Végül az is előfordulhat, hogy a munkavállalókat azért nem védik megfelelően a minimálbérek, mert a hatályos kollektív szerződések vagy a nemzeti jogszabályok betartása csorbát szenved. A jogszabályoknak való megfelelés és azok hatékony érvényesítése elengedhetetlen ahhoz, hogy a munkavállalók ténylegesen hozzáférjenek a minimálbérek jelentette védelemhez, és a vállalkozások védelemben részesüljenek a tisztességtelen versennyel szemben. Ezért a javasolt irányelv célja a megfelelés előmozdítása mellett az is, hogy megerősítse valamennyi tagállamban a jogszabályok érvényre juttatását és nyomon követését, mégpedig arányos módon, ami annyit tesz, hogy közben nem ró túlzott és aránytalan adminisztratív terheket az uniós vállalkozásokra, köztük a kis-, közép- és mikrovállalkozásokra.

E célkitűzések elérése érdekében a javasolt irányelv valamennyi tagállamban elő kívánja mozdítani a bérekkel kapcsolatos kollektív tárgyalásokat. A kollektív tárgyalás kulcsszerepet játszik abban, hogy a minimálbérek által nyújtott védelem szintje megfelelő legyen. Azokban az országokban, ahol magas a kollektív tárgyalások általi lefedettség, általában kisebb az alacsony bérezésű munkavállalók aránya, a minimálbérek jobban megközelítik a mediánbéreket, csekélyebbek a béregyenlőtlenségek és magasabbak a bérek, mint a többi országban. A minimálbér általi védelmet kizárólag kollektív szerződések útján biztosító tagállamokban közvetlenül a kollektív tárgyalási rendszer jellemzői és működése határozzák meg a bérszínvonal megfelelőségét és a védelemben részesülő munkavállalók arányát. A kollektív tárgyalások a jogszabályban meghatározott minimálbéreket alkalmazó tagállamokban is nagyban kihatnak a minimálbérek megfelelőségére. A kollektív tárgyalások befolyásolják a bérek általános alakulását, és ezáltal a törvényileg meghatározott minimumszint feletti béreket biztosítanak, sőt még a minimumszintre is jótékony hatással bírnak. Emellett fokozzák a termelékenységet is.

Mindezek fényében a javasolt irányelv célja annak biztosítása, hogy a munkavállalókat – függetlenül attól, hogy hol dolgoznak az Unióban – tisztességes megélhetést lehetővé tévő, megfelelő minimálbérek védjék. Ezen általános cél elérése érdekében a javaslat keretet hoz létre a minimálbérek megfelelőségének, valamint a minimálbérek nyújtotta védelemhez való munkavállalói hozzáférésnek a javítására. Ezek a célkitűzések mind a jogszabályban meghatározott minimálbéreket, mind a kollektív tárgyalások rendszerét alkalmazó tagállamok szempontjából relevánsak. A javasolt irányelv úgy kívánja e célokat elérni, hogy figyelembe veszi és teljes mértékben tiszteletben tartja a nemzeti rendszerek sajátosságait, a nemzeti hatásköröket, a szociális partnerek autonómiáját és a szerződési szabadságot. Az irányelv rendelkezéseit emellett úgy alakították ki, hogy védjék a munkába állás lehetőségét, és szem előtt tartsák a munkahelyteremtésre és a versenyképességre gyakorolt hatásokat, többek között a kkv-k esetében is. A javasolt irányelv elegendő rugalmasságot biztosít ahhoz, hogy figyelembe lehessen venni a társadalmi és gazdasági fejleményeket, beleértve a termelékenységi és foglalkoztatási tendenciákat is.

A 2019–2024-es hivatali idejű Európai Bizottság számára szóló politikai iránymutatásokban egy, a pillér teljes körű végrehajtására irányuló cselekvési tervet is előterjesztettek, amely a méltányos minimálbérekre vonatkozó kezdeményezésre is kiterjed. „A méltányos átállást szolgáló erős szociális Európa” című, 2020. január 14-i közlemény meghatározta a cselekvési terv előkészítésének ütemtervét, és megerősítette a Bizottság minimálbérre vonatkozó kezdeményezés iránti elkötelezettségét, amelynek megfelelően a minimálbéreket kiemelt kérdésként kezeli más idevágó, uniós szinten végrehajtandó kulcsfontosságú intézkedések mellett. Ugyanezen a napon konzultáció indult a szociális partnerekkel azzal kapcsolatban, hogy miként lehet megfelelő minimálbéreket biztosítani az uniós munkavállalók számára.

A javasolt irányelv összhangban van az európai szemeszter prioritásaival is. Az 5. foglalkoztatási iránymutatással összhangban a kezdeményezés támogatja a 2021. évi éves fenntartható növekedési stratégiában a tagállamokhoz intézett, arra irányuló felhívást, hogy fogadjanak el intézkedéseket a méltányos munkakörülmények biztosítása érdekében. Emellett támogatja a 2020. évi éves fenntartható növekedési stratégiában meghatározott célokat is, amelyek szerint a növekvő szociális különbségek közepette fontos szakpolitikai célkitűzés a méltányos bérek minden uniós munkavállaló számára történő biztosítása. Ezenkívül összhangban van az egyes tagállamok számára 2011 óta kiadott országspecifikus ajánlásokkal is.

A 2000/78/EK irányelv tiltja a foglalkoztatás terén a közvetlen vagy közvetett – különösen az életkoron alapuló – megkülönböztetést a munkafeltételekkel, köztük a díjazással kapcsolatban is (3. cikk c) pont). Csak akkor teszi lehetővé az eltérő bánásmódot, ha azt valamilyen törvényes cél, például foglalkoztatáspolitikai vagy szakképzési célok objektíven és észszerűen indokolják. A javasolt irányelv összhangban van ezzel a megközelítéssel, mivel a minimumra korlátozza azokat az eseteket, amikor különböző mértékű minimálbéreket rögzítenek jogszabályok útján, és adott esetben ezeknek a különbségeknek – amennyiben valamilyen törvényes cél által objektíven és észszerűen indokoltak – megkülönböztetésmentesnek, arányosnak és időben korlátozottnak kell lenniük.

A 2014/67/EU irányelv a kiküldött munkavállalók információkhoz való hozzáférésének javításáról rendelkezik, különösen a kiküldetéssel kapcsolatos egységes hivatalos nemzeti honlapok létrehozása révén. Előírja továbbá, hogy a releváns információknak ki kell terjedniük a különböző minimális bérszintekre és azok alkotóelemeire is abban az esetben, ha a foglalkoztatásra vonatkozó feltételeket a 96/71/EK irányelvvel összhangban kollektív szerződések rögzítik. A 2014/67/EU irányelv emellett előírja, hogy alvállalkozói felelősségi mechanizmust kell létrehozni legalább az építőipari ágazatra és a minimális bérszintekre vonatkozóan. A jogszabályban meghatározott minimális bérszintekre vonatkozó információkhoz való könnyű hozzáférés, amelyet a 2014/67/EU irányelv előír, egyúttal a jelen javaslatban kitűzött célok elérését is segíti, nevezetesen a minimálbér által nyújtott megfelelő védelem biztosítását az EU-ban. Azáltal, hogy a javasolt irányelv előmozdítja a jogszabályban meghatározott minimálbérekre vonatkozó keretrendszerek érvényre juttatását, támogatja a megbízható nyomonkövetési és adatgyűjtési rendszerek kialakítását, valamint biztosítja a hatékony vitarendezési mechanizmusokhoz való hozzáférést és jogorvoslati jogot a munkavállalók számára, a 2014/67/EU irányelv célkitűzéseinek megvalósításához is hozzájárul.

Az (EU) 2020/1512 tanácsi határozat 5. iránymutatása arra szólítja fel a tagállamokat, többek között a jogszabályban meghatározott minimálbéreket alkalmazó országokat, hogy a szociális partnereket ténylegesen vonják be a bérmegállapításba, tisztességes megélhetést biztosító méltányos bérekről gondoskodjanak, és tegyék lehetővé a béreknek a termelékenység alakulására való megfelelő reagálását a bérek felzárkóztatása érdekében. Az iránymutatás emellett a szociális párbeszéd és a bérmegállapításról folytatott kollektív tárgyalások előmozdítására is ösztönzi a tagállamokat. A tagállamoknak és a szociális partnereknek az iránymutatás szerint továbbá arról is gondoskodniuk kell, hogy megfelelő és méltányos bérezést biztosítsanak valamennyi dolgozó számára akár kollektív szerződések, akár jogszabályban meghatározott megfelelő minimálbérek révén, figyelembe véve azok versenyképességre, munkahelyteremtésre és dolgozói szegénységre gyakorolt hatását. A javaslat általános célja annak biztosítása, hogy a munkavállalókat az Unióban megfelelő minimálbérek védjék. További célkitűzései közé tartozik a kollektív tárgyalások előmozdítása, a szociális partnerek részvételének elősegítése, valamint a jogszabályban meghatározott minimálbérek megfelelőségét támogató egyértelmű és stabil kritériumok meghatározása.

A javasolt irányelv minimumszabályokat ír elő, így biztosítva, hogy a beavatkozás mértéke a javaslat célkitűzéseinek eléréséhez szükséges minimumra korlátozódjon. Azoknak a tagállamoknak, amelyek a javasolt irányelvben előterjesztetteknél eleve kedvezőbb rendelkezéseket vezettek be, nem kell megváltoztatniuk minimálbér-megállapítási rendszerüket. A tagállamok határozhatnak úgy is, hogy az ebben az irányelvjavaslatban megállapított minimumkövetelményeken túlmutató előírásokat alkalmaznak.

A nyilvánosság véleményét is kikérték, mégpedig a 2019. őszi 92. számú standard Eurobarométer felmérés keretében, amely az Európai Unió prioritásaival (többek között a minimálbérrel) kapcsolatos kérdéseket is tartalmazott.

Az alábbi tanácsi bizottságokban célzott véleménycserére került sor a tagállamokkal: Foglalkoztatási Bizottság, a szociális védelemmel foglalkozó bizottság és a Gazdaságpolitikai Bizottság. Az Európai Parlament és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság szintén elfogadott olyan véleményeket, amelyek relevánsak a megfelelő minimálbérekkel kapcsolatos uniós kezdeményezés szempontjából.

•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

A Bizottság külső szakértőket bízott meg bizonyos tanulmányok elvégzésével, amelyekből azután összegyűjtötte a hatásvizsgálat alapjául szolgáló bizonyítékokat. Ezek az alábbiakat foglalták magukban:

·Diane Delaurens és Etienne Wasmer „Indexation of statutory minimum wage” (A jogszabályban meghatározott minimálbérek indexálása) című tanulmánya;

·Lindner Attila (University College London) „Effects of statutory minimum wages on small and medium-sized enterprises” (A jogszabályban meghatározott minimálbérek kis- és középvállalkozásokra gyakorolt hatásai) című tanulmánya;

·Per Skedinger (Research Institute of Industrial Economics, IFN) „Effects of collectively agreed minimum wages in the Nordic countries” (A kollektíven megállapított minimálbérek hatásai a skandináv országokban) című tanulmánya.

A Bizottság továbbá a már meglévő szerződéseit is használta a hatásvizsgálatot alátámasztó adatok gyűjtésére. Ez az alábbiakat foglalta magában:

·az Európai Szakértői Központ által készített szakértői jelentések az uniós tagállamok minimálbér-megállapítási rendszereiről (tagállamonként egy szakértői jelentés);

·az OECD adó- és juttatási modelljével a megfelelőségi mutatók és a minimálbérek ösztönző hatásai vonatkozásában végzett szimulációk (egy meglévő szerződés keretében).

Az Eurofounddal fennálló együttműködési kereten belül a Bizottság a következő jelentéseket kérte és kapta meg:

·három országjelentés a minimálbérek megállapításáról és megfelelőségéről, valamint az Ausztriára, Olaszországra és Ciprusra összpontosító idevágó szakpolitikai vitákról.

A Bizottság a hatásvizsgálat elkészítése során a tagállami szakpolitikákat is feltérképezte, valamint áttekintette a szakirodalmat és az ebben a témában folytatott szakpolitikai vitákat. Emellett az Európai Bizottság különböző főigazgatóságai elemzéseket szolgáltattak. Konkrétan a minimálbérek gazdasági, társadalmi és költségvetési hatásainak mikroszimulációs elemzését végezték el az Euromod modellel. Ezenkívül a QUEST modell alkalmazásával modellalapú szimulációkat hajtottak végre a minimálbérek makrogazdasági hatásának értékelésére. Végezetül az EU-SILC és az EU-SES felmérésekből nyert anonimizált egyedi adatok alapján elemzés készült a minimálbért keresők és az alacsony keresetűek jellemzőiről.

•Hatásvizsgálat

A Bizottság a minőségi jogalkotásra irányuló politikájának megfelelően több szakpolitikai lehetőséget felölelő hatásvizsgálatot végzett. Ezt a munkát a Bizottságon belül egy szolgálatközi irányítócsoporton keresztül folytatott strukturált konzultáció segítette.

A hatásvizsgálatot a Bizottság ismertette és megvitatta Szabályozói Ellenőrzési Testülettel. A Szabályozói Ellenőrzési Testület által 2020. október 2-án kiadott első (elutasító) véleményben megfogalmazott ajánlások figyelembevétele érdekében a Bizottság: i. pontosabban meghatározta, hogy a problémák, a konkrét célkitűzések, a javasolt megoldások és ezek hatásai mennyiben vonatkoznak a minimálbér-megállapítási rendszerek különböző típusaira; ii. egyértelműbbé tette, hogy a problémaelemzés keretében miként valósul meg a minimálbérek nem megfelelő voltának a különböző tagállamok viszonylatában való értékelése; iii. további adalékokkal szolgált annak alátámasztására, hogy a jogalkotási kezdeményezés összhangban van a kiválasztott jogalappal, valamint a szubszidiaritás és az arányosság elvével; és iv. pontosan meghatározta a megvizsgált szakpolitikai csomagok összeállítása mögött meghúzódó érveket. A Szabályozói Ellenőrzési Testület 2020. október 14-én kiadott második véleménye kedvező volt, de fenntartásokat is kifejezésre juttatott; ezekre válaszul a hatásvizsgálati jelentés számos további elemet pontosított, nevezetesen a következőket: a különböző alternatívákat tartalmazó csomagok összeállítása mögött meghúzódó érveket, az egyes alternatívacsomagok sikerességének biztosítására irányuló legfontosabb intézkedéseket, a kkv-kra gyakorolt hatásokat, azt, hogy melyik az előnyben részesített csomag, valamint hogy ez milyen következményekkel jár a kollektív tárgyalások rendszerét alkalmazó országokban.

A hatásvizsgálat egy sor intézkedés mérlegelésére kiterjedt a minimálbérek nem kielégítő voltával és az ilyen bérek általi lefedettség hiányosságaival kapcsolatos összes fontos terület vonatkozásában. A hatásvizsgálat keretében három szakpolitikai csomag vizsgálatára került sor, amelyek mindegyike több különböző intézkedés kombinációjából áll. Ezek eredményességének, hatékonyságának és koherenciájának értékelése lehetővé tette az előnyben részesített csomag kiválasztását.

Az előnyben részesített csomag valamennyi tagállamot arra ösztönzi, hogy mozdítsa elő a bérmegállapításra irányuló kollektív tárgyalásokat, különösen azokban az esetekben, amikor a kollektív tárgyalások általi lefedettség mértéke csekély, továbbá hogy tegye hatékonyabbá a minimálbérekre vonatkozó szabályozás végrehajtását, valamint a minimálbérek megfelelőségének és az ilyen bérek általi lefedettségnek a nyomon követését. Azon tagállamok esetében, amelyekben jogszabályban meghatározott minimálbérek vannak érvényben, a csomag egyértelmű és stabil kritériumok alkalmazását is előírja a minimálbérek megállapítása és aktualizálása tekintetében, és szorgalmazza a szociális partnerek szerepének növelését. Ezenkívül a lehető legalacsonyabb szintűre korlátozza a jogszabályban meghatározott minimálbérek tekintetében alkalmazott levonásokat és különbségeket.