Az új Bíróságok Nemzeti Igazgatósága fontos szerepet játszott a bíróságoknak a Covid19-világjárvány során történt támogatásában. Bár a finn bíróságok nem zártak be teljesen a Covid19-világjárvány során, a járvány befolyásolta tevékenységüket . Ebben a helyzetben a Bíróságok Nemzeti Igazgatósága oly módon nyújtott támogatást a bíróságoknak, hogy iránymutatásokat dolgozott ki a telekonferenciák használatáról, amelyek a jelenléti tárgyalásokat váltották fel, arról, hogy mikor kell a tárgyalásokat törölni vagy halasztani, továbbá a közösségi távolságtartás bíróságokon belüli szabályairól . E támogatás fontosságát a bíróságok is kihangsúlyozták .

Az állami jogi segítségnyújtó irodák által kínált szolgáltatások kibővültek, és bizonyos szolgáltatásokat most már távolról is igénybe lehet venni. Bizonyos szolgáltatásokat, például a pénzügyi és adóssággal kapcsolatos tanácsadási szolgáltatásokat korábban települési szinten kezelték, de most már ezeket az állami jogi segítségnyújtó irodák biztosítják, hogy ezáltal segítsék a szolgáltatások országos szinten egységes teljesítését . 2019 júniusában az Igazságügyi Minisztériumban megkezdődött egy ügyeleti rendszerben működő jogi segítségnyújtási szolgálat előkészítése. E projekt célja egy olyan elektronikus rendszer létrehozása, amely hatékonyan, távszolgáltatás formájában nyújt jogi segítséget. Az ügyeleti rendszer garantálja, hogy a gyanúsított személy vagy a sértett fél a szokásos hivatali időn kívül is jogi segítséget kapjon .

Az igazságszolgáltatási rendszer digitalizálásával kapcsolatban még akadnak kihívások. Az ítéletek online elérhetősége továbbra is korlátozott, különös tekintettel az első fokú ítéletekre . Ráadásul az ítéletek géppel olvasható formában történő közzétételét biztosító rendelkezések is korlátozottak . Míg a Legfelsőbb Bíróság, a Legfelsőbb Közigazgatási Bíróság és kisebb mértékben a fellebbviteli bíróságok és a szakosított bíróságok ítéletei egy kormányzati weboldalon érhetők el, a körzeti bíróságokra ez nem jellemző. Továbbá bár van online lehetőség a keresetek benyújtására és az idézések továbbítására, az eljárás szakaszainak online nyomon követésére nincs mód . Minden bíróságon léteznek ügyviteli rendszerek, amelyek korszerűsítése jelenleg is zajlik, többek között az adatgyűjtés fejlesztése érdekében . A bírósági tevékenységre vonatkozó statisztikákat készítő eszközök azonban jelenleg csak a bíróságok mintegy felénél állnak rendelkezésre .

Az eredményesség fokozása érdekében megreformálták az ügyészség struktúráját. 2019 szeptemberében a Legfőbb Ügyészségből és tizenegy helyi ügyészségből alakult meg az egységes Nemzeti Ügyészi Hivatal . A reform célja, hogy lehetővé tegye a legfőbb ügyész számára, hogy következetesebben lássa el az ügyészi gyakorlatok egységességének felügyeletét, valamint hogy központosítsa az adminisztratív feladatköröket és bizonyos büntetőeljárásokat . Mindez ráadásul megkönnyíti az ügyek körzetek közötti átirányítását, amelynek célja az egyenlőbb munkamegosztás. A reform során határozott idejű hivatali időt állapítottak meg a körzeti főügyészek számára (öt év), valamint egy új cím („szakosított ügyész”) is létrejött. Az ügyészek – a legfőbb ügyészt is beleértve – számát, továbbá feladataikat és hatásköreiket a jelenlegi reform nem érinti.

A finn igazságszolgáltatási rendszert igen magas szintű érzékelt függetlenség jellemzi. A bíróságok és a bírák érzékelt függetlensége folyamatosan igen magas; a lakosság 84 %-a és a vállalkozások 85 %-a „meglehetősen vagy nagyon jónak” tartja – ezek az arányok stabilak, a lakosság körében 2016 óta mérsékelt javulás tapasztalható. A vállalkozások körében 2010 óta áll fenn ez a magas szint . Finnország még a legmagasabb szintű érzékelt bírói függetlenség mellett is olyan reformokat vezetett be a közelmúltban, amelyek célja a bírói függetlenségre vonatkozó strukturális biztosítékok további erősítése.

A finnországi sajtó szabadságának magas szintjét az egész világon elismerik. A médiaszabályozó hatóság feladatait és hatásköreit törvény biztosítja, bár az erőforrások tekintetében a hatóság bizonyos nehézségekről számolt be. Jóllehet, jelenleg nem léteznek a média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságára vonatkozó médiaspecifikus szabályok, a gyakorlatban a tőkeegyesítő társaságokra vonatkozó önkéntes közzétételi és a nyilvánosságra vonatkozó általános szabályok révén észszerű mértékű az átláthatóság. A kormány egy olyan reform megvalósítását tervezi, amely kiterjesztené a dokumentumokhoz való, alkotmányban biztosított hozzáférést. Ezen túlmenően a kormány olyan intézkedések bevezetését is fontolgatja, amelyekkel hatékonyabban lehet megvédeni az újságírókat az elmúlt években tapasztalt jogellenes fenyegetésekkel és online támadásokkal szemben. Nem érkeztek beszámolók az újságírók elleni fizikai fenyegetésekről.

A felmérések szerint Finnországot tartják az EU-ban és a világon az egyik legkevésbé korrupt országnak. Az ország a korrupció elleni küzdelem terén az átláthatóságon és a nyitottságon alapuló közigazgatási kultúrára támaszkodik. A finn közintézmények az átlátható adminisztrációról, valamint a megbízható és működőképes korrupciómegelőzési keretrendszerükről ismertek. Már több éve zajlanak a megbeszélések egy, a korrupció elleni küzdelemmel kapcsolatos kormányzati stratégia létrehozásáról, de annak elfogadása még függőben van. Jelenleg nincsenek külön szabályok, amelyek a felső vezetők harmadik felekkel és lobbistákkal fennálló kapcsolatait szabályoznák, továbbá nem vonatkoznak jelentéstételi vagy közzétételi követelmények azokra, akik a kormány intézkedéseit és politikáit igyekeznek befolyásolni. Az etika és az átláthatóság erősítésére irányuló intézkedésekkel kapcsolatos munka azonban jelenleg is zajlik. Finnország jelenleg is tesz lépéseket a lobbitevékenység szabályozása és a forgóajtó-jelenség korlátozása terén. 2020 márciusában egy parlamenti munkacsoport jött létre abból a célból, hogy létrehozzon egy, a lobbitevékenységgel összefüggő átláthatósági nyilvántartást, amelynek célja a kormány nyitottságáról szóló jogszabályok kiegészítése és a közigazgatás átláthatóságának megerősítése.

Bár Finnországban nincs külön korrupcióellenes hivatal, számos különböző hatóság és szerv felel együttesen a korrupció elleni küzdelemért. Az Igazságügyi Minisztérium Büntetőpolitikai és Büntetőjogi Osztálya felügyeli a megelőzésre irányuló törekvéseket, felel a nemzetközi együttműködésért, és irányítja a nemzeti Korrupcióellenes Együttműködési Hálózatot. A rendőrség rendelkezik a korrupció kivizsgálására irányuló hatáskörökkel, és általánosságban a lakosság bizalmát is élvezi. Az etika és az átláthatóság fokozására, valamint a lobbitevékenység és a forgóajtó-jelenség szabályozására irányuló intézkedések bevezetése jelenleg is zajlik.

Finnország 100-ból 86 pontot ért el a Transparency International korrupcióérzékelési indexén, az Európai Unión belül a 2. helyen, világszinten pedig a 3. helyen szerepel . A korrupcióról szóló 2020-as Eurobarométer tematikus felmérés válaszadóinak 22 %-a véli úgy, hogy a korrupció széles körben elterjedt (uniós átlag: 71 %), és csupán az emberek 8 %-a érzi úgy, hogy a korrupció a mindennapi életében is érinti (uniós átlag: 26 %) . Ami a vállalkozásokat illeti, a vállalatok 37 % véli úgy, hogy a korrupció széles körben elterjedt (uniós átlag: 63 %), és a vállalatok 13 %-a gondolja úgy, hogy a korrupció az üzleti tevékenység során problémát jelent (uniós átlag: 37 %). A válaszadók 38 %-a véli úgy, hogy elég sikeres vádemelés történt ahhoz, hogy elrettentse az embereket a korrupt gyakorlatoktól (uniós átlag: 36 %), míg a vállalkozások 53 %-a gondolja úgy, hogy azokat az embereket és vállalkozásokat, akiket tetten értek, miközben egy vezető tisztviselőt próbáltak lefizetni, kellően megbüntetik (uniós átlag: 31%) .

Finnország esetében a korrupció elleni küzdelemhez szükséges jogi keret nagyrészt már működik. A büntető törvénykönyv bünteti a súlyos megvesztegetést , és számos egyéb törvény is tartalmaz a korrupció megakadályozását szolgáló rendelkezéseket . A befolyással üzérkedés büntetése azonban a büntető törvénykönyv reformjának összefüggésében zajló vita tárgyát képezi. Bár a korrupció nyilvánvaló esetei nem elterjedtek, a leggyakrabban előforduló formái a kedvezmények felkínálása vagy elfogadása , az összeférhetetlenség és a kivételezés, valamint a döntéshozatal előkészítése során történő etikátlan kapcsolatfelvétel . Bár nemzetközi értékelések során aggályok merültek fel a külföldi hivatalos személy megvesztegetésével összefüggő felmentési rátával kapcsolatban, Finnország célzott képzéseket szervezett, és fokozta a figyelemfelkeltést, hogy a rendőrség körében, a büntetőeljárások során és a bírák körében kezelje a tapasztalt eljárásbeli hiányosságokat.

A kormány egyelőre még nem fogadta el az Igazságügyi Minisztériumhoz 2017-ben benyújtott, 2017–2021-es korrupció elleni stratégia tervezetét. Miután a stratégiát nem sikerült elfogadni még az előző kormány lemondása előtt, az új kormány megalakulása után egy jogállamisági és belbiztonsági miniszteri munkacsoport megkezdte a 2020–2023-as időszakra vonatkozó korrupció elleni stratégia előkészítését, amely az előző tervezeten alapul, és célja, hogy az együttműködés fokozása érdekében pontosítsa a hatóságok felelősségi köreit. A korábbi, 2016-ban megszövegezett korrupció elleni stratégiatervezet hat fő témára összpontosított, beleértve a korrupció elleni küzdelem struktúráinak megerősítését, a figyelemfelkeltést, az átláthatóság növelését, a korrupció feltárásának megkönnyítését, a hivatali vesztegetésről szóló jogszabályok kidolgozását, valamint a korrupcióval kapcsolatos kutatások elősegítését. A soron következő stratégia célja a Finnországhoz nemzetközi értékelések során intézett korrupcióellenes ajánlások figyelembe vétele. Ezen túlmenően jelenleg is zajlik a közérdekű bejelentők védelmével kapcsolatos jogszabályi változások értékelése az Igazságügyi Minisztérium keretében .

Számos különböző hatóság együttesen felel a korrupció elleni küzdelemmel kapcsolatos törekvésekért. Az Igazságügyi Minisztérium Büntetőpolitikai és Büntetőjogi Osztálya felügyeli a megelőzésre irányuló törekvéseket, felel a nemzetközi együttműködésért, és irányítja a nemzeti Korrupcióellenes Együttműködési Hálózatot . A Hálózat koordinálja a belföldi korrupcióellenes tevékenységeket, elősegíti a nemzeti stratégiákat és politikákat, és fórumot szolgáltat az érintett minisztériumok és érdekelt felek közötti információcseréhez . A közszolgálati etika vonatkozásában a Pénzügyminisztérium a fő koordináló hatóság. A minisztérium a kormánytisztviselőknek szóló iránymutatásokat tett közzé a vendéglátás, előnyök és ajándékok témájában, az utazást és a másodállást is beleértve. A Nemzeti Számvevőszék ellenőrzi a központi kormányzat pénzügyeit, nyomon követi a fiskális politikát, továbbá felügyeli a politikai pártok és a választási kampányok finanszírozását.

A korrupció kivizsgálása a Nemzeti Nyomozóiroda (NBI) hatáskörébe tartozik. A rendőrség pénzügyi bűncselekményekkel foglalkozó osztályai és az NBI rendelkeznek a korrupció kivizsgálására irányuló hatáskörökkel, a vesztegetéssel és korrupcióval foglalkozó szakértők nemzeti hálózata pedig az együttműködést és a koordinációt erősíti. 2020 márciusában az NBI-ben 459 pénzügyi bűncselekményekkel foglalkozó nyomozót és a pénzügyi bűncselekmények megelőzését támogató 60 pozíciót jelentettek be. A Nemzeti Ügyészi Hivatalnak nincsenek szakosított osztályai, hanem az összes ügyészi körzetben van pénzügyi bűncselekményekkel foglalkozó ügyész, aki a hivatali vesztegetéses ügyeket vizsgálja. Több körzetben működik olyan ügyész, aki közhivatalt betöltő személy által elkövetett bűncselekményekre szakosodott. A hivatalos statisztikák szerint Finnországban kevés korrupcióval összefüggő bűncselekményt jelentenek.

Jelenleg zajlanak a köztisztviselőkre és felső vezetőkre vonatkozó magatartási kódex előkészületei. A köztisztviselőkre vonatkozó etikai keret tekintetében a jó közigazgatás általános elveit több jogalkotási aktus is tartalmazza . A Pénzügyminisztérium továbbá egy, felső vezetői pozíciót betöltő személyekre vonatkozó magatartási kódex előkészítésén dolgozik, ahogyan az egy GRECO ajánlásban is szerepelt . A magatartási kódex tervezete az értékekre, általános kötelezettségekre, másodállásokra, ajándékokra és előnyökre vonatkozó, már létező iránymutatásokat foglalja egységes szerkezetbe. A tervezet tartalmaz egy olyan részt, amely kifejezetten a felső vezetői funkciót betöltő személyeknek a vagyon, bevétel, kötelezettségek és érdekeltségek bejelentésére irányuló kötelezettségére vonatkozik. A kódexszel ellentétes magatartás a köztisztviselői kötelezettségek megszegésének minősül. Ilyen esetekre külön szankciók vonatkoznak, míg bizonyos szabálysértések a büntető törvénykönyv által szankcionált bűncselekménynek minősülhetnek . Az új magatartási kódex várhatóan 2020 végére fog elkészülni, és kötelező érvényű lesz minden köztisztviselőre nézve, a felső vezetői pozíciókat betöltőket is beleértve. A miniszterekre azonban nem vonatkozik, mivel továbbra is a Miniszterelnöki Hivatal felel a kormány tagjait érintő etikai ügyek szabályozásáért .

A jogszabályok nem tartalmazzák az összeférhetetlenség egyértelmű meghatározását. Az alkotmány kimondja, hogy a miniszter nem tölthet be más közhivatalt, és nem vállalhat semmilyen egyéb feladatot, amely akadályozhatja őt a feladatai ellátásában, vagy csorbíthatja miniszteri tevékenységének hitelességét. A központi kormányzat köztisztviselőiről szóló törvény kimondja, hogy a köztisztviselő nem követelhet, fogadhat el vagy kaphat semmilyen pénzügyi vagy más előnyt, ha az csorbíthatja a köztisztviselőbe vagy valamely hatóságba fektetett bizalmat. A közigazgatási eljárásról szóló törvény (27. szakasz) és a központi kormányzat köztisztviselőiről szóló törvény szintén korlátozásokat állapít meg, a Pénzügyminisztérium pedig részletes iránymutatásokat adott ki a másodállásra vonatkozóan. Mindazonáltal a meglévő rendelkezések ellenére az az ajánlás született, hogy a miniszterek nyilatkozatainak és a felső vezetői pozíciókat betöltő egyéb személyek által közölt információknak a felülvizsgálatát szolgáló formális rendszer jöjjön létre vagy erősödjön meg .

A magas rangú kormányzati tisztviselők vagyonbevallását a központi kormányzat köztisztviselőiről szóló törvény szabályozza . A törvény kimondja, hogy kinevezés előtt az adott személynek be kell számolnia üzleti tevékenységeiről, vállalati érdekeltségeiről és más vagyontárgyairól, illetve egyéb kötelezettségeiről, jogviszonyairól és kötelezettségvállalásairól, amelyek annak megállapításához szükségesek, hogy az adott személy alkalmas-e a hivatali feladatok ellátására . Bár a Pénzügyminisztérium részletes iránymutatásokat adott ki a vagyonnyilatkozatokról, az az ajánlás született, hogy Finnország egységesítse a vagyonnyilatkozatokra vonatkozó követelményeket . Értékelésében a Pénzügyminisztérium meghatározta az ajánlás teljesítéséhez szükséges intézkedéseket, valamint azt, hogy ki kell-e terjeszteni a jelentéstétel körét . A szükséges változások várhatóan 2021 elején lépnek hatályba.

Az átláthatósági nyilvántartással kapcsolatos munka jelenleg is zajlik. Jelenleg nincs olyan konkrét szabály, amely a felső vezetők harmadik felekkel és lobbistákkal fennálló kapcsolatait szabályozná. Ráadásul azokra sem vonatkoznak jelentéstételi vagy közzétételi követelmények, akik a kormány intézkedéseit és politikáit próbálják befolyásolni. 2020 márciusában azonban egy parlamenti munkacsoport jött létre, amelynek feladata egy, a lobbitevékenységgel összefüggő átláthatósági nyilvántartás létrehozása. A nyilvántartást, amely a kormányzati tevékenységek nyitottságáról szóló jogszabályokat egészíti ki, és a közigazgatás átláthatóságát erősíti, a civil társadalommal együttműködve alakítják ki, és célja a döntéshozatal átláthatóságának javítása, valamint a jogtalan befolyásolás megakadályozása. Eleinte az állami szintű döntéshozatalra fog vonatkozni, de később a települési és regionális kormányzatokra is kiterjeszthető. Az ebből eredő jogszabály, amely 2023-ban várható, regisztrációs kötelezettséget ró a lobbiszervezetekre és az egyénekre.

Bizonyos korlátozások vonatkoznak a forgóajtó-jelenségre, és ezen intézkedések kibővítése jelenleg előkészítés alatt van. A miniszterek kivételével az összes egyéb köztisztviselő foglalkoztatása utáni időszakra vonatkozó követelményeket 2017-ben iktatták törvénybe. A központi kormányzat köztisztviselőiről szóló törvény tartalmaz egy, felső vezetői pozíciót betöltő köztisztviselők foglalkoztatása utáni várakozási időszakra vonatkozó követelményt. A miniszterekre ez a követelmény jelenleg nem vonatkozik – ők miniszteri kinevezésüket követően a Köztisztviselői Etikai Tanácsadó Bizottság ajánlásától függően tölthetnek be egyéb tisztséget . Ráadásul 2019 decemberében a kormány egy határozatot adott ki, amely megakadályozza a miniszterek esetében a forgóajtó-jelenséget. A határozat előírja a miniszterek számára, hogy még hivatali idejük alatt tájékoztassák a miniszterelnököt és a kormány Tanácsadó Bizottságát a következő lehetséges pozíciójukról, a tanácsadó bizottság számára pedig azt írja elő, hogy vizsgálja meg a legfeljebb 6 hónapos várakozási idő alkalmazásának indokoltságát. A vagyonbevallási kötelezettség csak a folyamatban lévő miniszteri hivatali időre vonatkozik, és amint az letelt, hatályát is veszti. Mivel az egyéb jellegű korlátozások bevezetéséhez új jogszabályra van szükség, megkezdődött az ezzel kapcsolatos jogalkotási projekt. A cél olyan eljárások kialakítása, amelyekkel a kormánytagok esetében megelőzhető és elkerülhető az összeférhetetlenség. A kormány javaslatának benyújtása 2021 tavaszán esedékes. A Pénzügyminisztérium most mérlegeli, hogy kell-e az általános iránymutatásokat frissíteni a GRECO ajánlások függvényében, amelyek szerint szabványokat, eljárásokat és szükség esetén jogszabályokat kell kidolgozni, valamint hogy a legmagasabb rangú köztisztviselőkre vonatkozó korlátozások időtartamát meg kell-e hosszabbítani 12 hónapra .

III.Médiapluralizmus

A médiaszabályozó hatóság szerepét betöltő Finn Közlekedési és Kommunikációs Hivatal (Traficom) feladatait és hatásköreit törvény biztosítja. Finnországban léteznek a tőkeegyesítő társaságokat érintő, a nyilvánosságra vonatkozó általános szabályok . Jelenleg nem léteznek a média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságára vonatkozó médiaspecifikus szabályok. A nyilvános dokumentumokhoz való hozzáférést az alkotmány biztosítja. Az újságírók jogellenes fenyegetésekkel és támadásokkal szembeni védelméről szóló új jogszabályra tettek javaslatot a tavalyi évben .

Egy közelmúltbeli összefonódást követően a független médiaszabályozó hatóság szerepét a Finn Közlekedési és Kommunikációs Hivatal (Traficom) tölti be. A Finn Kommunikáció-szabályozó Hatóság (FICORA) és a Finn Közlekedésbiztonsági Hatóság 2019 januárjában bekövetkezett összefonódásának célja az volt, hogy szinergiák jöjjenek létre az aktuális Közlekedési és Kommunikációs Minisztériummal, és hogy egyazon szervezet keretében több szolgáltatás tudjanak nyújtani. A hatóság testületi vezetőjének és tagjainak feladatait, hatásköreit és kinevezési eljárásait törvény határozza meg . A kormány a főigazgatót ötéves időtartamra nevezi ki . A központi kormányzat köztisztviselőiről szóló törvény tartalmaz a köztisztviselők munkaviszonyának megszűnésére vonatkozó rendelkezéseket, amelyek a hivatal főigazgatójára is vonatkoznak. Általánosságban a Traficom függetlensége és hatékonysága –a Médiapluralizmus Monitor legutóbbi elemzése (MPM 2020) szerint – nagyon jónak tűnik. A hivatal azonban arról számolt be, hogy korlátozott erőforrásai miatt pillanatnyilag kevés lehetősége van arra, hogy eredményesen járuljon hozzá az Audiovizuális Médiaszolgáltatásokat Szabályozó Hatóságok Európai Csoportjának (ERGA) munkájához . Az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv nemzeti jogba való átültetése jelenleg is zajlik. A Traficom mellett a Nemzeti Audiovizuális Intézet a másik független kormányzati médiahatóság. Feladata, hogy a kiskorúak védelme érdekében besorolja az audiovizuális programokat (a Nemzeti Audiovizuális Intézetről szóló törvény ).

A Finn Tömegmédia-tanács (Julkisen sanan neuvosto) kiadóvállalatok és újságírók által létrehozott önszabályozó testület. Célja a jó szakmai gyakorlat értelmezése, valamint a szólásszabadság és a kiadói szabadság védelme. Azzal is foglalkozik, hogy az újságírók milyen módszerekkel gyűjtenek információkat. A Tömegmédia-tanács 13 tagból és egy elnökből áll, joghatósággal vagy hatósági jogkörökkel nem rendelkezik. A finn média többsége aláírta a Tömegmédia-tanács alapmegállapodását, amely szerint a Tömegmédia-tanács közvetlenül kezelhet a szervezetet érintő bármely panaszt. Korlátozott esetekben a Tömegmédia-tanács függetlenül kezdeményezhet vizsgálatot .

Nem léteznek a média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságára vonatkozó konkrét szabályok, viszont megszokott az önkéntes közzététel. A tőkeegyesítő társaságokat érintő, a nyilvánosságra vonatkozó általános szabályokat a médiavállalkozásokra is alkalmazzák. A tőkeegyesítő társaságokról szóló törvény alapján a részvényesek jegyzékét a társaság központi ügyvezetési helyén, mindenki számára elérhető módon kell vezetni. Nem létezik külön a média tulajdonosi viszonyainak átláthatóságáról vagy a médiakoncentrációról szóló jogszabály. A finn hatóságokkal folytatott eszmecserékből úgy tűnik azonban, hogy a médiavállalkozások többsége önkéntesen közzéteszi honlapján a tulajdonosait. A finn hatóságok arról is beszámoltak, hogy zajlik az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv felülvizsgálatának végrehajtása, amely arra ösztönzi a tagállamokat, hogy olyan jogalkotási intézkedéseket fogadjanak el, amelyekkel előírják a joghatóságuk alá tartozó médiaszolgáltatók számára, hogy tegyék hozzáférhetővé a tulajdonosi szerkezetükre vonatkozó információkat. Az irányelv végrehajtására várhatóan 2020 őszén, az elektronikus hírközlési szolgáltatásokról szóló törvény elfogadásával kerül sor. A kormány javaslata alapján a médiaszolgáltatók kötelesek lesznek nyilvánosan hozzáférhetővé tenni a tulajdonos szerkezetükre vonatkozó információkat.

Finnországban erős a kormányzati átláthatóság hagyománya. A nyilvános dokumentumokhoz való hozzáférést az alkotmány, valamint a kormányzati tevékenységek nyitottságáról szóló törvény biztosítja . Minden finn állampolgár hozzáférhet a kormányzati dokumentumokhoz, kivéve akkor, ha valamely kényszerítő ok folytán e dokumentumok közzétételét a törvény kifejezetten tiltja. Ugyanez a szakasz gondoskodik az információ, vélemény és egyéb üzenet kinyilvánítására, közzétételére és fogadására vonatkozó jog védelméről. A nem kormányzati szervezetek szerint a jogi keret általánosságban jó, biztosítja, hogy az átláthatósági szabályokat a bíróságon is érvényesíteni lehessen. Ez az értékelés továbbra is érvényes, bár az elmúlt években kialakult az a trend, hogy egyes hatóságok, a rendőrséget és a helyi önkormányzatokat is beleértve, a szabályokat szigorúbban értelmezik . Előfordulhat, hogy bizonyos közokiratokhoz való hozzáférést a díjfizetési kötelezettség akadályozza. A finn hatóságok szerint a jelenlegi szabályok a közszféra szervezésében bekövetkező változások – ahol az állam és az önkormányzatok bizonyos funkciókat privatizáltak – eredményeként a jövőben reform tárgyát képezhetik. E célból az Igazságügyi Minisztérium egy tanulmányt rendelt meg a törvény intézményi hatályának kiterjesztéséről . A szabályok korszerűsítésére más okokból is szükség van, például a digitalizáció miatt. A jelenlegi kormányprogramban felmerült annak szükségessége, hogy felülvizsgálják a törvény intézményi hatályát, és biztosítsák, hogy a nyitottság elve a jövőben is érvényesüljön .

Az újságírók védelmét biztosító keretrendszer szilárdnak tűnik. Finnország nem hozott külön intézkedéseket az Európa Tanácsnak az újságírók védelméről, valamint az újságírók és egyéb médiaszereplők biztonságáról szóló ajánlásával kapcsolatban. Azonban a 2002-ben kiadott első jelentése óta a Riporterek Határok Nélkül éves sajtószabadság-indexe Finnországot rendszeresen az első öt ország közé sorolja. A 2020-as MPM kihangsúlyozza, hogy az istenkáromlás továbbra is bűncselekmény, és hogy a (súlyos) rágalmazást szigorúan büntetik . 2019-ben továbbá egy figyelmeztetés jelent meg az Európa Tanácsnak az újságírás védelmét és az újságírók biztonságát elősegítő platformján azzal kapcsolatban, hogy a rágalmazással összefüggő vádak korlátozó hatást gyakorolnak a médiaszabadságra. Az érintett ítéletet megfellebbezték . A rágalmazásra és a személyiségi jogokat sértő információterjesztésre vonatkozó büntetőjogi rendelkezéseket azonban módosították, és 2014-ben eltávolították a büntető törvénykönyvből a börtönbüntetés lehetőségét – kivéve a „súlyosbított” rágalmazást –, miután több ilyen ügy került az Emberi Jogok Európai Bírósága elé .

A kormány fontolgatja kiegészítő intézkedések bevezetését, hogy megvédje az újságírókat az online támadásoktól. Sem az MPM 2020-ban, sem pedig az Európa Tanácsnak az újságírás védelmét és az újságírók biztonságát elősegítő platformján nem jelentettek finnországi újságírók elleni fizikai fenyegetéseket. Léteznek online zaklatási kampányok, de az elmúlt néhány évben hoztak ezzel kapcsolatos intézkedéseket, mint például a zaklatás 2013-ban történt bűncselekménnyé nyilvánítása . A Belügyminisztérium egy munkacsoportot hozott létre (a 2020. június 1.–2020. december 31. közötti időszakra), amely azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy hogyan lépjen fel az online támadások ellen, hogyan lehet fokozni a szakpolitikai intézkedéseket, és hogyan lehet hatékonyabb védelmet nyújtani a sértetteknek. Ezenkívül zajlik egy, az újságírók védelmére vonatkozó felvilágosító politika kidolgozása . Nem kormányzati szervezetek visszajelzéséből az derül ki, hogy az újságírók jogellenes fenyegetésekkel és támadásokkal szembeni védelméről szóló új jogszabályra tettek javaslatot a tavalyi évben , és hogy javult az ilyen esetek kivizsgálása és elbírálása.

IV.A fékekkel és ellensúlyokkal kapcsolatos egyéb intézményi kérdések