[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 3.3.2009

COM(2009) 103 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A vidéki területek jobb hozzáférése a korszerű információs és kommunikációs technológiákhoz

{SEC(2009) 254}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

A vidéki területek jobb hozzáférése a korszerű információs és kommunikációs technológiákhoz

1. BEVEZETÉS

A nagy sebességű (széles sávú) internethez való jobb hozzáférésnek köszönhetően elterjedőben van az információs és kommunikációs technológiák (IKT-k) hatékony használata, s ez Európában, azon belül pedig a vidéki területeken is elismerten kulcsszerepet játszik a termelékenység növelésében és az innováció serkentésében.[1] A hatékony IKT-használat a vidéki területeken jelentős szerepet játszhat a vállalkozókedv előmozdításában, ily módon hozzájárulva a mezőgazdaság és az erdészet versenyképesebbé tételéhez, az életminőség növeléséhez, valamint a vidéki gazdaság diverzifikálásához.

Az internetszolgáltatás magas színvonala a vidéki területeket hozzásegítheti lehetőségeik kibontakoztatásához, és vonzóbb lakóhellyé teheti őket. Az IKT-k a már meglévő vállalkozásokat is segítik tevékenységük eredményesebbé és hatékonyabbá tételében, és kielégítik a különféle információk gyors elérésére való igényüket. Az IKT-k új távlatokat nyitnak a kezdő vállalkozásoknak, megkönnyítik a létfontosságú szolgáltatások célba juttatását, és jobb életminőséget tesznek lehetővé.[2]

Az e-szolgáltatások és a nagy sebességű, jó minőségű internet-hozzáférés elterjedtségét tekintve egyelőre jelentős különbségek vannak a tagállamok között, a vidéki területeket pedig ennél még mélyebb szakadék választja el egymástól és a városi területektől. A vidéki lakosság nagy része gyengébb minőségű szolgáltatást kap, s azt drágábban kénytelen megfizetni.

Az európai gazdaságélénkítési terv[3] hangsúlyozza a széles sávú hírközlési szolgáltatások fontosságát a korszerű gazdaság szempontjából, és arra törekszik, hogy 2010-re minden európainak széles sávú hozzáférést biztosítson. Ebben az összefüggésben a Bizottság további 1,0 milliárd EUR összegű finanszírozásra tett javaslatot a széles sávú infrastruktúra felzárkóztatásához, lehetővé téve a vidéki területeknek, hogy célzottan orvosolják a gazdasági és pénzügyi válságból adódó problémáik egy részét.[4]

Ez a közös közlemény annak nyomán készült el, hogy a (Mezőgazdasági és Halászati) Tanács felkérte a Bizottságot azon kérdés tanulmányozására, hogy miképpen juthatnak hozzá a vidéki térségek a modern IKT-khez, különös tekintettel a széles sávú internetkapcsolatokra.[5] A közlemény adalék a lisszaboni stratégia és a közösségi IKT-politika vidékfejlesztéssel történő előmozdításáról kialakult politikai vitához. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság megbízásából 2007 decemberében elkészült, „Availability of access to computer networks in rural areas” [A számítógépes hálózatok hozzáférhetősége a vidéki területeken] című tanulmány szolgált a közlemény és a melléklet bizonyos részeinek hátteréül.[6]

2. SZAKPOLITIKAI HÁTTÉR

A tudáson és az innováción alapuló társadalom kialakítása az Európai Unió főbb prioritásainak egyike, és a megújított lisszaboni menetrend elismerte a vidékfejlesztés szerepét az IKT-knek a vidéki területeken való elterjesztésében.[7]

2005-ben útjára indult az i2010 stratégiai keret, amely az Európai Unió politikai eszköztárának korszerűsítésével és alkalmazásával kívánja az információs társadalom fejlődését ösztönözni 2010-ig. Az elektronikus társadalmi integrációról ( eInclusion ) ennek nyomán tett rigai miniszteri nyilatkozatban[8] a tagállamok kijelöltek bizonyos célkitűzéseket, köztük azt, hogy 2010-ig felére csökkentik a kirekesztéssel fenyegetett csoportok lemaradását az internethasználatban, valamint hogy a széles sávú infrastruktúra hozzáférhetőségét 2010-re legalább az uniós polgárok és vállalkozások 90 %-ára kiterjesztik, a megfelelő eszközök – köztük a strukturális alapok, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA), az uniós információs társadalmi politika és az uniós versenypolitika – együttes mozgósításával, hogy a széles sávú szolgáltatások minden európaihoz eljussanak.

A közös agrárpolitika második pillérét alkotó vidékfejlesztés a foglalkoztatással, a növekedéssel, a mezőgazdaság, az erdészet, az élelmiszeripar és a vidéki területek versenyképességével és fenntarthatóságával, az emberi tőke fejlesztésével, a környezet megóvásával és javításával, az életminőséggel és az éghajlatváltozás elleni küzdelemmel foglalkozik. Ebben az összefüggésben a vidékfejlesztésre vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatás[9] kulcsfontosságú cselekvésként jelöli meg az IKT-k alkalmazásának és elterjedésének ösztönzését a mezőgazdasági termelők körében, az agrár-élelmiszeriparban és az erdészetben, valamint általában a vidéki területeken és a vidéki idegenforgalomban. Az európai vidékfejlesztési hálózat – amely a vidékfejlesztési politika kidolgozásának fontos új eleme – fórumot szolgáltat a szükségletek megállapításához és a helyes gyakorlatok kölcsönös megosztásához.

Az IKT-szolgáltatásokat, -infrastruktúrát, -termékeket és -ismereteket érintő beruházások a strukturális alapokból és az EMVA-ból egyaránt támogatásban részesülnek, és jelentős továbbgyűrűző hatást fejtenek ki a területek között vagy azokon belül. A jelenlegi időszakban a vidéki területek és a kevésbé fejlett térségek információs társadalmi fejlesztésére szánt beruházások zöme az elektronikus szolgáltatások fejlesztését fogja támogatni, így az IKT-infrastruktúrát csak korlátozottabban fogja érinteni.[10] A szaktudás bővítését és a képzést illetően az Európai Szociális Alap (ESZA) és az EMVA finanszírozási lehetőségeket ajánl a vidéki területek lakosságának és vállalkozóinak, s az EMVA ezenkívül külön megoldásokat kínál a termelőknek, az élelmiszeriparnak és az erdőgazdálkodóknak. Az Európai Unió 7. kutatási keretprogramja további ösztönzést ad a kutatásnak és az innováció átadásának a vidéki területeken, különösen „A tudás régiói” és a „Kutatási potenciál” kezdeményezéssel, ezeknek ugyanis egyik fő ágát alkotják az IKT-k.

A 2007–2013-as időszakra vonatkozó vidékfejlesztési stratégiai iránymutatás szinergiát és komplementaritást szorgalmaz a vidékfejlesztési, a foglalkoztatási és a strukturális politika között. Az IKT-k esetében legjobban úgy aknázható ki ez a szinergia, ha az információs társadalom vidéki fejlesztésére irányuló cselekvések az EMVA és a strukturális alapok támogatásával megvalósuló tágabb – regionális vagy országos – IKT-stratégiák részei. E stratégiai közelítésmóddal elérhető, hogy a cselekvések jól illeszkedjenek a regionális és országos IKT-politikába, és azt kiegészítsék. Ebben az összefüggésben célszerű, hogy a Bizottság, a tagállamok és az érdekelt felek közös munkával uniós szélessáv-stratégiát dolgozzanak ki a széles sávú hálózat bővítésének és korszerűsítésének felgyorsítására, miként azt szorgalmazza az európai gazdaságélénkítési terv.

A vidéki területek internet- és IKT-hozzáférésének javítása voltaképpen a (lehetséges) uniós tagjelölt országoknak is ugyanolyan fontosnak bizonyulhat, mint magának az Európai Uniónak, hiszen ezekben az országokban az uniós előcsatlakozási alapok támogatásával már megkezdődött az uniós politikák végrehajtásának előkészítése.

3. CSELEKVÉSI TERÜLETEK ÉS A JELENLEGI HELYZET

3.1. IKT-fejlesztések és prioritások a vidéki területeken

A széles sávú szakadék áthidalásáról szóló közleményében (2006)[11] a Bizottság rámutatott, hogy a város és a vidék közötti széles sávú megosztottság hátterében elsősorban olyan okok állnak, mint a kisebb népsűrűség, a távoli fekvés vagy a verseny hiánya. Az elterjedtséget tovább csökkentik olyan társadalmi-gazdasági tényezők, mint az alacsony jövedelem, a csekély iskolázottság, a szolgáltatás gyenge minősége, a vidéki és mezőgazdasági cégeknél hasznosítható alkalmazások hiánya, a csekély ismertség és a népesség öregedése. [12]

A kereslet serkentése: tartalom, szolgáltatások és alkalmazások

A széles sávon alapuló alkalmazások leküzdik az időt és a távolságot, és a szolgáltatásokat közel viszik az emberekhez és a cégekhez. Az online közszolgáltatások és a széles sávú hozzáférés vidéki keresletének és elfogadottságának fokozása mindenképpen szolgáltatásfejlesztést és érdeklődésre számot tartó tartalmat igényel.

A város és a vidék IKT-ellátottsága közötti szakadék azt mutatja, hogy az országos és helyi hatóságoknak és szerveknek keresletserkentő intézkedésekbe kell beruházniuk. Elengedhetetlen fejleszteni és elérhetővé tenni olyan közszolgáltatásokat, mint az e-kormányzat, az e-egészségügy és az e-oktatás, s ezekhez digitális jártasságnak és helyi alkalmazásoknak kell társulniuk.

A széles sávú és az internetes kapcsolattal igénybe vehető kereskedelmi szolgáltatásokat – beleértve a mezőgazdaságban hasznosíthatókat is – ösztönzésben kell részesíteni, hiszen a hatékonyságnövelés szempontjából kulcsfontosságú a széles sávú technológia elterjedése a vállalkozások körében. A vállalkozások elérhetőségének javulása kedvezően hat az információáramlásra, a piac átláthatóságára, az árképzésre és az élelmiszer-ipari együttműködésre, és csökkenti az ügyleti költségeket.

Jelenleg a közszolgáltatásokat kevésbé veszik igénybe az Európai Unió gyéren lakott területein, mint a sűrűn lakott területeken.[13] Az e-kormányzati szolgáltatásoknak a 27 uniós tagállamra vetített használati aránya például 22,5 % a gyéren lakott területeken, míg 32,9 % a sűrűn lakott területeken. Számos vidékfejlesztési terv tanúsága szerint (például Bulgária, Anglia stb. esetében) a vidéki kkv-k és mikrovállalkozások internethasználata messze elmarad a nagyvállalkozásokétól. A kkv-kat különösen az új technológiákban jártas szakemberek hiánya érinti rosszul.[14]

2008-ban a 27 uniós tagállam gyéren lakott területein a lakosoknak körülbelül a fele (41,7 %-a) még soha nem használt internetet, míg a sűrűn lakott területeken ugyanez az arány 27,4 % volt. Egyes tagállamokban (például Bulgáriában, Cipruson, Görögországban, Olaszországban, Portugáliában, Romániában, Máltán stb.) az összlakosságnak körülbelül a fele még soha nem használt személyi számítógépet. Az Európai Unió 27 tagállamának gyéren lakott területein a háztartásoknak mindössze 30 %-a rendelkezett DSL-internethozzáféréssel, míg a városi területeken ugyanez az arány 40 % volt.[15] A 2005–2007-es időszakban a városi DSL-internethozzáférés aránya a vidékinél gyorsabban nőtt, és összességében országos szinten 2–4-szer alacsonyabb vidéken, mint a városi területeken.[16]

Széles sávú infrastruktúra

A tagállamok, a régiók és a helyi hatóságok szerepe életbevágó abban, hogy a vidéki területek és a vidéki lakosság társadalmi-gazdasági igényei megnyilvánuljanak az országos stratégiákban és az országos/regionális programokban. Az Európai Unió vidéki területeinek korszerű IKT-kapcsolattal való ellátására irányuló – az új, vezeték nélküli és műholdas technológiák alkalmazására is kiterjedő – eddigi erőfeszítéseket folytatni és fokozni kell . Ebben az összefüggésben a Bizottság további 1,0 milliárd EUR összegű finanszírozásra tett javaslatot az európai gazdaságélénkítési terv keretében. Az idevágó kezdeményezések csak az EK-Szerződés állami támogatással kapcsolatos rendelkezéseinek betartásával finanszírozhatók közpénzből.

2007 decemberében a városi területeken a széles sávú (DSL) lefedettség elérte a lakosság 98 %-át, míg a 27 uniós tagállam vidéki területeken élő lakossága csak 70 %-ban volt lefedve.[17] A vidéki lefedettség továbbra is alacsony Szlovákiában (39 %), Lengyelországban (43 %), Görögországban (50 %) és Lettországban (65 %), valamint Bulgáriában és Romániában.

3.2. Lehetőségektől eleső piaci szereplők

Mezőgazdasági vállalkozások

A vidékfejlesztés egyik kulcsfontosságú cselekvése az IKT-k bevezetésének és elterjedésének ösztönzése az agrár-élelmiszeripar egészében és általában a mezőgazdaságban. Széles sávú hozzáférés híján a termelő sokkal kevésbé versenyképes, korlátozottabban tudja üzemvezetését javítani vagy megújítani, termelési mintáját hozzáigazítani a gazdaság legújabb fejleményeihez, valamint termelése mennyiségét és minőségét kézben tartani, ráadásul így nem értesül kellőképpen a piaci és a gazdasági tendenciákról, valamint a mezőgazdasági kutatás és fejlődés eredményeiről. Kereskedelmi lehetőségei beszűkülnek, szaktanácsadási szolgáltatásoktól esik el, korlátozottabban tud kapcsolatba lépni a helyi és a nemzeti hatóságokkal, és nehezebben vesz részt a döntéshozatali folyamatban. Az internethez és az e-szolgáltatásokhoz való hozzáférés hiánya ezenkívül esetenként csökkentheti a termelők késztetését szaktudásuk bővítésére, és korlátozhatja a szakmai sikerek megosztásából eredő kedvező hatás továbbgyűrűzését.

Kis- és középvállalkozások, mikrovállalkozások

A mezőgazdasági és egyéb (kis)vállalkozások körében – így az élelmiszeriparban is – az IKT-k katalizálhatják az együttműködést, a hálózatszervezést és a növekedést, ezáltal fokozva a versenyképességet. Az IKT-k kedvezően hathatnak e vállalkozások munkateljesítményére és munkaerejének termelékenységére, és a termelőknek segíthetnek sokrétű szerepük betöltésében a vidéki területeken. Ezáltal méretgazdaságossági megtakarítások érhetők el, és könnyebben valósítható meg az e-üzletvitel, az e-kereskedelem és az e-bankolás.

Az IKT-k élelmiszer-ipari alkalmazásának ösztönzése és az élelmiszer-feldolgozók internet-hozzáférési infrastruktúrájának létrehozása olyan, fontos növekedési tényezővé válhat az ágazatban, amelynek hatására megnő a hozzáadott-érték, és javul a termelők és a feldolgozók közötti integráció.

Fiatalok

A fiatalok jelentik az egyik legnyomósabb érvet a vidéki területek IKT-fejlesztése mellett. Az internettel való ellátottság hiánya a fiatalokat elszigeteli a globális eseményektől és információáramlatoktól, és korlátozza hozzáférésüket a munkaerőpiachoz és azokhoz a képzési lehetőségekhez, amelyek a jól fizető, színvonalas állásokra készítenek fel. Internet-hozzáférést és megfelelő alkalmazásokat kell kialakítani, ha a vidéki területek fiataljait – különösen a frissen végzett pályakezdőket – maradásra szeretnénk ösztönözni.

Nők

A vidéki területeken egyre több nő kezd vállalkozásba és vesz részt társadalmi-gazdasági tevékenységekben. Még könnyebbé kell tenni a nők hozzáférését a munkaerőpiachoz, többek között nagysebességű internet-hozzáférés biztosításával és digitális műveltségük fejlesztésével.

Időskorúak és hátrányos helyzetű népességcsoportok

A vidéki területeken a szakmai pályafutásuk végéhez érő termelők, az időskorúak és a hátrányos helyzetű népességcsoportok sajátos igényeinek nagy részét ki lehetne elégíteni elérhető és erre alkalmas technológiák és IKT-alkalmazások rendelkezésre bocsátásával. Az IKT-k megkönnyítenék a szóban forgó személyek hozzáférését a közszolgáltatásokhoz, a munkalehetőségekhez és a színvonalas oktatáshoz.

3.3. A vidéki IKT-projektek lehetséges hatásai[18]

A vidéki területek szolgáltatásokkal, termékekkel és jobb infrastruktúrával való ellátása révén sokféle hatás és eredmény érhető el. Figyelembe kell azonban venni a fennálló környezeti szempontokat, illetve korlátokat.

Az on-line foglalási rendszerekbe és internetes honlapokba beruházó mezőgazdasági termelők és vidéki vállalkozások például a helyi lakosság és az érdeklődők körében hozzáférhetőbbé teszik az információkat és a szabadidős lehetőségeket, felhívják a figyelmet a helyi természeti és társadalmi értékekre, növelik az idegenforgalmat, növekedési és foglalkoztatási lehetőségeket teremtenek, és serkentik az ország gazdasági és társadalmi fejlődését.

Az IKT-projektek olyankor is igen kedvezően hathatnak, ha céljuk a helyi termékek értékének növelése vagy az ellátási lánc javítása, a precíziós mezőgazdasági termelés, a decentralizált megújuló energiaforrások – köztük a bioenergia – felkutatása és népszerűsítése, a természeti örökség megóvása, a nyilvánosság és a vállalkozások tájékoztatása, a felhasználók bizonyos körét kiszolgáló és az oktatási célú adatszolgáltatás, a kapacitásépítés stb. Ezenkívül lehetnek olyan járulékos kedvező hatások, mint a bioenergia-felhasználás növekedése, a képzési lehetőségek elérhetőbbé válása, az elhelyezkedési tanácsadás fejlődése, a közszolgáltatás-nyújtás eredményesebbé válása, a fenntartható termelés előmozdítása, valamint – nem utolsó sorban – az innováció átadása és a helyes gyakorlatok népszerűsítése.

4. AZ IKT-KET ELőMOZDÍTÓ CSELEKVÉSEK A VIDÉKI TERÜLETEKEN

4.1. Az EMVA és az IKT-k

Cselekvések

A jelenlegi programozási időszakban a vidékfejlesztés keretében különös figyelmet kapnak az IKT-k. A széles sávú technológiát és az IKT-ket 65 vidékfejlesztési terv említi a kezdeti elemzésben és 37 az előzetes értékelésben (az összesen 94 terv közül).[19] Az elemzések megerősítik, hogy a tagállamok és a régiók között jelentős különbségek vannak. A programozási területek felét illetően (7 tagállam 44 vidékfejlesztési terve) a vidéki területek helyzete az IKT-k tekintetében átlagosnak számít, míg 16 vidékfejlesztési terv (13 tagállam) esetében a helyzet gyengének bizonyult.

Az EMVA a vidéki területeken többféleképpen is támogatja az IKT-vállalkozások és -szolgáltatások, a szakmai továbbképzés és a széles sávú infrastruktúra fejlődését .[20] A vidéki gazdaság és lakosság alapvető IKT-igényeinek kiszolgálására irányuló közvetlen cselekvésekkel fejlesztések történtek többek között az e-egészségügy, az egészségügyi tanácsadás és ellátás, a vállalkozások támogatása, a helyi közszolgáltatások, a mozgó, illetve ifjúsági IKT-központok, a nyilvános internet-hozzáférési/távközlési pontok, valamint a széles sávú infrastruktúra vonatkozásában, beleértve a vezeték nélküli technológiákat is Az egyedi cselekvések például a kis iskolák számítástechnikai felszerelésére, a telefonon megrendelhető szállítási szolgáltatásokra, a vidéki lakosság biztonságára, a távmunkára, vagy egyedi falusi IKT-kezdeményezésekre vonatkoztak (16 tagállam 47 vidékfejlesztési terve).[21]

A mezőgazdasági termelők IKT-kkel kapcsolatos vidéki, mezőgazdaságon kívüli gazdasági tevékenységét 21 vidékfejlesztési terv említi (15 tagállamból): ide tartozik az e-szolgáltatások, az e-kereskedelem, az internet-hozzáférés stb. fejlesztése. A termelők a mezőgazdasági üzemkorszerűsítési intézkedés keretében tovább javíthatják számítástechnikai felszereltségüket. A vidéki idegenforgalommal kapcsolatos – jellemzően marketingcélú és on-line foglalásra szolgáló internetes oldalak, valamint turistáknak szánt honlapok és információs központok létrehozásából álló – IKT-cselekvésekre 34 vidékfejlesztési terv tér ki (13 tagállamból).

A nem mezőgazdasági mikrovállalkozások és cégek számára 28 vidékfejlesztési terv jelölt ki célkitűzéseket (17 tagállamból), nevezetesen hogy hozzanak létre IKT-alapú szolgáltatásokat, szerveződjenek együttműködési hálózatokba és klaszterekbe, valamint folytassanak e-kereskedelmet és e-marketinget.

A mezőgazdasági termelők, az erdészek és az élelmiszer-feldolgozók jelentős támogatásban részesülhetnek az IKT-képzések és a számítástechnikai képzések (40 vidékfejlesztési terv), az e-oktatás (13 vidékfejlesztési terv), az IKT-alapú ismeretterjesztési tevékenységek (11 vidékfejlesztési terv) vagy olyan területspecifikus cselekvések vonatkozásában, mint a hálózatszervezés, a demonstrációs projektek vagy a távoktatás.

Az IKT-k környezetvédelmi felhasználásait az erdőtűz-távérzékelő és -felügyelő rendszerek, a távközlési (például erdőtüzek megelőzésére szolgáló) eszközök és a hálózatszervezés képviseli (14 vidékfejlesztési terv).

A vidékfejlesztés ezenkívül olyan információs technológiai beruházásokra is kedvezően hat, mint a középületeknek a hálózatokba való bekapcsolása, a Natura 2000 keretében környezetvédelmi témákról tartandó – internetes fórumokon zajló eszmecserével kombinált – képzés és ismeretterjesztés, a biológiai sokféleség megőrzését szolgáló adatbázisok és on-line katalógusok létrehozása, tanácsadó szolgáltatások nyújtása, termelői csoportok promóciója, a vidéki lakosság digitális jártasságának növelése stb. A vidékfejlesztési hálózatokhoz kapcsolódó országos és regionális honlapok is finanszírozásban részesülnek.

A Leader cselekvések a vidéki területeken megvalósuló IKT-beruházások széles körére kiterjedhetnének , így például az innovatív távközlési technológiák alkalmazására az idegenforgalom, a termelőágazatok, a nemzetközi és térségközi együttműködés környezeti és kulturális vetületei, a képzés és az internet-hozzáférés tekintetében.

Költségvetési keret

A vidékfejlesztési IKT-cselekvések számos intézkedés között oszlanak meg, és ezek az intézkedések nem csak IKT-cselekvéseket tartalmaznak.[22] A vidéki lakosságot kiszolgáló alapszolgáltatásokra az EMVA összesen 2,7 milliárd EUR-t szán. További 4,9 milliárd EUR-t használnak fel a gazdaságok diverzifikálására, a nem mezőgazdasági mikrovállalkozások létrehozására és a vidéki idegenforgalomra. Az EMVA-ból finanszírozott képzési és tájékoztatási cselekvések (beleértve a digitális jártassággal kapcsolatosakat is) összesen 1,2 milliárd EUR-ba kerülnek. A Leader és/vagy más vidékfejlesztési intézkedések keretében az IKT-projektek további ráfordításokban részesülhetnek.

A vidékfejlesztési tervek a technikai segítségnyújtási források jelentős részét olyan hardver és szoftver beszerzésére szánják a közigazgatásban, amely alkalmas arra, hogy a (potenciális) kérelmezőket on-line szolgáltatásokkal és útmutatással lássák el.

Célkijelölés, nyomon követés és értékelés

A vidékfejlesztés 2007–2013-as közös felügyeleti és értékelési kerete szilárd alapot képez a célkijelöléshez, valamint a vidéki területek helyzetének nyomon követéséhez és értékeléséhez számos mutató felhasználásával, beleértve olyanokat is, amelyek az IKT-kkel kapcsolatosak.

A közös felügyeleti és értékelési kerettel összefüggésben például Ausztria 80 000 lakos számára kíván jobb szolgáltatásokat elérhetővé tenni internet-hozzáféréssel, míg Csehország 70 000 lakossal számol. Az internet penetrációját illetően Finnország arra törekszik, hogy a vezeték nélküli lefedettség 2013-ra az egész országra kiterjedjen, míg például Litvánia 99 %-os lefedettséget kíván elérni, s 2500 internet-hozzáférési pontot tervez.

4.2. A kohéziós politikát finanszírozó alapok és az IKT-k

Az általános célkitűzések elérése érdekében messzemenően élni kell a vidéki területeken megvalósuló IKT-fejlesztéshez kapcsolódó közösségi, nemzeti és/vagy regionális finanszírozási források és politikák közötti szinergiák adta lehetőségekkel.

A jelenlegi programozási időszakban a kohéziós politikát finanszírozó alapokból továbbra is jelentős támogatásban részesül az IKT-fejlesztés, s ez a vidéki területekre is igaz. Körülbelül 15,3 milliárd EUR-t közvetlenül az IKT-prioritásokra, köztük az elektronikus közszolgáltatásokra és a széles sávú infrastruktúrára fordítanak (ez a teljes kohéziós költségvetés 4,4 %-a). Az Európai Szociális Alap (ESZA) a digitális jártasságra jelentős összegeket fog fordítani olyan stratégiai prioritások keretében, mint az egész életen át tartó tanulás, a munkaerő alkalmazkodóképessége és a munkanélküliek képzése, beleértve a vidéki területeken élőket is.

4.3. Kutatás

A kutatásnak szerepe van a vidéki területek IKT-igényeinek felmérésében, valamint a fennálló problémákat hatékonyan és sikeresen rendező megoldások felfedezésében. A hatodik és a hetedik kutatási keretprogram keretében nyújtott projekttámogatások nyomán két EKT-hálózat jött létre az Agrárkutatási Állandó Bizottság égisze alatt (az ICT-AGRI és a RURAGRI): tevékenységük a nemzeti kutatási programok – köztük a mezőgazdasági és a vidéki területeket érintő IKT-alkalmazások – összehangolására irányul.

4.4. Vidéki területeket érintő IKT-projektek és sikeres végrehajtásuk nyitja[23]

Az Európa vidéki területeit érintő IKT-projektek (i) az internet-hozzáférést biztosító berendezésekre, (ii) a tartalomra – azon belül mindarra, amit az emberek az interneten megtekintenek és felhasználnak, beleértve az internetezésre ösztönző szolgáltatásokat is –, valamint (iii) új internet-hozzáférési ismeretek fejlesztésére összpontosítanak. Azok a projektek a leghatásosabbak, amelyek egyesítik e három szempontot.

A projektirányítás minőségén kívül gazdasági, politikai és társadalmi tényezők is szerepelnek azon feltételek között, amelyek az IKT-projekteket sikeressé tehetik, és amelyekkel a helyi lakosság körében biztosítható az elfogadottság, a gyors elterjedés és a fenntarthatóság.

Közösségi pénzügyi támogatás

Mint említettük, a vidéki területeken több okból is költségesebb az infrastruktúra kialakítása, a képzések megszervezése és a szolgáltatások hozzáigazítása a körülményekhez. Számos kereskedelmi szolgáltató a sűrűn lakott városi és városperemi területekre összpontosít, minél szélesebb elterjedtségre és minél nagyobb beruházási hozamra törekedve. Gyakori jelenség, hogy a vidéki területeken az új technológiák használata eleinte lassan terjed, mivel ott nagyobb ellenállásba ütközik, mint a városi területeken. A közfinanszírozás, azon belül pedig az uniós finanszírozás segíthet áthidalni az IKT-hozzáférési infrastruktúrákat, az on-line szolgáltatásokat és az egyéb keresletserkentő promóciós intézkedéseket érintő beruházások hiányát a vidéki területeken, ideértve a hegyvidékeket és a szigeteket is. E területek igényeivel elengedhetetlen megfelelően foglalkozni az országos és regionális stratégiákban és programokban.

Nemzeti és regionális hatóságoktól származó támogatás

A finanszírozási megoldásokon kívül számos más jellegű nemzeti és regionális támogatás is növelte a vidéki területek IKT-projektjeinek fenntarthatóságát és sikerét az utóbbi években. Akár pénzügyi vagy jogi támogatásban részesültek, akár a kormány és a helyi hatóságok saját kezdeményezéséről van szó, a projektek mindig a vidéki mezőgazdasági, élelmiszer-ipari és nem mezőgazdasági vállalkozások, valamint a vidéki lakosság javát szolgálták.

Helyi gazdasági szereplők bevonása és együttműködése

Egy projektre jelentős hatással lehet, ha olyan helyi gazdasági szereplő működik közre benne, akinek saját érdeke az új technológia telepítése. A fenntarthatóság érdekében a helyi lakosság bevonására van szükség. Az érdekelteket térség, település vagy csoport szintjén egységbe tömörítő rendszer létrehozása a széles sávval kapcsolatos helyi cselekvések egyik kezdeti lépése lehet, és hozzájárulhat a szélessáv-stratégiák (pontosabb) meghatározásához. Több figyelmet kell fordítani a településeken belüli együttműködésre a széles sávú erőforrásokat, berendezéseket és azok hatékony használatát illetően. Ezt alátámasztják a Leader+ helyes gyakorlatai is.

Az új piaci lehetőségek és igények felismerése és a rájuk való reagálás

A globalizálódás és az internet következtében élénk verseny indult a piacokért és az ügyfelekért. Vállalkozásuk fenntartása érdekében a vidéki vállalkozóknak megfelelően kell reagálniuk és ki kell használniuk az IKT-k előnyeit.

Annak felismerése, hogy a potenciális felhasználóknak mire és milyen formában van igényük , jelentősen megnövelheti az elterjedtséget, és helyes választ adhat a vidéki területeken fennálló keresletre. Ez a vidéki területeken enyhíthetne a munkanélküliségen, valamint az internethasználat és a tudáshoz való hozzáférés hiányosságain. A projekt iránt fokozottabb elköteleződést teremtve – akár a településnek a projektirányításba való bevonásával – szélesebb körű elterjedtség érhető el, növelhető a beruházás hatékonysága, és elérhető, hogy a tevékenység a kezdeti finanszírozás megszűnése után is fennmaradjon.

4.5. A vidéki területeken alkalmazható helyes IKT-gyakorlatok népszerűsítése

A helyes gyakorlatok cseréje előmozdítja az innovatív termékek és szolgáltatások promócióját és fejlesztését, a stratégiák kidolgozásában hozzáadott értéket jelent, gyarapítja az ismereteket, és rámutat arra, hogy az adottságokkal helyesen élve hogyan juthatunk értékes és hasznos eredményekre.

A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatóság irányításával megvalósult külső tanulmány eredményeképpen létrejött adatbázis 67 olyan, a vidéki területeken alkalmazható helyes IKT-gyakorlatot tartalmaz, amelynek terjesztése innovatív projekteket szülhetne, és előrevinné a vidéki területekre vonatkozó stratégiákat. Az adatbázis főképpen a 2000–2006-os időszak magán- és közösségi forrásokból finanszírozott projektjeire terjed ki. E projektek a széles sávú technológia európai honlapján[24] is szerepelnek, amelyet a Bizottság 2008 júniusában indított útjára.

A vidékfejlesztést érintő helyes gyakorlatok cseréjét érdemes fokozottabban integrálni az uniós és országos vidékfejlesztési hálózatokba és az Interreg programokba, és népszerűsíteni a Leader révén.

5. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

Az IKT-knek a vidéki területeken történő fejlesztéséhez olyan szilárd stratégiai közelítésmódra van szükség, amelyben a közösségi, a nemzeti és a regionális finanszírozási források és politikák egymást kiegészítik és erősítik, együttesen szolgálva a vidékfejlesztést.

E közlemény útján a Bizottság:

- megerősíti az európai gazdaságélénkítési tervben 2010-re kijelölt „széles sávú hozzáférést mindenkinek” célkitűzést, és emlékeztet arra, hogy egyelőre az Európai Unió vidéki lakosságának[25] 30 %-a nem juthat széles sávú hozzáféréshez;

- felkéri a tagállamokat, hogy a széles sávú infrastruktúrának az európai gazdaságélénkítési terv szerinti finanszírozását hatékonyan és eredményesen használják fel, élénkítve a vidéki területek gazdasági és társadalmi életét. A siker érdekében 2009-ben – a Bizottság javaslatának a Tanács általi jóváhagyása után – a vidékfejlesztési tervek célzott kiigazítására lesz szükség, figyelembe véve a tagállamok igényeit.

- az IKT-k keresletét és kínálatát serkentő cselekvések fokozását ajánlja. Ide tartoznak a megfizethető IKT-infrastruktúra leágazó és felhordó szakaszának kiépítését, továbbá a vidéken működő mezőgazdasági és egyéb cégek számára hasznos on-line szolgáltatások és tartalom elérhetőségét és fejlesztését előmozdító cselekvések is. A keresletet serkentő cselekvéseknek indokolt kiterjednie a személyi számítógépek beszerzésére, a mezőgazdasági termelőknek, az élelmiszer-feldolgozóknak, valamint a vidéken működő mezőgazdasági és egyéb vállalkozásoknak szóló IKT- és e-üzletviteli szakképzésekre, valamint a vidéki lakosság digitális műveltségét érintő cselekvésekre is. A cselekvéseket olyan hálózatszervezési, teljesítményértékelési, nyomonkövetési és egyéb cselekvéseknek kell kísérniük (esetleg a létező IKT-megfigyelőközpontok keretében), amelyek az IKT-projekteket irányító, tervező és végrehajtó helyi és regionális kapacitást hivatottak támogatni a vidékfejlesztési terv keretében.

- arra ösztönzi a tagállamokat és a régiókat, hogy a technikai segítségnyújtás költségvetési keretét olyan tanulmányok/elemzések megkezdésére használják fel, amelyek beszámolnak az IKT-k vidéki és mezőgazdasági helyzetéről, számba veszik a jelenlegi IKT-kezdeményezéseket, és nyomon követik az IKT-mutatókat;

- felkéri a tagállamokat és a régiókat, hogy éves vidékfejlesztési jelentéseikben 2010-től kezdve tüntessék fel a tárgyévben megvalósult, IKT-kkel kapcsolatos cselekvéseket és – lehetőség szerint – finanszírozásuk módját. A Bizottság a tagállamoktól beérkezett információk alapján olyan munkadokumentumot kíván készíteni, amelyben beszámol a fentiekről;

- felszólítja a tagállamokat és a régiókat, hogy a vidékfejlesztésre vonatkozó 2010. évi félidős értékelésükben hangsúlyozottabban foglalkozzanak az IKT-cselekvésekkel – köztük a mezőgazdasági, erdészeti és élelmiszer-ipari vonatkozásúakkal is – és az elért eredményekkel, hogy ennek alapján javaslatok születhessenek az IKT-cselekvések további megerősítésére és szükség esetén a vidékfejlesztési tervek kiigazítására;

- hangsúlyozza, hogy a vidéki területeken csak célzott és kiegészítő jellegű közösségi finanszírozással, s az ennek hatására létrejövő szinergiákkal érhetők el valódi sikerek. Ehhez elengedhetetlen a különféle közösségi finanszírozási forrásokat (strukturális alapok, Kohéziós Alap, EMVA) kezelő nemzeti és regionális hatóságok szoros együttműködése;

- hangsúlyozza, hogy a vidéki területeken alkalmazott helyes IKT-gyakorlatokat fontos terjeszteni és megosztani az európai és országos vidékfejlesztési hálózatok révén. Az uniós vidékfejlesztési hálózat hasznos tanácsokkal szolgálhat az IKT-politikáknak a vidéki területeken történő végrehajtását illetően. Az erre alkalmas rendezvényre 2010 második felében kerül sor;

- arra ösztönzi a vidéki területek IKT-projektirányítóit és -fejlesztőit, hogy vegyék igénybe a létrehozott európai IKT-honlapokat (www.broadband-europe.eu és www.ePractice.eu).

[1] COM(2007) 803, 2007.12.11.

[2] Mariann Fischer Boel mezőgazdasági és vidékfejlesztési biztos 07/311. sz. beszéde.

[3] COM(2008) 800, 2008.11.26.

[4] COM(2009) 36/2, 2009.1.28.

[5] A Tanács következtetései, 7085/07., 2007. március 19.

[6] SAACNRA, 2007, http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/external/index_en.htm.

[7] COM(2005) 330, 2005.7.20.

[8] http://ec.europa.eu/information_society/events/ict_riga_2006/doc/declaration_riga.pdf.

[9] A vidékfejlesztésre vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatásokról szóló 2006. február 20-i 2006/144/EK tanácsi határozat

[10] A különféle uniós finanszírozások felhasználásai között a tagállamok és a régiók vonják meg a határvonalakat.

[11] COM(2006) 129, 2006.3.20.

[12] COM(2006) 129, 2006.3.20. és SAACNRA, 64. o.

[13] Az Eurostat meghatározása az urbanizációs fokon alapul.

[14] COM(2008) 394, 2008.6.25.

[15] Eurostat.

[16] Az Idate szerinti vidékmeghatározást alkalmazva. További részletek a mellékletben.

[17] Az Idate szerinti vidékmeghatározást alkalmazva. További részletek a mellékletben.

[18] A helyes gyakorlatok SAACNRA-elemzése (2007) alapján, 25–38. o.

[19] Beleszámítva az egyébként ebből az elemzésből kizárt hat vidékfejlesztési keret-, illetve hálózattervet is. További részletek a mellékletben.

[20] A hardver- és szoftverberuházások minden programban támogathatók.

[21] Több tagállam is úgy döntött, hogy egyes intézkedések tartalmát nyitva hagyja, és nem határoz meg kiemelt cselekvéseket; ezeket az intézkedéseket itt nem vettük számításba.

[22] A vidékfejlesztési költségvetés programozása tengelyenként és intézkedésenként, nem pedig cselekvésenként történik. Ezért a cselekvések szintjén megvalósuló beruházásokról nem áll rendelkezésre külön adat.

[23] A helyes gyakorlatok SAACNRA-elemzése (2007) alapján, 25–38. o.

[24] www.broadband-europe.eu.

[25] Az Idate szerinti vidékmeghatározást alkalmazva.