Összefoglalás

I. A Leonardo da Vinci programot az Európai Unió szakoktatási és szakképzési politikájának végrehajtása érdekében hozták létre. A program legnagyobb részét kitevő mobilitási projektek lehetővé teszik a szakoktatással és -képzéssel foglalkozó szervezetek számára, hogy a programban részt vevőket más európai országokba küldjék, így biztosítva számukra lehetőséget képességeik, tudásuk és készségeik fejlesztéséhez.

II. A Bizottság a programért általános felelősséget vállal, és a részt vevő országok nemzeti hatóságával (ez általában az oktatási minisztérium) együttműködve ellenőrzi és felügyeli annak végrehajtását. A mobilitási projektek operatív irányításáért teljes mértékben a tagállamok által kijelölt nemzeti irodák felelnek.

III. A Számvevőszék megvizsgálta, hogy az egész életen át tartó tanulás programjának (2007–2013) Leonardo da Vinci alprogramja keretében működtetett mobilitási rendszerrel és annak irányításával el lehet-e érni tényleges eredményeket.

IV. A Számvevőszék a megállapításait a Bizottságnál és hat ellenőrzésre kiválasztott részt vevő országnál elvégzett ellenőrzés alapján fogalmazta meg. Mivel a Leonardo a Bizottság egész életen át tartó tanulásra vonatkozó négy oktatási és képzési alprogramjának egyike, ezért sok ellenőrzési megállapítás érvénye kiterjeszthető a többi alprogramra is. A Számvevőszék a következőket állapította meg:

- A jelenlegi Leonardo da Vinci program (2007–2013) kialakításakor a Bizottság figyelembe vette az elődprogramról kötelezően elkészített saját értékeléseit, de nem vett szisztematikusan figyelembe egyéb fontos tanulmányokat és jelentéseket.

- A Bizottság megfelelő rendszert dolgozott ki a Leonardo számára a projektéletciklus irányításához, de a támogató informatikai rendszer jelentős hiányosságokkal küszködött.

- A program működtetésének elemeit – ideértve a programmal kapcsolatos tájékoztatást, a program népszerűsítését és az éves programozási ciklust – általában jól irányították, azonban a Bizottság nem foglalkozott a pályázók partnerkereséssel kapcsolatos nehézségeivel, és nem győződött meg arról sem, hogy a pályázatok elbírálásakor a nemzeti irodák milyen minőségű munkát végeznek.

- Működik ugyan beszámolási rendszer, az azonban egyelőre még nem teszi lehetővé a Bizottság számára, hogy felmérje a program eredményeit és hatásait. A Leonardo program eredményeivel és hatásaival kapcsolatos beszámolási rendszer kívánnivalót hagy maga után. A Bizottság a Leonardo program harmadik évére ugyan már megkezdte, de még nem fejezte be a program hosszú távú hatását felmérő átfogó rendszer kialakítását.

- A nemzeti irodák szintjén alkalmazott kontrollok megfeleltek a Bizottság útmutatásainak.

- Hiányosságok figyelhetőek meg a tekintetben, ahogy a nemzeti hatóságok a nemzeti irodákra irányuló másodlagos kontrollokat végzik.

- A Leonardo da Vinci program mobilitási rendszeréről összességében megállapítható, hogy annak kialakítása és irányítása lehetővé teszi tényleges eredmények elérését. A Bizottság hozzáfogott a Leonardo hosszú távú hatásának felmérésére szolgáló átfogó rendszer kialakításához, azonban a rendszer kiépítését még nem fejezte be. Emiatt három évvel a program elindítása után – azaz a program élettartamának közel felénél – a Bizottság még nem tudja felmérni, hogy a célokat milyen mértékben sikerül elérni.

V. Ezen észrevételek alapján a Számvevőszék a következő ajánlásokat fogalmazza meg a Bizottság számára: tökéletesítse a támogató informatikai rendszert; adjon minőséggel kapcsolatos visszajelzést a feladatok éves tervezését illetően; nyújtson több támogatást a fogadó partnerek felkutatásához; fejlessze tovább és felügyelje a pályázatértékelési eljárásokat; haladéktalanul fogalmazzon meg SMART típusú célkitűzéseket és teljesítménymutatókat; jobban összpontosítva a program hosszú távú hatásaira fejlessze tovább az eredmények értékelését; és a jövőbeli utódprogramok számára már a kezdettől fogva hozzon létre a hosszú távú hatások felmérésére szolgáló rendszert.

Bevezetés

1. A 2000. márciusi, lisszaboni Európai Tanács azt a stratégiai célt tűzte ki az Európai Unió elé, hogy 2010-re a világ legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljék. Az ülésen elismerték az oktatásnak mint a gazdaság- és társadalompolitikák szerves részének fontos szerepét. A szakoktatás és szakképzés területén való európai szintű együttműködés alapját a későbbi koppenhágai folyamat [1]fektette le, amelynek célja, hogy fokozza az önkéntes együttműködést a kölcsönös bizalom, az átláthatóság, valamint a képességek és képesítések elismerésének előmozdítása érdekében, ezáltal megteremtve az alapot a növekvő mobilitáshoz és megkönnyítve a hozzáférést az egész életen át tartó tanuláshoz.

2. Azzal a céllal, hogy elősegítse az Unión belüli oktatási és képzési rendszerek közötti kölcsönös cserét, együttműködést és mobilitást, az Európai Bizottság egyetlen átfogó politika, az egész életen át tartó tanulás programja [2]alatt egyesítette különböző oktatási és képzési kezdeményezéseit. Az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó új program a korábbi, 2006-ban lezárult oktatási, szakképzési és e-tanulásra vonatkozó programokat váltja fel.

3. A 2007. január 1-jén kezdődő hétéves időszak projektjeinek végrehajtására előirányzott indikatív pénzügyi támogatás [3]6970 millió EUR volt. Az előirányzaton belül az egyes alprogramokhoz rendelendő minimumösszegek a következők:

- Comenius 13%;

- Erasmus 40%;

- Leonardo da Vinci 25%;

- Grundtvig 4%.

4. Leonardo da Vinci-ről kapta a nevét az az alprogram, melyet az Európai Unió szakoktatási és szakképzési politikájának végrehajtására hoztak létre. Az uniós politika támogatja és kiegészíti a tagállami tevékenységeket. A Leonardo da Vinci program jelenlegi, 2007–2013-as szakasza a korábbi programok – Leonardo I (1995–1999) és Leonardo II (2000–2006) – folytatása. Az egész életen át tartó tanulás és a Leonardo da Vinci program [4]általános, konkrét és működési célkitűzéseit a 44. bekezdés és a Melléklet tartalmazza.

5. A Leonardo da Vinci programból a tevékenységek széles köre támogatható, idetartoznak pl. a következők:

- mobilitás – a résztvevők bizonyos időt egy másik európai országban töltenek;

- kölcsönös érdeklődésre számot tartó témákra összpontosító partnerségek;

- többoldalú projektek, különösen olyanok, amelyek célja a képzési rendszerek fejlesztése.

6. A mobilitási projektek – akárcsak az elődprogramok esetében – továbbra is a Leonardo program egyik legfőbb tevékenységi formáját jelentik. Amint azt az 1. ábra mutatja, a Leonardo programból mobilitási projektekre fordított összegek aránya 2007-ben 64%, 2008-ban pedig 59% volt.

1. ábra

A Leonardo da Vinci projektjei számára nyújtott támogatások összege tevékenységtípusonként (2007–2008) (millió EUR)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság.

7. A Leonardo által támogatott mobilitási projektek célja, hogy valamely másik európai országban eltöltött szakmai gyakorlat révén lehetőséget biztosítsanak a programban részt vevők számára – ideértve az alapozó szakképzésben részt vevőket, a munkaerőpiacon már jelen levőket, valamint szakoktatási- és képzési szakértőket – képességeik, tudásuk és készségeik fejlesztésére. A támogatások a projektek irányításához, valamint az utazási és megélhetési költségekhez járulnak hozzá. A 2. ábra a 2008-as mobilitási projektek résztvevőinek oktatási és képzési területek szerinti megoszlását mutatja.

2. ábra

A 2008-as mobilitási projektek résztvevőinek megoszlása oktatási és képzési területek szerint

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság.

A Bizottság szerepe

8. Az egész életen át tartó tanulás programjának [5]eredményes és hatékony végrehajtásáért az Európai Bizottság általános felelősséggel tartozik. A program végrehajtásában az Európai Bizottságot egy a tagállamok képviselőiből álló bizottság, az egész életen át tartó tanulás bizottsága segíti. Az Európai Bizottság feladatai a következők:

- a program célkitűzései fényében, a tagállamokkal együttműködve rendszeresen monitorozza és értékelje [6] az egész életen át tartó tanulás programját; és

- a teljes rendszer működésének felügyelete és koordinálása, valamint a nemzeti kontrollrendszerek felülvizsgálata révén hozzon létre megfelelő felügyeleti kontrollokat. [7]

A nemzeti hatóság szerepe

9. A programban 31 ország vesz részt: az Európai Unió 27 tagállama, valamint Izland, Liechtenstein, Norvégia és Törökország. A nemzeti hatóság – rendszerint a részt vevő ország oktatási minisztériuma – a Bizottsággal együttműködve monitorozza és felügyeli a nemzeti irodát. A nemzeti hatóság feladata, hogy létrehozzon egy másodlagos kontrollrendszert, amelynek célja ésszerű bizonyosságot nyújtani arra vonatkozóan, hogy a nemzeti irodák által működtetett rendszerek és elsődleges kontrollok eredményesen működnek-e.

A nemzeti iroda szerepe

10. A Leonardo program mobilitási projektjeinek működtetésével kapcsolatos felelősség teljes mértékben a részt vevő országokban létrehozott nemzeti irodákra hárul. A mobilitási projektek életciklusának irányításáért szintén a nemzeti irodák felelnek. Emellett – szükség szerint – segítik a Bizottság programra vonatkozó monitoringját és értékelését is. A rájuk háruló feladatokat a program jogszabályi háttere határozza meg, többek között az Európai Bizottságnak, a tagállamoknak, valamint a nemzeti irodáknak az egész életen át tartó tanulás programja végrehajtásában ellátandó feladatairól szóló C(2007) 1807 bizottsági határozat. A program működtetésére vonatkozó utasításokat a Bizottság útmutatója (Guide for National Agencies, Útmutató a nemzeti irodák számára) részletezi, amely részét képezi a Bizottság és a nemzeti irodák között évente megkötött pénzügyi megállapodásnak.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

11. A számvevőszéki ellenőrzés során elsősorban a Leonardo program által finanszírozott mobilitási tevékenységeket vizsgáltuk. Az ellenőrzés átfogó célja annak értékelése volt, hogy az egész életen át tartó tanulás programjának (2007–2013) Leonardo da Vinci alprogramja keretében működtetett mobilitási rendszerrel és annak irányításával el lehet-e érni tényleges eredményeket.

12. Az ellenőrzés a következők értékelésére irányult:

a) a program kialakításakor figyelembe vették-e a vonatkozó értékeléseket és tanulmányokat, illetve megfelelő volt-e a projektéletciklus-irányítási rendszer;

b) kielégítően irányították-e a program működtetésének elemeit, köztük az éves munkaterv elkészítését, a nyilvánosság biztosítását, a népszerűsítést és információnyújtást, valamint a támogatandó projektek kiválasztását;

c) működött-e olyan beszámolási rendszer, amely lehetővé tette, hogy a Bizottság felmérje a program eredményeit és hosszú távú hatásait;

d) megfelelő volt-e a kontrollrendszer.

13. A számvevőszéki ellenőrzés az egész életen át tartó tanulás programjának előkészítésére (ez 2004-ben kezdődött), illetve a program 2007–2008-as tényleges végrehajtására terjedt ki. Ezenkívül az ellenőrök figyelembe vették a 2009. év kapcsolódó fejleményeit is. A bizottsági részlegek ellenőrzése mellett hat tagállam [8]helyszíni vizsgálatára került sor. 2007-ben ez a hat ország részesült a Leonardo program teljes mobilitási forrásainak 45%-ában, 2008-ban pedig 44%-ában (lásd: 3. ábra).

14. Mivel a Leonardo egy integrált, különböző oktatási és képzési kezdeményezéseket egyetlen átfogó politika alatt egységesítő egész életen át tartó tanulási program része, több megállapítás, következtetés, illetve ajánlás a program egészére is vonatkozik.

15. A számvevőszéki ellenőrzés keretében adatgyűjtést- és elemzést végeztünk, felülvizsgáltuk a tervezési, értékelési és végrehajtási dokumentumokat, illetve egyes mobilitási projektek iratait, valamint interjúkat készítettünk a Bizottság, a nemzeti hatóságok és nemzeti irodák tisztviselőivel és a kiválasztott tagországok kedvezményezett szervezeteinek képviselőivel.

3. ábra

A Leonardo programból mobilitási projektekre fordított összegek országonkénti megoszlása 2007-ben és 2008-ban (millió EUR)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Bizottság.

Észrevételek

A program kialakítása

16. Az ellenőrzés során megvizsgáltuk, hogy a Bizottság a Leonardo program létrehozásakor figyelembe vette-e az elődprogramokról rendelkezésre álló bőséges információt, ideértve valamennyi értékelést, tanulmányt és tagállami jelentést, illetve azt, hogy a nemzeti hatóságok felhasználták-e a tagállami jelentéseket. Mérlegeltük, hogy a Bizottság a Leonardo megvalósításakor megfelelő projektéletciklus-irányítási rendszert (és támogató informatikai rendszert) dolgozott-e ki bizottsági szinten, illetve a részt vevő országok szintjén. A Bizottság szintjén azt is értékeltük, hogy a feladatok felosztása egyértelmű volt-e a különböző egységek között. A részt vevő országok szintjén ellenőriztük továbbá, hogy a programirányítással megbízott nemzeti hatóságok és irodák hogyan hajtották végre a programokat adminisztratív szempontból. A nemzeti hatóságok és irodák feladatait és hatáskörét a Bizottság által kiadott iránymutatások részletezik.

A Bizottság figyelembe vette az elődprogramról kötelezően elkészített saját értékeléseit, de nem vett szisztematikusan figyelembe egyéb fontos tanulmányokat és jelentéseket

17. Valamennyi, az Európai Közösségek általános költségvetéséből finanszírozott programra vonatkozóan három szakaszból álló, kötelező értékelést kell végezni [9].

- Előzetes értékelés: egy új vagy megújított uniós programra vagy intézkedésre vonatkozó jogalkotási javaslathoz jelentés készül.

- Félidős értékelés: a programidő felénél készül, még a program során közvetlen visszajelzést ad, és ezáltal hozzájárulhat a folyamatban lévő műveletek minőségének javításához. Ezenkívül – tekintettel az új programok létrehozásához szükséges hosszú átfutási időre – a félidős értékelések igen fontos információforrást jelentenek a programok következő generációjának kialakításához.

- Záróértékelés: a program lezárásakor.

18. Az új Leonardo program kialakítása során a Bizottság figyelembe vette az elődprogram félidős és záróértékelésének eredményeit. A félidős értékelés eredményeit már az előzetes értékelés előkészítése során tekintetbe vette. Mind a félidős, mind a záróértékeléshez a Bizottság belső cselekvési terveket készített arról, hogy azok ajánlásait hogyan fogja figyelembe venni a kialakítás kezdeti szakaszában, illetve a későbbi kiigazítások során. Az informatikai céloknak, a SMART típusú céloknak, valamint a teljesítménymutatóknak a kidolgozására vonatkozó belső cselekvési tervek azonban még nem hozták meg a tőlük várt eredményeket (lásd: 27–29. és 48–52. bekezdés).

19. Minden részt vevő ország köteles a program végrehajtásáról és eredményességéről, valamint annak a tagállami szakképzési rendszerekre és a hatályos rendelkezésekre gyakorolt hosszú távú hatásáról saját nemzeti félidős és zárójelentést készíteni, és azokat a Bizottságnak eljuttatni. Ezeket a jelentéseket az adott program monitoringjával és értékelésével összefüggésben be kell nyújtani a Bizottság számára, illetve ugyanebben az összefüggésben elemezni is kell őket, valamint gondoskodni kell az utókövetésükről is.

20. A nemzeti zárójelentések elemzésével azt a külső céget bízták meg, akit a Bizottság a záróértékelés [10]elkészítésére szerződtetett. A szerződtetett cég azonban nem tudta elvégezni valamennyi nemzeti értékelési jelentés elemzését, mivel a megadott határidőig a 31 részt vevő országból csupán 19 juttatta azt el a Bizottságnak. A Bizottság a határidő után beérkezett nemzeti jelentések külön elemzését már nem végezte el, illetve nem gondoskodott azok bármilyen más módon történő utókövetéséről sem.

21. A nemzeti jelentéseket egyes nemzeti hatóságok is csak korlátozott mértékben használták fel. A felkeresett tagállamok közül háromban felülvizsgálták az ajánlásokat és azokra vonatkozóan utóellenőrzéseket is végeztek, de közülük mindössze egy építette be azokat az új Leonardo program irányítási rendszereibe. A másik három ellenőrzött tagállamban nem volt bizonyíték arra nézve, hogy a nemzeti hatóságok a jelentéseket megvizsgálták volna.

22. A Bizottság két nagyszabású tanulmányt készített a Leonardo program mobilitási tevékenységeiről [11]. A Bizottság állítása szerint ezek a tanulmányok segítik a döntéshozókat munkájukban, az azonban nem világos, hogy a Bizottság maga hogyan használta fel a tanulmányokban fellelhető hasznos információkat a program eredményességének fejlesztése és javítása érdekében.

A Bizottság megfelelő projektéletciklus-irányítási rendszert dolgozott ki. A támogató informatikai rendszer azonban jelentős hiányosságokkal küszködött

23. Az ellenőrzés azt is megvizsgálta, hogy a Bizottság által létrehozott projektéletciklus-irányítási rendszer megfelelő-e. A Számvevőszék szerint abban az esetben megfelelő a rendszer, ha a projektéletciklus irányítása egyértelműen van felosztva a részt vevő felek között, a feladatok leírása egyértelmű, és felügyeleti intézkedések is hatályban vannak.

1. háttérmagyarázat

Példák a "Hatáselemzés: a Leonardo da Vinci program mobilitási intézkedéseinek hatása a fiatal gyakornokokra és alkalmazottakra, valamint a társadalmi-gazdasági tényezők szerepe" című tanulmány (2007) ajánlásaira

A fogadó országokban az intézkedések végrehajtását, illetve előkészítését tekintve továbbra is hiányosságok figyelhetőek meg. A projektek jobb előkészítésére és a résztvevők szélesebb körű bevonására, a fogadó szervezetek gondosabb kiválasztására, valamint a küldő és különösen a fogadó intézmények részéről több és jobb mentorálás/tutorálás biztosítására van szükség a mobilitási intézkedések során.

A programról szélesebb körű és folyamatos hatáselemzést kell készíteni. A folyamatok állandó értékelése során figyelemmel kell lenni az előkészítésre, a végrehajtásra és az utóellenőrzésre, valamint különösen a készségfejlesztés folyamatára (hosszú távú hatás), nem tévesztve szem elől a résztvevők igényeit sem.

24. Az egész életen át tartó tanulás új programjának 2007-es elindítását követően a Bizottság Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóságának átszervezésére került sor, hogy az így jobban tükrözze az újonnan integrált programmal kapcsolatos igényeket.

25. Korábban a különböző oktatási programokkal különböző nemzeti irodák foglalkoztak. 2007-ben, az egész életen át tartó tanulás új programjának elindítását követően a Bizottság arra ösztönözte a részt vevő államokat, hogy egyetlen nemzeti irodát jelöljenek ki a program valamennyi alprogramjához, és ez mára a legtöbb országban meg is történt. A Leonardo mobilitási projektjeit közvetlenül a nemzeti irodák irányítják, ők felelősek az irányítás valamennyi szempontjáért:

- a program népszerűsítése;

- a pályázati eljárás megszervezése, a pályázatok elbírálása;

- támogatási szerződések megkötése és a támogatások kifizetése a sikeres pályázók számára;

- a program kedvezményezettjeinek monitoringja és segítése;

- az eredmények terjesztésének megszervezése;

- visszajelzés a program működéséről és az adott országban kifejtett hosszú távú hatásáról.

26. A nemzeti iroda munkáját a kijelölt nemzeti hatóság felügyeli, az ő feladata a nemzeti iroda részére átutalt uniós források megfelelő kezelése, valamint – a Bizottsággal együttműködésben – a nemzeti iroda monitoringja és felügyelete.

27. A projektéletciklus irányítására szolgáló struktúra ezért általában megfelelő. Jelentős hiányosságok merültek fel azonban a projektirányítás és a beszámolás informatikai rendszere tekintetében. A nemzeti irodák kötelesek a Bizottság által rendelkezésre bocsátott informatikai rendszereket használni [12]. A Bizottság által kifejlesztett legújabb informatikai rendszer az életen át tartó tanulás programhoz tartozó LLPLink, amelynek célja, hogy elektronikus úton irányítsa a projektéletciklusokat a pályázatok benyújtásától egészen a zárókifizetésig. Az LLPLinkkel párhuzamosan a Bizottság internetes nyomtatványokat is kifejlesztett annak érdekében, hogy a pályázatok online is benyújthatók legyenek, illetve hogy a nemzeti irodák online értékelhessék és választhassák ki a projekteket, valamint azokról online készíthessenek beszámolót. A nemzeti irodáknak 2008-tól kezdve minden új projekttel kapcsolatban az LLPLinket kellett alkalmazniuk.

28. Az új támogató informatikai rendszerrel kapcsolatban néhány jelentős hiányosságra derült fény. Az ellenőrzés idején az LLPLink csak az egész életen át tartó tanulás programra vonatkozó legsürgősebb igényeket tudta kielégíteni, a projekt azonban késedelmesen haladt előre és hiányos volt. Azoknak a nemzeti irodáknak, amelyek a pályázatértékelési eljárást és a beszámolást online szerették volna lebonyolítani, 2009 során az LLPLinkkel párhuzamosan továbbra is használniuk kellett a régi rendszert, illetve saját helyi rendszerüket. Azokban az esetekben, amikor az LLPLink és a nemzeti irodák által használt rendszerek között nem volt interfész, az adatokat kétszer kellett bevinni, ez azonban időigényes volt és növelte az alkalmazottak terheit.

29. Az LLPLink késedelmes megvalósítása kihat a Leonardo program irányítására és az egész életen át tartó tanulás programjának egyéb részeire is, a rendszerből ugyanis nem szerezhetők teljes körű, egységes, a kezdetekig visszanyúló adatok arra vonatkozóan, hogy az egyes résztvevő országok a programot hogyan hajtották végre, pedig ezekre az adatokra szükség lenne a célok megvalósításában elért haladás méréséhez.

A program irányítása

30. A számvevőszéki ellenőrzés során a programhoz kapcsolódó napi műveleteket vizsgáltuk. Azt értékeltük, hogy az éves munkaterv elfogadására irányuló eljárások nyújthatnak-e előzetes bizonyosságot a Bizottságnak arról, hogy a program végrehajtására a vonatkozó keretdokumentumok rendelkezéseinek megfelelően kerül sor. Ellenőriztük továbbá, hogy a Bizottság és a nemzeti irodák népszerűsítették-e a programot; az irodák a bizottsági útmutatás szerint biztosították-e a program nyilvánosságát és hogy az irodáknak a program működtetésében tapasztalt fő nehézségeire keresnek-e megoldást. Végezetül megvizsgáltuk, hogy a projektpályázatokat a nemzeti irodák átlátható és jól szervezett módon, a Bizottság útmutatásait követve értékelték-e, illetve hogy elvégezték-e a megállapított hiányosságok kiküszöbölése érdekében szükséges feladatokat.

A nemzeti irodák éves munkatervének jóváhagyására szolgáló rendelkezések megfelelőek, a munkatervek minőségéről azonban a Bizottság nem nyújt rendszeres visszajelzést a nemzeti irodák számára

31. A nemzeti irodák a Bizottság által megadott szabványosított előírások és sablonok alapján éves munkatervet készítenek, melyet később a Bizottság hagy jóvá. A munkatervek jóváhagyásakor a Bizottság célja elsősorban az, hogy előzetes bizonyosságot kapjon arra vonatkozóan, hogy a nemzeti iroda a programot a vonatkozó keretdokumentumokban megfogalmazott rendelkezéseknek megfelelően fogja végrehajtani. A nemzeti hatóságok szintén beleegyezésüket adják az éves munkatervhez, és ezáltal kötelezettséget vállalnak arra, hogy a nemzeti iroda számára biztosítani fogják a megfelelő szükséges nemzeti forrásokat. Ez a rendszer komolyabb problémák nélkül működik, az éves munkatervek elfogadása időben megtörténik, így lehetővé válik a program folyamatos, a megállapodásoknak megfelelő végrehajtása. A Bizottság ugyan lehetővé tette a nemzeti irodák számára, hogy összevont munkaterveket nyújtsanak be, azonban nem használta ki a lehetőséget arra, hogy a munkatervek minőségével kapcsolatban rendszeres visszajelzést adjon a nemzeti irodáknak, illetve hatóságoknak; ez összefoglaló képet adna a tervezett nemzeti programvégrehajtásról, és mind a Bizottságnak, mind a részt vevő országoknak hasznára válna, hiszen a problémák így időben kiszűrhetők és korrigálhatók lennének.

A Bizottság és a részt vevő országok megfelelő nyilvánosságot biztosítanak a program számára és kielégítően népszerűsítik azt

32. A Bizottság és a nemzeti irodák a promóciós tevékenységeket illetően eleget tettek kötelezettségeiknek mivel számos intézkedés révén biztosították a program láthatóságát és támogatták a követendő példák terjesztését, illetve további kiaknázását. A nemzeti irodák a bizottsági iránymutatásnak megfelelő nyilvánosságot biztosítottak a pályázati felhívások számára a részt vevő országokban, és fontos kiegészítő információkat bocsátottak rendelkezésre a Leonardo programra vonatkozóan.

A Bizottság nem foglalkozott a pályázóknak azokkal a problémáival, amelyek a külföldi fogadó partnerek felkutatásához kapcsolódtak

33. A jelentkezők nehezen találtak külföldi fogadó partnereket. Ennek okai többek között a nyelvtudás hiánya és a kulturális különbségek voltak. A Leonardo program keretében, csakúgy mint az egész életen át tartó tanulás programjának más mobilitási rendszerei esetében, a nemzeti irodák feladata csak arra terjed ki, hogy saját országuk pályázói számára helyet biztosítsanak más országokban; abban azonban, hogy a külföldi pályázók megfelelő fogadó partnert találjanak, nem kell segíteniük.

34. A fogadó partnereket kereső potenciális pályázók számára a Bizottság felvilágosítást, tanácsot és segítséget nyújt. 2007-ben azonban lezárta európai partnerkereső adatbázisát, amelynek célja a partnerkeresés megkönnyítése volt, mivel az adatbázis potenciális partnerekre vonatkozó adataival kapcsolatban nem tudta biztosítani a részt vevő országok felhasználói által elvárt minőséget. Az adatbázis helyébe a mai napig nem lépett megfelelő alternatíva.

35. Egyes részt vevő országokban már léteznek nemzeti szintű partnerkereső adatbázisok, ezek azonban nem helyettesíthetnek egy európai szintű adatbázist. Ha a partnerkeresők az egyes nemzeti szintű adatbázisokat használják partnerkeresésre, akkor számos adatbázisba kell regisztrálniuk ahhoz, hogy jogosultak legyenek kereséseket folytatni.

A pályázatok elbírálásának hiányosságai

36. A részt vevő országokban a pályázatelbírálási és projektkiválasztási eljárások átláthatóak, szervezettek és megfelelnek a bizottsági előírásoknak. A pályázatok elbírálásakor ennek ellenére hiányosságok merültek fel, amelyek növelik annak kockázatát, hogy a kiválasztott projektek nem teljesítik a kitűzött célokat. Ezek a hiányosságok a következők voltak:

- olyan pályázatokat is elfogadtak, amelyek esetében a képzés tartalmának, céljának és várható eredményeinek bemutatása nem volt elégséges ahhoz, hogy alapul szolgáljon az elbírálás végeredményének megindoklásához;

- olyan pályázatokat is elfogadtak, amelyek esetében a költségekkel kapcsolatos információ nem volt elégséges az igényelt összegek alátámasztásához;

- az értékelők nem írtak észrevételeket – elsősorban minőségi szempontokkal kapcsolatban – az értékelési adatlap egyes szakaszainál adott osztályzatok mellé.

37. A Bizottság a pályázati projektek elbírálásáról nem végez minőségbiztosítási értékeléseket, mivel szerinte ez a nemzeti hatóságok feladata. Ennek ellenére a Bizottság nem adott ki külön útmutatásokat arra vonatkozóan, hogy a nemzeti hatóságoknak hogyan kell ellenőrizniük a pályázatok elbírálását. Egyértelmű útmutatások nélkül fennáll annak a veszélye, hogy a nemzeti hatóságok által végzett ellenőrzések bizonyos országokban szigorúbbak, másutt pedig kevésbé szigorúak lesznek.

Beszámolás

38. A Bizottság feladata, hogy a részt vevő országokkal együttműködve biztosítsa a program eredményeinek és hatásainak méréséhez szükséges, rendelkezésre álló adatok gyűjtését, elemzését és feldolgozását [13]. Ez a tevékenység kiegészíti a Leonardo program félidős, illetve záróértékelésének részeként elvégzett mélyreható hatásvizsgálatot. A számvevőszéki ellenőrzés megvizsgálta, hogy működött-e SMART típusú célokon alapuló beszámolási rendszer, és az lehetővé tette-e a Bizottság számára, hogy a tervezett teljesítményhez képest felmérje a program eredményeit és hosszú távú hatásait [14].

A Leonardo program eredményeire és hatásaira vonatkozó beszámolási rendszer kívánnivalót hagy maga után

39. A nemzeti irodák éves tevékenységi jelentést készítenek a Bizottságnak [15], amely a program végrehajtásáról ad információt. A jelentés tartalmát a Bizottság írja elő, és az érintett témák között szerepel például a támogatott projektek száma és típusa, valamint azok eredményei.

40. A Számvevőszék a hat felkeresett ország 2007-es tevékenységi jelentéseinek vizsgálatakor számos hiányosságot állapított meg, ezeket a 41–44. bekezdések mutatják be. Ezek a hiányosságok csökkentik a jelentések mint a Bizottságot és más felhasználókat a Leonardo program eredményeiről és hosszú távú hatásairól tájékoztató eszköz értékét.

41. Mivel az éves munkaterv az éves tevékenységi jelentéstől eltérő szerkezetű, nincs mód a tervezett teljesítmény és az eredmények között érdemi összehasonlítás elvégzésére. A Bizottság tervei között szerepel, hogy a munkatervek 2011-től érvényes átstrukturálásával összhangban az éves tevékenységi jelentés szerkezetét az átstrukturált munkatervéhez igazítja.

42. A nemzeti irodák által rendelkezésre bocsátott, eredményekre vonatkozó információk tényszerű adatokra szorítkoznak, amelyek segítségével nem vizsgálható a Leonardo hatása a célkitűzések – azaz az oktatás fejlesztése, készségek elsajátítása és a gazdasági hatások – szempontjából. Az éves tevékenységi jelentés például ad ugyan információt a projektek számadatairól, arról azonban csak csekély felvilágosítást kapunk, hogy a támogatott tevékenységek révén milyen eredmények és végeredmények realizálódtak a résztvevők és az intézmények számára.

43. Ezenkívül a nemzeti irodák nem egységes koncepciót követve készítik éves tevékenységi jelentésüket, ezért a Bizottságnak benyújtott zárójelentésekben egymástól eltérő, és többféleképpen bemutatott eredményelemzések szerepelnek.

44. A nemzeti irodák által benyújtott éves tevékenységi jelentések bizottsági értékelése inkább a jelentések teljességét és következetességét vizsgálta, nem pedig azt, hogy azok tartalmazták-e a szükséges információkat (lásd: 38. bekezdés). A Bizottság ugyanakkor arról számolt be, hogy a 2008-as éves jelentések értékelését követően visszajelzést küldött a részt vevő országoknak, és ily módon kapcsolatot teremtett a munkatervek előzetes ellenőrzése és az éves jelentések 2009-es utólagos ellenőrzése között.

2. háttérmagyarázat

A nemzeti irodák hiányosságai a 2007-es munkaterv végrehajtásának bemutatásával kapcsolatban (példák)

a projekteredmények mennyiségi értékelésének hiánya;

a célkitűzések megvalósítási módjának elégtelen elemzése;

a potenciális rövid távú hatások általános leírása, a tényleges hosszú távú hatásra utaló bizonyítékok említése nélkül;

a hosszú távú hatásokkal kapcsolatos példák átvétele a korábbi Leonardo II programra vonatkozó tanulmányból.

45. A nemzeti irodák monitoring célú helyszíni ellenőrzéseket is végeznek a projektekre vonatkozóan azzal a céllal, hogy segítsék a kedvezményezetteket, összegyűjtsék és terjesszék a követendő példákat, valamint hogy jó kapcsolatot teremtsenek, illetve tartsanak fenn a kedvezményezettekkel.

46. A Bizottság bizonyos követelmények szerint [16]választja ki a felkeresendő kedvezményezetteket: ezek között szerepel a kedvezményezettek mérete és típusa, az országon belüli földrajzi megoszlásuk, valamint az uniós támogatás szintje. Ugyanakkor – az elsődleges kontrolloktól eltérően – a Bizottság nem határozta meg, hogy a nemzeti irodáknak legalább hány monitoring célú ellenőrzést kell elvégezniük.

47. 2008-ban a Bizottság minőség- és hatásmonitoring célú helyszíni ellenőrzéseket vezetett be. Ennek célja az volt, hogy ezáltal nagyobb rálátást nyerjen a részt vevő országok programtevékenységeinek minőségére. Az ellenőrzések keretében a nemzeti hatóságokat, a nemzeti irodákat és a támogatott kedvezményezetteket keresik fel. Bár mindenképpen pozitív lépésről van szó, az ellenőrzések hatóköre még nincs megfelelően kidolgozva. Az ellenőrzések eredményeit összefoglaló 2008-ban kiadott bizottsági jelentések beszámoltak ugyan a mobilitási tevékenységekkel kapcsolatos tényekről és fejlesztésekről, azonban a Leonardo mobilitási projektjeinek az oktatási rendszerekre, a részt vevő intézményekre, illetve egyénekre gyakorolt tényleges hatását nem elemezték. Az első két évben jelentéseket, illetve egyéb visszajelzéseket megerősítés vagy észrevételezés céljából nem küldtek rendszeresen a részt vevő országoknak.

A Bizottság a Leonardo program harmadik évére ugyan már megkezdte, de még nem fejezte be a program hosszú távú hatását felmérő átfogó rendszer kialakítását

48. A programcélokat a SMART szempontok szerint kell meghatározni (vagyis azoknak specifikusnak, mérhetőnek, abszolválhatónak, reálisnak és teljesítési határidőhöz kötöttnek kell lenniük) [17]. A Leonardo program célkitűzései esetében azonban ez nem így történt, azokat inkább általánosan határozták meg, és emiatt nehéz felmérni, hogy a mobilitási projektek hogyan járulhatnak hozzá a megvalósításukhoz (lásd: 3. háttérmagyarázat).

3. háttérmagyarázat

A Leonardo da Vinci program konkrét célkitűzései

az ismeretek, készségek és képesítések megszerzése és felhasználása céljából tartott képzéseken és továbbképzéseken részt vevő személyek támogatása a személyes fejlődés, a munkavállalói esélyek és az európai munkaerőpiacon való érvényesülés megkönnyítése érdekében;

a szakoktatási és -képzési rendszerek, intézmények és gyakorlatok minőségi javításának és az e téren megvalósuló innovációnak a támogatása;

a szakoktatás és -képzés és mobilitás vonzóbbá tétele munkáltatók és magánszemélyek számára, valamint a szakképzésben részt vevő munkavállalók mobilitásának elősegítése.

A Leonardo da Vinci program működési célkitűzései

a szakmai alapozó oktatásban és szakképzésben és továbbképzésben érintett személyek egész Európára kiterjedő mobilitása minőségének javítása és mennyiségének növelése azzal a céllal, hogy a vállalkozásokhoz történő gyakorlatok száma az egész életen át tartó tanulás programjának végére legalább évi 80 000-re növekedjen;

az oktatási és képzési szolgáltatást nyújtó intézmények vagy szervezetek, a vállalkozások, a szociális partnerek és más érintett szervek közötti európai szintű együttműködés minőségének javítása és mennyiségének növelése;

az innovatív gyakorlatok fejlesztésének elősegítése a felsőfokútól eltérő szintű szakoktatás és -képzés terén, valamint e gyakorlatoknak – többek között egyik részt vevő országból a többi országba történő – átadása;

a képesítések és a kompetenciák – köztük a nem formális és informális tanulással szerzettek – átláthatóságának és elismerésének javítása;

az élő idegen nyelvek tanulásának ösztönzése;

az egész életen át tartó tanuláshoz kapcsolódóan az IKT-alapú innovatív tartalom, a szolgáltatások, a módszertan és a gyakorlat fejlesztésének támogatása.

49. A nemzeti irodák éves tevékenységi jelentéseikben beszámolnak a program eredményeiről. A számvevőszéki ellenőrzés időpontjában a Bizottság még nem nyújtott részletes útmutatást a nemzeti irodáknak arra nézve, hogy hogyan értékeljék a program eredményeit, illetve a mobilitási projektek hosszú távú hatását.

50. 2006 decemberében az egész életen át tartó tanulás bizottsága [18]munkacsoport felállításáról döntött, amelynek feladata az egész életen át tartó tanulás program – beleértve a Leonardo da Vinci programot is – hosszú távú hatásának elemzése volt. A munkacsoport feladatai közé tartozott, hogy olyan közös hatásmutatókat határozzon meg, amelyek segítségével az egész életen át tartó tanulás program sikere annak célkitűzései fényében értékelhető. 2009 novemberében a munkacsoport javaslatot tett az egész életen át tartó tanulás bizottsága számára hatásmutatókra, valamint egy olyan adatgyűjtési és beszámolási rendszerre vonatkozóan, amelynek segítségével áthidalható lehet néhány jelenlegi hiányosság. A javaslat elfogadására azonban 2010 januárjáig nem került sor.

51. Azt követően, hogy a Bizottság meghozza a döntést a mérni kívánt mutatókkal kapcsolatosan, egyéb módosításokra is szükség lesz, pl. a jelenlegi éves tevékenységi jelentésben szereplő kérdéseket felül kell vizsgálni annak biztosításához, hogy azok alkalmazhatók legyenek a program hatékony irányításához szükséges statisztikai adatok gyűjtése céljából. Az LLPLink informatikai rendszer beszámolási modulját az új adatgyűjtési igényekhez kell majd igazítani.

52. Az, hogy hatásvizsgálati munkacsoport felállítására került sor, mindenképpen pozitív lépésnek mondható az eredmények és a hosszú távú hatások monitoringjához és méréséhez szükséges feltételek megteremtése szempontjából. A jelenlegi Leonardo program megkezdése után három évvel azonban a Bizottság még mindig nem tudja felmérni, hogy a program milyen mértékben éri el célkitűzéseit, sőt, olyan rendszert sem állított fel, amely ezt a felmérést a jövőben lehetővé tenné. Még ha feltételezzük is, hogy az egész életen át tartó tanulás bizottsága 2010-ben jóváhagyja a hatásmutatókat, a program hosszú távú hatásának vizsgálatához szükséges adatokat akkor is csak a program hátralevő szakaszára vonatkozóan gyűjtenék össze. A program első három évére (2007–2009) vonatkozóan nagyon nehéz lesz összehasonlítható adatokat gyűjteni, márpedig ez az az időszak, amelyre az egész életen át tartó tanulás program félidős értékelése vonatkozik, és az ezzel kapcsolatos jelentést 2011 márciusáig kell benyújtani.

Kontrollok

53. A számvevőszéki ellenőrzés arra is kitért, hogy az egész életen át tartó tanulás programja keretében az egyes szinteken – vagyis a nemzeti irodák, a nemzeti hatóságok és a Bizottság szintjén – megfelelőek voltak-e a Leonardo programra vonatkozóan elvégzett kontrollok [19]. Az elvégzett kontrollokat akkor tekintettük megfelelőnek, ha azokat a bizottsági iránymutatásoknak megfelelően és bizottsági felügyelet mellett végezték el.

A nemzeti irodáknak a Leonardo programra irányuló kontrollja a legtöbb esetben megfelelt a Bizottság útmutatásainak

54. A nemzeti irodák elsődleges kontrollokat végeznek a kedvezményezettek szintjén. E kontrollok elvégzésének célja, hogy bizonyosságot nyújtsanak az uniós forrásokból támogatott tevékenységek valódiságával és támogathatóságával, valamint az azok alapjául szolgáló műveletek jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatban.

55. Az elsődleges kontrollokkal kapcsolatos standardokat és minimumkövetelményeket a Bizottság nemzeti irodáknak szóló útmutatója tartalmazza [20]. A kontrollok több tevékenységből állnak: a zárójelentések elemzése, a kedvezményezettek által a záró beszámolási szakaszban benyújtott bizonylatok ellenőrzése, adott támogatott tevékenység végrehajtása során végzett helyszíni ellenőrzés, a megvalósítást követő ellenőrzés, valamint a többszörös kedvezményezetteknél végzett rendszerellenőrzés.

56. Az elsődleges kontrollok voltaképpen szabályszerűségi kontrollok, amelyek nem a mobilitási intézkedések eredményeire összpontosítanak. Bár a nemzeti irodák általában a Bizottság nemzeti irodáknak szóló útmutatójának megfelelően végzik a kontrolltevékenységeiket, az elsődleges kontrollok végrehajtása tekintetében a következő hiányosságokra akadtak példák:

- az egyik nemzeti iroda esetében a zárójelentések értékelése és jóváhagyása nem történt meg a kézhezvételt követő 45 napos határidőn belül;

- egy másik nemzeti iroda a zárókifizetéseket anélkül folyósította a kedvezményezetteknek, hogy megkapta volna a mobilitási projektek valamennyi résztvevőjének előírás szerinti visszajelzését.

Habár a nemzeti hatóságok által végzett másodlagos kontrollok általában ésszerű bizonyosságot nyújtanak az elsődleges kontrollok eredményességére vonatkozóan, az ellenőrzés több hiányosságot is feltárt

57. A Leonardo programra irányuló tagállami kontrollokért a nemzeti hatóság felelős. Ezért a Bizottság megköveteli a nemzeti hatóságtól, hogy hozza létre a másodlagos kontrollok rendszerét, amelynek célja ésszerű bizonyosságot nyújtani a nemzeti irodák által működtetett elsődleges kontrollrendszer eredményességét illetően [21]. A legtöbb esetben a nemzeti hatóságok által elvégzett másodlagos kontrollok ésszerű bizonyosságot adtak arról, hogy az elsődleges kontrollmechanizmusok működése eredményes. A számvevőszéki ellenőrzés ugyanakkor a következő hiányosságokra mutatott rá a másodlagos kontrollok elvégzésének módjával kapcsolatosan: a felügyeleti eljárásokat nem dokumentálták megfelelően, a nemzeti iroda felügyelete nem volt kielégítő, valamint a tagállami vagy bizottsági kontrollszervek javaslatainak utóellenőrzésében hiányosságok voltak tapasztalhatók.

A Bizottság csak nemrég adott ki kiegészítő útmutatást a másodlagos kontrollok által érintett konkrét eljárásokra vonatkozóan

58. A Bizottság a részt vevő országokban rendszermonitoring célú helyszíni ellenőrzéseket is végez. Ezek az ellenőrzések arra irányulnak, hogy a nemzeti irodák rendszerei és eljárásai összhangban vannak-e az egész életen át tartó tanulás programjának szabályaival. A nemzeti hatóságok a másodlagos kontrollok jelentését különböző módon értelmezték. Amint azt a Számvevőszék 2008-as éves jelentésében is megállapította [22], a nemzeti hatóságok feladataira vonatkozó bizottsági iránymutatások a konkrét eljárásokkal kapcsolatban nem voltak eléggé egyértelműek. A Leonardo programra irányuló számvevőszéki ellenőrzés szintén ezt a következtetést támasztotta alá, hiszen hiányosságok voltak tapasztalhatók a másodlagos kontrollok terén. A Bizottság ezt követően korrekciós intézkedéseket hozott: további útmutatásokkal látta el a hatóságokat a másodlagos kontrollok által érintett eljárásokról.

Következtetés és ajánlások

59. A Bizottság a Leonardo program megtervezésekor figyelembe vette a saját kötelező értékeléseit, de nem dolgozott ki cselekvési terveket más fontos tanulmányokra és jelentésekre vonatkozóan. A Bizottság megfelelő projektéletciklus-irányítási rendszert dolgozott ki. A legfontosabb informatikai rendszer, az LLPLink azonban 2009 végén még mindig nem volt teljes, és emiatt nem megfelelő a beszámolókészítés, illetve egyidejűleg szükség van a régi rendszerek használatára is. 2010 közepén még mindig nem volt teljes körű az egész életen át tartó tanulás programja hosszú távú hatásainak felmérésére szolgáló egységes beszámolási eszköz.

60. A program működtetésének elemeit, köztük az éves munkaterv elkészítését, a nyilvánosság biztosítását, a népszerűsítést és az információnyújtást általában kielégítően irányították. Ennek ellenére egyes területeken hiányosságok voltak megfigyelhetők: többek között nem volt megfelelő a pályázóknak a külföldi fogadó partnerek felkutatásához nyújtott segítség és a nemzeti irodák általi pályázatelbírálás minőségének biztosítása.

1. ajánlás

a) Az éves munkaterv elemzését követően a Bizottság adjon visszajelzést a nemzeti hatóságok számára a munkaterv minőségét illetően. Ez a visszajelzés adjon összefoglaló képet a tagállami végrehajtásról és emelje ki az erősségeket és a hiányosságokat: ez mind a Bizottságnak, mind a nemzeti hatóságoknak hasznára válna.

b) A Bizottság tárja fel annak lehetőségeit, hogy hogyan tud felhasználóbarát és eredményes eszközt biztosítani a partnerkereséshez uniós, illetve országos szinten.

c) A Bizottság vegye fontolóra, hogy a nemzeti irodáknak meg kelljen-e könnyíteniük a külföldi résztvevők számára a gyakorlati helyek felkutatását azáltal, hogy más nemzeti irodáknak információt adnak saját országuk befogadó és közvetítő szervezeteiről.

d) A pályázatok értékelését a következőképpen lehetne javítani: az értékelők számára készített kézikönyv továbbfejlesztésével, és annak részletes kifejtésével az értékelési adatlap minden egyes szakaszára vonatkozóan, hogy mi az értékelés célja, és az milyen módszerekkel érhető el.

e) A bizottsági szabályok egységes értelmezése érdekében a Bizottság a részt vevő országokban végzett minőség-ellenőrzési célú és a hosszú távú hatások monitoringjára irányuló helyszíni vizsgálatai keretében vegye fontolóra, hogy végezzen-e a pályázatok értékelésére irányuló ellenőrzéseket is.

f) A Bizottság haladéktalanul véglegesítse a hosszú távú hatások felméréséről való beszámolásra szolgáló LLPLink alkalmazást annak érdekében, hogy ezzel biztosítsa a teljes körű és egységes végrehajtási adatok gyűjtését minden részt vevő országtól.

61. A bizottsági és a tagállami szintű kontrollrendszerek ugyan a legtöbb esetben megfelelőek voltak, a beszámolási rendszerek azonban nem eléggé összpontosítottak a program eredményeire, és még kevésbé a program eredményességére és hosszú távú hatásaira. A Bizottság hozzáfogott a Leonardo hosszú távú hatásainak felmérésére szolgáló átfogó rendszer kialakításához, azonban a rendszer kiépítését a program harmadik évéig még nem fejezte be. Ennek következtében a Bizottság nem volt abban a helyzetben, hogy felmérje a Leonardo első három évének hosszú távú hatásait, holott a program már közel élettartama felénél tart.

2. ajánlás

a) A Bizottság fejlessze "minőség- és hatásmonitoring" rendszerét és hozza azt összhangba a jelenleg a nemzeti irodák által készített éves tevékenységi beszámolókkal.

b) A Bizottság igazítsa egymáshoz a munkaterv és az éves jelentés szerkezetét annak érdekében, hogy az eredmények összevethetők legyenek a tervezett teljesítménnyel.

c) A Bizottság haladéktalanul fogalmazzon meg végleges, SMART szempontok szerinti célkitűzéseket és teljesítménymutatókat.

d) A Bizottság a jövőben az utódprogramok számára már kezdettől fogva hozzon létre egy a hosszú távú hatások felmérésére szolgáló rendszert.

62. A Leonardo da Vinci program mobilitási rendszeréről összességében megállapítható, hogy annak kialakítása és irányítása lehetővé teszi tényleges eredmények elérését. A Bizottság hozzáfogott a Leonardo hosszú távú hatásának felmérésére szolgáló átfogó rendszer kialakításához, azonban a rendszer kiépítését még nem fejezte be. Emiatt három évvel a program elindítása után – azaz a program élettartamának közel felénél – a Bizottság még nem tudja felmérni, hogy a célokat milyen mértékben sikerül elérni.

Ezt a jelentést a IV. kamara Morten LEVYSOHN úr, számvevőszéki tag elnökletével a 2010. június 29-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

A Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] A koppenhágai folyamatot 2002 novemberében indították el az Európai Unió, valamint az Európai Gazdasági Térséghez (EGT) és az Európai Szabadkereskedelmi Térséghez (EFTA) tartozó országok oktatásért és szakképzésért felelős miniszterei, az európai szociális partnerek és az Európai Bizottság.

[2] Az Európai Parlament és a Tanács 2006. november 15-i 1720/2006/EK határozata az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról (HL L 327., 2006.11.24., 45. o.).

[3] Az 1720/2006/EK határozat 14. cikke és a határozat melléklete B. szakaszának 11. pontja.

[4] E jelentésben a Leonardo kifejezés a program jelenlegi szakaszára utal.

[5] Az 1720/2006/EK határozat 6. cikke.

[6] Az 1720/2006/EK határozat 15. cikke.

[7] A tagállamoknak, a Bizottságnak, valamint a nemzeti irodáknak az egész életen át tartó tanulás programja (2007–2013) végrehajtásában ellátandó feladatairól szóló 2007.4.26-i bizottsági határozat 8. cikke.

[8] Egyesült Királyság, Franciaország, Lengyelország, Málta, Németország, Románia.

[9] Az értékelések hatókörével, céljával, ütemezésével és felhasználásával kapcsolatos alapvető követelményeket a költségvetési rendelet (27. cikk (4) bekezdés, 28. cikk, 33. cikk, 56. cikk (3) bekezdés és 166. cikk), valamint annak végrehajtási rendelkezései (21. cikk) tartalmazzák.

[10] Közös jelentés a Socrates II, a Leonardo da Vinci II és az eLearning program záróértékeléséről, 2008.

[11] "Tanulmány a szakmai alapozó képzésben részt vevők, és más fiatalok nemzetek közötti mobilitása előtt álló akadályokról és azok leküzdéséről" (MoVE-iT tanulmány, 2007). "Hatáselemzés: a Leonardo da Vinci program mobilitási intézkedéseinek hatása a fiatal gyakornokokra és alkalmazottakra, valamint a társadalmi-gazdasági tényezők szerepe" (2007).

[12] Útmutató az egész életen át tartó tanulás programját végrehajtó nemzeti irodák számára, 2008, 28.1. és 9.1.1. pont.

[13] 1720/2006/EK határozat, 6. cikk (3) bekezdés d) pont.

[14] Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet, 27. cikk (HL L 248., 2002.9.16., 1. o.).

[15] A nemzeti iroda éves jelentésének 1. része.

[16] Útmutató az egész életen át tartó tanulás programját végrehajtó nemzeti irodák számára, 2008, 3.1.1.3. pont.

[17] Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet, 27. cikk (HL L 248., 2002.9.16., 1. o.).

[18] Az egész életen át tartó tanulás bizottsága a programvégrehajtásban segíti a Bizottságot. Tagjai a tagállamok képviselői, és feladata, hogy véleményt fogalmazzon meg, illetve tanácsot adjon az egész életen át tartó tanulás programjának végrehajtásához szükséges intézkedésekről.

[19] Az egész életen át tartó tanulás programra vonatkozó kontrollok ellenőrzéséről a Számvevőszék korábban már készített jelentést. Lásd: A Számvevőszék 2008-as pénzügyi évre vonatkozó éves jelentése (HL C 269., 2009.11.10., 181–185. o.).

[20] Útmutató az egész életen át tartó tanulás programját végrehajtó nemzeti irodák számára, 2008, 3.8.1. pont.

[21] A 2007.4.26-i bizottsági határozat 8. cikke.

[22] A Számvevőszék 2008-as pénzügyi évre vonatkozó éves jelentése, 9. fejezet, 9.21. és 9.33. bekezdés.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

Célkitűzések (az llp-re vonatkozó jogszabályi háttér alapján)

Az Európai Parlament és a Tanács 2006. november 15-i 1720/2006/EK határozata az egész életen át tartó tanulás terén egy cselekvési program létrehozásáról

Az egész életen át tartó tanulás programjának általános célkitűzései

A program célja, hogy az egész életen át tartó tanulás révén hozzájáruljon a Közösség mint fenntartható gazdasági fejlődést mutató, több és jobb munkahellyel és nagyobb fokú társadalmi kohézióval rendelkező, fejlett tudásalapú társadalom fejlesztéséhez, biztosítva mindeközben a környezet megfelelő védelmét a jövő generációk számára.

Különösen elő kívánja segíteni a Közösségen belüli oktatási és képzési rendszerek közötti kölcsönös cserét, együttműködést és mobilitást, hogy e rendszerek a minőség tekintetében az egész világ számára referenciaértékké válhassanak.

Az egész életen át tartó tanulás programjának konkrét célkitűzései

hozzájárulni az egész életen át tartó minőségi tanulás fejlesztéséhez, és támogatni a magas teljesítmény elérését, az innovációt és az európai dimenziót e terület rendszereiben és gyakorlataiban;

támogatni az egész életen át tartó tanulás európai térségének létrejöttét;

segíteni az egész életen át tartó tanuláshoz a tagállamokon belül rendelkezésre álló lehetőségek minőségének, vonzerejének és hozzáférhetőségének javítását;

megerősíteni az egész életen át tartó tanulás hozzájárulását a társadalmi kohézióhoz, az aktív állampolgársághoz, a kultúrák közötti párbeszédhez, a nemek egyenjogúságához és az egyéni kiteljesedéshez;

segíteni a kreativitás, a versenyképesség, a foglalkoztathatóság előmozdítását, valamint a vállalkozói szellem erősítését;

hozzájárulni valamennyi korosztály fokozott részvételéhez az egész életen át tartó tanulásban, beleértve a különleges nevelési igényűeket és a hátrányos helyzetűeket is, tekintet nélkül társadalmi-gazdasági hátterükre;

támogatni a nyelvtanulást és a nyelvi sokszínűséget;

az egész életen át tartó tanuláshoz kapcsolódóan az IKT-alapú innovatív tartalom, innovatív szolgáltatások, módszertan és gyakorlat fejlesztésének támogatása;

megerősíteni az egész életen át tartó tanulás szerepét az emberi jogok és a demokrácia megértésén és tiszteletén alapuló európai állampolgárság tudatának megteremtésében, valamint a más népek és kultúrák iránti tolerancia és tisztelet ösztönzésében;

támogatni az együttműködést a minőségbiztosítás terén az európai oktatás és képzés valamennyi ágazatában;

az oktatás és képzés minőségének javítása érdekében ösztönözni az eredmények, az innovatív termékek és folyamatok legmegfelelőbb felhasználását, és kicserélni a helyes gyakorlatokat azokon a területeken, amelyekre az egész életen át tartó tanulás programja kiterjed.

A Leonardo da Vinci program konkrét célkitűzései

az ismeretek, készségek és képesítések megszerzése és felhasználása céljából tartott képzéseken és továbbképzéseken részt vevő személyek támogatása a személyes fejlődés, a munkavállalói esélyek és az európai munkaerőpiacon való érvényesülés megkönnyítése érdekében;

a szakoktatási és -képzési rendszerek, intézmények és gyakorlatok minőségi javításának és az e téren megvalósuló innovációnak a támogatása;

a szakoktatás és -képzés és mobilitás vonzóbbá tétele munkáltatók és magánszemélyek számára, valamint a szakképzésben részt vevő munkavállalók mobilitásának elősegítése.

A Leonardo da Vinci program működési célkitűzései

a szakmai alapozó oktatásban és szakképzésben és továbbképzésben érintett személyek egész Európára kiterjedő mobilitása minőségének javítása és mennyiségének növelése azzal a céllal, hogy a vállalkozásokhoz történő gyakorlatok száma az egész életen át tartó tanulás programjának végére legalább évi 80 000-re növekedjen;

az oktatási és képzési szolgáltatást nyújtó intézmények vagy szervezetek, a vállalkozások, a szociális partnerek és más érintett szervek közötti európai szintű együttműködés minőségének javítása és mennyiségének növelése;

az innovatív gyakorlatok fejlesztésének elősegítése a felsőfokútól eltérő szintű szakoktatás és -képzés terén, valamint e gyakorlatoknak – többek között egyik részt vevő országból a többi országba történő – átadása;

a képesítések és a kompetenciák – köztük a nem formális és informális tanulással szerzettek – átláthatóságának és elismerésének javítása;

az élő idegen nyelvek tanulásának ösztönzése;

az egész életen át tartó tanuláshoz kapcsolódóan az IKT-alapú innovatív tartalom, a szolgáltatások, a módszertan és a gyakorlat fejlesztésének támogatása.

--------------------------------------------------