–az önkéntesség összképét, amely az elmúlt években fejlődést mutatott, különösen a fiatalok transznacionális szolidaritási tevékenységeinek uniós szinten fő szolgáltatójaként eljáró Európai Szolidaritási Testület, valamint a transznacionális elemeket is tartalmazó új nemzeti önkéntességi és szolgáltatási rendszerek létrehozása óta,

A 2008. évi tanácsi ajánlás célja az Európában az önkéntesség előtt álló akadályok tudatosság növelésével való megszüntesse, az önkéntes tevékenységekkel kapcsolatos lehetőségek biztosítására szolgáló kapacitás fokozása, a részvétel akadályainak csökkentése, különösen a hátrányos helyzetű csoportok esetében, valamint a megszerzett készségek magasabb szintű elismerése volt. Az ajánlás felkérte a Bizottságot, hogy a tagállamokat olyan intézkedések révén támogassa, mint az egymástól való tanulás, az ösztönzők mobilitási programokon keresztül való biztosítása, valamint egy, az önkéntes munka iránti keresletet és az önkéntes munkák kínálatát összekapcsoló online portál létrehozása. Az intézkedéseket nyomon követték, és azok ma már az EU ifjúsági részvételi tevékenységeinek szerves részét képezik. A 2008. évi tanácsi ajánlásban felvetett intézkedések legtöbbje továbbra is releváns, és megvalósításukat folytatni kell. Az aktualizált változatnak azonban tükröznie kell a 2008 óta bekövetkezett változásokat is, többek között az alábbiakat:

Az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításáról szóló közlemény hangsúlyozta, hogy a „nem formális tanulás során, beleértve az önkéntességet is, hasznos életviteli, illetve szakmai készségek és kompetenciák sajátíthatók el. Ezeket a készségeket és kompetenciákat támogatni kell, meg kell becsülni és teljes mértékben el kell ismerni”. A dokumentum emellett arra is rávilágított. hogy az „önkéntességgel kapcsolatos, határokon átnyúló mobilitás azonban még mindig akadályokba ütközik, például a tanulási eredmények munkáltatók általi elismerése terén”. A közlemény bejelentette, hogy aktualizált szakpolitikai iránymutatások kerülnek majd kiadásra azoknak a jogi, pénzügyi és adminisztratív akadályoknak a kezelését illetően, amelyek még mindig megnehezítik a fiatalok határokon átnyúló önkéntes tevékenységét és szolidaritását. Ezek az aktualizált iránymutatások hozzájárulnak majd az Európai Szolidaritási Testület keretében megvalósuló, határokon átnyúló tapasztalatszerzés inkluzivitásának, minőségének és elismerésének további fokozásához.

Az Unió-szerte megvalósuló transznacionális önkéntesség egy további dimenziót is magában foglal, nevezetesen egy másik ország közösségének segítését, az interkulturális megértés fokozását, valamint az idegen nyelven való tanulást és munkavégzést. Az európai munkaerőpiac nagyra értékeli a többnyelvűséget, a multikulturalizmust és az alkalmazkodóképességet.

Az önkéntes tevékenységek – az Unión belül és azon kívül is – formális és informális tanulmányi környezetben megvalósuló, gazdag tapasztalatszerzési lehetőségeket kínálnak; és elősegítik a fiatalok személyes, szociálpedagógiai és szakmai fejlődését, aktív polgári szerepvállalását és foglalkoztathatóságát. A fiatalok kezdeményező szelleme a társadalom és a munkaerőpiac számára is fontos érték.

A Covid19-világjárvány korábban sosem látott hatást gyakorolt a fiatalok oktatására, foglalkoztatására, társadalmi befogadására és mentális egészségére. A pandémia megszakította oktatási és foglalkoztatási lehetőségeiket, és számtalan fiatal tapasztalt elszigetelődést, szorongást, illetve depressziót. A fiatalok ugyanakkor a nemzedékek közötti szolidaritásról és támogatásról tettek tanúbizonyságot, és nagy ellenálló képességet és erőfeszítéseket tanúsítottak a világjárvány hatásainak enyhítése terén is.

A javasolt tanácsi ajánlás az alábbiakhoz is hozzájárul:

A 2016-ban elindított Európai Szolidaritási Testület alapját 2018 óta egy önálló rendelet és költségvetés képezi. Az Európai Szolidaritási Testület egyablakos ügyintézést biztosít az uniós finanszírozású szolidaritási tevékenységekhez Európa-szerte, és lehetőséget kínál a fiatalok számára arra, hogy szolidaritási tevékenységekben vegyenek részt a saját országukban vagy külföldön. A 2021–2027-es időszakra vonatkozóan az új Európai Szolidaritási Testület különös hangsúlyt fektetett a befogadásra, amint azt az Erasmus+ és az Európai Szolidaritási Testület 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó programjai inklúziós intézkedéseinek nemrégiben elfogadott kerete is tükrözi. A Youthpass a nem formális és informális tanulás elismerésének eszköze, amelyet az európai ifjúsági programok, különösen az Európai Szolidaritási Testület keretében futó ifjúsági projektek számára fejlesztettek ki. A Youthpass tanúsítvány révén azonosíthatók és dokumentálhatók az ilyen projektekben való részvételből származó tanulási eredmények.

Unió-szerte továbbra is számtalan akadály nehezíti a transznacionális önkéntességet. Az ilyen akadályok felszámolása, illetve csökkentése alapvető fontosságú az Európai Szolidaritási Testület program és a hasonló nemzeti önkéntes programok Unió-szerte történő hatékony és eredményes működésének biztosítása szempontjából. A különböző érdekelt felek beszámolói szerint ezen akadályok közül a legjelentősebbek az alábbiak:

Az uniós szinten támogatott ifjúsági önkéntesség más olyan, az ifjúság szempontjából releváns szakpolitikai területekhez is kapcsolódik, mint az oktatás és képzés, a foglalkoztatás, az állampolgárság és a demokratikus részvétel, a társadalmi befogadás, a migránsok integrációja, a környezet- és természetvédelem, az éghajlat-politika, a kreativitás és a kultúra, valamint a digitalizáció. Számos uniós program és eszköz támogatja a fiatalokat, különös tekintettel az alábbiakra:

A PPMI Group a határokon átnyúló szolidaritási tevékenységek előtt álló akadályok felszámolásáról szóló tanulmányának (Study on removing obstacles to cross-border solidarity activities) elvégzésére 2019 júniusa és 2020 januárja között került sor. A tanulmány ajánlásait egy, a tagállamok képviselőiből és a főbb érdekelt szervezetekből álló szakértői csoport is felhasználta. A szakértői csoport a közigazgatási gyakorlatokból származó példákkal és tapasztalatokkal, valamint az ifjúsági és önkéntes szervezetek visszajelzéseivel egészítette ki a felülvizsgálat tényalapját.

A 2008. évi ajánlásra, valamint az EU ifjúsági stratégiájára vonatkozó értékelés az érdekelt felek körében végzett felméréseket és egy 2016-os nyilvános konzultációt is magában foglalt. Az önkéntesség megvitatására az EU ifjúsági stratégiájának megújítását megelőző „odafigyelés éve” során került sor. A szolidaritási tevékenységek akadályairól szóló tanulmány fókuszcsoportokat, valamint az ifjúsági szervezetek és Európa-szerte szolidaritási tevékenységekkel foglalkozó szervezetek körében 2019 októberében végzett felméréseket foglalt magában (körülbelül 700 nem kormányzati szervezet válaszolt). 2021 tavaszán nyilvános konzultációra került sor.

Az értékelés idején még mindig problémát jelentett az önkéntes tevékenységek során szerzett tapasztalatok jobb elismerésének szükségessége, bár az ajánlás hozzájárult a Youthpass tanúsítványok és az Europass online platform által kínált lehetőségek növekvő népszerűségéhez és elismeréséhez. 2015-ben a hátrányos helyzetű személyek befogadása sürgető kérdésként került meghatározásra, ideértve a vízumkérelmeket és a migránsokkal szembeni hozzáállást is. Az egyéb meghatározott igények között szerepelt az önkéntességi célú projektek jobb minőségbiztosítása, a szervezetek stabil finanszírozási és kapacitásépítési lehetőségei, valamint az önkéntesség digitalizációja. A tagállamok és az ifjúsági szervezetek csak mérsékelten reagáltak arra vonatkozóan, hogy (az akkori Erasmus+ – Európai önkéntes szolgálaton túl) saját forrásaikkal bővítsék a lehetőségeket. Az idő múlásával a tagállamok prioritásai a pénzügyi válságból eredő rendkívül nagymértékű ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelem felé tolódtak el, amelynek következtében felismerték, hogy az önkéntes tevékenységekkel kapcsolatos bővített lehetőségek szintén segíthetnek.

2015–2016-ban sor került az EU ifjúsági stratégiája és a 2008. évi tanácsi ajánlás értékelésére. Az értékelés arra a következtetésre jutott, hogy az ajánlás foglakozott néhány nagyon releváns és fennálló, a transznacionális önkéntességhez kapcsolódó problémával, valamint az ilyen önkéntesség útjában álló akadályokkal, de ambiciózusabb is lehetne, és jobban kapcsolódhatna a jelenlegi uniós finanszírozási eszközökhöz.

A végrehajtás támogatásának érdekében a tagállamoknak az elért eredményeket be kell építeniük az EU ifjúsági stratégiájának keretében végzett rendszeres aktualizálásokba, különösen a jövőbeli nemzeti tevékenységek tervezőinek vonatkozásában. A Bizottság javaslata értelmében jelentést fog készíteni a tanácsi ajánlás az uniós ifjúsági stratégiának, valamint az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszerének végrehajtására irányuló munka keretében történő alkalmazásáról.

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. cikke (4) bekezdésére és 166. cikke (4) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

mivel:

(1)2021. szeptember 15-én Ursula von der Leyen elnök az Unió helyzetéről szóló beszédében bejelentette, hogy az Európai Bizottság javaslatot tesz arra, hogy 2022 az ifjúság európai éve legyen, és „a fiatalokról szóljon, akik annyi áldozatot hoztak a többiekért”. Az ifjúság európai évének többek között arra kell irányulnia, hogy előmozdítsa a fiatalok uniós, nemzeti, regionális és helyi szintű közpolitikákból eredő lehetőségeit annak érdekében, hogy támogassa személyes, társadalmi és szakmai fejlődésüket egy zöld, digitális és befogadó világban.

(2)Amint azt a Covid19 ifjúságra és sportra kifejtett hatásáról szóló európai parlamenti állásfoglalás (2020/2864(RSP)) is kiemelte, a fiatalok központi szerepet játszottak közösségeikben a Covid19-világjárvány során kialakult szükségletekre reagáló szolidaritási tevékenységek során, a figyelemfelhívó kampányok vezetésétől kezdve az Európai Szolidaritási Testület keretében a frontvonalon végzett munkáig és más önkéntes kezdeményezésekig.

(3)Az Európai Szolidaritási Testület és más rendszerek keretében végzett önkéntes tevékenységeik révén a fiatalok érvényre juttatják az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) preambulumában foglaltakat, amelyek kiemelik az aláírók azon óhaját, hogy elmélyítsék az Európa népei közötti szolidaritást, valamint az EUSZ 2. cikkében foglaltakat, amelyek a szolidaritást a tagállamok közös értékei közé sorolják.

(4)Az Európai önkéntes szolgálattal (1996–2018) és az Európai Szolidaritási Testülettel kapcsolatosan szerzett tapasztalatok ugyan sikeresnek mondhatók, de rámutattak a transznacionális önkéntes tevékenységek további könnyítésének szükségességére. Ezzel összefüggésben a Tanács a fiatal önkéntesek európai mobilitásáról szóló, 2008. november 20-i tanácsi ajánlás (a továbbiakban. a 2008. évi tanácsi ajánlás) felülvizsgálatára szólított fel annak érdekében, hogy növekedjen az európai ifjúsági programokban rejlő potenciál a fiatalok elérése és a közösségépítés segítése terén. Ez különösen az EU 2019–2021-es ifjúsági stratégiájára vonatkozó munkaterv 4. mellékletében jut kifejezésre. Ezenkívül az EU ifjúsági stratégiájának végrehajtásáról szóló, 2021. szeptember 14-i bizottsági jelentés is utal a 2008. évi tanácsi ajánlás felülvizsgálatára.

(5)A 2008. évi tanácsi ajánlásban felvetett kérdések többsége továbbra is alapvető fontosságú, és e javaslatban is szerepel. A 2008. évi tanácsi ajánlás aktualizálása a 2008 óta bekövetkezett számos fejlemény miatt vált szükségessé. Ilyen fontos esemény az Európai Szolidaritási Testület 2016-os elindítása, valamint az új nemzeti önkéntességi rendszerek létrehozása, amelyek a fiatalok számára olykor nagyon hasonló lehetőségeket kínáló transznacionális elemeket is tartalmaznak. A 2019 és 2027 közötti időszakra szóló uniós ifjúsági stratégia felkérte a tagállamokat és a Bizottságot, hogy saját hatáskörükön belül keressenek szinergiákat az uniós finanszírozási eszközök, valamint a nemzeti, regionális és helyi rendszerek között, és igyekezzenek kiegészíteni ezeket.

(6)Az EU ifjúsági stratégiájának és a 2008. évi tanácsi ajánlásnak az értékelése 2015-ben a 2008-asnál sürgetőbb kérdésként azonosította a hátrányos helyzetű személyek befogadásának szükségességét. A 2008. évi ajánlásban meghatározott további, de nem kezelt szükségletek közé tartozott az önkéntességi célú projektek minőségbiztosítása, a szervezetek kapacitásépítési lehetőségeinek kérdése, valamint az ajánlás végrehajtásának jobb nyomon követése. Egy szakértői csoport olyan további szakpolitikai ajánlásokat fogalmazott meg, amelyek a tudásmegosztásra és a hálózatépítésre, az önkéntességhez való hozzáférésre, az adminisztratív akadályokra, a tudatosságra, az elismerésre, a digitális önkéntességre és a környezetvédelmi összefüggésekre is kiterjednek, és amelyek alapul szolgáltak a javasolt ajánláshoz.

(7)2008 óta a válságok – például azok, amelyek megzavarják az önkéntesek transznacionális szintű fizikai mobilitását – súlyos hatásokkal jártak. A Covid19-világjárvány rávilágított a résztvevők egészsége, biztonsága és védelme mindenkori biztosításának fontosságára, ideértve az előre nem látható körülmények lehetséges hatásainak kezelésére irányuló rendelkezések alkalmazását is. Ezenfelül a „transznacionális önkéntesség” fogalma a gyakorlatban hosszú időn át kizárólag az önkéntesek fizikai mobilitásával járó tevékenységekre vonatkozott. A technológiai fejlődés és a Covid19-világjárvány hatására azonban új tendenciák jelentek meg az önkéntesség terén. A digitális önkéntesség rávilágított arra, hogy képes kiegészíteni a fizikai mobilitáshoz kapcsolódó „hagyományos” önkéntességet, vagy akár az önkéntesség alternatív formájává is válhat, különösen azon fiatalok esetében, akiknek helyzete nem teszi lehetővé a fizikai utazást. Az önkéntesség generációk közötti dimenziója szintén egyértelműen rámutatott, hogy milyen fontos szerepet játszik társadalmunk demográfiai kihívásainak kezelésében. A környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással kapcsolatos aggályok az uniós politikai menetrend élén állnak, és a transznacionális mobilitást magukban foglaló tevékenységekben is meg kell jelenniük.

(8)Az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításáról szóló közlemény hangsúlyozta az Európai Szolidaritási Testület keretében megvalósuló, határokon átnyúló tapasztalatszerzés inkluzivitásának, minőségének és elismerésének fontosságát. A rendelkezésre álló lehetőségek minőségének garantálása és a résztvevők számára az önkéntes munka valamennyi szakaszában biztosított, megfelelő támogatás az előfeltételét képezi annak, hogy az önkéntes tevékenységek a közösségek és egyúttal a fiatal önkéntesek javát is szolgálják.

(9)A transznacionális önkéntességi tevékenységek iránt érdeklődő fiatalok számára az egyik első nehézséget az jelenti, hogy egy erre a célra létrehozott nemzeti honlapon keresztül felhasználóbarát, az önkéntesi státuszukra és jogaikra vonatkozó információkhoz férhessenek hozzá annak érdekében, hogy transznacionális önkéntes tevékenységüket annak a fogadó tagállamban, illetve a szokásos tartózkodási helyük szerinti tagállamban a társadalombiztosítási jogaikra és jogosultságaikra gyakorolt hatásainak teljes ismeretében kezdhessék meg. Az információkhoz, eljárásokhoz, valamint segítségnyújtó és problémamegoldó szolgáltatásokhoz hozzáférést biztosító egységes digitális kapu létrehozásáról szóló, 2018. október 2-i (EU) 2018/1724 európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében a Bizottság és a tagállamok már most is kötelesek online tájékoztatást biztosítani az uniós polgárok számára az uniós és nemzeti jogban az egy másik tagállamban végzett önkéntes tevékenységek vonatkozásában meghatározott jogokkal, kötelezettségekkel és szabályokkal kapcsolatosan.

(10)A transznacionális mobilitással kapcsolatos számos kérdést nem lehet kizárólag nemzeti szinten kezelni, mivel a tevékenységek mind a küldő, mind a fogadó tagállamokat érintik. A keretfeltételek, úgy mint a társadalombiztosítási fedezethez kapcsolódó feltételek, tagállamonként eltérőek lehetnek, és jelentős akadályokat jelenthetnek a határokon átnyúló mobilitás terén. A 2008. évi tanácsi ajánlás már felszólította őket arra, hogy „a megfelelő uniós fórumok révén vizsgálják meg a vonatkozó szociális biztonsági rendelkezéseket annak érdekében, hogy teljeskörűen kihasználják az uniós és a nemzeti jog nyújtotta lehetőségeket”.

(11)A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Cselekvési terv az integrációról és a befogadásról a 2021–2027-es időszakra című dokumentum elismeri az önkéntesség szerepét a kevesebb lehetőséggel rendelkezők integrációjában és befogadásában. Sokuk számára az önkéntes tevékenységek képezik a leginkább hozzáférhető lehetőséget a határokon átnyúló mobilitásban való részvétel terén. A harmadik országbeli állampolgárok adminisztratív és gyakorlati akadályokba ütközhetnek a határokon átnyúló önkéntes munka során, amennyiben hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumot vagy tartózkodási engedélyt kell kérelmezniük az önkéntes szolgálat céljából egy másik tagállamban.

(12)Az önkéntesség olyan tanulási eredményekhez segíti hozzá az önkénteseket, amelyek növelik foglalkoztathatóságukat. Léteznek olyan nemzeti vagy uniós keretrendszerek (a Youthpass és az Europass), amelyek támogatják az önkéntes tevékenységek tanulási eredményeinek azonosítását, dokumentálását és érvényesítését. A nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről szóló, 2012. december 20-i tanácsi ajánlás felkérte a munkáltatókat, ifjúsági szervezeteket és civil szervezeteket, hogy mozdítsák és segítsék elő a munka vagy önkéntes tevékenységek során szerzett tanulási eredmények meghatározását és dokumentálását. A 2012. évi tanácsi ajánlás értékelése meghatározta azokat a területeket, ahol további intézkedésekre van szükség a 2012. évi tanácsi ajánlás céljainak eléréséhez annak érdekében, hogy az emberek több és jobb lehetőséget kapjanak az érvényesítésre, lehetővé téve számukra a további tanuláshoz való hozzáférést, valamint azt, hogy készségeiket az európai társadalomban és a munkaerőpiacon megfelelően hasznosítsák. A 2018. április 16-i Europass-határozat a célcsoportjai közé sorolja az önkénteseket.

(13)A 2008 óta bekövetkezett új változások, a transznacionális önkéntesség akadályaira vonatkozó bizonyítékok, valamint a fiatal önkéntesek mobilitásának előmozdításával foglalkozó szakértői csoport szakpolitikai ajánlásai egy olyan új, az önkéntességről szóló tanácsi ajánlás kiadását teszik szükségessé, amelynek célja a transznacionális ifjúsági önkéntesség elősegítése és minőségének javítása, valamint az egymástól való tanulás, a hálózatépítés, illetve a tagállamokban működő önkéntességi rendszerek és az Európai Szolidaritási Testület között szinergiák ösztönzése.

(14)Ez az ajánlás teljes mértékben tiszteletben tartja a szubszidiaritás és az arányosság elvét.

ELISMERI, HOGY:

1.Ezen ajánlás alkalmazásában az „önkéntesség” fogalommeghatározása megegyezik az Európai Szolidaritási Testület program létrehozásáról szóló, 2021. május 20-i (EU) 2021/888 európai parlamenti és tanácsi rendeletben szereplő fogalommeghatározással, azaz egy olyan szolidaritási tevékenység, amelyre legfeljebb 12 hónapon keresztül kerül sor önkéntes, nem fizetett tevékenységként, és amely hozzájárul a közjó megvalósításához. Amennyiben a tagállamokban meglévő transznacionális programok olyan 12 hónapot meghaladó időtartamú szolidaritási tevékenységeket irányoznak elő, amelyek egyéb szempontból megfelelnek az önkéntesség fogalommeghatározásának, azokat ezen ajánlás alkalmazásában önkéntességnek kell tekinteni, és így az ajánlás hatálya alá tartoznak.