíthatóságát illetően. Minden tagállam megkezdte a folyamatos felmérés elvégzését, ami lehetővé teszi az Eurostat számára a negyedéves eredmények közzétételét. Az adatátvitel időszerűsége javult, valamint több tagállam felülvizsgálta és tökéletesítette kérdőíveit és felmérési terveit, javítva ezáltal az Európa-szerte végzett felmérés összehasonlíthatóságát, valamint a népesség lefedettségét.

Az 577/98/EK tanácsi rendelet sajátos szempontjainak végrehajtása terén tett előrelépés részletes ismertetése alább található a vonatkozó cikkekre való hivatkozással együtt.

2.1. A folyamatos negyedéves felmérések elvégzése – 1. cikk

Az 1991/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet, amely 2003-tól előírja a tagállamoknak a folyamatos negyedéves felmérés elvégzését, 2002 októberében fogadták el. Az alábbi két országnak engedélyezték az eltérést, ami lehetővé tette számukra az átmeneti időszak meghosszabbítását: Olaszország (2003 végéig) és Németország (2004 végéig).

A folyamatos felmérés elvégzését illetően az alábbi néhány kivételtől eltekintve általánosságban jelentős előrehaladást értek el: Luxemburg ez idáig csak az éves eredményeket szolgáltató felmérést végezte el. Magyarország, Szlovénia, Bulgária, Románia és Törökország 2005-ig nem szolgáltatott adatokat az év összes hetére vonatkozóan. 2006-tól Magyarország, Szlovénia, Románia és Törökország kijavította a hiányosságokat. Luxemburg, Szlovénia, Magyarország, Hollandia és Németország továbbra is eltér a minták egyenletes heti eloszlásától.

Horvátország, Törökország és Svájc nem végez folyamatos felmérést. Horvátország 2007-től, Törökország és Svájc pedig 2009-től tervezi a folyamatos felmérés elvégzését.

2.2. Az adatok pontosságára vonatkozó követelmények – 3. cikk (1) és (2) bekezdése

A 3. cikk (1) bekezdése előírja, hogy az átlagos munkanélküliségre (5 %-ban meghatározott) vonatkozó éves relatív standard hiba regionális (NUTS II.) szinten nem haladhatja meg a 8 %-ot.

NUTS II. szinten a vizsgált három évben 281 régió közül 31-ben (Franciaországban (8), Lengyelországban (6), az Egyesült Királyságban (8), Bulgáriában (2) és Romániában (7)) nem feleltek meg a munkaerő-felmérés eredményei a 3. cikk (1) bekezdésében előírt pontossági követelménynek.

A 3. cikk (2) bekezdése megállapítja, hogy két egymást követő negyedév közötti változásra (a részpopuláció 5 %-a) vonatkozó relatív standard hiba nem haladhatja meg a 3 %-ot (a legalább 20 millió lakossal rendelkező ország esetében ez az arány 2 %).

Belgium, Dánia, Észtország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, Bulgária és Románia a 2003–2005 közötti időszakban egyik évben sem tartotta be a 3. cikk (2) bekezdésében megállapított pontossági követelményeket.

2.3. Felmérési jellemzők – 4. cikk (1) bekezdése

Néhány résztvevő ország még mindig nem bocsátja rendelkezésre az összes kötelező változót, ami korlátozza az adatok összehasonlíthatóságát.

2.4. Az ad hoc modulok éves programja – 4. cikk (2) bekezdése

Az ad hoc modulok éves programja az élethosszig tartó tanulásról (2003), a munkaidő hosszáról és szervezéséről (2004), valamint a munka és a családi élet összeegyeztetéséről (2005) szolgáltatott eredményeket. Horvátország és Törökország kivételével az összes tagállam, tagjelölt ország és EFTA-ország részt vett az ad hoc modulokban.

Az adatokat általában időben továbbították, a 2003-as modul esetében egy (SE), a 2004-es modul esetében négy (CZ, EL, IT és SE) és a 2005-ös modul esetében három (DE, EL és SE) tagállam kivételével.

A tagállamok 2005-ben az összes változót továbbították. Két tagállam (NL és UK) nem továbbította a 2003-as ad hoc modul néhány változóját. A 2004-es modullal kapcsolatban e hiányosság LT, HU és SI esetében volt tapasztalható.

2.5. A munkanélküliség fogalommeghatározása és a kérdőívszerkesztés 12 alapelve – 4. cikk (3) bekezdése

A foglalkoztatási helyzetet a résztvevő országokban továbbra sem mindenhol ugyanolyan módon mérik. Ez vonatkozik az alsó korhatárra (Spanyolország, az Egyesült Királyság, Izland és Norvégia 16 évben állapítja meg), a rendelkezésre állási időszak fogalommeghatározására (Belgium, a Cseh Köztársaság, Görögország, Írország, Olaszország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Hollandia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország, Bulgária, Horvátország, Románia, Törökország, Izland és Norvégia az állásinterjút követő 2 hétben határozza meg), valamint az azon személyeknek feltett nyomon követő kérdésekre, akik már nem keresnek állást, mert már van munkájuk (Észtország, Írország, Luxemburg, Magyarország, Szlovénia, Horvátország, Románia és Norvégia nem ellenőrzi le, hogy mikortól kezdődik az új munka, illetve hogy a személy a bázishetet követő két hétben időközben tud-e munkát vállalni). Németország, Szlovákia és Norvégia 2006-ban eszközölt változtatásokat ezen eltérések kijavítása érdekében.

A kérdőívszerkesztés 12 alapelvét abból a célból dolgozták ki, hogy a munkaerő-felmérés legfontosabb méréseinek minimális harmonizációját biztosítsák. Írország, Málta, Szlovénia és Horvátország a főállásra vonatkozó kérdésekkel kezdi a kérdőívet, ami átfedésbe kerülhet az ILO-nak a bázishéten való munkavállalásra vonatkozó fogalommeghatározásával. Hollandia és Norvégia csak azokat kérdezi meg a munkavállalásra való hajlandóságról, akik az elmúlt 4 hétben kerestek munkát. A többi eltérés csekély. Két ország (Ausztria és Spanyolország) az összes alapelvet tiszteletben tartja.

2.6. Az adatátvitel időszerűsége – 6. cikk

A legutóbbi jelentés óta a negyedéves adatok továbbításának időszerűsége javult.

A negyedéves adatokat a legtöbb résztvevő ország a 12 hetes továbbítási időszakon belül beküldi.

3. KÖVETKEZTETÉS

A Tanácshoz benyújtott legutóbbi jelentés óta a tagállamok, a tagjelölt országok és az EFTA-országok körében számos fontos területen jelentős előrelépés tapasztalható.

Az adatok gyorsabb továbbítása javította a negyedéves eredmények hasznosságát. Az országok – egyes esetekben a Bizottság pénzügyi támogatásával – nemzeti forrásokat biztosítottak felméréseik vizsgálatához és technikai tökéletesítéséhez, és ezáltal növelték az adatok összehasonlíthatóságát és általános minőségét.

A Bizottság azonban aggályát fejezi ki azzal kapcsolatban, hogy a résztvevő országok nem továbbítják az összes kötelező változót, és továbbra is problémát jelent, hogy a résztvevő országok egyes változókat nem ugyanolyan módon mérnek. Ez különösen a foglalkoztatással és munkanélküliséggel kapcsolatos kulcsfontosságú becslések vonatkozásában jelentős, mivel néhány ország nem vette figyelembe teljes mértékben a munkanélküliség fogalommeghatározását és a foglalkoztatási helyzetre vonatkozó kérdések megfogalmazására vonatkozó 12 alapelvet.

A folyamatos felmérés elvégzése tekintetében jelentős előrelépést értek el. Néhány résztvevő ország azonban még mindig nem osztja el a mintavételt egyenletesen az év minden hetére. Egy tagállam továbbra sem szolgáltat negyedéves adatokat a folyamatos felmérésből.

Néhány résztvevő országnak módosítania kell felmérési tervét annak érdekében, hogy teljes mértékben megfeleljen a regionális szinten, illetve a negyedévek közötti változások becslésének tekintetében előírt pontossági követelményeknek.

A résztvevő országoknak teljesíteniük kell e rendelet szerinti kötelezettségeiket, és a Bizottság a rendelkezések teljes körű végrehajtása érdekében továbbra is szorosan együtt fog működni a tagállamokkal, a tagjelölt országokkal és az EFTA-országokkal.

Ebből a célból az Eurostat évente kétszer ellenőrzi a rendeletnek való megfelelést. A jogsértés súlyosságától függően hoznak intézkedéseket.

[1] Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság nem szolgáltat mikroadatokat az Eurostatnak a nemzeti munkaerő-felmérésből, és annak részleteiről sem tájékoztatta a hivatalt. Következésképpen e jelentés a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságra nem terjed ki.