Az élelmiszerrendszerek fenntarthatósága globális kérdés, és az élelmiszerrendszereknek alkalmazkodniuk kell, hogy kezeljék az előttük álló különféle kihívásokat. E stratégia révén az EU kulcsszerepet játszhat abban, hogy globális normákat határozzon meg. A stratégia az EU egésze számára kulcsfontosságú célokat tűz ki a kiemelt területeken. Az új szakpolitikai kezdeményezések mellett a hatályos jogszabályok – különösen az állatjólétre, a peszticidhasználatra és a környezetvédelemre vonatkozó jogszabályok – végrehajtása is elengedhetetlen a méltányos átállás biztosításához. A megközelítés figyelembe veszi a tagállamok eltérő kiindulási pontjait és fejlődési potenciáljaik közötti különbségeket. Azt is felismeri, hogy az élelmiszerrendszer fenntarthatóságára való átállás számos uniós régió gazdasági szerkezetét és interakciós mintáit fogja megváltoztatni. Az átmenetet a meglévő uniós eszközökből, például a kohéziós alapokból és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtott technikai és pénzügyi támogatás segíti majd. Az új jogalkotási kezdeményezéseket a Bizottság minőségi jogalkotási eszközei fogják alátámasztani. A nyilvános konzultációkon, a környezeti, társadalmi és gazdasági hatások azonosításán, valamint a kis- és középvállalkozások (kkv-k) érintettségének és az innováció ösztönzésének vagy akadályozásának elemzésén alapuló hatásvizsgálatok hozzá fognak járulni ahhoz, hogy a zöld megállapodás célkitűzéseivel összhangban minimális költségek mellett hatékony szakpolitikai döntések szülessenek. Az átállás felgyorsítása és megkönnyítése, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az EU piacán forgalomba hozott valamennyi élelmiszer egyre inkább fenntartható legyen, a Bizottság 2023 vége előtt jogalkotási kezdeményezést fog előterjeszteni a fenntartható élelmiszerrendszer keretére vonatkozóan. Ez az átfogó keret alapul szolgál majd az uniós és nemzeti szintű szakpolitikai koherencia biztosításához, a fenntarthatóság valamennyi élelmiszerrel kapcsolatos szakpolitikában való érvényesítéséhez és az élelmiszerrendszerek ellenálló képességének megerősítéséhez. A Bizottság széles körű konzultációt és hatásvizsgálatot követően közös fogalommeghatározásokat, valamint a fenntartható élelmiszerrendszerekre és élelmiszerekre vonatkozó általános elveket és követelményeket fog kidolgozni. A keret az élelmiszerrendszer valamennyi szereplőjének felelősségével is foglalkozni fog. Az élelmiszeripari termékek fenntarthatósági teljesítményére vonatkozó tanúsítással és címkézéssel, valamint célzott ösztönzőkkel együtt a keret lehetővé teszi a gazdasági szereplők számára, hogy kihasználják a fenntartható gyakorlatok előnyeit és fokozatosan szigorítsák a fenntarthatósági előírásokat, hogy azok az uniós piacon forgalomba hozott valamennyi élelmiszeripari termék esetében kötelezővé váljanak.

Az is egyértelmű, hogy csak akkor tudunk változtatni, ha a világ többi része is velünk tart. Az EU az agrár-élelmiszeripari termékek legnagyobb importőre és exportőre, valamint a világ legnagyobb tengeriélelmiszer-piaca. Az importált áruknak azonban kedvezőtlen környezeti és társadalmi hatásai lehetnek azokban az országokban, ahol azokat előállítják. Ezért az uniós élelmiszerrendszer fenntarthatósági követelményeinek szigorítására irányuló erőfeszítéseket olyan szakpolitikáknak kell kísérniük, amelyek elősegítik az előírások globális szigorítását a nem fenntartható gyakorlatok kiszervezésének és exportjának elkerülése érdekében.

Egyértelmű, hogy az átmenet nem fog megtörténni az emberek étrendjének megváltoztatása nélkül. Az EU-ban 33 millió ember nem engedheti meg magának, hogy minden második nap minőségi ételeket fogyasszon, és az élelmezési segélyek elengedhetetlenek számos tagállam lakosságának egy része számára. Az élelmiszer-ellátás bizonytalansága és a megfizethetőségével kapcsolatos kockázatok jelentette kihívás a gazdasági visszaesés idején növekedhet, ezért alapvető fontosságú a fogyasztási szokások megváltoztatására és az élelmiszer-pazarlás megfékezésére irányuló intézkedések meghozatala. A megtermelt élelmiszerek 20 %-át elpazaroljuk, ugyanakkor az elhízás is egyre gyakoribb. A felnőtt népesség több mint fele túlsúlyos, ami hozzájárul az étrenddel összefüggő betegségek (többek között a rák különböző típusai) magas előfordulási gyakoriságához és a kapcsolódó egészségügyi költségekhez. Összességében az európai étrendek nincsenek összhangban az étrendre vonatkozó nemzeti ajánlásokkal, és az „élelmezési környezet” olyan, hogy nem mindig az egészséges megoldás a legegyszerűbb. Ha az európai étrendek összhangba kerülnének az étrendi ajánlásokkal, az élelmiszerrendszerek környezeti lábnyoma is jelentősen csökkenne.

Az európai élelmiszer-ellátás világviszonylatban már jelenleg is biztonságos és bőséges, az európai élelmiszerek táplálóak és jó minőségűek. Ez az emberi, állati és növényi egészség védelmét célzó többéves uniós szakpolitikai döntéshozatal, valamint a mezőgazdasági termelők, halászok és akvakultúra-termelők erőfeszítéseinek eredménye. Az európai élelmiszereknek a fenntarthatóság globális etalonjává is kell válniuk. E stratégia célja, hogy jutalmazza azokat a mezőgazdasági termelőket, halászokat és az élelmiszerlánc más szereplőit, akik már átálltak a fenntartható gyakorlatokra, lehetővé tegye a többiek számára az átállást, és további lehetőségeket teremtsen vállalkozásaik számára. Az EU mezőgazdasága a világ egyetlen olyan nagy rendszere, amely (1990 óta 20 %-kal) csökkentette az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását. Ez az út azonban még az EU-n belül sem lineáris, és nem egységes a tagállamok között. Emellett az élelmiszerek gyártása, feldolgozása, kiskereskedelme, csomagolása és szállítása is jelentős mértékben hozzájárul a levegő-, talaj- és vízszennyezéshez, valamint az üvegházhatásúgáz-kibocsátáshoz, ami súlyosan érinti a biológiai sokféleséget. Mint ilyen, bár számos területen megkezdődött az EU fenntartható élelmiszerrendszerekre való átállása, az élelmiszerrendszerek továbbra is az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás fő okozói között vannak. Sürgősen csökkenteni kell a peszticidektől és az antimikrobiális szerektől való függést és a műtrágyák túlzott használatát, továbbá növelni kell az ökológiai gazdálkodás részarányát, javítani kell az állatjólétet és vissza kell fordítani a biodiverzitás csökkenését.

A Covid19-világjárvány rávilágít egy olyan szilárd és ellenállóképes élelmiszerrendszer fontosságára, amely továbbra is minden körülmények között működik, és amely képes elegendő mennyiségű megfizethető élelmiszerhez való hozzáférést biztosítani a polgárok számára. Tudatosította bennünk az egészségünk, az ökoszisztémák, az ellátási láncok, a fogyasztási minták és a bolygónk tűrőképességének határai közötti összefüggéseket is. Egyértelmű, hogy sokkal többet kell tennünk annak érdekében, hogy megőrizzük magunk és bolygónk egészségét. A jelenlegi világjárvány erre csak egy példa. Az egyre gyakoribb aszályok, áradások, erdőtüzek és az új kártevők folyamatosan emlékeztetnek arra, hogy élelmiszerrendszerünk veszélyben van, és fenntarthatóbbá és ellenállóbbá kell válnia.

A vegyi növényvédő szerek használata a mezőgazdaságban hozzájárul a talaj-, víz- és légszennyezéshez, a biológiai sokféleség csökkenéséhez, és károsíthatja a nem célzott növényeket, rovarokat, madarakat, emlősöket és kétéltűeket. A Bizottság már létrehozott egy harmonizált kockázati mutatót a peszticidekhez kapcsolódó kockázatok csökkentése terén elért eredmények számszerűsítésére. Ez azt mutatja, hogy az elmúlt öt évben 20 %-kal csökkent a peszticidek használatából eredő kockázat. A Bizottság intézkedéseket fog hozni annak érdekében, hogy 2030-ig 50 %-kal csökkenjen a vegyi növényvédő szerek általános használata és kockázata, és 50 %-kal a magas kockázatú növényvédő szerek használata. A Bizottság számos lépést fog tenni annak érdekében, hogy előkészítse az alternatív megoldásokat és fenntartsa a mezőgazdasági termelők jövedelmét. Felül fogja vizsgálni a peszticidek fenntartható használatáról szóló irányelvet, javítani fogja az integrált növényvédelemre vonatkozó rendelkezéseket, és elő fogja mozdítani a betakarítás kártevőkkel és betegségekkel szembeni védelmét szolgáló biztonságos alternatív módszerek szélesebb körű alkalmazását. Az integrált növényvédelem ösztönözni fogja az olyan alternatív védekezési technikák alkalmazását, mint a vetésforgó és a mechanikus gyomirtás, és az egyik fő eszköz lesz általában véve a vegyi növényvédő szerek használatának és az azoktól való függőségnek a csökkentésére, különös tekintettel a veszélyesebb növényvédő szerek használatára. Rendkívül fontosak lesznek azok a mezőgazdasági gyakorlatok, amelyek a KAP-on keresztül csökkentik a peszticidek használatát, és a stratégiai terveknek tükrözniük kell ezt az átmenetet, és elő kell mozdítaniuk a tanácsadáshoz való hozzáférést. A Bizottság emellett elősegíti a biológiai hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek forgalomba hozatalát, és megerősíti a peszticidek környezeti kockázatértékelését. Csökkenteni fogja továbbá a tagállamok általi peszticid-engedélyezési eljárások hosszát. A Bizottság javaslatot fog tenni a peszticidekre vonatkozó statisztikákról szóló 2009. évi rendelet módosítására is az adathiányok orvoslása és a kutatási eredményeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal előmozdítása érdekében.

A levegő-, talaj- és vízszennyezés és az éghajlati hatások másik fő forrása a tápanyagok (különösen a nitrogén és a foszfor) túlzott jelenléte a környezetben, amely a túlzott használatból és abból ered, hogy a növények nem szívnak fel hatékonyan minden, a mezőgazdaságban használt tápanyagot . Ez a folyók, tavak, vizes élőhelyek és tengerek biológiai sokféleségének csökkenését okozta . A Bizottság lépéseket fog tenni a tápanyagveszteség legalább 50 %-os csökkentése érdekében, biztosítva ugyanakkor, hogy a talaj termőképessége ne romoljon. Ezáltal 2030-ig legalább 20 %-kal csökkenni fog a műtrágyahasználat, ami a vonatkozó környezetvédelmi és éghajlat-politikai jogszabályok teljes körű végrehajtásával és érvényesítésével, az e célok eléréséhez szükséges tápanyagterhelés-csökkentéseknek a tagállamok bevonásával történő meghatározásával, a kiegyensúlyozott trágyázás és a fenntartható tápanyag-gazdálkodás alkalmazásával, valamint a nitrogén és a foszfor teljes életciklusuk során történő hatékonyabb kezelésével érhető el. A Bizottság együtt fog működni a tagállamokkal annak érdekében, hogy integrált tápanyag-gazdálkodási cselekvési tervet dolgozzon ki a tápanyagszennyezés forrásánál történő kezelésére és az állattenyésztési ágazat fenntarthatóságának növelésére. A Bizottság a tagállamokkal együtt azon is dolgozni fog, hogy kiterjessze a precíziós trágyázási technikák és a fenntartható mezőgazdasági gyakorlatok alkalmazását, különösen az intenzív állattenyésztés és a szerves hulladék megújuló trágyává történő újrafeldolgozása által leginkább érintett területeken. Erre többek között a KAP-stratégiai tervekben szereplő intézkedések – például a gazdaságok fenntarthatóságát elősegítő tápanyag-gazdálkodási eszköz, beruházások, tanácsadási szolgáltatások és az uniós űrtechnológiák (Kopernikusz, Galileo) – révén fog sor kerülni.

Az EU üvegházhatásúgáz-kibocsátásának 10,3 %-áért a mezőgazdaság felelős, és ennek közel 70 %-a az állattenyésztési ágazatból származik . Ez nem szén-dioxid alapú üvegházhatású gázokból (metánból és dinitrogén-oxidból) áll. Emellett a teljes mezőgazdasági terület 68 %-át állattenyésztésre használják. Az állattenyésztés környezeti és éghajlati hatásának csökkentése, az importból származó kibocsátásáthelyezés elkerülése és a fenntarthatóbb állattenyésztésre való átállás támogatása érdekében a Bizottság megkönnyíti a fenntartható és innovatív takarmány-adalékanyagok forgalomba hozatalát. Megvizsgálja azokat az uniós szabályokat, amelyek célja a kritikus takarmány-alapanyagoktól (pl. a kiirtott erdőterületeken termesztett szója) való függőség csökkentése az EU-ban termesztett növényi fehérjék, valamint az olyan alternatív takarmány-alapanyagok előmozdítása révén, mint a rovarok, a tengeri takarmánykészletek (pl. alga) és a biogazdaságból származó melléktermékek (pl. halhulladék). A Bizottság továbbá felülvizsgálja a mezőgazdasági termékek promóciójára irányuló uniós programot, a fenntartható termeléshez és fogyasztáshoz való hozzájárulás fokozása érdekében, valamint a korszerűbb étrendekkel összhangban. A hústermelés és -fogyasztás tekintetében a felülvizsgálatnak arra kell összpontosítania, hogy a promóciós program hogyan használható fel a leginkább fenntartható, szén-dioxid-hatékony állattenyésztési módszerek támogatására. Emellett a tagállamok stratégiai terveiben szigorúan értékelni fog minden termeléstől függő támogatásra vonatkozó javaslatot az átfogó fenntarthatóság szempontjából.

Az antimikrobiális szereknek az állati és emberi egészségügyi ellátásban való túlzott és nem megfelelő használatához kapcsolódó antimikrobiális rezisztencia becslések szerint évente 33 000 ember halálát okozza az EU-ban/EGT-ben, és jelentős egészségügyi költségekkel jár. A Bizottság ezért intézkedéseket fog hozni annak érdekében, hogy 2030-ig 50 %-kal csökkentse a haszonállatoknak szánt és az akvakultúrában használt antimikrobiális szerek értékesítését. Az állatgyógyászati készítményekről és a gyógyszeres takarmányokról szóló új rendeletek számos intézkedést írnak elő e cél elérése és az egészség előmozdítása érdekében.

A nagyobb állatjólét javítja az állatok egészségét és az élelmiszerek minőségét, csökkenti a gyógyszerek iránti igényt, és hozzájárulhat a biológiai sokféleség megőrzéséhez. Egyértelmű, hogy ezt a polgárok is akarják. A Bizottság felül fogja vizsgálni az állatjólétre – többek között az állatok szállítására és levágására – vonatkozó jogszabályokat annak érdekében, hogy összhangba hozza azokat a legújabb tudományos eredményekkel, bővítse azok alkalmazási körét, megkönnyítse érvényesítésüket, és végső soron magasabb szintű állatjólétet biztosítson. A stratégiai tervek és az akvakultúrára vonatkozó új uniós stratégiai iránymutatások támogatni fogják ezt a folyamatot. A Bizottság mérlegelni fogja az állatjóléti címkézés lehetőségeit is az értékek élelmiszerláncon keresztül történő jobb közvetítése érdekében.

Az éghajlatváltozás új veszélyeket jelent a növények egészségére nézve. A fenntarthatóság kihívása olyan intézkedéseket tesz szükségessé, amelyek jobban védik a növényeket az újonnan megjelenő kártevőkkel és betegségekkel szemben, és innovációra is szükség van. A Bizottság szabályokat fogad el a növényimportra vonatkozó vigilancia és az Unió területén végzett felügyelet megerősítése érdekében. Az új innovatív technológiák – többek között a biotechnológia és a bioalapú termékek fejlesztése – szerepet játszhatnak a fenntarthatóság növelésében, feltéve, hogy biztonságosak a fogyasztók és a környezet számára, ugyanakkor a társadalom egésze számára is előnyökkel járnak. Felgyorsíthatják a peszticidektől való függés csökkentésének folyamatát is. A tagállamok felkérésére a Bizottság tanulmányt készít, amely többek között megvizsgálja az új genomikai technikákban rejlő lehetőségeket az élelmiszer-ellátási lánc fenntarthatóságának javítására. A fenntartható élelmiszerrendszerek a vetőmagbiztonságon és -sokféleségen alapulnak. A mezőgazdasági termelőknek hozzá kell férniük az éghajlatváltozás hatásaihoz alkalmazkodó növényfajták minőségi vetőmagjaihoz. A Bizottság intézkedéseket fog hozni a vetőmagfajták bejegyzésének megkönnyítésére, beleértve a biogazdálkodásban is, valamint a hagyományos és a helyi viszonyokhoz igazított fajták piacra jutásának megkönnyítésére.

A bioélelmiszerek piaca várhatóan tovább növekszik, és a biogazdálkodást továbbra is támogatni kell, mivel pozitív hatást gyakorol a biológiai sokféleségre, munkahelyeket teremt és vonzza a fiatal mezőgazdasági termelőket. A fogyasztók is nagyra értékelik. A jogi keret támogatja az ilyen típusú gazdálkodás felé történő elmozdulást, de többet kell tenni, és hasonló változásokra van szükség az óceánokon és a szárazföldi vizeken is. Az olyan KAP-intézkedések mellett, mint az ökorendszerek, a beruházások és a tanácsadási szolgáltatások, valamint a közös halászati politika intézkedései, a Bizottság a biogazdálkodásra vonatkozó cselekvési tervet is elő fog terjeszteni. Ez segíteni fogja a tagállamokat mind a biotermékek kínálatának, mind keresletüknek ösztönzésében. Promóciós kampányok és zöld közbeszerzés révén biztosítani fogja a fogyasztói bizalmat és ösztönzi a keresletet. A megközelítés hozzá fog járulni annak a célkitűzésnek az eléréséhez, hogy 2030-ra az EU mezőgazdasági földterületeinek legalább 25 %-át ökológiai gazdálkodás keretében műveljék meg, és jelentősen növekedjen az ökológiai akvakultúrás termelés.

Egyértelmű, hogy az átmenetet a zöld megállapodásra összpontosító KAP-nak kell támogatnia. A Bizottság által 2018 júniusában javasolt új KAP célja, hogy segítse a mezőgazdasági termelőket környezeti és éghajlati teljesítményük javításában egy eredményorientáltabb modell, az adatok és az elemzések jobb felhasználása, kötelező, színvonalas környezetvédelmi minősítő rendszerek, új önkéntes intézkedések, valamint a zöld és digitális technológiákba és gyakorlatokba történő beruházások előtérbe helyezése révén. Emellett tisztességes jövedelmet kíván biztosítani, amely lehetővé teszi a gazdálkodók számára, hogy gondoskodjanak családjukról, és mindenfajta válságot átvészeljenek.A jövőbeli KAP alapvető eleme marad az a követelmény, amely szerint javítani kell a közvetlen kifizetések hatékonyságát, mégpedig azáltal, hogy azokat célzottabban azok a mezőgazdasági termelők kapják, akiknek arra a leginkább szükségük van, és akik megvalósítják a „zöld” célkitűzést, nem pedig azok, akik csupán birtokolják a földeket. A stratégiai tervekben alaposan értékelni kell, hogy a tagállamok mennyire képesek ezt biztosítani, és a végrehajtás során végig nyomon kell követni őket. A Bizottság legutóbbi elemzése arra a következtetésre jut, hogy a reform valóban előmozdíthatja a zöld megállapodást, de a javaslatok kulcsfontosságú rendelkezéseit fenn kell tartani a tárgyalási folyamat során, és bizonyos javításokat és gyakorlati kezdeményezéseket kell kidolgozni.

Az új ökorendszerek jelentős finanszírozási forrást kínálnak a fenntartható gyakorlatok, például a precíziós mezőgazdaság, az agroökológia (beleértve a biogazdálkodást), a széngazdálkodás és az agrárerdészet fellendítésére. A tagállamoknak és a Bizottságnak biztosítaniuk kell, hogy ezekhez a stratégiai tervekben megfelelő forrásokat rendeljenek, és végrehajtásuk megvalósuljon. A Bizottság támogatni fogja a minimális forráselkülönítés bevezetését az ökorendszerek számára.

Ezen túlmenően a Bizottság a stratégiai tervek tervezetének hivatalos benyújtása előtt egyedi ajánlásokat fog tenni az egyes tagállamok számára a KAP kilenc egyedi célkitűzésével kapcsolatban. A Bizottság különös figyelmet fog fordítani a zöld megállapodás célkitűzéseire, valamint azokra, amelyek e stratégiából és a 2030-ig tartó időszakra szóló biodiverzitási stratégiából erednek. Felkéri a tagállamokat, hogy egyedi helyzetük és a fent említett ajánlások figyelembevételével határozzanak meg konkrét nemzeti értékeket e célok tekintetében. Ezen értékek alapján a tagállamok stratégiai terveikben meghatározzák a szükséges intézkedéseket.

A mezőgazdaságban bekövetkezett változásokkal párhuzamosan fel kell gyorsítani a fenntartható hal- és tengeriélelmiszer-termelésre való átállást is. A gazdasági adatok azt mutatják, hogy ott, ahol a halászat fenntarthatóvá vált, a jövedelem ezzel párhuzamosan nőtt. A Bizottság fokozni fogja erőfeszítéseit annak érdekében, hogy a közös halászati politika révén – ahol továbbra is végrehajtási hiányosságok tapasztalhatók – (pl. a visszadobás pazarló gyakorlatának csökkentése útján) fenntartható szintre hozza a halállományokat, valamennyi tengerparti állammal együttműködve megerősítse a földközi-tengeri halászati gazdálkodást, valamint 2022-ig újraértékeli, hogy a közös halászati politika hogyan kezeli az éghajlatváltozás okozta kockázatokat. Emellett az uniós halászati ellenőrzési rendszer javasolt felülvizsgálata egy továbbfejlesztett nyomonkövethetőségi rendszer révén hozzá fog járulni a csalás elleni küzdelemhez. A digitalizált fogási tanúsítványok kötelező használata megerősíti az illegális halászati termékek uniós piacra való belépésének megakadályozását célzó intézkedéseket.

A tenyésztett halak és a tengeri eredetű élelmiszerek alacsonyabb szénlábnyomot eredményeznek, mint a szárazföldi állattenyésztés. Amellett, hogy a következő Európai Tengerügyi és Halászati Alap jelentős támogatást nyújt a fenntartható tengeriélelmiszer-gazdálkodáshoz, a Bizottság uniós iránymutatások elfogadását tervezi a tagállamok fenntartható akvakultúra-fejlesztési terveire vonatkozóan, és elő kívánja mozdítani azt, hogy az alapból a megfelelő kiadásokat támogassák. Emellett megfelelően célzott támogatást határoz meg az algaipar számára, mivel az algáknak a fenntartható élelmezési rendszer és a globális élelmezésbiztonság szempontjából fontos alternatív fehérjeforrássá kell válniuk.

Végezetül, az elsődleges termelők átmeneti időszakban történő támogatása érdekében a Bizottság tisztázni fogja az ellátási láncok fenntarthatóságát előmozdító kollektív kezdeményezésekre vonatkozó versenyszabályokat. Segíteni fogja továbbá a mezőgazdasági termelőket és a halászokat abban, hogy megerősítsék pozíciójukat az ellátási láncban, és a mezőgazdasági termékek , valamint a halászati és akvakultúra-termékek közös piacszervezésén belüli együttműködés lehetőségeinek ösztönzésével méltányosan részesedjenek a fenntartható termelés hozzáadott értékéből. A Bizottság nyomon fogja követni a tisztességtelen piaci gyakorlatokról szóló irányelv tagállamok általi végrehajtását. Együtt fog működni a társjogalkotókkal azon mezőgazdasági szabályok javításán is, amelyek erősítik a mezőgazdasági termelők (pl. a földrajzi árujelzőkkel ellátott termékek termelői), szövetkezeteik és termelői szervezeteik pozícióját az élelmiszer-ellátási láncban.

2.2.Az élelmezésbiztonság garantálása

A fenntartható élelmiszerrendszernek mindenkor biztosítania kell az emberek biztonságos, tápláló és megfizethető élelmiszerrel való elégséges és változatos ellátását, nem utolsósorban válság idején. Az élelmiszerrendszerek fenntarthatóságát befolyásoló események nem feltétlenül magából az élelmiszer-ellátási láncból erednek, hanem politikai, gazdasági, környezeti vagy egészségügyi válságok is előidézhetik azokat. A jelenlegi Covid19-pandémia – bár nem kapcsolódik az élelmiszer-biztonsághoz – veszélybe sodorhatja az élelmezésbiztonságot és az emberek megélhetését is. Az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése közvetlen és tartós veszélyt jelent az élelmezésbiztonságra és a megélhetésre nézve. E stratégia keretében a Bizottság továbbra is szorosan nyomon követi az élelmezésbiztonságot, valamint a mezőgazdasági termelők és az élelmiszer-vállalkozók versenyképességét.

A válság különböző módokon hat az élelmiszer-értékláncra, tekintettel annak összetettségére és az abban részt vevő szereplők számára. Bár általában véve az élelmiszer-ellátás elégséges, ez a világjárvány számos kihívást eredményezett, például logisztikai zavarokat az ellátási láncokban, munkaerőhiányt, bizonyos piacok elvesztését és a fogyasztói minták megváltozását, valamint az élelmiszerrendszerek működésének megváltozását. Ez a helyzet eddig példa nélküli volt, és az élelmiszer-ellátási lánc minden évben egyre növekvő veszélyekkel néz szembe: ismétlődő aszályokkal, áradásokkal, erdőtüzekkel, a biológiai sokféleség csökkenésével és új kártevők megjelenésével. A fenntarthatóság növelése végső soron növelni fogja az élelmiszer-termelők rezilienciáját. E stratégia célja, hogy ehhez új keretet biztosítson, amelyet a biodiverzitási stratégiában meghatározott intézkedések egészítenek ki.

A Covid19-világjárvány felhívta a figyelmet a létfontosságú személyzet, például az agrár-élelmiszeripari dolgozók fontosságára is. Ezért különösen fontos az élelmiszerláncot érintő társadalmi-gazdasági következmények enyhítése és a a szociális jogok európai pillérében foglalt alapelvek tiszteletben tartásának biztosítása, különösen a bizonytalan, idényjellegű és be nem jelentett munkavállalók esetében. A munkavállalók szociális védelmével, munka- és lakhatási körülményeivel, valamint az egészségvédelemmel és biztonsággal kapcsolatos megfontolások fontos szerepet fognak játszani a méltányos, erős és fenntartható élelmiszerrendszerek kialakításában.

A Bizottság fokozni fogja az élelmiszerrendszereket érintő válságokra adott közös európai válasz koordinálását az élelmezésbiztonság, annak érdekében, hogy biztosítsa az élelmezésbiztonságot, megerősítse a népegészségügyet és enyhítse a válság társadalmi-gazdasági hatásait az EU-ban. A levont tanulságok alapján a Bizottság értékelni fogja az élelmiszerrendszer rezilienciáját, és vészhelyzeti tervet dolgoz ki az élelmiszer-ellátás és -biztonság bármilyen jellegű válság esetén történő biztosítása érdekében. A mezőgazdasági válságokra képzett tartalék átdolgozásra kerül, hogy a mezőgazdasági piacok válsága esetén a benne rejlő lehetőségek teljes mértékben kihasználhatók legyenek. A válság idején életbe léptetendő kockázatértékelési és -kezelési intézkedések mellett a terv a Bizottság által koordinált és a tagállamok bevonásával működő élelmiszerválság-elhárítási mechanizmust hoz létre. A mechanizmus a válság jellegétől függően különböző ágazatokra fog kiterjedni (mezőgazdaság, halászat, élelmiszer-biztonság, munkaerő, egészségügy és közlekedés).

2.3.A fenntartható élelmiszer-feldolgozás, -nagykereskedelem, -kiskereskedelem, vendéglátás és étkeztetés gyakorlatainak ösztönzése

Az élelmiszer-feldolgozóknak, az élelmiszeripari szolgáltatóknak és -kiskereskedőknek jelentős hatásuk van a piac alakításában és a fogyasztók étrendi döntéseinek befolyásolásában az általuk előállított élelmiszerek típusa és tápanyag-összetétele, a beszállítók kiválasztása, a termelési módszerek és a csomagolás, a szállítás, az értékesítés és a forgalmazás gyakorlata révén. Az EU élelmiszer- és italágazata, mint a legnagyobb globális élelmiszer-importőr és -exportőr, hatással van a globális kereskedelem környezeti és társadalmi lábnyomára is. Élelmiszerrendszereink fenntarthatóságának megerősítése hozzájárulhat a vállalkozások és a termékek hírnevének további erősítéséhez, részvényesi értéket teremthet, javíthatja a munkakörülményeket, vonzhatja a munkavállalókat és a befektetőket, versenyelőnyt, termelékenységnövekedést és alacsonyabb költségeket eredményezhet a vállalatok számára.