Az utóbbi években lendületet kaptak az „egyablakos ügyintézési” kezdeményezések, melyek módot adnak a vámkezelési eljárás egyszerűsítésére az EU belső és külső határain. Az egyablakos ügyintézés alatt egy digitális megoldás értendő, melynek segítségével elektronikus információcserét folytathatnak a különböző kormányzati hatóságok egymás között, illetve a gazdálkodókkal. 2008-ban a tagállamok és a Bizottság kötelezettséget vállaltak arra, hogy az egyablakos szolgáltatások keretrendszerének létrehozatalára törekedve előmozdítják az elektronikus vámügyi környezet kialakítását az Unióban. A 2014. évi Velencei Nyilatkozat progresszív cselekvési tervet javasolt az uniós egyablakos vámügyintézési környezet megvalósítása és jogi keretének kidolgozása érdekében. Ezt megismételte a Bizottság is Az EU vámuniójának és a vámunió irányításának továbbfejlesztése című, 2016-os közleményében, amelyben bejelentette, hogy működőképes megoldást tervez keresni az uniós egyablakos vámügyintézési környezet kidolgozására és bevezetésére. Ezt a megközelítést támogatták az ECOFIN Tanács 2017. május 23-i következtetései is. Az EU vámuniójának és a vámunió irányításának továbbfejlesztése terén elért eredményekről szóló első kétéves jelentés szintén a tanácsi következtetésekben meghatározott prioritási területekre összpontosított, és szerepelt benne az a bejelentés, hogy a Bizottság folytatni tervezi az uniós egyablakos vámügyintézési környezet kialakítását célzó munkát.

A nemzetközi kereskedelmi környezet állandóan változik. Folyamatosan újabb és újabb szabályok kerülnek bevezetésre, melyek szabályozzák a határokon át történő áruszállítást, és gondoskodnak a biztonságról és védelemről. Az Uniós Vámkódex (a továbbiakban: Vámkódex) szolgál jogalapként a modern és elektronikus vámügyi környezet számára. A Vámkódex 3. cikkével összhangban a vámhatóságok feladata, hogy – szükség szerint más hatóságokkal szorosan együttműködve – gondoskodjanak az Európai Unió (EU) és lakói biztonságáról és védelméről, valamint a környezetvédelemről, miközben megfelelő egyensúlyt tartanak fenn a vámellenőrzések és a jogszerű kereskedelem megkönnyítése között. A vámhatóságok e szerepének részét képezi az is, hogy az EU külső határain érvényre juttatnak több mint 60, nem vámügyi vonatkozású uniós jogi aktust, melyek egyedi szakpolitikákhoz kapcsolódnak olyan változatos területeken, mint az egészség és biztonság, a környezetvédelem, a halászat és a mezőgazdaság, a piacfelügyelet, a termékek megfelelősége és a kulturális örökség. Az említett jogi aktusok különféle kötelezettségeket szabnak meg a legérzékenyebb áruk behozatalára, kivitelére vagy továbbítására vonatkozóan, és a becslések szerint évente mintegy 39,7 millió vám-árunyilatkozatot érintenek. Megterhelő jelentéstételi kötelezettségeket rónak a kereskedőkre, melyek teljesítéséhez ráadásul a legtöbb esetben további iratok is szükségesek a vám-árunyilatkozaton kívül.

Az összetett szabályozási rendszer, valamint az, hogy folyamatosan újabb és újabb szabályok kerülnek bevezetésre a vámkezeléshez kapcsolódó szabályozási követelményekre vonatkozóan, azt eredményezte, hogy nem megfelelő a koordináció, és csak elszórtan működnek interoperábilis megoldások a vámhatóságok és az említett követelményeket ellenőrző illetékes hatóságok között. Ez nemcsak a vámuniót érinti, hanem – a határokon átnyúló, uniós jog által szabályozott műveletekhez kapcsolódó sokféle szakpolitikai területen – hatást gyakorol a belső piacra is. Ezek a természetüknél fogva nemzetek feletti problémák több szakpolitikai területen is csökkenteni fogják azokat az előnyöket, melyek a nem vámügyi vonatkozású uniós szabályozási követelmények hatálya alá tartozó egyes termékek vámkezeléséhez kapcsolódó eljárások fokozatos digitalizálásából és korszerűsítéséből fakadnak. Emellett az erőforrások szűkössége miatt csak kevés nemzeti kezdeményezés fog indulni, az önkéntes kísérleti megoldás, az EU-CSW-CERTEX rendszer pedig veszíteni fog a lendületéből, ha nem követi kötelező intézkedés. Az EU így megfelelő helyzetben van ahhoz, hogy összehangoló intézkedéseket hozzon, csökkentse a széttöredezettséget, és kiaknázza a méretgazdaságosságot, különösen, mivel az EU felelős a vámunióért és a szabályok eredményes alkalmazásáért a belső piacon.

Az uniós fellépés jogalapját az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 33., 114. és 207. cikke képezi. Az EUMSZ 33. és 114. cikke feljogosítja az Európai Parlamentet és a Tanácsot arra, hogy a belső piac megfelelő működésének biztosítása érdekében intézkedéseket tegyen a tagállamok közötti, valamint a tagállamok és a Bizottság közötti vámügyi együttműködés erősítésére. Ez a javaslat többféle belső piaci szakpolitika külső vonatkozásainak megfelelő megvalósítását célozza. Az EUMSZ 207. cikkének megjelölése azon az előfeltevésen alapul, hogy a kezdeményezés túlmutat a vámhatóságok közötti együttműködésen, és kiterjed a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére és az illegális kereskedelem elleni védekezésre is, amelyek a kereskedelempolitika fontos elemei. Az EUMSZ említett három cikke a jogalapja a Vámkódexnek is, amelyet ez a jogi aktus módosít.

•nemzetközi kereskedelmi és vámügyi szervezetek, például az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (UNECE), a Vámigazgatások Világszervezete (WCO) és a Kereskedelmi Világszervezet (WTO);

•egyéb érdekelt csoportok, például tudományos szakemberek/kutatók, hivatásos tanácsadók és a nagyközönség tagjai.

Széles körben folytak nyilvános és célzott konzultációs tevékenységek, amelyek adatait a Bizottság felhasználta a hatásvizsgálati jelentésben. A nyilvános konzultáció 2018. október 9-én indult, és 2019. január 17-én ért véget. Az interneten minden hivatalos uniós nyelven elérhető volt egy kérdőív, amely 24, a válaszadó profiljára, a határokon átnyúló műveletekkel kapcsolatos tapasztalataira, valamint a lehetséges szakpolitikai intézkedésekről alkotott véleményére összpontosító kérdésből állt. A konzultáció összefoglalóját a Bizottság közzétette az Europa honlapon. A konzultáció eredménye alapján széleskörű az egyetértés azt illetően, hogy a feltárt problémák valósak és súlyosak, és a válaszadók örömmel fogadnák, ha uniós fellépés kezelné azokat. Összesen 371 érvényes válasz érkezett, többségében vállalkozásoktól. Az új kezdeményezés lehetséges célkitűzéseit a válaszadók több mint 90 %-a fontosnak ítélte. Az új uniós fellépés által kiváltott valamennyi tervezett hatás kapcsán arra számítottak a válaszadók, hogy azok nagyon kedvező hatást gyakorolnak az üzleti tevékenységekre, különösen ami az adminisztratív terhek csökkenését, a gazdálkodókkal való egyenlő bánásmódot és a csalás elleni küzdelmet illeti.

Az adatgyűjtés nagy része a Vám 2020 projektcsoport keretében folyt. Az említett csoport célja annak tanulmányozása, hogy milyen keretek között – ideértve a jogi hátteret is – lehetne kialakítani az uniós egyablakos vámügyintézési környezetet. A 2016 decemberében alakult és 2019 júniusáig rendszeresen ülésező projektcsoport 19 tagállam vámügyi és információtechnológiai szakértőinek, valamint hat szakmai szervezet képviselőinek tudását egyesítette. A tagok elsősorban az egyablakos rendszerhez kapcsolódó, uniós és nemzeti szintű problémákat és tendenciákat elemezték és vitatták meg, hogy felmérjék, a közigazgatási szervek és gazdálkodók által tapasztalt jelenlegi helyzet mennyire áll távol a jövőre vonatkozó elképzelésektől. A projektcsoport szorosan együttműködött annak érdekében, hogy meghatározza magát a problémát, valamint a szakpolitikai célkitűzéseket és a szakpolitikai alternatívákat – ezek később beépültek a hatásvizsgálati jelentésbe.

További adatgyűjtésre került sor a 2019 májusában a román elnökség által megrendezett, az uniós egyablakos vámügyintézési környezetről szóló, magas szintű szemináriumon is, melyen a nemzeti vámigazgatási szervek magas rangú vezetői, a tagjelölt országok képviselői és szakmai szervezetek képviselői vettek részt, és érkeztek vendégelőadók az Egyesült Államok Vámügyi és Határvédelmi Hivatalától és nemzetközi szervektől is. Sor került több műhelytalálkozóra is, melyeken megvitatták, mennyire relevánsak a szakpolitikai alternatívák a kormányok közötti, valamint a vállalkozások és a kormányok közötti kapcsolatok terén, és nemhivatalos közvélemény-kutatások folytak az azonosított szakpolitikai alternatívákra vonatkozó vélemények felmérése céljából.

•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

A konzultációs tevékenységek lehetővé tették mind minőségi, mind mennyiségi adatok gyűjtését, amelyeket a Bizottság a megfelelő technikák alkalmazásával szisztematikusan feldolgozott és elemzett. A minőségi adatokat (ideértve az interjúk során adott válaszokat is) a Bizottság munkatársai több nézőpontból is áttekintették és elemezték, és narratív formában mutatták be. A mennyiségi adatokat (ideértve a kérdőívekre adott válaszokat és az érdekelt felektől származó számadatokat) Excel használatával dolgozták fel, és statisztikai módszerekkel – például a gyakoriság vizsgálatával, kereszttáblázatok használatával és egyszerű trendelemzéssel – elemezték. Az eredményeket táblázatok, ábrák és grafikonok útján mutatták be.

•Hatásvizsgálat

A hatásvizsgálatról jelentés készült, hogy információkat szolgáltasson a Bizottság számára a javaslatban előnyben részesített szakpolitikai alternatíva kiválasztásához, és támogassa annak végrehajtását. Az előkészítő munkát támogatta egy, a Bizottság érintett főigazgatóságainak részvételével létrejött szolgálatközi irányítócsoport is. A felelős főigazgatóság, az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság 2020. március 13-án benyújtotta a hatásvizsgálatot minőség-ellenőrzésre a Szabályozói Ellenőrzési Testületnek. Egy 2020. április 29-i találkozót követően a Testület 2020. május 5-én negatív véleményt adott ki, és több területen is javításokra tett javaslatot. Javasolta például a kezdeményezés jövőképének részletesebb kidolgozását, a szakpolitikai alternatívák alaposabb elemzését (különösen a központosított nemzeti adatbázisok esetében), a valamennyi szabályozási alakiságra vonatkozó egységes, uniós szintű egyablakos ügyintézési pontot javasló alternatíva elvetésének megindoklását, valamint annak kifejtését, hogy az elbírálási kritériumokat hogyan súlyozták a hatásvizsgálathoz képest. A felülvizsgált jelentés 2020. június 18-án újra benyújtásra került, és arról a Szabályozói Ellenőrzési Testület 2020. július 15-én pozitív véleményt adott ki. A jelentés javítására vonatkozó végleges ajánlások között szerepelt a nettóhaszon-elemzés eredményeit érintő lehetséges bizonytalanságok további részletezése, valamint az érdekképviseleti csoportok megvalósítható alternatívákkal kapcsolatos véleményének beépítése az értékelési kritériumokba.

A hatásvizsgálat sokféle forrásból származó adatokra támaszkodik, melyeket a Bizottság munkatársai a társadalomtudományi és gazdasági kutatás szokásos módszereivel elemeztek. Nyolc szakpolitikai alternatíva került meghatározásra, ezek három átfogó kategóriába sorolhatók, melyekből össze lehet válogatni választott szakpolitikai megoldás csomagját:

• I. kategória (1–4. alternatíva; az alternatívák kombinálhatók): a kormányok közötti kapcsolatokra vonatkozó alternatívák, melyek célja az információmegosztás és a digitális együttműködés elősegítése a vámhatóságok és az illetékes partnerhatóságok között. Az egyes alternatívák más-más hatókörrel rendelkeznek. Az 1. alternatíva kötelezővé teszi az EU CSW-CERTEX rendszert, és az olyan uniós szabályozási követelményekre vonatkozik, amelyek esetében a vonatkozó vámügyi információk uniós szinten rendelkezésére állnak valamennyi tagállamnak, továbbá tartalmaz egy automatikus mennyiséggazdálkodási funkciót. A 2. alternatíva az olyan uniós szabályozási követelményekre vonatkozik, amelyek esetében az információk nemzeti szinten állnak rendelkezésre. A 3. alternatíva a nemzeti szabályozási követelményekre vonatkozik, a 4. alternatíva pedig harmadik országok dokumentumaira.

• II. kategória (5–7. alternatíva; egyetlen alternatíva lehetséges): a vállalkozások és kormányok közötti kapcsolatokra vonatkozó alternatívák, az együttműködés célja a gazdálkodók és a hatóságok kapcsolatainak javítása. Az 5. alternatíva közös portált hoz létre a vámalakiságoktól eltérő uniós alakiságok kezelésére. A 6. alternatíva nemzeti szinten hoz létre egyablakos ügyintézési pontokat, hogy a gazdálkodók harmonizált, egyablakos kapcsolattartó pontokon teljesíthessék a vámalakiságokat és a nem vámügyi vonatkozású alakiságokat. A 7. alternatíva uniós szintű egyablakos ügyintézési pontot hoz létre a vámügyi és a nem vámügyi követelmények teljesítéséhez.

• III. kategória (8. alternatíva): horizontális alternatíva, amely egyszerűsíti a gazdálkodók vámhatóságok és illetékes partnerhatóságok általi azonosítását. A gazdálkodók már meglévő nyilvántartási és azonosító (EORI) rendszerének szélesebb körű használatára épül, vagy a nyilvántartásba vétel és a validálás (8i)., vagy csak a validálás (8ii). tekintetében.

Egy átvilágítási eljárás alapján az 1., a 2., a 6., a 7. és a 8(ii). alternatíva került kiválasztásra részletes elemzésre. A hatásvizsgálat mindegyik alternatíva esetében hasonló jellegű hatásokat azonosított. A közvetlen gazdasági hatások az egyszeri végrehajtási költségekből és az ismétlődő költségekből, illetve az adminisztratív terhek valamennyi érintett érdekelt félnél jelentkező csökkenéséből következő megtakarításból erednének. A vámkezelésért felelős hatóságok közötti együttműködés fokozása és a köztük történő információmegosztás megkönnyítése lehetővé tenné a kockázatkezelési eljárások javítását is, és csökkentené a csalások és az emberi hibák előfordulását. Ez azután javítaná a nem vámügyi jogszabályoknak való megfelelést, és hatékonyabbá tenné az ilyen jogszabályok végrehajtását, valamint társadalmi és környezeti szempontból is előnyökkel járna.

Az előnyben részesített alternatíva azonosításához a Bizottság több alternatívacsomagot hasonlított össze azok eredményessége (vagyis a vonatkozó szabályozási követelmények érvényesítése és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése), hatékonysága, más szakpolitikákkal való koherenciája és arányossága tekintetében. Az összehasonlítás alapján azok a csomagok bizonyultak a legelőnyösebbnek, amelyek tartalmaztak az I. és a II. kategóriába tartozó alternatívákat is, a 8(ii). alternatíva pedig járulékos előnyöket biztosít minden csomag mellé. A Bizottság azt állapította meg, hogy az 1. és a 6. alternatíva költséghatékony, koherens és arányos, a 2. és (különösen) a 7. alternatíva viszont a komplexitása és magas költségei miatt problematikusnak bizonyult e tekintetben. Az előnyben részesített alternatívacsomag tehát: 1.+6.+8(ii).

•Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

Tárgytalan.

•Alapjogok

Ha harmonikusan kerülnek végrehajtásra a jogkövető magatartásra vonatkozó uniós jogszabályok, az elő fogja segíteni a gazdálkodókkal való egyenlő bánásmódot Unió-szerte, és egyúttal javítani fogja a kapcsolódó vámügyi tevékenységek átláthatóságát. A vámalakiságok érintenek mind személyes adatokat, mind üzleti szempontból érzékeny adatokat. A kezdeményezés körébe tartozó valamennyi, üzleti vagy technikai adatokra vonatkozó követelmény kapcsán biztosított lesz, hogy – az (EU) 2016/679 rendeletnek és az (EU) 2018/1725 rendeletnek megfelelően – széles körben érvényesüljenek a személyes adatok kezeléséhez kapcsolódó alapvető emberi jogok.

4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK