Az Unió – elsősorban a „Tiszta energia minden európainak” csomag révén – ambiciózus dekarbonizációs menetrendet követett, különösen egy erőteljes energiaunió kiépítése révén – amely magában foglalja a 2030-ra kitűzött energiahatékonysági és megújulóenergia-alkalmazási célokat is.

Az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag részeként e javaslat célja a közös kötelezettségvállalási rendelet módosítása, annak érdekében, hogy az is hozzájáruljon a 2030-ra kitűzött, ambiciózusabb célok megvalósításához. 2020 decemberében az Európai Tanács felszólított arra, hogy az EU kollektívan és a lehető legköltséghatékonyabban valósítsa meg közösen a célt, megőrizve az EU versenyképességét, továbbá figyelembe véve a tagállamok eltérő kiindulási pontjait, sajátos nemzeti körülményeit és kibocsátáscsökkentési potenciálját. További útmutatást adott a 2030-ig tartó időszakot érintő, felülvizsgált éghajlat- és energiapolitikai keret legfontosabb elemeire vonatkozóan. Ahhoz, hogy az üvegházhatásúgáz-kibocsátás legalább 55 %-os csökkentése megvalósulhasson az egész gazdaságban, a közös kötelezettségvállalási rendelet hatálya alá tartozó ágazatoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket. Az éghajlat-politikai céltervet alátámasztó hatásvizsgálat azt jelezte, hogy a teljes kibocsátáscsökkentésnek mintegy 10 százalékponttal kell növekednie a jelenlegi közös kötelezettségvállalási rendelet (2005-ös szinthez viszonyított) -30 %-os céljához képest. Az éghajlat-politikai céltervben a Bizottság már kifejtette, hogy szükség van a közös kötelezettségvállalási rendelet felülvizsgálatára, alkalmazási körének meghatározására és ambiciózusabb célkitűzésekre.

Az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag, amint azt a Bizottság az éghajlat-politikai céltervében is bejelentette, az ambiciózus, új 2030-ra vonatkozó éghajlat-politikai célkitűzés megvalósítására irányuló erőfeszítések legátfogóbb építőeleme, amelyekhez minden gazdasági ágazatnak és szakpolitikának hozzá kell járulnia.

Egy átfogó hatásvizsgálat alapján „Az EU 2030-ra vonatkozó éghajlatvédelmi törekvésének fokozása” (2030-ra vonatkozó uniós éghajlat-politikai célterv) című, 2020. szeptemberi bizottsági közlemény javaslatot tett az uniós törekvés fokozására, és átfogó tervet nyújtott be az Európai Unió által 2030-ra kötelezően elérendő célérték felelős módon történő növelésére vonatkozóan, miszerint legalább 55 %-os nettó kibocsátáscsökkentést kellene elérni az 1990-es szinthez képest. A 2030-ra vonatkozó törekvés mostani fokozása segít biztosítani a döntéshozók és a befektetők irányában, hogy az elkövetkező években hozott döntések nem rögzítenek az EU 2050-ig elérendő klímasemlegességi célkitűzésével ellentétes kibocsátási szinteket. A 2030-ra vonatkozó cél összhangban van a Párizsi Megállapodás azon célkitűzésével, amelynek értelmében a globális hőmérséklet-emelkedést jóval 2 °C fok alatt kell tartani, és törekedni kell arra, hogy az 1,5 °C fokra korlátozódjon.

Ez a javaslat az arányosság elvének is megfelel, mert nem lépi túl az Európai Uniónak a 2021-től 2030-ig tartó időszakra vonatkozó üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentési céljainak költséghatékony módon történő teljesítéséhez szükséges mértéket, miközben biztosítja a méltányosság és a környezeti integritás szempontjainak érvényesülését.

• A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata

A közös kötelezettségvállalási rendelet a korábbi keret, azaz a 406/2009/EK határozat (közös kötelezettségvállalási határozat) értékelését követően, 2018-ban lépett életbe. Összességében véve elmondható, hogy a 406/2009/EK határozat hatására a tagállamok aktívabban kezdtek törekedni az érintett ágazatokból származó kibocsátás csökkentésére irányuló új intézkedések kidolgozására és optimalizálására.

• Érdekelt felekkel folytatott konzultáció

A közös kötelezettségvállalási rendelet felülvizsgálata a 2030-ra vonatkozó uniós éghajlat-politikai célterv előkészítése során, illetve annak ismertetését követően érkezett visszajelzéseken alapul.

Pontosabban, e javaslat céljából a Bizottság 2020. október 29-én közzétett egy bevezető hatásvizsgálatot, amely felvázolja a felülvizsgálat kezdeti szempontjait és a szakpolitikai alternatívákat. A bevezető hatásvizsgálatra 2020. október 29. és 2020. november 26. között lehetett visszajelzést küldeni, amely időszak alatt 101 hozzászólás érkezett.

Ezen túlmenően a bizonyítékok összegyűjtése és a fokozottabb átláthatóság érdekében a Bizottság 2020. november 13. és 2021. február 5. között nyilvános konzultációt szervezett. Ez a konzultáció az ETS-irányelvvel, a LULUCF-rendelettel, valamint a személygépkocsikra és kisteherautókra vonatkozó CO2-előírásokról szóló rendelettel kapcsolatos konzultációkkal párhuzamosan indult. A nyilvános konzultációra 45 678 válasz érkezett, ebből 45 403 választ egy kampány keretében megkérdezett polgárok nyújtottak be. A fennmaradó 276 választ üzleti szövetségek, vállalkozások, magánszemélyek, közigazgatási szervek és szakszervezetek nyújtották be. A válaszadók nagy többsége egyetértett azzal, hogy a közös kötelezettségvállalási rendelet hatálya alá tartozó ágazatoknak további csökkentéseket kell elérniük, valamint hogy a tagállamoknak fokozniuk kell erőfeszítéseiket, és ambiciózusabb célokat kell kitűzniük. A válaszadók többsége támogatta, hogy abban az esetben, ha a kibocsátáskereskedelmi rendszer kiterjesztésre kerül az építőipari ágazatra és a közúti közlekedésre is, akkor a közös kötelezettségvállalási rendelet és a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya párhuzamos legyen. A nem kormányzati szervezetek és a polgárok nagy többsége ezt az alternatívát részesítette előnyben. A válaszadók kisebb, de jelentős része támogatta a közös kötelezettségvállalási rendelet ágazati hatókörének csökkentését. A magánszektorbeli válaszadóknak csak jóval korlátozottabb (különösen az energiaszektorban érdekelt) többsége támogatta ezt az alternatívát. A részletes összefoglaló és a nyilvános konzultáció eredményei a javaslat hatásvizsgálatának 2. mellékletében találhatók.

2021. június 1-jén Frans Timmermans, a Bizottság ügyvezető alelnöke, és Nicolas Schmit biztos meghallgatást tartott a szociális partnerek számára, hogy megvitassák az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag gazdasági és társadalmi vetületeit. A szociális partnerek támogatták az 55 %-os kibocsátáscsökkentési célkitűzést, és kifejtették az intézkedéscsomagban foglalt különböző javaslatokkal kapcsolatos véleményüket.

• Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

Az „Irány az 55 %!” szakpolitikai csomaghoz mellékelt egyéb javaslatokhoz és hatásvizsgálatokhoz hasonlóan ez a javaslat szintén felhasználja az uniós gazdaság teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátását lefedő, integrált modellező eszközök gyűjteményét. Ezeket az eszközöket olyan alapforgatókönyvek létrehozására használják, amelyek ellentmondásoktól mentes és a 2030-ra vonatkozó szigorúbb éghajlat-politikai célkitűzéssel összehangolt szakpolitikai csomagokat tartalmaznak, a 2030-ra vonatkozó uniós éghajlat-politikai céltervhez kidolgozott forgatókönyvekre építve. Ezek a forgatókönyvek a frissített 2020-as uniós referencia-forgatókönyvön alapulnak, amely az EU és a nemzeti energiarendszerek, valamint az üvegházhatásúgáz-kibocsátás alakulásának a jelenlegi szakpolitikai keret szerinti előrejelzése, amely magában foglalja a Covid19-világjárvány hatásait is. Ezeket a forgatókönyveket a Bizottság az E3M laboratóriummal, az Athéni Nemzeti Műszaki Egyetemmel, az IIASA-val és az EuroCare-rel kötött szerződés keretében állította össze, a tagállami szakértőkkel referenciaforgatókönyv-szakértői csoporton keresztül történő együttműködésben. A modellezés részletes eredményei a jogi javaslatokkal együtt közzétételre kerülnek.

A jelen hatásvizsgálatban bemutatott forgatókönyvek elkészítéséhez használt fő modellezőcsomagot a múltban a Bizottság már sikeresen használta energia- és éghajlat-politikai értékeléseihez, különösen az éghajlat-politikai céltervre vonatkozó bizottsági javaslatokhoz a 2030-ra vonatkozó fokozott kibocsátáscsökkentési cél, a hosszú távú stratégia, valamint a 2020-as és 2030-as uniós éghajlat- és energiapolitikai keret elemzésére.

Az energiaügyi, közlekedési és CO2-kibocsátási előrejelzések modellezési keretének alapvető elemét két modell jelentette: i. árak által indukált piaci egyensúlyi rendszer (PRIMES); valamint ii. PRIMES-TREMOVE (a közlekedésre vonatkozó PRIMES-modell). Az üvegházhatású gázokra és a légszennyezésre vonatkozó információs és szimulációs (GAINS) modellt a CO2-től eltérő üvegházhatású gázok kibocsátásának előrejelzéséhez, a globális bioszféra-kezelési (GLOBIOM-G4M) modelleket a földhasználatból, a földhasználat-változtatásból, valamint az erdőgazdálkodásból származó kibocsátások és elnyelések előrejelzéséhez, a globális több országra kiterjedő mezőgazdasági (CAPRI) modellt pedig a mezőgazdasági tevékenységek előrejelzéséhez használják.

Ezen túlmenően a javaslat az alábbiakra épít: i. az uniós nyomonkövetési, jelentési és ellenőrzési rendszerek végrehajtásából származó kibocsátási adatok és tapasztalatok; ii. a közös kötelezettségvállalási rendeletre vonatkozó 2016. évi javaslatot alátámasztó hatásvizsgálatban összegyűjtött bizonyítékok; iii. valamint az üvegházhatásúgáz-kibocsátás tekintetében a közúti közlekedésre és az építőipari ágazatra vonatkozóan készült korábbi tanulmányok.

A 2020-as referencia-forgatókönyv alapján kidolgozásra került egy sor szakpolitikai alapforgatókönyv. Ezeket úgy tervezték, hogy a nettó 55 %-os üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkenést képviseljék a különböző hatásvizsgálatokban feltárt szakpolitikai alternatívákkal összhangban lévő szakpolitikai csomagok révén. Ezeket a szakpolitikai alapforgatókönyveket kifejezetten az adott szakpolitikához készített változatok és további elemzések teszik teljessé, amelyeket az e javaslatot alátámasztó hatásvizsgálat és az „Irány az 55 %!” szakpolitikai csomag kapcsolódó hatásvizsgálatai ismertetnek.

• Hatásvizsgálat

Az „Irány az 55 %!” szakpolitikai csomag különböző kezdeményezéseihez készült hatásvizsgálatok integrált modellezési forgatókönyveken alapulnak, amelyek leírják a különböző szakpolitikai eszközök és a gazdasági szereplők közötti kölcsönhatást, a 2030-ra és 2050-re vonatkozó éghajlat-politikai célkitűzések elérése során a komplementaritás, a koherencia és a hatékonyság biztosítása érdekében (lásd a fenti szakaszt).

Az e javaslat kapcsán elvégzett hatásvizsgálat kiegészíti a 2030-ra vonatkozó uniós éghajlat-politikai céltervet alátámasztó, 2020-ban végzett hatásvizsgálat elemzéseit. Ez képezte azon célkitűzések analitikai alapján, amelyek alapján 2030-ra az 1990-es szinthez képest legalább nettó 55 %-kal csökkenteni kell az üvegházhatásúgáz-kibocsátást, és 2050-re el kell érni a klímasemlegességet.

A Szabályozói Ellenőrzési Testület 2021. április 19-én kedvező véleményt adott ki, amelyben javításra vonatkozó ajánlásokat tett. A Bizottság a hatásvizsgálatot ennek megfelelően módosította. A főbb változások a következő pontokat érintették:

·Jobb problémaleírás a jelenlegi közös kötelezettségvállalási rendelet hiányosságainak megfelelő azonosítása érdekében,

·Összhang az egyéb kapcsolódó kezdeményezésekkel, különösen a kibocsátáskereskedelmi rendszer és a földhasználat, földhasználat-megváltoztatás és erdőgazdálkodás felülvizsgálataival, valamint az európai klímarendelettel,

·Annak arányosságának bizonyítása, hogy az új kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó ágazatok továbbra is a közös kötelezettségvállalási rendelet hatálya alatt maradnak,