HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 27.5.2009 
SEC(2009) 716 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE 
 
Európai pénzügyi felügyelet  
   
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
    
{COM(2009) 252 végleges} 
{SEC(2009) 715} 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS  
2009. március 4-i, „Impulzusok az európai gazdaság élénkítéséhez” cím ű közleményében az 
Európai Bizottság vállalta, hogy az európai un iós pénzügyi felügyelet keretének reformja 
érdekében javaslatokat fog el őterjeszteni. A Bizottság e területet érint ő fellépésének alapja a 
„de Larosière” csoport európai uniós pénzügyi felügyeletr ől szóló jelentése, amely az egyedi 
pénzügyi intézmények felügyelete (mikroprude nciális felügyelet) és a pénzügyi rendszer 
stabilitásának felügyelete (makroprudenciáli s felügyelet) céljából új európai pénzügyi 
felügyeleti keret létre hozását javasolta.  
Konzultációk 
A Bizottság 2009. március 10. és április 10. között írásbeli nyilvános konzultációt folytatott a 
de Larosière jelentésr ől. A beérkezett 116 észrevétel nagy  többsége általában támogatta a 
jelentés felügyeletre vonatkozó javaslatait.  
A különböz ő főigazgatóságok képvisel őiből álló, hatásvizsgálatért felel ős irányítócsoport, 
amelynek feladata a hatásvizsgálat elkész ítésének irányítása, kétszer ült össze. 
2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Általános problémák 
Az EU pénzügyi piacai egyre inkább integrál ódnak és olyan páneurópai csoportok befolyása 
alá kerülnek, amelyek kockázatkezelési funkc iói a csoport központjában összpontosulnak. 
Különösen az EU-12 országaira jellemz ő, hogy a banki piacokat kül földi pénzügyi csoportok 
uralják.  
Az elmúlt id őszak eseményeib ől kiderült, hogy a tagállami szint ű felügyelet fenntartása 
mellett igen nehéz az egys éges piac és a pénzügyi stabilitás megvalósítása.  A válság 
rávilágított a jelenlegi európai uniós s zabályok gyenge pontjaira: a felügyelet túlzott 
mértékben az egyedi vállalkozásokat érint ő válságok megel őzésére és kezelésére összpontosít, 
és kevésbé foglalkozik a pénzügyi rendszer  egészének stabilitását veszélyeztet ő 
kockázatokkal.  
Az európai uniós pénzügyi felügyel et jelenlegi szer vezésére jellemz ő az az általános 
probléma, hogy a felügyeleti feladatkörök tagállami szint ű szervezése nem felel meg az 
európai uniós pénzügyi piacok európai szint ű integrációjának . 
Ezt súlyosbítja a pénzügyi válság által el őidézett többi  általános probléma: 
• az európai uniós és a világszint ű integráció elmélyülése miatt n ő annak a kockázata, hogy 
az európai uniós pénzügyi piacokat határokon átnyúló váls ághatások érik; 
• a fogyasztók, munkavállalók, nyugdíjasok, kisv állalkozások és lakossági befektet ők 
bizalomvesztése feler ősíti a recessziót; 
• az európai pénzügyi ágazat globális versenyképe ssége alacsonyabb annál, mint ami jobb 
felügyeleti gyakorlatok mellett elérhet ő lenne; 
HU 3   HU • a tagállami érdekekre összpontosító koordinálatlan szakpolitikák kedvez őtlen hatással 
vannak az egységes piacra. 
Az érintett érdekelt felek 
Mivel a pénzügyi stabilitás hiánya mind a pénzü gyi ágazatra, mind a gazdaság egészére nézve 
jelentős hatást gyakorol, az érintett ér dekelt felek köre is igen széles, idetartoznak például: 
• pénzügyi intézmények, beleértve rész vényeseiket és munkavállalóikat; 
• a pénzügyi szolgáltatások igénybe vev ői, beleértve a betéteseket, a befektet őket, a 
nyugdíjasokat és a nem pénzügyi  vállalkozásokat; valamint 
• hatóságok, beleértve a felügyeleteket, a köz ponti bankokat és a pénzügyminisztériumokat. 
3. A SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE  
Ami a mikroprudenciális felügyeletet ille ti, az EU jelenlegi, tanácsadó szerep ű felügyeleti 
bizottságai lehet őségeik határához értek. A bels ő piacnak olyan mechanizmusra van szüksége, 
amelynek révén a tagállami felügyel ők a lehető legjobb döntéseket tudják hozni a határokon 
átnyúló pénzügyi csoportokkal ka pcsolatban. Az integrált eu rópai uniós pénzügyi piac, 
amelyben a társaságok határokon átnyúló te vékenységet is folytathatnak, nem m űködhet jól, 
ha a felügyelet a tagállamok szintjére korlátozó dik, ezért a felügyeleti hatásköröket közösségi 
szintre kell áthelyezni.  
Ami a makroprudenciális fel ügyeletet illeti, a jelenl egi szabályok gyenge pontjai 
egyértelm űen hozzájárultak a pénzügyi szektor közelmúltbeli zavaraihoz. A G20-országokhoz 
és az Egyesült Államokhoz hasonlóan az Európai Uniónak is célszer ű lenne létrehoznia egy új 
szervet, amelynek feladata az lenne, hogy az onosítsa a pénzügyi stabilitás európai szint ű 
kockázatait, adott esetben pedig kockázati figye lmeztetést adjon ki és biztosítsa annak 
nyomon követését. Csak közösségi fellépéss el biztosítható, hogy az Európai Uniót érint ő 
rendszerszint ű kockázatokat az EU szintjén, az EU szemszögéb ől értékeljék, és eredményesen 
kezeljék.  
4. CÉLKITŰZÉSEK  
Az EU felügyeleti keretének reformját a következ ő általános célkit űzések  vezérlik: 
(1) az EU-ban alkalmazott pénzügyi felügyeleti keret hatékonyabbá tétele, hozzáigazítva a 
pénzügyi piacok integrációjának szintjéhez; 
(2) az EU pénzügyi stabilitásának fokozása (e záltal pedig a reálgazdaság és az 
államháztartás potenciális kockázatainak mérséklése); 
(3) a fogyasztók, befektet ők, a pénzügyi szolgáltatá sok egyéb igénybe vev ői és más fontos 
érdekelt felek, különösen a munkavállalók, érdekeinek védelme;  
(4) az EU-s pénzügyi piacok verse nyképességének növelése, valamint 
HU 4   HU (5) az EU-s pénzügyi piacok fenntartható fejl ődést elősegítő integrációjának támogatása. 
A mikroprudenciális és a makroprudenc iális felügyelet területén a következ ő egyedi 
célkitűzéseket határozták meg:  
Egyedi célkit űzések 
Mikroprudenciális felügyelet  Makroprudenciális felügyelet  
(1) A székhely szerinti és a fogadó tagállam 
felügyeleti érdekeinek összehangolása, azaz a 
tagállami felügyel ő hatóságok határozatainak 
határokon átnyúló megtámadására szolgáló 
eljárások és gyakorlatok meger ősítése; 
(2) egyenlő feltételek biztosítása a különböz ő 
tagállamokban m űködő pénzügyi 
intézmények számára; 
(3) az európai szint ű válságmegel őzés és 
válságkezelés javítása, valamint 
(4) a felügyelt társaságokra vonatkozó felügyeleti 
tevékenységek eredményességének és költséghatékonyságának javítása.
 (1) Európai makroprudenciális kockázatértékelés 
kidolgozása; 
(2) az előrejelző rendszerek hatékonyságának 
javítása, valamint 
(3) annak lehet ővé tétele, hogy az érintett 
hatóságok intézkedésekké formálják a kockázatértékelés megállapításait. 
 
5. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
5.1. Mikroprudenciális felügyelet  
Az európai uniós mikroprudenciáli s felügyelet szakpolitikai lehet őségeit két szakaszban 
vizsgálták: 
1. szakasz: Felügyeleti rendszer  
1. Dinamikus status quo: ennek lényege a je lenlegi, székhely szerinti országra épít ő modell és 
a Lámfalussy-keret továbbvitele. 
2. Visszalépés – a fogadó országra épít ő modell:  ebben a tagállami felügyel ők teljes kör ű 
felhatalmazást kapnának a területükön m űködő, akár belföldi, akár külföldi tulajdonú 
társaságok – köztük leányvállalatok és  fióktelepek – felügyeletére.  
3. A vezető felügyelőn alapuló modell : ennek lényege a határ okon átnyúlóan tevékenyked ő 
csoport anyavállalatát felügyel ő hatóság hatáskörének kib ővítése. A gyakorlatban ez azt 
jelentené, hogy a határ okon átnyúlóan tevékenyked ő csoport székhely szerinti felügyel ője 
teljes kör ű felhatalmazást kapna a csoport EU-s szint ű tevékenységének felügyeletére, a 
fióktelepek és a leányvállalato k tekintetében is. Ez a lehet őség a jelenlegi felügyeleti keret 
továbbfejlesztése.  
4. A de Larosière-javaslat – egy európai pénzügyi felügyeleti rendszer (ESFS) 
létrehozása:  ez a megoldás a jelenlegi EU-s felügyeleti bizottságokat egy, kett ő vagy három 
európai felügyeleti hatósággá alakítaná át. Az új  európai felügyeleti hatóság(ok) feladata az 
lenne, hogy hálózatot alkosson/alkossa nak a tagállami pénzügyi felügyel őkkel, amelyek 
HU 5   HU továbbra is felel ősek maradnának a pénzügyi int ézmények egyedi, napi szint ű felügyeletéért. 
E hatóságok a felügyel ők kollégiumainak keretében koor dinálnák a határokon átnyúlóan 
tevékenyked ő csoportok felügyeletét, hozzájár ulnának a részletes szabályok 
harmonizálásához, iránymutatásokat hatá roznának meg, továbbá egyes szigorúan 
meghatározott esetekben beavatkoz hatnának a tagállami felügyel ők közötti vitákba.  
5. Egyetlen EU-szint ű felügyel ő: ez a megoldás a Közösségen belül határokon átnyúló 
tevékenységet folytató intézmé nyekre vonatkozó minden napi szint ű felügyeleti hatáskört 
egyetlen felügyel őre bízna, így a tagállami felügyel ők feladata csupán a belföldi 
tevékenységet végz ő társaságok felügyelete maradna.  
2. szakasz: Intézményi szerkezet  
A. Egy szerv – az integrált megközelítés:  e szerv alá tartozna a teljes pénzügyi ágazat (a 
banki, a biztosítási és az értékpapírszektor) és a pénzügyi felügyeleti tevékenység minden 
vetülete1. 
B. Két szerv (gyakori megnevezéssel „i kertornyok (twin peaks)” – a célközpontú 
megközelítés : alapja a feladatok el határolása két felügyel ő között: az egyi k a prudenciális 
felügyeletért felel, a másik a tevékenységek felügyeletéért2. A két szerv munkáját egy 
irányítóbizottság koordinálná. 
C. Három szerv – az ágazati megközelítés:  a szektorális alapú uniós pénzügyi 
jogszabályokkal összhangban3 e három szerv: a bankfelügyel ő, a biztosítási és 
nyugdíjfelügyel ő, és az értékpapír-felügyel ő4. Ezt a három szervet a modell szerint egy 
fölérendelt irányítóbizottság egészítené ki. 
D. Négy szerv – az intézményi megközelítés:  az adott szektorok felügyeletéért felel ős három 
szerv mellett egy különálló negyedik szervet lehetne létrehozni a pénzügyi konglomerátumok 
felügyeletére. 
5.2. Makroprudenciális felügyelet  
A makroprudenciális felügyelet európa i kerete tekintetében öt lehet őséget vizsgáltak meg: 
A. Dinamikus status quo:  e megoldással élve a makroprudenc iális felügyeletet a hatályos 
európai uniós szab ályoknak megfelel ően végeznék, számos intézmény és szerv bevonásával, 
ami nem biztosítaná a figyelmezt etések és ajánlások megfelel ő nyomon követését. 
B. A létező vagy javasolt struktúrák fejlesztése:  
                                                 
1 Az egy szervre épít ő felügyeleti modell központi banktól függetlenített változatát a következ ő 
tagállamok alkalmazzák: DE, AT, DK, HU, MT, PL, UK, SE. Az egy szervre épít ő felügyeleti modell 
központi bankhoz köt ődő (vagy abba integrált) változatát a következ ő tagállamok alkalmazzák: FI, IE, 
SK, BE, EE.  
2 Ezt a modellt az EU-ban csak NL alkalmazza.  
3 Például: az értékpapírszektor esetében a pénzügyi  eszközök piacairól szóló irányelv, a bankszektor 
esetében a t őkekövetelmény-irányelv, a biztosítási szek tor esetében pedig az (elfogadásra váró) 
Szolvencia II irányelv. 
4 A szektorális modellt alkalmazó tagállamok: CZ, ES, FR, EL, IT, LT, LU, PT, SI. 
HU 6   HU A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság (EFC) bevonása:  ez a szerv magas szint ű értékeléseket 
készít a pénzügyi piacok és szolgáltatások al akulásáról, továbbá az ECOFIN-Tanács és a 
Bizottság számára ad tanácsokat. E megoldá s szerint az EFC lenne  a makroprudenciális 
felügyelet jöv őbeli keretének vezet ője.  
A Központi Bankok Európai Rendszere (ESCB)  és az Európai Központi Bank (EKB) 
bevonása: e megoldás szerint az EKB kapna felh atalmazást a EU-s makroprudenciális 
felügyelet végzésére. Amennyiben ez a Szerz ődéssel és az EKB alapokmányával 
összeegyeztethet ő, úgy az új feladatokat és a kapcso lódó hatásköröket az EKB vagy egy 
„kibővített és felhatalmazott” (példá ul a felügyeleti bizottságok elnökeib ől is álló) 
bankfelügyeleti bizottság láthatná el. 
Az európai pénzügyi felügyeleti  rendszer bevonása: e megoldá s szerint a makroprudenciális 
felügyelet , az EU-s mikroprude nciális felügyelet meger ősítését szolgáló – a de Larosière-
jelentésben javasolt – új  európai hatóság(ok) hatáskörébe ke rülne. E hatóságo(ka)t a tagállami 
felügyelők hálózata támogatná. 
C. Új szerv létrehozása – Európai Rendszerszint ű Kockázati Tanács:  ez a megoldás a de 
Larosière csoport ajánlásaival összhangban lé trehozna egy új sz ervet, az Európai 
Rendszerszint ű Kockázati Tanácsot (European Systemic Risk Council, ESRC). Az ESRC az 
EKB szervezetén kívüli független szerv le nne, amelynek elnöki tisztét azonban az EKB 
elnöke töltené be. A m űködéssel kapcsolatos és technikai tanácsokat els ősorban az 
EKB/ESCB adná. F ő feladatai a következ ők lennének: a makropr udenciális kockázatok 
feltárása, az e kockázatok mérséklésére alkalmas intézkedések meghatározása, valamint figyelmeztetések révén az illetékes hatóságok ösztönzése a kockázatkezel ő intézkedések 
meghozatalára.  
6. A
 HATÁSOK EL ŐZETES ÉRTÉKELÉSE ÉS A LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
6.1. Mikroprudenciális felügyelet  
Az első szakaszban a meghatározott lehet őségeket a (fenti táblázatban szerepl ő) 
reformcélkit űzések megvalósításában várható eredmé nyesség tekintetében értékelték. Az 
elemzés fényében az 1. (status quo), 2. (visszalépés) és 3. (vezet ő felügyelő) lehetőséget 
elvetették, mivel ezek a legtöbb esetben nem alkalmasak az egyedi célkit űzések 
megvalósítására.  
A 4. (ESFS) és 5. (EU-s felügyel ő) lehetőséget az eredményesség, hatékonyság, 
következetesség, szubszidia ritás és arányosság kr itériumait szem el őtt tartva további 
vizsgálatnak vetették alá. A vizsgálat alapján az ESFS t űnik a kedvez őbb lehetőségnek az EU-
s pénzügyi felügyeleti rendszer reformjára. Az eredményesség tekintetében kérdéses, hogy 
egyetlen EU-s felügyel ő elég közel tud-e kerülni egy pé nzügyi csoport tevékenységeihez 
annak érdekében, hogy garantálni tudja a betétesek, biztosítottak és befektet ők megfelel ő 
védelmét és az EU-ban m űködő pénzügyi intézmények pénzügyi stabilitását. Arra sem lenne 
jogi lehet ősége, hogy a tagállami szabályokat a tagáll amok területén alkalmazza. Az ESFS-en 
belül a tagállami felügyel ők végeznék a napi szint ű felügyeletet. Decentralizált, fejl ődőképes 
modell, amely szükség esetén id ővel lehetővé teheti további fel ügyeleti hatáskörök EU-s 
szintre való áthelyezését. Az  ESFS-hez hasonló decentraliz ált megoldások mellett szól 
továbbá, hogy jelenleg nem létezik olyan uniós szint ű finanszírozási mechanizmus, amelyet a 
HU 7   HU nehézségekkel küzd ő intézmények megsegítésére le hetne alkalmazni. Mindkét lehet őség 
egyformán összhangban áll a többi v onatkozó EU-s szakpolitikával.  
Az intézményi szerkezetre vonatkozó négy lehet őséget az eredményesség, hatékonyság és 
következetesség kritériumaival összhangban elemezték. Noha az elemzés alapján egy 
lehetőség sem emelkedett ki egyértelm ű győztesként, a jelen helyzetben úgy t űnt, hogy a 
szükséges változtatások minimumát jelent ő legarányosabb megoldás az  lenne, ha fenntartanák 
a jelenlegi három felügyeleti bizottság alkotta szektorális struktúrát és az említett bizottságoknak megfelel ő megbízatással három európai ügynöks éget hoznának létre, amelyek 
működését az ESFS létrehozás után három évvel felülvizsgálnák.  
6.2. Makroprudenciális felügyelet  
A makroprudenciális felügyelet európai kerete tekintetében  a legjobb megoldás egyértelm űen 
az Európai Rendszerszint ű Kockázati Tanács létrehozása lenne. A megoldás hatásossága 
abból ered, hogy centralizált formában gondoskodna a makroprudenciális kockázati 
figyelmeztetések kiadásáról és olyan szer vezeti formát hozna létre, amely értékes 
szinergiahatásokat teremtene, kiegyensúlyozott képviseletet biztosítana minden érintett EU-s 
és tagállami intézménynek és hatóságnak, valamint hozzájárulna a pénzügyi rendszer 
stabilitásához. A Gazdasági és Pénzügyi Bizo ttság bevonása a politikai vetületek miatt nem 
garantálná az elemzések elf ogulatlanságát. Az európai pénzügyi felügyeleti rendszer 
választása esetén a makroprudenciális és a mikroprudenciális felügyelet alkalmazási köre 
közötti alapvet ő különbség okozhatna gondot. Végül, ami az EKB/ESCB-t illeti, választásával 
szemben három f ő kifogás emelhet ő: a pénzügyi és a monetáris stabilitás támogatása miatti 
potenciális összeférhetetlens ég; a makroprudenciális felügyelet végzésével kapcsolatos 
hírnévkockázat; túlzott hatalomkoncentráció az EU-s pénzügyi rendszer felvigyázásával 
kapcsolatban. 
Ami a hatékonyságot illeti, az Európai Rendszerszint ű Kockázati Tanács az EKB/ESBC-t ől 
kaphatna a m űködéssel kapcsolatos és technikai tanács okat, és csak korlátozott mértékben 
igényelne további er őforrásokat. 
7. A
 KIVÁLASZTOTT LEHET ŐSÉGEK HATÁSA  
A kiválasztott lehet őségek teljes mértékben alkalmas ak a 4. szakaszban leírt célkit űzések 
megvalósítására, mivel egy sor azonnali vált ozást hoznának az EU-s  pénzügyi felügyelet 
szervezésében. Az elvárt válto zásokat az európai pénzügyi felügye leti rendszer és az Európai 
Rendszerszint ű Kockázati Tanács számára meghatározott m űködési célkit űzések 
tartalmazzák. A pénzügyi stabilitás védelméhez és a pénzügyi vállalkozások tevékenységének eredményesebb felügyeletéhez nyújtott hozzájá rulás révén a javasolt új keret a bels ő piacon a 
legtöbb esetben javítaná az érdekelt felek csoportjainak helyzetét. 
A pénzügyi intézmények esetében, beleér tve részvényeseiket és munkavállalóikat: a 
megnövelt pénzügyi stabilitás és az ered ményesebb európai uniós válságmegel őzés révén 
javítaná az üzleti környezetet; a határokon átnyúlóan tevékenyked ő társaságok számára 
egyenlő feltételeket biztosítana és csökkent ené a megfelelési költségeket; a megnövelt 
pénzügyi stabilitásnak köszönhet ően harmadik országokból származó befektetéseket vonzana 
a belső piacra; nemcsak megtartaná a pénzügyi ágazat munkahelyeit, hanem b ővítené is azok 
számát. 
HU 8   HU A pénzügyi szolgáltatások igénybe vev ői esetében, beleértve a betéteseket, a befektet őket, 
a nyugdíjasokat és a nem pénzügyi vállalkozásokat: a pénzügyi ágazat javuló 
megbízhatóságával összefüggésben növelné e fogyasztók és a befektet ők bizalmát; 
csökkentené az egyes pénzügyi intézmények fizet ésképtelenségének kockázatát; javítaná a 
nyugdíjalapok stabil itását és ösztönz őket kínálna a hatá rokon átnyúlóan m űködő 
foglalkoztatóinyugdíj-alapok létreho zására; az egységes EU-s t őkepiac er ősítése révén 
könnyítené a finanszírozás hoz való hozzáférést. 
A tágabb értelemben vett fogyasztók és  munkavállalók esetében: ha az Európai 
Rendszerszint ű Kockázati Tanács sikeresen feltárná és megel őzné a rendszerszint ű, a 
reálgazdaságot is potenciálisan befo lyásoló pénzügyi válságokat, azzal kedvez ő hatást 
gyakorolhatna a makrogazdasági recessziók és a kapcsolódó kibocsátási, keresleti és 
foglalkoztatási hatások megel őzésére vagy mérséklésére. 
A hatóságok esetében, beleértve a felügye leteket, a központi bankokat és a 
pénzügyminisztériumokat:  egyértelm űvé tenné a tagállami és közösségi szint ű szerepeket és 
feladatköröket, és hatásos keretet teremten e a konfliktusok megoldására; közvetett módon 
erősítené a felügyeleti függetlenséget; a mi kroprudenciális és a makroprudenciális 
felügyeletet ötvöz ő keretet teremtene; az EU-s vagy a tagállami szint ű makrogazdasági 
stabilitás védelméhez szükséges ajánlásoka t tenne a kormányzatoknak és más érintett 
hatóságoknak, valamint növelné a központi ba nkok által elvégzett makroprudenciális 
elemzések hatásosságát; és csökkentené annak kockázatát, hogy a pénzügyi rendszert 
közpénzekkel kelljen megsegíteni. 
8. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A mikro- és makroprudenciális felügyelet terén indított EU-s fellépés hatásainak eredményes 
nyomon követése érdekében olyan egyedi muta tókat kell kidolgozni, amelyekkel értékelhet ő 
az európai pénzügyi felügyeleti rends zer és az Európai Rendszerszint ű Kockázati Tanács 
teljesítménye. Erre a felügyeleti reformot végreh ajtó jogalkotási javaslat ok hatásvizsgálatában 
kell sort keríteni.