Hangsúlyt fog kapni az is, hogy – az Unión belül és kívül, többek között a külső partnerekkel folytatott tevékenységeknél – jobban megértsük az uniós jogszabályok iránti igényeket és azok hatását. Az egyének, a vállalkozások és a civil társadalom bevonása érdekében fel fogjuk hívni a figyelmet nyilvános konzultációinkra, továbbá megkönnyítjük a köztük való eligazodást és a bennük való részvételt. Végezetül foglalkozni fogunk a minőségi jogalkotás 2019. évi helyzetfelmérésében azonosított hiányosságokkal is.

-fel fogja kérni a tagállamokat, a régiókat és a legfontosabb érdekelt feleket, hogy segítsenek felszámolni a 21. századi infrastruktúra kiépítését lassító akadályokat és bürokráciát. Ez hozzá fog járulni a beruházások és a Next Generation EU végrehajtásának felgyorsításához is. A törekvésben kulcsfontosságú szerepet fog játszani a minőségi jogalkotás, a jövőállósági (Fit for Future, F4F) platform pedig támogatni fogja az uniós jogszabályok egyszerűsítését és a jövőbeli igényekhez való jobb hozzáigazítását.

Ugyanazon kezdeményezésről több konzultáció azonban megerőltető lehet, ami olykor megterheli az érdekelt felek erőforrásait. Ezért a konzultációs rendszer fókuszáltabbá, világosabbá és felhasználóbarátabbá tételét javasoljuk. Az Ossza meg velünk véleményét! (Have your say) webportálon a nyilvános konzultációkat egyetlen „véleményezési felhívásban” fogjuk egyesíteni. Két lépést fogunk ötvözni, amelyek mostanáig egymás után következtek: az ütemtervekkel / kezdeti hatásvizsgálatokkal kapcsolatos visszajelzési időszakokat, amelyek véleményezési felhívásként továbbra is megjelennek az Ossza meg velünk véleményét! oldalon, és a kérdőívalapú nyilvános konzultációkat.

A válság alatt az érdekelt felek jelezték, hogy a megadott határidőn belül nehezen tudnak hozzászólásokat tenni. Válaszul a Bizottság, ahol lehetősége volt rá, akár 6 héttel is kiterjesztette a 2020-ban vagy 2021 elején megvalósítandó kezdeményezések nyilvános konzultációit és visszajelzési lehetőségeit. A jövőben áttérünk egy áramvonalasabb, befogadóbb és egyszerűbb rendszerre, amely egyetlen „véleményezési felhíváson” és egyértelműbb kérdőíveken fog alapulni, tiszteletben tartva ugyanakkor a szociális partnerek előjogait is.

A jó szakpolitikai döntéshozatalba a döntések által érintettek is be vannak vonva. Az Európai Unióba vetett bizalom fenntartása érdekében az uniós szakpolitikáknak figyelembe kell venniük és tükrözniük kell a polgárok értékeit és aggodalmait. Az érdekelt felek, köztük a polgárok aktív részvétele elengedhetetlen – különösen bizonytalan időkben. A konzultációk ugyanakkor nem járhatnak szükségtelen teherrel. Szeretnénk ezért megkönnyíteni az érdekelt feleknek, hogy konzultációkon keresztül észrevételeket tegyenek.

Fokozott erőfeszítéseket fogunk tenni a nyilvános konzultációk népszerűsítésérért annak érdekében, hogy több résztvevőre és minőségi hozzájárulásra tudjunk szert tenni. Amint az a helyzetfelmérő közleményben is szerepel, szeretnénk felhívni a figyelmet a Bizottság szakpolitikai döntéshozatali folyamatához való hozzájárulás lehetőségeire, ezért szorosabban együtt fogunk működni a Régiók Bizottságával, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, a nemzeti hatóságokkal, a szociális partnerekkel és más képviseleti szervezetekkel. Kérni fogjuk őket például arra, hogy nemzeti és regionális szinten segítsék bizonyítékgyűjtő „véleményezési felhívásaink” terjesztését. Ezeket az erőfeszítéseket a Bizottság tagállami képviseletei és az uniós küldöttségek is támogatni fogják.

A minőségi jogalkotás másik sarokköve a tudományos bizonyíték, amely elengedhetetlen a probléma pontos leírásához, az ok-okozati összefüggések valódi megértéséhez és ezáltal a beavatkozási logikához, valamint a hatás értékeléséhez. Magas színvonalú kutatást nem lehet egyik napról a másikra végezni, ezért ahhoz, hogy a kellő időben rendelkezésre álljanak a megfelelő bizonyítékok, szükség van a bizonyítékok iránti igények jobb előrejelzésére és összehangolására. Ez azt is jelenti, hogy a kutatói közösséget már a kezdetektől jobban mozgósítani kell, és be kell vonni a szabályozási folyamatba, amint azt a világjárvány idején számos kormány meg is tette.

Teljes mértékben tisztában vagyunk azzal, hogy a kkv-k milyen fontos szerepet töltenek be az uniós gazdaságban, és milyen nehézségekkel küzdenek a Covid19-válság miatt. Az uniós kkv-követ segíteni fogja az uniós kezdeményezések átvilágítását, megállapítandó, hogy a kkv-kra gyakorolt hatás hol igényel különös figyelmet. A követ a jövőállósági platform munkaprogramjának kialakításában is segíteni fog, és – a Régiók Bizottságának regionális központjaival együtt – a terepen legproblémásabbnak bizonyuló jogszabályokra fogja összpontosítani a tevékenységeit.

Akkoriban derült ki, hogy a tisztán költségcsökkentési megközelítésnek jelentős hátrányai vannak, így 2012-ben a Bizottság elindította a REFIT programot, amely a jogszabályok felülvizsgálatakor a költségeknek a (számszerű vagy egyéb) haszonnal való kiegyenlítésére összpontosul. Ez szavatolja, hogy a jogszabály eredeti indoka – vagyis a haszon – is az egyenlet részét képezze. A REFIT programot ki fogja egészíteni az „egy be, egy ki” elv, amely egy adott szakpolitikai területen különös figyelmet fordít az egyének és a vállalkozások halmozott költségeire, és új kezdeményezésekre is ki fog terjedni.

Most tovább fogjuk fokozni a tehercsökkentési erőfeszítésekeinket az „egy be, egy ki” elv alkalmazásával, amellyel új terhek bevezetésekor módszeresen és proaktívan törekszünk a meglévő jogszabályok által okozott terhek csökkentésére. A jogszabályokat egyszerűsítő munka támogatására a Bizottság létrehozta a jövőállósági platformot, hogy tanácsot kapjon arról, hogyan biztosítható, hogy az uniós jogszabályok könnyen betarthatók, hatékonyak és a jövőben is megfelelőek legyenek.

Ugyanakkor fokoznunk kell az Ossza meg velünk véleményét! weboldal ismertségét, hogy több polgárt – köztük az uniós szakpolitikai döntéshozatalt mélységében nem ismerőket és a tudományos közösséget is – ösztönözzünk arra, hogy szóljanak hozzá a „véleményezési felhívásokhoz”. Ezért szélesebb körben fogjuk népszerűsíteni az Ossza meg velünk véleményét! oldalt. Új erőfeszítéseket fogunk tenni, hogy kapcsolatba lépjünk a tudományos kutatói közösséggel, és bátorítani fogjuk őket, hogy már a folyamat elején nyújtsák be a vonatkozó tudományos kutatásaikat.

Politikai iránymutatásában Ursula von der Leyen elnök egy zöldebb, digitálisabb és reziliensebb Európa mellett tett hitet, hogy készen álljunk szembenézni napjaink kihívásaival és kiaknázni a technológiai fejlődés lehetőségeit.

A Bizottság minden eddiginél elkötelezettebb az olyan politikák és javaslatok kidolgozása mellett, amelyek a polgárok és a vállalkozások életét könnyebbé teszik. Biztosítanunk kell, hogy a szabályozás előnyökkel járjon, célzott és könnyen betartható legyen, továbbá ne okozzon indokolatlan szabályozási terheket.

Az „egy be, egy ki” elv (lásd a 2. háttérmagyarázatot) azt jelenti, hogy a Bizottság jogalkotási javaslataiból eredő új terhek megjelenését az ugyanazon szakpolitikai területen meglévő terhek azonos mértékű csökkentése ellensúlyozza. Ezenkívül a megközelítés kitágítja a fókuszt az adott jogalkotási aktusokból eredő terhekről az adott szakpolitikai területeken felhalmozódó terhekre, és így az egyes években jobb áttekintést nyújt a szakpolitikai területek költségeiről.

A tagállami tapasztalatok szerint az „egy be, egy ki” elvhez hasonló megközelítések bevezetése arra sarkallja a szakpolitikai döntéshozókat, hogy a szakpolitikai célkitűzéseknél távolabbra tekintsenek, továbbá a szakpolitikák végrehajtásának gyakorlati szempontjaira is felhívja a figyelmüket. Az „egy be, egy ki” elv bevezetésével egy olyan a politikai döntéshozatali kultúrát szeretnénk megerősíteni, amely nemcsak azt biztosítja, hogy szakpolitikai céljainkat elérjük, hanem annak is figyelmet szentel, ahogyan ezt tesszük. E tekintetben meg fogjuk vizsgálni a várt szakpolitikai eredményekhez vezető folyamatok egyszerűsítését is, valamint mérlegelni fogjuk a digitális megoldások alkalmazását a szakpolitikák zökkenőmentesebb és kevésbé költséges végrehajtásának előmozdítása érdekében.

Ezzel a változtatással remélhetőleg nemcsak a jogszabályok által okozott terheket tudjuk csökkenteni, hanem a konkrét jogszabályok – és így az egész joganyag – minőségét is javítani tudjuk. Ennek eredményeként jobban összpontosíthatunk a jogszabályok hatékonyságára, elkerülve azokat a terheket, amelyek nem feltétlenül szükségesek a szakpolitikai célkitűzések eléréséhez.

A REFIT program keretében – egyszerűsítési és tehercsökkentési lehetőségeket kutatva – már most szisztematikusan átvilágítjuk a meglévő jogszabályokat, ugyanakkor megőrizzük az elért előnyöket, ezért például digitális megoldásokat keresünk.

Az „egy be, egy ki” elvet már több tagállam is alkalmazza különböző módokon. A Bizottságnak ezt az uniós jogi és közigazgatási környezet sajátosságaihoz kell igazítania, miközben az uniós jogszabályok gyakran kölcsönhatásba kerülnek a tagállami jogszabályokkal. Ennek érdekében a tagállamok és az érdekelt felek tapasztalatait, valamint a rendszeres partneri felülvizsgálatokat is felhasználjuk annak meghatározására, hogy miként lehet a legjobban mérni a jogszabályok költségeit és javítani általános minőségüket.

A megközelítést nem fogjuk mechanikusan alkalmazni, például úgy, hogy minden újonnan javasolt jogi aktusnál javasolnánk egy meglévő jogalkotási aktus visszavonását. Ehelyett arra törekszünk, hogy az egyes jogalkotási javaslatokban a polgárokra és a vállalkozásokra nehezedő terheket ugyanazon szakpolitikai területen más terhek megtakarításával ellensúlyozzuk. Az „egy be, egy ki” elv éves végrehajtásáról az éves teherfelmérésében is be fogunk számolni.

A Bizottság már 2021 második felében tesztelni fogja az „egy be, egy ki” elvet, a már készülő 2022. évi munkaprogramjával pedig megkezdi annak végrehajtását.

A terhek ellenőrzése és számszerűsítése önmagában nem cél. A Bizottság továbbra is azzal az elsődleges céllal fog új jogszabályokat javasolni, hogy azok hosszú távú gazdasági, társadalmi és környezeti előnyöket biztosítsanak a polgároknak és a vállalkozásoknak. A javaslat próbája továbbra is az lesz, hogy a haszon meghaladja-e a költségeket, összhangban a nemzetközileg elismert „minőségi jogalkotás” rendszerünk bevált gyakorlatával. A szubszidiaritás és az arányosság elvét is a szokásos módon alkalmazzuk majd. Ezért az „egy be, egy ki” elv semmiképpen sem fog az EU magas szintű gazdasági, szociális és környezetvédelmi normáinak és céljainak csökkenéséhez vezetni, és olyan egyértelmű hozzáadott értékkel bíró új kezdeményezések elfogadását sem fogja megakadályozni, amelyek hatékonyan követik a szakpolitikai prioritásokat.

A normák betartásához és az abból fakadó előnyök élvezéséhez a vállalkozásoknak gyakran be kell ruházniuk a gyártósorok korszerűsítésébe, a környezeti károk csökkentésébe, a közegészségügy javításába vagy a fogyasztók és a munkavállalók védelmének javításába. Bár a vállalkozások olykor nem közvetlenül profitálnak ezekből a változásokból, azonban új üzleti lehetőségeket használhatnak ki, versenyelőnyhöz vagy közvetett előnyökhöz juthatnak, például egyenlő versenyfeltételeket élvezhetnek az egységes piacon.

Amikor a beruházási igények különösen magasak és fontos szakpolitikai célkitűzéseket tükröznek, az EU és/vagy a tagállamok a szükséges kiigazításokat kísérő specifikus eszközöket is kínálnak. Ezek az eszközök segítenek abban, hogy az uniós gazdaságok és társadalmak fenntarthatóbbak, reziliensebbek legyenek, valamint jobban fel tudjanak készülni a zöld és a digitális átállás kihívásaira és lehetőségeire, és senki se maradjon le. Egyes új jogszabályok például beruházásokat tehetnek szükségessé a növekvő gazdasági vagy környezeti hatásokkal, függőségekkel és kapcsolódó kockázatokkal – többek között rendszerszintű kockázatokkal – szembeni rezilienciába.

Végezetül az uniós szintű jogszabályok általában arra irányulnak, hogy 27 különböző nemzeti rendszer felváltásával megszüntessék a különböző tagállami szabályozások széttagoltságát. Ezek a hatékonyságnövekedések tehercsökkenésként („ki”) lesznek figyelembe véve.

Az uniós szakpolitikai célkitűzések eléréséhez kapcsolódó teher minimalizálása és az „egy be, egy ki” elv végrehajtása érdekében az uniós jogszabályoknak való megfelelés várható költségeit a Bizottság a hatásvizsgálatokban átláthatóbb módon fogja számszerűsíteni, és szisztematikusan be fogja mutatni. A költségszámításokat a Szabályozói Ellenőrzési Testület fogja ellenőrizni, és a bizottsági javaslatok részeként az Európai Parlament és a Tanács is megkapja őket, hogy a politikai vitában felhasználhassa. A vállalkozások és a polgárok azon költségeit, amelyek a tájékoztatással, nyilvántartásba vétellel, nyomon követéssel és ellenőrzéssel kapcsolatban merülnek fel, az azonos szakpolitikai terület bizonyos egyenértékű terheinek megszüntetése fogja ellensúlyozni.

Az „egy be, egy ki” elv keretében ellensúlyozott költségek tekintetében a rendszer rugalmasabbá tétele érdekében is sor fog kerülni intézkedésekre:

·rugalmasság a beszámolási időszakon belül – ha egy adott tehercsökkentés („ki”) nem található meg az adott évi munkaprogramban, akkor a következő évben fog megjelenni;

·szakpolitikai területek közötti „kereskedés” bizonyos kivételes körülmények között – amennyiben a költségeket okozó javasolt jogszabály („be”) szükségesnek bizonyul, de ugyanazon a területen lehetetlen „ki”-t találni, a Bizottság dönthet úgy, hogy egy másik szakpolitikai területen végzi el a „ki” tehercsökkentést; és

·mentesség bizonyos kivételes körülmények között – amennyiben politikai akarat mutatkozik a szabályozásra, de az adott területen lehetetlen ellensúlyozást találni (például szabályozási hézag pótlása egy kialakulóban lévő szakpolitikai területen), a Bizottság dönthet úgy, hogy a szabályozást mentesíti az „egy be, egy ki” elv alól.