Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA az Észt Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától, valamint 168. és 168a. cikkétől eltérő különös intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról /* COM/2014/0622 final - 2014/0288 (NLE) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (a továbbiakban: a héairányelv) 395. cikkének (1) bekezdése értelmében a Tanács, a Bizottság javaslata alapján, bármelyik tagállamot egyhangúlag felhatalmazhatja arra, hogy az irányelvben foglaltaktól eltérő különös intézkedéseket alkalmazzon a hozzáadottérték-adó beszedésének egyszerűsítésére vagy egyes adócsalások és -kikerülések megelőzésére. A Bizottságnál 2014. május 26-án iktatott levelében Észtország felhatalmazást kért arra, hogy az előzetesen felszámított adóra vonatkozó adólevonási jogot szabályozó általános alapelvektől eltérő intézkedést alkalmazhasson a személygépkocsik esetében. A héairányelv 395. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság 2014. június 11-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Észtország kérelméről. A Bizottság 2014. június 12-én kelt levelében értesítette Észtországot, hogy a kérelem elbírálásához általa szükségesnek tartott minden információ a rendelkezésére áll. Háttér-információk A héairányelv 168. és 168a. cikke úgy rendelkezik, hogy az adóalanyok jogosultak az adóköteles tevékenységet célzó beszerzéseket terhelő héát levonni. Ugyanezen irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében a vállalkozás vagyonát képező termék magáncélra történő használata ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak minősül, amennyiben a termék héája levonható volt. E rendszer lehetővé teszi az eredetileg levont héaösszeg behajtását a magáncélú használat tekintetében. A személygépkocsik esetében nehéz ezt a rendszert alkalmazni, különösen mivel nem könnyű különbséget tenni a magáncélú és az üzleti célú használat között. Amennyiben készül nyilvántartás, ennek vezetése és ellenőrzése még abban az esetben is külön terhet róna a vállalkozásokra és a közigazgatásra, ha Észtország élne a héairányelv 168a. cikkében foglalt lehetőséggel, és a vállalati személygépkocsikkal kapcsolatos kiadások esetében a levonást az adóalany által történő tényleges üzleti célú használat mértékére korlátozná. Ezért Észtország kérelmezte, hogy az adólevonási jogot meghatározott százalékos mértékre korlátozhassa, melynek fejében mentesítené a vállalkozásokat a magáncélú használat adózási célból történő elszámolása alól. Ennek előnye, hogy valamennyi érintett fél számára egyszerűbbé válik a rendszer, ugyanakkor megakadályozza a hamis nyilvántartásokra visszavezethető adócsalást, illetve adókikerülést. Az Észtország által szolgáltatott információk alapján úgy tűnik, hogy a vállalati személygépkocsik használatának átlagosan 50 %-a magáncélokat szolgál. A százalékban kifejezett korlátozást ezért 50 %-ban kell meghatározni. Ezt az új rendszert kell majd alkalmazni minden olyan nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsira, amely a vezetőülésen felül legfeljebb nyolc üléssel rendelkezik és tömege nem haladja meg a 3 500 kilogrammot. Az adólevonási jog korlátozása egyébiránt nem terjedne ki egyes konkrét tevékenységekre használt személygépkocsikra, így a viszonteladás, bérbeadás vagy lízing céljából vásárolt személygépkocsikra, a személyszállításra használt személygépkocsikra (például taxikra), valamint gépjárművezető-oktatáshoz használt személygépkocsikra, amelyekre továbbra is a rendes szabályok vonatkoznának. Időtartamát tekintve az eltérést 2017. december 31-ig indokolt engedélyezni, hogy így meg lehessen ítélni, hogy az 50 %-os korlátozás továbbra is megfelelően tükrözi-e az üzleti és magáncélú használat megoszlását. A meghosszabbítás kérelmezése esetén a kérelemhez csatolni kell egy jelentést az alkalmazott százalékos érték felülvizsgálatáról, és azt a kérelemmel együtt legkésőbb 2017. március 31-ig el kell juttatni a Bizottság részére. Meglévő rendelkezések a javaslat által érintett területen Az adólevonási joghoz kapcsolódó hasonló eltérésekre más tagállamok is engedélyt kaptak. A héairányelv 176. cikke előírja, hogy a Tanács megállapítja, milyen kiadások nem jogosítanak a héa levonására. Ennek megtörténtéig felhatalmazza a tagállamokat az 1979. január 1-jén hatályban lévő korlátozások fenntartására. Emiatt a személygépkocsikkal kapcsolatban az adólevonási jogot korlátozó számos „standstill” rendelkezés létezik. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI Konzultáció az érdekelt felekkel Nem releváns. Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása Külső szakértők bevonására nem volt szükség. Hatásvizsgálat A határozatjavaslat célja elsősorban az, hogy egyszerűsítse a héabeszedést a részben nem üzleti célokra használt személygépkocsik vonatkozásában, ami pozitív hatással járhat. Ugyanakkor felszámolható a hamis nyilvántartások révén történő adócsalás is. Az eltérés szűk tárgyi és időbeli alkalmazási köre miatt azonban a hatás mindenképpen korlátozott lesz. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat összefoglalása Észtország felhatalmazása arra, hogy az adólevonási jogot a nem kizárólag üzleti célokra használt vállalati személygépkocsikkal kapcsolatos kiadásokat terhelő héa 50 %-ára korlátozza. Az adólevonási jog korlátozása esetén az adóalany mentesül a személygépkocsik magáncélú felhasználására kivetett héa elszámolása alól. Jogalap A héairányelv 395. cikke. A szubszidiaritás elve A héairányelvnek a javaslat alapjául szolgáló rendelkezésére tekintettel a javaslat az Európai Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik, ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható. Az arányosság elve A javaslat megfelel az arányosság elvének a következők miatt: A határozat egy tagállam számára, annak saját kérelme nyomán ad felhatalmazást, kötelezettséget tehát nem keletkeztet. Tekintettel az eltérés alkalmazási körének korlátozott mivoltára, a különös intézkedés arányban áll a kitűzött céllal. A jogi aktus típusának megválasztása A héairányelv 395. cikke értelmében a hozzáadottérték-adóra vonatkozó közös szabályoktól kizárólag abban az esetben lehet eltérni, ha arra a Tanács a Bizottság javaslata alapján egyhangúlag felhatalmazást ad. Ezenfelül a tanácsi határozat azért is a legmegfelelőbb jogi aktus, mert egy-egy tagállamnak is címezhető. 4. KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre. 5. OPCIONÁLIS ELEMEK A javaslat hatályvesztésre vonatkozó rendelkezést tartalmaz. 2014/0288 (NLE) Javaslat A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA az Észt Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától, valamint 168. és 168a. cikkétől eltérő különös intézkedés alkalmazására történő felhatalmazásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre[1] és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) A Bizottságnál 2014. május 26-án iktatott levelében Észtország felhatalmazást kért, hogy a személygépkocsik tekintetében eltérést alkalmazhasson a 2006/112/EK irányelvnek az előzetesen felszámított adóra vonatkozó adólevonási jogot szabályozó rendelkezéseitől. (2) A Bizottság 2014. június 11-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Észtország kérelméről. A Bizottság 2014. június 12-én kelt levelében értesítette Észtországot, hogy a kérelem elbírálásához általa szükségesnek tartott minden információ a rendelkezésére áll. (3) A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikke úgy rendelkezik, hogy az adóalany jogosult az adóköteles tevékenységéhez felhasznált, részére teljesített termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra kivetett hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) levonására. A szóban forgó irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja előírja a héaelszámolást abban az esetben, ha egy vállalkozás vagyonát képező terméket nem üzleti célokra használják. (4) Gyakran igen nehéz pontosan meghatározni a nem üzleti célú felhasználást, és még ha lehetséges is, az eljárás rendszerint nagy terhekkel jár. A kért felhatalmazás értelmében a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsikkal kapcsolatos kiadásokat terhelő héa levonható mértékét – néhány kivételtől eltekintve – átalányszázalékban kell megállapítani. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján az észt hatóságok úgy vélik, hogy 50 %-os mérték indokolt. Egyúttal a kettős adóztatás elkerülése érdekében a személygépkocsik nem üzleti célú használata esetében fel kell függeszteni a héaelszámolásra vonatkozó követelményt, ha a szóban forgó személygépkocsi korlátozás hatálya alá esik. Ezen egyszerűsítési intézkedés révén nem szükséges nyilvántartást vezetni a vállalati személygépkocsik magáncélú használatáról, és ugyanakkor a hamis nyilvántartások révén történő adócsalás is megelőzhető. (5) Az adólevonási jognak a kért felhatalmazás szerinti korlátozását az egyes meghatározott személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint az ezen személygépkocsikhoz kapcsolódó kiadások után fizetett héára kell alkalmazni, ideértve az üzemanyag vásárlását is. (6) A kért felhatalmazást kizárólag a 3 500 kilogrammot nem meghaladó megengedett legnagyobb össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra kell alkalmazni, minthogy a 3 500 kilogrammot meghaladó össztömegű és a vezetőülésen kívül nyolcnál több üléssel rendelkező személygépkocsik nem üzleti célú használata elhanyagolható e személygépkocsik jellegéből, illetve azon üzleti tevékenységekből adódóan, amelyekre azokat használják. Meg kell továbbá határozni azon konkrét személygépkocsik részletes jegyzékét, amelyekre egyedi jellegű felhasználásuk miatt a felhatalmazás nem vonatkozik. (7) A felhatalmazásnak korlátozott időtartamra, 2017. december 31-ig kell szólnia, hogy lehetővé váljon az eltérést bevezető intézkedés, valamint az üzleti és nem üzleti célú használat közötti megosztási ráta szükségességének és hatékonyságának felülvizsgálata. (8) Amennyiben Észtország úgy véli, hogy szükséges a felhatalmazás időbeli hatályának 2017-en túli időpontig történő meghosszabbítása, az alkalmazott százalékos korlát értékelését tartalmazó jelentést a meghosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2017. március 31-ig be kell nyújtania a Bizottság számára. (9) Az eltérés a végső fogyasztói szinten beszedett adóbevétel teljes összegét csak elhanyagolható mértékben fogja befolyásolni és nem lesz kedvezőtlen hatással az Unió hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikkétől eltérve Észtország felhatalmazást kap, hogy 50 %-ra korlátozza a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsikkal kapcsolatos kiadások hozzáadottérték-adójára vonatkozó adólevonási jogot. 2. cikk A 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától eltérve Észtország az adóalanyok vállalkozási vagyonának részét képező személygépkocsik nem üzleti célú használatát nem tekinti ellenérték fejében nyújtott szolgáltatásnak, amennyiben az adott személygépkocsi az e határozat 1. cikke értelmében engedélyezett korlátozás hatálya alá esik. 3. cikk Az 1. cikkben említett kiadások közé a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsik vásárlása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint az ilyen személygépkocsik fenntartásával, javításával és üzemanyagával kapcsolatos kiadások tartoznak. 4. cikk A határozat kizárólag a 3 500 kilogrammot nem meghaladó megengedett legnagyobb össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra alkalmazandó. 5. cikk Az 1. és 2. cikk nem alkalmazandó az alábbi személygépkocsi-kategóriákra: a) viszonteladás, bérbeadás vagy lízing céljából vásárolt személygépkocsik; b) díjazás ellenében személyszállításra használt személygépkocsik, ideértve a taxiszolgáltatásokat is; c) gépjárművezető-oktatáshoz használt személygépkocsik. 6. cikk Ez a határozat 2017. december 31-én hatályát veszti. Az e határozatban megadott felhatalmazás meghosszabbítására irányuló kérelmet legkésőbb 2017. március 30-ig be kell nyújtani a Bizottsághoz, és ahhoz csatolni kell egy jelentést az 1. cikkben meghatározott százalékos érték felülvizsgálatáról. 7. cikk Ennek a határozatnak az Észt Köztársaság a címzettje. Kelt Brüsszelben, -án/-én. a Tanács részéről az elnök [1] HL L 347., 2006.12.11., 1. o.