[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.2.2007

COM(2007)49 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK

a nők és a férfiak közötti egyenlőségről – 2007

TARTALOMJEGYZÉK

1. BEVEZETÉS 3

2. Főbb fejlemények 3

2.1 Politikák és jogalkotás 3

2.2 A nők és férfiak közötti különbségek 5

3. Stratégiai kihívások és iránymutatások 6

3.1 A nők és a férfiak közötti különbségek megszüntetése a munkaerőpiacon 7

3.2 A nők és a férfiak közötti nagyobb egyensúly támogatása a magánéleti és családi felelősségek megosztása terén 7

3.3 A nők és a férfiak közötti egyenlőségi politikák kohéziós és vidékfejlesztési politikák általi teljes támogatásának biztosítása 8

3.4 A jogalkotási keret hatékony végrehajtásának biztosítása 9

4. Következtetések 9

ANNEX 11

1. BEVEZETÉS

A 2003 márciusi tavaszi Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy évente számoljon be neki a férfiak és a nők közötti egyenlőség előmozdításával kapcsolatban elért fejlődésekről és a férfi-nő dimenzió különböző politikákba történő integrálása célját szolgáló iránymutatásokról. Ez a negyedik jelentés, amely erre a kérdésre válaszol.

Az EU-ban a nők és a férfiak közötti egyenlőséget illetően két fontos esemény történt 2006-ban: az egyenlőségről szóló ütemterv elfogadása a Bizottság által a 2006-2010-es időszakra, és a nők és férfiak közötti egyenlőségről szóló paktum elfogadása az Európai Tanács által. E két kulcsfontosságú kezdeményezés az EU aktív kötelezettségvállalásáról tanúskodik a nők és a férfiak közötti tényleges egyenlőség elérése célkitűzésének folytatásában.

Az immár 27 tagállamra bővült EU a nők és a férfiak közötti egyenlőségi politika 50. évfordulójának és az esélyegyenlőség mindenki számára európai év megünneplésére készül. Továbbá, az egyenlőségi politika a célok két központi területének vezérfonala: a növekedésé, a foglalkoztatásé, illetve a demográfiai változásoké. Szüksége lesz a kohéziós politika teljes támogatására, amelynek új programozási időszaka 2007-ben kezdődik.

2. Főbb fejlemények

2.1 Politikák és jogalkotás

A nők és a férfiak közötti egyenlőségről szóló ütemterv [1] 2006. március 1-jei elfogadásával a Bizottság meghatározta prioritásait és cselekvési keretét az egyenlőség 2010-ig való előmozdításához, folytatva ezáltal a nők és a férfiak közötti egyenlőség előmozdításának feladatát és az arról való megbizonyosodást, hogy politikáinak összessége hozzájárul e célkitűzéshez. Az ütemterv a Bizottság kötelezettségvállalása e területen való cselekvésének folytatására és megerősítésére. Évente készítenek részletes nyomon követési jelentést.

Az Európai Tanács 2006. március 23-24-i ülésén a tagállamok jóváhagyták a férfiak és a nők közötti egyenlőségről szóló európai paktumot [2]. A paktum a tagállamok azon szándékát jelzi, hogy határozottan kötelezettséget vállalnak a nők foglalkoztatását előmozdító politikák végrehajtására, illetve a szakmai és a magánélet nagyobb egyensúlyának biztosítására , hogy megbirkózhassanak a demográfiai kihívásoknak való megfelelés céljából. E tekintetben, a gyermekgondozási szolgáltatások fejlesztése alapvetőnek tűnik a barcelónai célkitűzések[3] végrehajtása érdekében.

A születések számának csökkenéséhez társuló népességöregedés jelentős kihívásokat jelent társadalmaink számára, amint azt a Bizottság által 2006. október 12-én Európa demográfiai jövőjéről elfogadott közlemény [4] kimutatta. Világosan látszik, hogy a nők és a férfiak közötti egyenlőségi politikák jelentős módon hozzájárulnak az azoknak való megfeleléshez. Egyrészt a nők foglalkoztatásának ösztönzésével, kiegyenlítve így az aktív népesség előrelátható csökkenését. Másrészt a nők és a férfiak egyéni döntéseinek támogatásával, beleértve azt is, hogy hány gyermeket óhajtanak vállalni.

Ezzel párhuzamosan a Bizottság elindította a szociális partnerek közötti hivatalos konzultációt [5] a szakmai élet, a magánélet és a családi élet összehangolásával kapcsolatos – beleértve a rugalmas munkavégzés előmozdítását, a gyermekgondozási és -ellátási szolgáltatások fejlesztését, valamint a szülési szabadságot és a szülői szabadságot érintő meglévő rendelkezések esetleges felülvizsgálatát – közösségi fellépés lehetséges irányáról[6].

A nők és a férfiak közötti egyenlőség jogalkotási kerete jelentősen javult azzal a 2006 júniusában elfogadott [7] irányelvvel, amely egyszerűsíti és korszerűsíti a foglalkoztatás területén a nők és a férfiak közötti egyenlő bánásmódról szóló meglévő közösségi jogszabályokat. A jog jobb érthetősége bizonyosan kedvez a jobb alkalmazásnak, hozzájárulva ily módon a „jobb szabályozás” célkitűzéséhez. A tagállamoknak legkésőbb 2008 augusztusáig biztosítaniuk kell az irányelv nemzeti jogszabályukba való átültetését. Az egyenlő bánásmódról szóló 2002-es irányelv[8] átültetését illetően kilenc tagállam ellen jogsértési eljárást kezdeményeztek, amelyek közül 2006 végén négy még nyitott volt.

2006 decemberében elfogadták a Nemek Egyenlőségének Európai Intézete létrehozásáról szóló rendeletet[9]. Az intézetnek az lesz a feladata, hogy jelentős technikai támaszt nyújtson a nők és a férfiak közötti egyenlőségi politikák fejlesztéséhez.

2006-ban elfogadták a strukturális alapok [10] új szabályozását, és a kohéziót érintő közösségi stratégiai iránymutatásokat[11] a 2007-2013-as időszakra, amelyek egyaránt előírnak különleges fellépéseket, valamint egy egyenlőségi szempont minden végrehajtandó fellépésbe való integrálását[12]. Végrehajtásuk elsősorban a tagállamok feladata lesz nemzeti stratégiai referenciakereteken és működési programokon keresztül. Az Európai Vidékfejlesztési Alap rendelete a férfiak és a nők közötti egyenlőség elvét[13] is belefoglalja a vidékfejlesztést támogató politikába. Továbbá, a PROGRESS közösségi program[14] tartalmaz egy a nők és a férfiak egyenlőségének szentelt részt, amely támogatja a nemek közötti egyenlőség közösségi politikájának végrehajtását a foglalkoztatás és a szociális szolidaritás területén.

A szegénység gyakran a nőket sújtja, különösen az idős emberek vagy az egyszülős családok körében. Továbbá, az egészségügyi és a szociális védelmi rendszerek nem mindig érzékenyek a nők és a férfiak eltérő szükségleteire. Ezért szerepel a nők és a férfiak közötti egyenlőség előmozdítása az Európai Tanács által 2006 márciusában elfogadott szociális védelmi és szociális integrációs folyamat új keretének általános célkitűzései között[15]. Végrehajtásának hozzá kellene járulnia a nők és a férfiak közötti különbségek csökkentését célzó politikák végrehajtásához.

Az erőszak és az emberkereskedelem területén a Bizottság egy 2006 augusztusi közleményben előterjesztett egy a bűnözés és a büntető igazságszolgáltatás[16] – beleértve az emberkereskedelem, a nők elleni erőszak és a családon belüli erőszak – értékelését célzó cselekvési tervet. Lehetővé fogja tenni e súlyos problémák ismeretének érezhető javítását, amelyek fő áldozatai a nők.

A férfiak-nők egyenlőségét gazdasági fejlődési tényezőként ismerik el az EU külkapcsolatai keretében is. A Bizottság 2007 elejére közleményt készít a nemek közötti egyenlőség fejlesztési együttműködésbe történő integrálásáról. Továbbá, 2006 novemberében az Euromed -partnerség keretében elfogadták a nők szerepének a mediterrán országok társadalmában való megerősítését célzó ötéves cselekvési tervet. E terv alkotja azt a keretet, amelyen belül az EU és a mediterrán országok együtt fognak működni a nők szociális, politikai, gazdasági és kulturális téren betöltött szerepének megerősítése érdekében.

2.2 A nők és férfiak közötti különbségek

A nők foglalkoztatása az elmúlt években is jelentősen javult, beleértve az idős dolgozók körét. Ennek azonban nem szabad elfednie a nők egyértelműen hátrányos helyzetét a munkaerőpiacon a férfiakkal szemben. A különbségek továbbra is jelentősek, és mindig a nők vannak hátrányban. A munkaszervezésben lévő különbségek és a munkaerőpiaci megkülönböztetés nem csökken, ami a jelentős és állandó fizetési különbségben tükröződik.

Európában a foglalkoztatási növekedés mozgatója továbbra is a női munkaerő. A lisszaboni stratégia 2000. évi elindítása óta az EU-ban létrehozott nyolc millió állásból hat milliót nők töltöttek be. A 2005. év a tizenkettedik egymást követő év volt , amelyben a nők foglalkoztatási aránya növekedett, és elérte az 56,3 %-ot, azaz 2,7 ponttal volt magasabb a 2000-es szintnél, szemben a férfiak foglalkoztatási arányának 0,1 pontos növekedésével. E pozitív tendencia folytatása[17] lehetővé tenné a lisszaboni célkitűzés megvalósítását arra vonatkozóan, hogy 2010-ben a nők foglalkoztatási aránya elérje a 60 %-ot. Hasonlóképpen az 55 évnél idősebb nők foglalkoztatási arányának növekedése határozottan gyorsabb volt a férfiakénál, és immár eléri a 33,7 %-ot, azaz közel 7 ponttal többet, mint 2000-ben.

Következésképpen, a nők és a férfiak között a foglalkoztatási arány különbsége 2005-ben 15,0 pontra csökkent, ez öt év alatt 2,6 pontos csökkenést jelent. Meg kell jegyezni, hogy a különbség a kortól függően erősen változik, hiszen csupán 5,9 pont a (15-24 év) fiatalok körében, 16,7 pont a 25-54 év közötti munkavállalók esetében, és eléri a 18,1 pontot az 55 évnél idősebbek esetében. A nők foglalkoztatásának pozitív fejlődése munkanélküliségi arányuk arányosan gyorsabb csökkenésében is tükröződik, amelynek a férfiakhoz viszonyított különbsége a 2000-es 2,8-ról 2005-ben 2,0-ra csökkent.

E pozitív folyamat ellenére a nők számára nagyon jelentős marad a szakmai élet és a magánélet összehangolásának fokozódó nehézsége és a háztartási és családi feladatok eloszlásának egyenlőtlensége. Megdöbbentő, hogy a 20 és 49 év közötti nők foglalkoztatási aránya 15 ponttal csökken, ha van gyermekük, míg a férfiaké 6 ponttal növekszik. Továbbá, a munkaerő rugalmasságának növekvő igényei nagyobb mértékben nehezednek a nőkre. A nők közel harmada (2006-ban 32,9 %) dolgozik részmunkaidőben, szemben a férfiak csupán 7,7 %-ával; a munkaviszonyban álló nők 14,8 %-a dolgozik határozott idejű szerződéssel, azaz arányuk egy ponttal több, mint a munkaviszonyban álló férfiaké. A rugalmas munkavégzési módokhoz való folyamodás személyes preferenciákat tükrözhet, de a nemek közötti jelentős különbség a férfiak és nők közötti egyenlőtlenséget hangsúlyozza az időbeosztás tekintetében.

Továbbá, a munkaerőpiac nagy mértékben szegmentált marad. A nemenkénti foglalkoztatási és ágazati szegregációs mutatók alakulása nem mutatja jelentős csökkenés jelét. Úgy tűnik tehát, hogy a nők foglalkoztatása elsősorban a már nagyrészt elnőiesedett tevékenységi ágazatokban és szakmákban növekedik. Tízből közel négy munkaviszonyban álló nő dolgozik a közigazgatásban, az oktatásban vagy az egészségügyben és a szociális munkában, míg a munkaviszonyban álló nők fele közigazgatási alkalmazott, eladó, vagy kevéssé illetve nem szakképzett munkavállaló.

Továbbá, tartós egyenlőtlenség van a nők és a férfiak között a döntéshozó álláshelyeken való jelenlétben, politikai és gazdasági téren egyaránt. A felsővezetők kevesebb, mint harmada nő, és az 50 legnagyobb jegyzett vállalat igazgatási tanácsaiban 2005-ben a nők-férfiak aránya egy a tízhez volt. A nemzeti parlamentekben a nők átlagos aránya 24 %. Az Európai Parlamentben ez az arány 33 %.

A megkülönböztetés az oktatásban is jelen van. Bár a felsőfokú képesítéssel rendelkező pályakezdők többségét immár a nők képviselik (59 %), a tanulmányi területek erősen sztereotipek maradnak. Az oktatás, a társadalomtudományok, a művészetek és az egészségügy veszi fel a diplomás nők közel felét , míg a diplomás férfiak kevesebb mint egy negyedét. Ezzel ellentétben a műszaki tanulmányok tíz diplomás nőből csak egyet vonzanak, míg ez az arány a diplomás férfiaknál négy a tízhez.

A nők által a munkaerőpiacon elszenvedett különbségek és egyenlőtlenségek egyik következménye a nők és a férfiak közötti fizetési különbség állandóságán mérhető le. A nők ledolgozott óránként átlagosan 15 %-kal keresnek kevesebbet a férfiaknál[18].

Társadalmi téren a nők nagyobb kirekesztési és elszegényedési kockázatot jelentenek, különösen az idős emberek és a különálló szülők körében. A 65 évnél idősebb nők elszegényedési kockázata 20 %, azaz 5 ponttal több, mint a férfiaké, míg az egyszülős családoknál[19] 34 %. tartós munkanélküliség aránya a nők körében 4,5 %, azaz a férfiaknál 1 ponttal magasabb. A nők képezik az inaktívak többségét is, és így különösen ki vannak téve az elszegényedési kockázatnak.

3. Stratégiai kihívások és iránymutatások

Az Európai Tanács 2006 tavaszi ülése hangsúlyozta, hogy a férfiak és a nők közötti egyenlőségi politikák alapvető eszközei a gazdasági növekedésnek, a jólétnek és a versenyképességnek. A növekedésért és a foglalkoztatásért európai stratégia is elismeri, hogy a férfiak és a nők közötti egyenlőség hozzájárul a lisszaboni célkitűzések megvalósításához. Az európai munkaerő termelékenységi potenciáljának teljes kihasználása érdekében lényeges a nők részvételének és állandó jelenlétének előmozdítása a munkaerőpiacon, valamint a férfiak és nők közötti különbségek megszüntetése minden területen. E kihívásnak való megfeleléshez az egyenlőségi politikáknak szükségük lesz a kohéziós politika aktív támogatására és az egyenlő bánásmóddal kapcsolatos jogszabályok hatékony végrehajtására. A Bizottság támogatni fogja a tagállamok fellépését egyes olyan kulcsfontosságú területeken, amelyeken jelentős haladásokat kell még elérni, az egyenlőségről szóló ütemtervben megállapított prioritásokkal összhangban.

3.1 A nők és a férfiak közötti különbségek megszüntetése a munkaerőpiacon

Egy kereső és minőségi foglalkozáshoz való hozzáférés a nők és férfiak gazdasági függetlenségének biztosítéka. Mindazonáltal fennmaradnak a nők és a férfiak közötti nagyon jelentős különbségek, különösen a munkaszervezést (részmunkaidős munka, ideiglenes szerződések) vagy ágazatokat és foglalkozásokat illetően. Nélkülözhetetlen a különbségek eredetét képező tényezők konkrét módon történő elemzése és az ellenük való küzdelem.

- A munkaerőpiac megkülönböztetésének okai – amelyek különösen az oktatási hálózatok, a szakképzés és a pályaválasztási tanácsadás sztereotip választásaiból erednek – ellen aktívan kell küzdeni;

- Szükséges fokozni azon akadályok megszüntetését célzó erőfeszítéseket, amelyek megakadályozzák a nők döntéshozó és irányító álláshelyekhez való hozzáférését;

- A nők és a férfiak közötti fizetési különbségek csökkentése céljából kifejtett erőfeszítéseket folytatni kell együttműködve minden részt vevő féllel. Különös figyelmet kell fordítani a fizetések alacsony szintjére az erősen elnőiesedett szakmákban és ágazatokban, valamint a fizetések csökkenéséhez vezető okokra az elnőiesedő szakmákban és ágazatokban;

- A rugalmas biztonsági politikák[20] kidolgozásának, végrehajtásának és nyomon követésének figyelembe kell venniük a nőkre és a férfiakra való különböző hatásukat és el kell kerülniük, hogy a nőket a „rugalmasság” vonatkozásában és a férfiakat a „biztonság” vonatkozásában érintsék;

- A különleges célcsoportok – fiatalok, idős dolgozók, tartós munkanélküliek, etnikai kisebbségek, migráns munkavállalók vagy fogyatékkal élő személyek – foglalkoztatásának növelését célzó politikáknak és intézkedéseknek figyelembe kell venniük az e csoportokba tartozó férfiak és nők különleges helyzetét és az előttük álló akadályokat.

3.2 A nők és a férfiak közötti nagyobb egyensúly támogatása a magánéleti és családi felelősségek megosztása terén

Számos korlátozás csökkenti az egyének szabad választását arra nézve, hogy szakmai életüket és magánéletüket összehangolják, például a gyermekgondozási szolgáltatások hiánya, a pénzügyi szempontok, a karrierben való visszalépések, a szakképzett munkaerő-veszteségek kockázata, a foglalkozásba való visszatérés nehézségei vagy a sztereotípiák nyomása. A szabadság-szervezést újra kellene vizsgálni a férfiak és a nők közötti magánéleti és családi felelősségek jobb megosztásához való hozzájárulás érdekében, támogatva ezáltal a gyermekek életminőségét és jólétét.

- Helyénvaló annak biztosítása, hogy a szülői szabadság ugyanúgy vonatkozzon a férfiakra, mint a nőkre, és különösen, hogy egyedi (nem átruházható) legyen, pénzügyileg vonzó, felosztható, és hogy időtartama ne fékezze a foglalkozásba való visszatérést;

- Tekintettel az EU népességének öregedésére, nagyon fontos a hozzáférhető és megfizethető ellátási szolgáltatások fejlesztésének folytatása az eltartott személyek számára. Az idős emberekről való gondoskodást lehetővé tevő, a férfiak és a nők számára egyaránt vonzó „szülőápolási szabadság” létrehozását is tervbe lehet venni;

- Helyénvaló olyan apasági szabadság előmozdítása, amely lehetővé teszi az apák háztartási és családi felelősségekbe való bevonását a gyermek születésétől kezdve;

- A s z tereotípiák elleni küzdelmet a részt vevő feleknek minden szinten fokozniuk kell, és különösen a férfiakat és a vállalatokat kell célozniuk;

- Fontos, hogy kísérő intézkedésekkel megőrizzék a szülői szabadságon levő munkavállalók foglalkoztathatóságát a szabadság alatt és a visszatéréskor. Ez olyan intézkedéseket foglal magában, amelyek biztosítják a munkavállaló szakképzettségeinek fenntartását és a képzési lehetőségekhez való hozzáférését, valamint karrierje folytatásának biztosítékát;

- A vállalatokat, különösen a KKV-kat segíteni kellene a szakmai élet, a magánélet és a családi élet összehangolására vonatkozó intézkedések végrehajtásában.

3.3 A nők és a férfiak közötti egyenlőségi politikák kohéziós és vidékfejlesztési politikák általi teljes támogatásának biztosítása

2007 a kohéziós és a vidékfejlesztési politika új programozási időszakának első éve. A politikákat oly módon szervezték át, hogy jobban hozzá tudjanak járulni a Lisszabonban meghatározott célkitűzésekhez, és előmozdítsák ezáltal a gazdasági növekedést, a termelékenységet és a munkahelyteremtést. Az Alapok potenciálját teljes mértékben ki kell használ ni , am i a nők és a férfiak közötti egyenlőségi politikák katalizátora.

- A tagállamoknak biztosítaniuk kell a nők és a férfiak közötti egyenlőség előmozdítását, valamint a nemekkel kapcsolatos szempontoknak az Alapok végrehajtása minden szakaszába történő integrálását, különösen azáltal, hogy partnerként bevonják a nők és a férfiak egyenlőségének előmozdításával megbízott szervezeteket[21];

- Az Alapok programozási dokumentumainak elő kell mozdítaniuk és a gyakorlatban kell alkalmazniuk az egyenlőségi politika kettős megközelítését az egyenlőség előmozdítását célzó egyedi intézkedésekkel és a többi projektnek és az Alapok igazgatásának a férfiakra és a nőkre gyakorolt hatása módjának alapos figyelembevételével[22];

- Az Alapoknak hozzá kell járulniuk a munkavállaláshoz való hozzáférés, a nők a munkavállalásban való részvétele és fejlődése növekedésének javításához, valamint a gyermekgondozási rendszerekkel és az egyéb ellátási rendszerek fejlesztésével kapcsolatos célkitűzések megvalósításának támogatásához, és az azokhoz való hozzáférés megkönnyítéséhez[23]. Az Alapoknak támogatniuk kell a nők vállalkozói szellemét is, beleértve az üzleti szolgáltatásokat és a finanszírozáshoz való hozzáférést[24];

- Elő kell mozdítani a férfiak-nők egyenlősége területével kapcsolatos bevált gyakorlatok és tudatosságnövelő kampányok terjesztését és cseréjét érintő fellépéseket, és meg kell erősíteni a részt vevő felek közötti párbeszédet[25].

3.4 A jogalkotási keret hatékony végrehajtásának biztosítása

A férfiak-nők egyenlőségének területével kapcsolatos közösségi vívmányok nagy mértékben hozzájárultak az 50 év alatt elért haladáshoz, és tovább fejlődnek illetve modernizálódnak annak érthetőbbé és hatékonyabbá tétele érdekében. Ugyanakkor fontos azon jogszabályok hatékony végrehajtásának biztosítása, amelyek túllépik a vívmányok puszta átültetését. A nemzeti résztvevőknek aktívan támogatniuk kell e jogszabályok végrehajtását a jog teljes alkalmazásának biztosítása érdekében.

- Fontos olyan intézkedések hozatala, amelyek az igazságügyi rendszernek a nők és a férfiak egyenlősége területén dolgozó szereplői – különösen a bírók és az ügyvédek – kapacitásainak megerősítését célozzák annak érdekében, hogy rendelkezzenek a szükséges képzettséggel és technikai segítséggel a tevékenységeikben felmerülő férfiak-nők egyenlőségével kapcsolatos kérdések kezeléséhez;

- A tagállamoknak és a szociális partnereknek aktívan támogatniuk kell a nők és a férfiak közötti egyenlő bánásmódra vonatkozó jogszabályok hatékony végrehajtását, és meg kell teremteniük azon feltételeket, amelyek lehetővé teszik annak betartását;

- A 2002/73 irányelvben[26] előírt, az egyenlő bánásmód előmozdítását szolgáló szervek aktív szerepet játszhatnak a jogszabályok végrehajtásában. Támogatni kell őket fellépésükben, biztosítva számukra a szükséges pénzügyi és emberi erőforrásokat, és azt, hogy rendelkezzenek az irányelvben felsorolt összes hatáskörrel.

4. Következtetések

E jelentés alapján és az egyenlőségről szóló ütemtervben, valamint a férfiak és nők közötti egyenlőségről szóló paktumban meghatározott prioritásokkal összhangban az Európai Tanácsot felkérték, hogy nyomatékosan ösztönözze a tagállamokat a fent leírt kihívásoknak való megfelelésre, az összes részt vevő féllel együttműködve. Különös figyelmet kell fordítani a következőkre:

- mindent meg kell tenni a nők és a férfiak közötti fizetésbeli különbség megszüntetéséért;

- a nők-férfiak egyenlőségi szempontja integrálásának megerősítésére a foglalkoztatási politikák végrehajtásában;

- azon erőfeszítések folytatására, amelyek lehetővé teszik a férfiak és a nők számára a szakmai élet, a magánélet és a családi élet összehangolását, és a szociális partnerek támogatására az intézkedések ebben az értelemben történő végrehajtásában;

- azon demográfiai változásokhoz kapcsolódó kérdések megközelítésének elfogadására, amely figyelembe veszi és támogatja a nők és a férfiak közötti egyenlőséget;

- a kohéziós és a vidékfejlesztési politika által kínált potenciál teljes felhasználására, támogatva a nők és a férfiak közötti egyenlőség előmozdítását a strukturális alapok által társfinanszírozott programokon keresztül;

- a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmódról szóló 2006/54/EK irányelv (átdolgozás) és a nők és a férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló 2004/113/EK irányelv gyors átültetésére.

ANNEX

This statistical annex provides an overview of the situation of women and men in the EU, its evolution over time and remaining gender gaps in different fields such as the labour market, education, presence in decision making positions and social inclusion. Indicators have been chosen according to their relevance in covering aspects of the lives of women and men and the availability of comparable and reliable data. These indicators were already presented in the previous reports in order to facilitate the follow-up from one year to another.

Employment rates

Over the last few years, progress has been achieved towards the Lisbon target of reaching an employment rate for women of 60% by 2010. Female employment rate has risen from 53.6% in 2000 to 56.3% in 2005 whereas over the same period male employment rate has remained stable (from 71.2% to 71.3%). As a result, the gap between women's and men's employment rates decreased from 17.6 percentage points (p.p.) in 2000 to 15 p.p. in 2005. At national level, significant differences exist across the EU, with an employment rate gap below 10 p.p. in Finland, Sweden, Denmark, the Baltic countries, Bulgaria and Slovenia but exceeding 20 p.p. in Cyprus, Spain, Italy, Greece and Malta. The gap between female and male employment rates remains much higher amongst older workers (55 to 64 years) at 18.1 p.p. in 2005, down from 20 p.p. in 2000. This reduction was due to a strong rise in the employment rate of older female workers, from 26.9% in 2000 to 33.7% in 2005.

Unemployment rates

The positive evolution of female employment was reflected in unemployment figures, as the gap between women's and men's unemployment rates narrowed from 2.8 p.p. in 2000 to 2.0 p.p. in 2005. This decrease occurred notably in countries where the gap was the highest in 2000 (Spain, Italy, Cyprus, Germany, France and Poland). Nevertheless women were still more likely to be unemployed than men as the unemployment rate was 9.9% among women in 2005 whereas it was 7.9% among men.

Part-time work

Women's participation in the labour market is still largely characterised by a high share of part-time work. In 2006, the share of women employees working part-time was 32.9% in the EU while the corresponding figure for men was 7.7%. The share of female part-timers exceeded 30% in France, Denmark and Luxembourg, 40% in Sweden, Austria, Belgium, United Kingdom and Germany and even reached 75% in the Netherlands. Conversely, the share of part-timers among female workers was very low in Bulgaria, Slovakia, Hungary, the Czech Republic and Latvia.

Reconciliation of professional , private and family life

Women's participation to employment is affected by their predominant role in the care of children and other dependant persons, such as elderly or disabled persons. The difficulties faced by women in reconciling their professional and private life are evidenced by the strong impact of parenthood on employment rates. Participation in employment and the amount of time worked by women between 20 and 49 years are closely linked to the number and age of their children, which is less the case for men. In 2005, the employment rate for women aged 20-49 was 61.1% when they had children under 12, compared with 76% when they did not. For men with children under 12, however, the employment rate was higher (91.5%) than for those without children (85.6%).

Education and research

In most Member States, more women than men reach a high level of education. However, once graduated, the presence of women clearly decreases at each step of the typical academic career. Indeed, women are more numerous and more successful than men at first degree level (59% of ISCED5a graduates), but their share decreases amongst PhDs (43% of ISCED6 graduates), and reaches a minimum amongst full professors (15% of Grade A full professors). Moreover, study fields continue to be greatly segmented with a low presence of women in engineering or science and technology and a high one in health, education or the humanities.

Segregation

The choice of study fields certainly impacts on the gender segregation of the labour markets evidenced both for occupations and economic sectors. Estonia, Cyprus, Slovakia, Finland and Hungary face high segregation in occupations whilst sectoral segregation is the highest in Estonia, Slovakia, Lithuania, Ireland, Finland and Sweden. In consequence of segregated labour markets there is an under-representation of women in sectors crucial for economic development and usually well remunerated. For example, only 29% of scientists and engineers in the EU are women.

Decision-making

The average number of female members of national parliaments (single/lower houses) was 24% in 2006, just 1 p.p. above the 2004 level. This share exceeds 30% in Germany, Austria, Spain and Belgium and 40% in Finland, the Netherlands, Denmark and Sweden. However, it was below 15% in Greece, France, Slovenia, Ireland and Romania and did not exceed 10% in Malta and Hungary. Regarding decision-making in the economic sphere, women's share among managers in enterprises and administrations was 32% in 2005, just 1 p.p. above the 2000 level. This share exceeded 35% in Baltic countries and France while it was lower than 15% in Malta and Cyprus.

At risk of poverty rate for older people

The consequence of the disadvantaged position of women on the labour market was visible in the gender gap in poverty risk, especially among older persons (aged 65 and over). The share of people being at risk of poverty (having an income below the threshold set at 60% of the national median income) is significantly higher for women than for men in the EU (20% vs. 15%) in almost all Member States. The gap exceeds 10 p.p. in five countries: Romania, Bulgaria, Ireland, Slovenia and Estonia.

Average age of women at first child

The average age of women at child bearing is still increasing, reaching 28.3 years in 2004. It is under 25 years for Bulgaria, Romania and the Baltic countries but was the highest in Germany, the Netherlands, Spain and the United Kingdom.

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

Employment rates (women and men aged 15-64) in EU Member States – 2000 and 2005

Women | Men | Gender gap |

2000 | 2005 | 2000 | 2005 | 2000 | 2005 |

EU (25 countries) | 53.6 | 56.3 | 71.2 | 71.3 | 17.6 | 15 |

Belgium | 51.5 | 53.8 | 69.5 | 68.3 | 18 | 14.5 |

Czech Republic | 56.9 | 56.3 | 73.2 | 73.3 | 16.3 | 17 |

Denmark | 71.6 | 71.9 | 80.8 | 79.8 | 9.2 | 7.9 |

Germany | 58.1 | 59.6 | 72.9 | 71.2 | 14.8 | 11.6 |

Estonia | 56.9 | 62.1 | 64.3 | 67 | 7.4 | 4.9 |

Greece | 41.7 | 46.1 | 71.5 | 74.2 | 29.8 | 28.1 |

Spain | 41.3 | 51.2 | 71.2 | 75.2 | 29.9 | 24 |

France | 55.2 | 57.6 | 69.2 | 68.8 | 14 | 11.2 |

Ireland | 53.9 | 58.3 | 76.3 | 76.9 | 22.4 | 18.6 |

Italy | 39.6 | 45.3 | 68 | 69.9 | 28.4 | 24.6 |

Cyprus | 53.5 | 58.4 | 78.7 | 79.2 | 25.2 | 20.8 |

Latvia | 53.8 | 59.3 | 61.5 | 67.6 | 7.7 | 8.3 |

Lithuania | 57.7 | 59.4 | 60.5 | 66.1 | 2.8 | 6.7 |

Luxembourg | 50.1 | 53.7 | 75 | 73.3 | 24.9 | 19.6 |

Hungary | 49.7 | 51 | 63.1 | 63.1 | 13.4 | 12.1 |

Malta | 33.1 | 33.7 | 75 | 73.8 | 41.9 | 40.1 |

Netherlands | 63.5 | 66.4 | 82.1 | 79.9 | 18.6 | 13.5 |

Austria | 59.6 | 62 | 77.3 | 75.4 | 17.7 | 13.4 |

Poland | 48.9 | 46.8 | 61.2 | 58.9 | 12.3 | 12.1 |

Portugal | 60.5 | 61.7 | 76.5 | 73.4 | 16 | 11.7 |

Slovenia | 58.4 | 61.3 | 67.2 | 70.4 | 8.8 | 9.1 |

Slovakia | 51.5 | 50.9 | 62.2 | 64.6 | 10.7 | 13.7 |

Finland | 64.2 | 66.5 | 70.1 | 70.3 | 5.9 | 3.8 |

Sweden | 70.9 | 70.4 | 75.1 | 74.4 | 4.2 | 4 |

United Kingdom | 64.7 | 65.9 | 77.8 | 77.6 | 13.1 | 11.7 |

Bulgaria | 46.3 | 51.7 | 54.7 | 60 | 8.4 | 8.3 |

Romania | 57.5 | 51.5 | 68.6 | 63.7 | 11.1 | 12.2 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS), annual averages

Employment rates of older workers (women and men aged 55-64) in EU Member States – 2000 and 2005

Women | Men | Gender gap |

2000 | 2005 | 2000 | 2005 | 2000 | 2005 |

EU (25 countries) | 26.9 | 33.7 | 46.9 | 51.8 | 20 | 18.1 |

Belgium | 16.6 | 22.1 | 36.4 | 41.7 | 19.8 | 19.6 |

Czech Republic | 22.4 | 30.9 | 51.7 | 59.3 | 29.3 | 28.4 |

Denmark | 46.6 | 53.5 | 64.1 | 65.6 | 17.5 | 12.1 |

Germany | 29 | 37.5 | 46.4 | 53.5 | 17.4 | 16 |

Estonia | 39 | 53.7 | 55.9 | 59.3 | 16.9 | 5.6 |

Greece | 24.3 | 25.8 | 55.2 | 58.8 | 30.9 | 33 |

Spain | 20.2 | 27.4 | 54.9 | 59.7 | 34.7 | 32.3 |

France | 26.3 | 35.2 | 33.6 | 40.7 | 7.3 | 5.5 |

Ireland | 27.2 | 37.3 | 63.2 | 65.7 | 36 | 28.4 |

Italy | 15.3 | 20.8 | 40.9 | 42.7 | 25.6 | 21.9 |

Cyprus | 32.1 | 31.5 | 67.3 | 70.8 | 35.2 | 39.3 |

Latvia | 26.7 | 45.3 | 48.4 | 55.2 | 21.7 | 9.9 |

Lithuania | 32.6 | 41.7 | 50.6 | 59.1 | 18 | 17.4 |

Luxembourg | 16.4 | 24.9 | 37.2 | 38.3 | 20.8 | 13.4 |

Hungary | 13.3 | 26.7 | 33.2 | 40.6 | 19.9 | 13.9 |

Malta | 8.4 | 12.4 | 50.8 | 50.8 | 42.4 | 38.4 |

Netherlands | 26.1 | 35.2 | 50.2 | 56.9 | 24.1 | 21.7 |

Austria | 17.2 | 22.9 | 41.2 | 41.3 | 24 | 18.4 |

Poland | 21.4 | 19.7 | 36.7 | 35.9 | 15.3 | 16.2 |

Portugal | 40.6 | 43.7 | 62.1 | 58.1 | 21.5 | 14.4 |

Slovenia | 13.8 | 18.5 | 32.3 | 43.1 | 18.5 | 24.6 |

Slovakia | 9.8 | 15.6 | 35.4 | 47.8 | 25.6 | 32.2 |

Finland | 40.4 | 52.7 | 42.9 | 52.8 | 2.5 | 0.1 |

Sweden | 62.1 | 66.7 | 67.8 | 72 | 5.7 | 5.3 |

United Kingdom | 41.7 | 48.1 | 60.1 | 66 | 18.4 | 17.9 |

Bulgaria | 10.3 | 25.5 | 33.2 | 45.5 | 22.9 | 20 |

Romania | 43.8 | 33.1 | 56 | 46.7 | 12.2 | 13.6 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS), annual averages

Unemployment rates (women and men aged 15 and over) in EU Member States – 2000 and 2005

In this table, the gender gap is calculated as women's unemployment rate minus men's unemployment rate

Women | Men | Gender gap |

2000 | 2005 | 2000 | 2005 | 2000 | 2005 |

EU (25 countries) | 10.2 | 9.9 | 7.4 | 7.9 | 2.8 | 2 |

Belgium | 8.5 | 9.5 | 5.6 | 7.6 | 2.9 | 1.9 |

Czech Republic | 10.3 | 9.8 | 7.3 | 6.5 | 3 | 3.3 |

Denmark | 4.8 | 5.3 | 3.9 | 4.4 | 0.9 | 0.9 |

Germany | 8.7 | 10.3 | 6 | 8.9 | 2.7 | 1.4 |

Estonia | 11.8 | 7.1 | 13.8 | 8.8 | -2 | -1.7 |

Greece | 17.2 | 15.3 | 7.5 | 6.1 | 9.7 | 9.2 |

Spain | 16 | 12.2 | 7.9 | 7 | 8.1 | 5.2 |

France | 10.9 | 10.9 | 7.6 | 9 | 3.3 | 1.9 |

Ireland | 4.2 | 4 | 4.3 | 4.6 | -0.1 | -0.6 |

Italy | 13.6 | 10.1 | 7.8 | 6.2 | 5.8 | 3.9 |

Cyprus | 7.2 | 6.5 | 3.2 | 4.3 | 4 | 2.2 |

Latvia | 12.9 | 8.7 | 14.4 | 9.1 | -1.5 | -0.4 |

Lithuania | 14.1 | 8.3 | 18.6 | 8.2 | -4.5 | 0.1 |

Luxembourg | 3.1 | 5.9 | 1.8 | 3.5 | 1.3 | 2.4 |

Hungary | 5.6 | 7.4 | 7 | 7 | -1.4 | 0.4 |

Malta | 7.4 | 9 | 6.4 | 6.5 | 1 | 2.5 |

Netherlands | 3.6 | 5.1 | 2.2 | 4.4 | 1.4 | 0.7 |

Austria | 4.3 | 5.5 | 3.1 | 4.9 | 1.2 | 0.6 |

Poland | 18.1 | 19.1 | 14.4 | 16.6 | 3.7 | 2.5 |

Portugal | 4.9 | 8.7 | 3.2 | 6.7 | 1.7 | 2 |

Slovenia | 7 | 7 | 6.5 | 6.1 | 0.5 | 0.9 |

Slovakia | 18.6 | 17.2 | 18.9 | 15.5 | -0.3 | 1.7 |

Finland | 10.6 | 8.6 | 9.1 | 8.2 | 1.5 | 0.4 |

Sweden | 5.3 | 7.7 | 5.9 | 7.9 | -0.6 | -0.2 |

United Kingdom | 4.8 | 4.3 | 5.8 | 5.1 | -1 | -0.8 |

Bulgaria | 16.2 | 9.8 | 16.7 | 10.3 | -0.5 | -0.5 |

Romania | 6.3 | 7.6 | 7.2 | 8.3 | -0.9 | -0.7 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS), annual averages

Share of part-time workers in total employment, in EU Member States - 2001 and 2006

Women | Men |

2001 | 2006 | 2001 | 2006 |

EU (25 countries) | 29.8 | 32.9 | 6.2 | 7.7 |

Belgium | 36.8 | 42.6 | 5.2 | 7.9 |

Czech Republic | 8.6 | 8.7 | 2.2 | 2.3 |

Denmark | 31.6 | 35.9 | 10.2 | 12.8 |

Germany | 39.3 | 45.8 | 5.3 | 9.3 |

Estonia | 10.4 | 11.6 | 4.7 | 4.6 |

Greece | 7.2 | 10.4 | 2.3 | 3 |

Spain | 17.3 | 23.5 | 2.8 | 4.5 |

France | 30.4 | 30.7 | 5.0 | 5.8 |

Ireland | 31.3 | : | 6.5 | : |

Italy | 17.8 | 26.7 | 3.8 | 4.7 |

Cyprus | 12.9 | 12 | 5 | 4.6 |

Latvia | 12.1 | 8.7 | 7.9 | 4.6 |

Lithuania | 10 | 11.8 | 7.6 | 6.5 |

Luxembourg | 25.6 | 38.2 | 1.8 | 2.5 |

Hungary | 5.1 | 5.7 | 2 | 2.8 |

Malta | 17.1 | 21.8 | 3.7 | 4.5 |

Netherlands | 71.3 | 74.7 | 20 | 23.2 |

Austria | 33.6 | 40.7 | 4.3 | 6.5 |

Poland | 12.6 | 13.5 | 8.2 | 7.1 |

Portugal | 16.7 | 15.9 | 6.9 | 7.5 |

Slovenia | 7.4 | 11.8 | 5 | 7.8 |

Slovakia | 3.8 | 4.8 | 1.2 | 1.2 |

Finland | 16.7 | 18.2 | 7.6 | 9.2 |

Sweden | 32.7 | 40.3 | 10.8 | 11.7 |

United Kingdom | 44.3 | 42.6 | 9 | 10.6 |

Bulgaria | 3.9 | 2.7 | 3.1 | 1.6 |

Romania | 19.1 | 10.2 | 14.7 | 9.3 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS) - Spring results

Pay gap between women and men in unadjusted form in EU Member States - 2005 (Difference between men’s and women’s average gross hourly earnings as a percentage of men’s average gross hourly earnings)

2005 (1) |

EU (25 countries) | 15 |

Belgium | 6 |

Czech Republic | 19 |

Denmark | 17 |

Germany | 22 |

Estonia | 24 |

Greece | 9 |

Spain | 13 |

France | 12 |

Ireland | 11 |

Italy | 7 |

Cyprus | 25 |

Latvia | 17 |

Lithuania | 15 |

Luxembourg | 14 |

Hungary | 11 |

Malta | 4 |

Netherlands | 18 |

Austria | 18 |

Poland | 10 |

Portugal | 5 |

Slovenia | 8 |

Slovakia | 24 |

Finland | 19 |

Sweden | 16 |

United Kingdom | 20 |

Bulgaria | 16 |

Romania | 13 |

Source: Eurostat. Administrative data are used for LU, Labour Force Survey for FR and MT. Provisional results of EU-SILC (Statistics on Income and Living Conditions) are used for BE, EL, ES, IE, IT, AT, PT, and UK. All other sources are national surveys. SI: Provisional results.

Exception to the reference year: (1) 2004: BE, DK, EE, FI, IE, IT, PT

NB: EU25 estimates are population weighted-averages of the latest available values.

Educational attainment (at least upper secondary school) of women and men aged 20 - 24, in EU Member States – 2005

Women | Men |

EU (25 countries) | 80.3 | 74.7 |

Belgium | 85.3 | 78.4 |

Czech Republic | 91.1 | 91.3 |

Denmark | 80.5 | 73.8 |

Germany | 72.5 | 70.4 |

Estonia | 87.6 | 77.6 |

Greece | 88.5 | 79.7 |

Spain | 68.5 | 55.4 |

France | 85 | 80.1 |

Ireland | 88.9 | 82.6 |

Italy | 78.1 | 69.2 |

Cyprus | 89.1 | 71.1 |

Latvia | 85.2 | 74.7 |

Lithuania | 91.8 | 83.9 |

Luxembourg | 75.8 | 66.6 |

Hungary | 84.9 | 81.9 |

Malta | 57 | 50.5 |

Netherlands | 79.9 | 71.4 |

Austria | 87.3 | 84.6 |

Poland | 93.3 | 88.9 |

Portugal | 57.5 | 40.8 |

Slovenia | 93.2 | 88 |

Slovakia | 92.6 | 91 |

Finland | 85.7 | 81 |

Sweden | 88.7 | 86.4 |

United Kingdom | 78.9 | 77.4 |

Bulgaria | 77.1 | 75.9 |

Romania | 76.8 | 75.2 |

Source: Eurostat, Labour Force Survey (LFS), annual averages.

NB: IE: Provisional value. Students living abroad for one year or more and conscripts on compulsory military service are not covered by the EU Labour Force Survey, which may imply lower rates than those available at national level. This is especially relevant for CY.

Members of single/lower houses of national parliaments in EU Member States - Distribution by sex 2004 and 2006

2004 | 2006 |

Women | Men | Women | Men |

EU (25 countries) | 23 | 77 | 24 | 76 |

Belgium | 33 | 67 | 36 | 64 |

Czech Republic | 15 | 85 | 16 | 84 |

Denmark | 38 | 62 | 39 | 61 |

Germany | 32 | 68 | 33 | 67 |

Estonia | 15 | 85 | 20 | 80 |

Greece | 13 | 87 | 13 | 87 |

Spain | 35 | 65 | 36 | 64 |

France | 13 | 87 | 13 | 87 |

Ireland | 12 | 88 | 12 | 88 |

Italy | 12 | 88 | 17 | 83 |

Cyprus | 9 | 91 | 16 | 84 |

Latvia | 17 | 83 | 21 | 79 |

Lithuania | 22 | 78 | 23 | 77 |

Luxembourg | 24 | 76 | 24 | 76 |

Hungary | 9 | 91 | 10 | 90 |

Malta | 9 | 91 | 9 | 91 |

Netherlands | 38 | 62 | 39 | 61 |

Austria | 36 | 64 | 33 | 67 |

Poland | 21 | 79 | 19 | 81 |

Portugal | 20 | 80 | 25 | 75 |

Slovenia | 13 | 87 | 13 | 87 |

Slovakia | 17 | 83 | 21 | 79 |

Finland | 40 | 60 | 38 | 62 |

Sweden | 48 | 52 | 48 | 52 |

United Kingdom | 18 | 82 | 20 | 80 |

Bulgaria | : | : | 21 | 79 |

Romania | : | : | 11 | 89 |

Source: European Commission, Employment, Social affairs and Equal opportunities DG, Database on Women and Men in Decision making. NB: The indicator has been developed within the framework of the follow-up of the Beijing Platform for Action in the EU Council of Ministers.

Data for 2004 are not available for BG and RO.

Distribution of managers by sex in EU Member States – 2000 and 2005

2000 | 2005 |

Women | Men | Women | Men |

EU (25 countries) | 30.6 | 69.4 | 32.2 | 67.8 |

Belgium | 32.2 | 67.8 | 32.9 | 67.1 |

Czech Republic | 24.1 | 75.9 | 30.3 | 69.7 |

Denmark | 24.0 | 76.0 | 23.0 | 77.0 |

Germany | 27.1 | 72.9 | 26.3 | 73.7 |

Estonia | 39.8 | 60.2 | 37.5 | 62.5 |

Greece | 25.1 | 74.9 | 25.8 | 74.2 |

Spain | 31.7 | 68.3 | 32.3 | 67.7 |

France | 35.0 | 65.0 | 38.0 | 62.0 |

Ireland | 26.1 | 73.9 | 30.2 | 69.8 |

Italy | 17.3 | 82.7 | 31.9 | 68.1 |

Cyprus | 15.0 | 85.0 | 13.6 | 86.4 |

Latvia | 37.3 | 62.7 | 44.3 | 55.7 |

Lithuania | 43.1 | 56.9 | 42.7 | 57.3 |

Luxembourg | 27.1 | 72.9 | 23.8 | 76.2 |

Hungary | 33.1 | 66.9 | 34.3 | 65.7 |

Malta | 17.7 | 82.3 | 14.5 | 85.5 |

Netherlands | 25.3 | 74.7 | 25.6 | 74.4 |

Austria | 30.3 | 69.7 | 27.0 | 73.0 |

Poland | 32.7 | 67.3 | 32.5 | 67.5 |

Portugal | 31.3 | 68.7 | 34.2 | 65.8 |

Slovenia | 29.1 | 70.9 | 32.8 | 67.2 |

Slovakia | 30.8 | 69.2 | 31.2 | 68.8 |

Finland | 25.9 | 74.1 | 29.7 | 70.3 |

Sweden | 30.1 | 69.9 | 29.8 | 70.2 |

United Kingdom | 34.1 | 65.9 | 34.5 | 65.5 |

Bulgaria | 30.0 | 70.0 | 34.3 | 65.7 |

Romania | : | : | 30.7 | 69.3 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS), spring data

NB: Managers are persons classified in ISCO 12 and 13.

CY, MT: data lack reliability due to the small sample size. IT: change in data collection method.

Gender segregation in occupations and in economic sectors in EU Member States, in 2001 and 2005

Gender segregation in occupations | Gender segregation in economic sectors |

2001 | 2005 | 2001 | 2005 |

Belgium | 26.1 | 26.2 | 18.1 | 18.1 |

Czech Republic | 29.2 | 28.4 | 18.9 | 19.1 |

Denmark | 28.1 | 26.9 | 19 | 18.7 |

Germany | 27 | 26.5 | 18.2 | 18.2 |

Estonia | 32.4 | 30.8 | 24.4 | 23.7 |

Greece | 21.5 | 22.5 | 15.4 | 15.9 |

Spain | 24.9 | 26.6 | 19.3 | 20.4 |

France | 26.6 | 26.3 | 17.4 | 17.6 |

Ireland | 26.7 | 27.2 | 20.7 | 22.4 |

Italy | 21.9 | 23.9 | 15.2 | 17.9 |

Cyprus | 29.5 | 30.6 | 17.5 | 20.9 |

Latvia | 29.7 | 27.1 | 21 | 21 |

Lithuania | 28.4 | 27.4 | 20.8 | 22.4 |

Luxembourg | 26.8 | 26.4 | 19.6 | 17.4 |

Hungary | 28.3 | 28.4 | 19.3 | 19.8 |

Malta | 17.2 | 24.3 | 15.2 | 15.2 |

Netherlands | 25 | 26.2 | 18.1 | 17.5 |

Austria | 27.2 | 26 | 20.3 | 18.3 |

Poland | 25.6 | 25.5 | 13.9 | 19 |

Portugal | 26.3 | 25.9 | 21.2 | 20.5 |

Slovenia | 26.8 | 27.6 | 17.4 | 18.3 |

Slovakia | 31.2 | 29.5 | 22.8 | 22.4 |

Finland | 29.6 | 28.9 | 21.9 | 22.2 |

Sweden | 28 | 27.4 | 21.2 | 21.6 |

United Kingdom | 26.8 | 25.9 | 18.8 | 18.5 |

Bulgaria | 27.0 | 27.8 | 17.5 | 19.2 |

Romania | : | 22.3 | 13.8 | 15.0 |

Eurostat, Labour Force Survey (LFS) – Spring data

Gender segregation in sectors is calculated as the average national share of employment for women and men applied to each sector; differences are added up to produce the total amount of gender imbalance expressed as a proportion of total employment (NACE classification).

Gender segregation in occupations is calculated as the average national share of employment for women and men applied to each occupation; differences are added up to produce the total amount of gender imbalance expressed as a proportion of total employment (ISCO classification).

Employment rates of women and men (aged 25-49), depending on whether they have children (under 12) – 2005

Without children | With children | Difference |

Women | Men | Women | Men | Women | Men |

EU (25 countries) | 76 | 85.6 | 61.1 | 91.5 | -14.9 | 5.9 |

Belgium | 76.2 | 87.2 | 70.1 | 92.4 | -6.1 | 5.2 |

Czech Republic | 86.5 | 90.5 | 54.4 | 94 | -32.1 | 3.5 |

Germany | 78.9 | 82.3 | 55.7 | 89.2 | -23.2 | 6.9 |

Estonia | 87.8 | 82.8 | 59.4 | 91.4 | -28.4 | 8.6 |

Greece | 58.7 | 85.4 | 55.9 | 96.1 | -2.8 | 10.7 |

Spain | 66.5 | 89.7 | 56.5 | 93 | -10 | 3.3 |

France | 77.3 | 84.7 | 66.9 | 91.4 | -10.4 | 6.7 |

Italy | 64.7 | 90.6 | 53.4 | 93.8 | -11.3 | 3.2 |

Cyprus | 73.9 | 90.4 | 67.6 | 96.1 | -6.3 | 5.7 |

Latvia | 80.9 | 83 | 65.1 | 90.2 | -15.8 | 7.2 |

Lithuania | 83.9 | 87 | 77.3 | 90.4 | -6.6 | 3.4 |

Luxembourg | 76.6 | 93.7 | 63.7 | 97.2 | -12.9 | 3.5 |

Hungary | 78.9 | 82.7 | 48.5 | 86.2 | -30.4 | 3.5 |

Malta | 36.9 | 88.9 | 28 | 93.1 | -8.9 | 4.2 |

Netherlands | 81.5 | 88.1 | 71.3 | 94.1 | -10.2 | 6 |

Austria | 83.2 | 88.8 | 68.4 | 93.7 | -14.8 | 4.9 |

Poland | 71.5 | 80.4 | 60.5 | 87.2 | -11 | 6.8 |

Portugal | 77.3 | 90.6 | 76.6 | 94.5 | -0.7 | 3.9 |

Slovenia | 82.7 | 87.1 | 84.5 | 94.3 | 1.8 | 7.2 |

Slovakia | 79.6 | 85.4 | 55.7 | 87.7 | -23.9 | 2.3 |

Finland | 79.4 | 78.8 | 70 | 91.8 | -9.4 | 13 |

United Kingdom | 83.2 | 87.2 | 63.3 | 91.2 | -19.9 | 4 |

Bulgaria | 75.1 | 77.1 | 61.4 | 81.5 | -13.7 | 4.4 |

Romania | 70.4 | 83.1 | 64.6 | 86.2 | -5.8 | 3.1 |

Source : Eurostat, European Labour Force Survey, annual averages.

Notes: No data for DK, IE and SE.

At-risk-of-poverty rate after social transfers for older people (women and men aged 65 years and over) in EU Member States – 2003

Women | Men |

EU (25 countries) | 20 | 15 |

Belgium | 21 | 20 |

Denmark | 18 | 16 |

Germany | 18 | 10 |

Estonia | 22 | 7 |

Greece | 30 | 26 |

Spain | 32 | 27 |

France | 17 | 14 |

Ireland | 45 | 34 |

Italy | 18 | 13 |

Cyprus | 55 | 48 |

Latvia | 17 | 7 |

Lithuania | 15 | 5 |

Luxembourg | 6 | 6 |

Hungary | 12 | 6 |

Netherlands | 7 | 6 |

Austria | 20 | 13 |

Poland | 7 | 4 |

Portugal | 30 | 29 |

Slovenia | 23 | 11 |

Slovakia | 11 | 11 |

Finland | 20 | 11 |

Sweden | 18 | 9 |

United Kingdom | 27 | 21 |

Source: Eurostat. SILC and national sources.

NB: 1) At risk of poverty rate for elderly persons: The share of persons aged 65+ with an income below the risk-of-poverty threshold, which is set at 60% of the national median income. Income must be understood as equivalised disposable income (sum from all sources, adjusted for household size and composition). Gender breakdown is based on assumption of equal sharing of resources within household. It should be noted that the data is drawn from the reference European source (EU-SILC) where available, but that during the transition to data collection under the EU-SILC regulations, ex post harmonised national sources are still used for around half of the countries. In consequence, whilst every effort has been made, for this reason indicators cannot be considered to be fully comparable

EU aggregates are computed as population weighted averages of available national values. Data is presented for income reference year 2003. No data is available for CZ or MT for this reference year. NL and SK : provisional values.

Average age of women at birth of first child - 2000 and 2004

2000 | 2004 |

EU (25 countries) | 27.7 | 28.3 |

Czech Republic | 25.0 | 26.3 |

Denmark | 27.7 | 28.4 |

Germany | 28.2 | 28.8 |

Estonia | 24.0 | 24.8 |

Greece | 28.0 | 28.0 |

Spain | 29.1 | 29.2 |

France | 27.9 | 28.4 |

Ireland | 27.6 | 28.0 |

Cyprus | 26.2 | 27.2 |

Latvia | 24.4 | 24.7 |

Lithuania | 23.9 | 24.8 |

Luxembourg | 28.4 | 28.7 |

Hungary | 25.1 | 26.3 |

Netherlands | 28.6 | 28.9 |

Austria | 26.4 | 27.0 |

Poland | 24.5 | 25.5 |

Portugal | 26.5 | 27.1 |

Slovenia | 26.5 | 27.5 |

Slovakia | 24.2 | 25.3 |

Finland | 27.4 | 27.8 |

Sweden | 27.9 | 28.6 |

United Kingdom | 29.1 | 29.7 |

Bulgaria | 23.5 | 24.4 |

Romania | 23.6 | 24.5 |

Source: Eurostat, Demography statistics.

NB: No data available for BE, IT and MT for both years. UK: Scotland and Northern Ireland not included

For DE, LU, UK and BG: birth order of current marriage: the comparability with other countries is limited.

Exceptions to the reference years:

(1) DE, EE, EL and ES: 2003.

[1] COM(2006) 92 végleges

[2] Elnökségi következtetések, 7775/1/06/ REV 1.

[3] A gyermekgondozási szolgáltatások nyújtása a 0-3 éves gyermekek 33 %-a számára és a 3 éves iskolakötelezett korú gyermekek 90 %-a számára 2010-ig.

[4] COM(2006) 571 végleges

[5] SEC(2006)1245.

[6] 92/85/EGK és 96/34/EK irányelvek.

[7] 2006/54/EK irányelv.

[8] 2002/73/EK irányelv.

[9] 1922/2006/EK rendelet.

[10] Különösen az 1081/2006/EK és 1083/2006/EK rendeletek.

[11] 2006/702/EK tanácsi határozat.

[12] Az 1083/2006/EK rendelet 16. cikke.

[13] Az 1698/2005/EK rendelet 8. cikke.

[14] A 2006. október 24-i 1672/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat.

[15] A 2006.02.27-i 6801/06 tanácsi dokumentum alapján.

[16] COM(2006) 437 végleges

[17] Az Európai Bizottság által végrehajtott előrejelzések azt mutatják, hogy a nők foglalkoztatási aránya tovább fog növekedni és 2025-re eléri a 65 %-ot, majd ezen a szinten stabilizálódik. Lásd: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/2006/eesp106en.pdf

[18] Az átlag bruttó órabér relatív különbsége a férfiak és a nők között

[19] Túlnyomó többségük nő.

[20] A munkaerőpiac rugalmassá tételét és a foglalkoztatás biztonságának megerősítését célzó politikák.

[21] Az 1083/2006/EK tanácsi rendelet 11. és 16. cikke és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet 6. és 8. cikke.

[22] A közösségi stratégiai iránymutatások 1. pontja.

[23] A közösségi stratégiai iránymutatások 1.3.1. pontja.

[24] A közösségi stratégiai iránymutatások 1.2.4. pontja

[25] A közösségi stratégiai iránymutatások 1.3.1. pontja.

[26] A 2002. szeptember 23-i 2002/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8a. cikke.