Ez a jelentés a 2009–2013 közötti időszakra szóló biztonságosabb internet program végső értékelése, célja a program alkalmazhatóságának, hatékonyságának és eredményességének, valamint átfogóbb hatásainak és fenntarthatóságának a vizsgálata. A programhatározat 5. cikke szerint a Bizottság értékeli a projektek megvalósításának módját és azok hatásait annak felmérése érdekében, hogy teljesültek-e az eredeti célkitűzések, és a program befejezésekor a Bizottság végső értékelő jelentést nyújt be. Az értékelés továbbá figyelembe veszi az ajánlásokat is a biztonságosabb internetre vonatkozó szakpolitika jövőbeli kialakításakor, illetve a programnak az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz alapján bevezetett biztonságosabb internetszolgáltatások digitális szolgáltatási infrastruktúráján keresztül történő nyomon követése során.

Az értékelés alapja egy külső tanulmány, amely a projekt résztvevőivel, illetve az érdekelt felek szélesebb körével készített felmérések és interjúk alapján gyűjtött adatok felhasználásával készült. A külső felmérés következtetései helytállóak, és azokat a projekt-felülvizsgálatok következtetései és a biztonságosabb internetre vonatkozó tagállami szakpolitikák értékeléséről szóló párhuzamos tanulmány megállapításai is megerősítik. A megállapítások szerint a Bizottságnak az alábbiakra kell figyelmet fordítania:

Ez a jelentés a 2009–2013 közötti időszakra szóló biztonságosabb internet program (a továbbiakban: a program) értékelésének megállapításait mutatja be. A Bizottság az értékelés alapján arra a következtetésre jut, hogy a program sikeresen teljesítette a főbb célkitűzéseit. A program a megoldandó kérdések és az érdekelt felek szempontjából rendkívül relevánsnak bizonyult, és jól alkalmazkodott a változó technológiákhoz és problémákhoz. Ezenkívül bizonyította, hogy az uniós beavatkozás az elért eredmények vonatkozásában szükséges volt, és hatékonyan segítette ezek megvalósítását. A legfontosabb sikertényezők közé tartozik a tevékenységek páneurópai dimenziója, a „Biztonságosabb internet” központok létrehozása az összes tagállamban, továbbá az érdekelt felek közötti szoros együttműködés.

Ezeket az érdekelt felek széles körével – a bizottsági tisztviselőktől és a program kedvezményezettjeitől kezdve a külső szereplőkig (például ágazati szereplők, kutatók és tagállami és bűnüldöző szervek képviselői) – szervezett, félig strukturált interjúkból álló interjúprogram egészítette ki. Végezetül esettanulmányokat készítettek, amelyek négy tagállamban a biztonságosabb internettel kapcsolatos együttműködés különböző formáit mutatták be.

A hatás és a fenntarthatóság alatt a hatások fenntarthatóságára vonatkozó bizonyítékokat nézték meg, illetve azt, hogy az uniós támogatás nélkül is történtek-e volna változások, és milyen alternatív finanszírozási források lettek volna elérhetők, továbbá vizsgálták a más tagállami vagy uniós programokkal való komplementaritást/átfedést.

Az eredményességen azt vizsgálták, hogy a program mennyiben járult hozzá a gyermekek online biztonságának és a szélesebb körű digitális környezetnek a védelméhez, és hogy ugyanezeket az eredményeket vagy tevékenységeket hatékonyabb eszközökkel vagy a program nélkül is megvalósíthatták-e volna, továbbá azt, hogy a nyomonkövetési szakaszban milyen fejlesztésekre kerülhet sor.

A civil társadalmat is bevonták különböző cselekvéseken (például a nemzeti szintű ifjúsági munkacsoportokon), valamint Európai Civil Szervezetek Szövetsége a Gyermekek Biztonságos Internetezéséért (eNACSO) nevű hálózatnak nyújtott pénzügyi támogatáson keresztül. A hálózat célja az volt, hogy összehangolt megközelítést dolgozzon ki tapasztalatcserékkel és közös stratégiák kidolgozásával annak biztosítása érdekében, hogy jobban figyelembe vegyék a gyermekek szükségleteit az online biztonságról szóló nemzeti, európai és nemzetközi megbeszélések alkalmával.

Pontosabban a program „Biztonságosabb internet” központok létrehozását társfinanszírozta az összes tagállamban, Izlandon, Norvégiában, Szerbiában és Oroszországban. A „Biztonságosabb internet” központok a társadalmi tudatosítás fokozását célzó tevékenységeket végeznek, továbbá forródrótszolgálatokat működtetnek, amelyeken keresztül a szülők és gyermekek segítséget és tanácsot kérhetnek internettel kapcsolatos kérdésekben. A tudatosságnövelő központok és forródrótszolgálatok az INSAFE-hálózathoz tartoznak. A legtöbb országban a „Biztonságosabb internet” központok forródrótszolgálatokat is magukban foglalnak, melyek fő feladata, hogy feldolgozzák a gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételekről érkező lakossági bejelentéseket, és amennyiben illegálisnak találják őket, értesítsék a bűnüldöző szerveket és felkérjék a fogadó internetszolgáltatót a tartalom eltávolítására. A forródrótszolgálatokat az INHOPE (Internetes Forródrótszolgálatok Nemzetközi Szövetsége) koordinálja. A jogellenes tartalom elleni küzdelemre vonatkozó cselekvés keretében a program olyan kezdeményezéseket is társfinanszírozott, amelyek a bűnüldöző szerveket segítik a gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételek elleni küzdelemben. Ezek a cselekvések viszont előmozdították a tagállamok megfelelését a gyermekkel való szexuális visszaélések megelőzésére és a gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételek eltávolítására irányuló, a gyermekek szexuális bántalmazásáról szóló irányelvben foglalt kötelezettségeikkel, valamint a gyermekkel való online szexuális visszaélés elleni küzdelemmel foglalkozó globális szövetség szerinti kötelezettségvállalásaikkal.

A program résztvevői és más szakpolitikai és ágazati szereplők nagyra értékelték az elvégzett kutatást és helyeselték, hogy a kutatást kiterjesszék a program többi részére is. A felmérés specifikus bemeneti információi hangsúlyozzák, hogy szükség lenne még a gyermekek online magatartását, illetve hatékony oktatási módszereket vizsgáló, átfogó nemzetközi kutatások lefolytatására.

Az értékelés eredményei az oktatás és a pozitív tartalmak fontosságát hangsúlyozták. A gyermekeknek minőségi oktatást kell biztosítani, amely az ilyen gyorsan változó technológiákkal való találkozás során felmerülő kockázatok kivédésének elősegítésére irányuló digitális elemet is magában foglal. Az értékelés a gyermekek részvételének előnyeit hangsúlyozta, illetve annak a szükségességét, hogy a gyermekeknek érteniük kell a digitális technológiák által kínált lehetőségeket, és a szülőknek kellően ismerniük kell, hogy mit csinálnak a gyermekeik az interneten. Ahhoz, hogy a gyermekek aktív és hatékony online résztvevők legyenek, valamint fel tudják ismerni a káros tartalmakat és kezelni tudják a saját online biztonságukat, ideálisan az iskolai tanterv alapján megtanított digitális kompetenciákra van szükségük.

Az értékelés azt is megerősítette, hogy a program cselekvései átfogóak voltak, az érdekeltek felek széles körét vonták be és célozták meg. A „társadalmi tudatosítás fokozását” és a „jogellenes online tartalom elleni küzdelmet” tekintették a legrelevánsabb célkitűzéseknek, míg az érdekelt felek véleménye inkább megoszlott a „biztonságosabb online környezet előmozdítása” és a „tudásbázis létrehozása” között. Mindamellett mind a négy cselekvésről úgy vélték, hogy válaszolnak az internetet használó gyermekek igényeire. A program célcsoportjai hozzáadott értékkel is gazdagodtak: a legtöbb megkérdezett érdekelt fél nem ismerte a projektjeikhez hasonló, más szervezetek által nemzeti szinten végzett tevékenységeket, és egyértelmű jelei voltak annak, hogy az uniós támogatás nélkül a kifejezetten az online technológiák gyermekek általi biztonságosabb használatára elkülönített pénzügyi források hiánya miatt a projektek nagy részét nem hajtották volna végre, vagy legalábbis nem olyan mértékben.

Az egyes értékelési kritériumok alatt megfogalmazott megállapítások a Bizottság munkájának, illetve a külső tanulmányhoz készített felméréseknek és interjúknak az egységesített eredményeit mutatják be.

Az érdekeltek általánosságban elismerték, hogy a Bizottság biztosította a program hatékony irányítását. Az átlagos szerződéskötési idő 292 nap volt a programozási időszak alatt egyeztetett 77 projekt esetében. A program cselekvései, és különösen a hálózati tevékenységekre való összpontosítás igen „ jó ár-érték arányt” nyújtott, ugyanakkor még van hova fejlődni az egységesítés és az együttműködés területén uniós szinten, a szolgáltatásokban és a program kedvezményezettjei között. A pénzügyi támogatás megfelelőségére vonatkozó vélemények egyenlően oszlottak meg a támogatást elegendőnek és nem elegendőnek vélők között, és azok közül, akik nem találták a támogatást megfelelőnek, szinte mindenki hozzáfért más forrásokból származó támogatáshoz is. Ezek az eredmények ugyanakkor torzulhattak is attól függően, hogy a kedvezményezett hozzáfért-e kiegészítő támogatáshoz, vagy sem.

A támogatott projektek gyakran részesültek más kezdeményezésekkel való szinergiákból származó előnyökben. Az érdekelt felek a program legfontosabb hozzáadott értékének azt tekintik, hogy 27 tagállamban létesültek „Biztonságosabb internet” központok, mivel ezáltal lehetőség nyílt a tudás és a bevált gyakorlatok megosztására. Ezt a biztonságosabb internetre vonatkozó politikák feltérképezése is megerősítette, amely azt a következtetést vonta le, hogy a legtöbb uniós országban a „Biztonságosabb internet” központokat a cselekvések és kezdeményezések végrehajtásának és koordinálásának kulcsfontosságú platformjának tekintik.

Az értékelés megerősítette, hogy a programban finanszírozott projektek hozzájárultak a program céljainak megvalósításához. Ezt az online technológiák biztonságosabb használata társadalmi tudatosításának fokozásával, az érdekelt felek közötti együttműködés erősítésével, a káros online magatartás kezelésével és a gyermekek online biztonságba való bevonásával és az erre vonatkozó tájékoztatásukkal érték el. Emellett azonban aggályok merültek fel azzal kapcsolatban, hogy a program hatékonyságát és jövőbeli tevékenységét a tartós uniós finanszírozás hiánya és az ágazati szereplők és nemzeti kormányok beavatkozástól való vonakodása veszélyeztetheti.

A jövőbeli fejlesztéseket illetően több figyelmet érdemelt volna a társadalmi munka, illetve a gyermekek digitális készségeit fejlesztő további kutatások és projektek. Végezetül az érdekelt felek úgy látták, hogy az ágazati szereplőknek nagyobb szerepet kell játszaniuk a program alatt elindított tevékenységek hatékonyságának fokozása érdekében.

4.3.Hatás és fenntarthatóság

A projektek résztvevőivel és az érdekelt felekkel készített felmérések és interjúk megállapításai – azzal a fenntartással, hogy ezek elfogultak lehetnek – azt mutatják, hogy a program közepes és magas közötti hatást ért el főleg a tudatosítás fokozása, az illegális tartalmak elleni küzdelem, a digitális készségek fejlesztése és az együttműködés fokozása és szinergiák létrehozása területén.

Az oktatással, képzéssel és a gyermekek által használandó eszközökkel és anyagokkal kombinált tudatosságnövelés volt a program leggyakrabban hivatkozott fontos eleme. Az Insafe-hálózaton keresztül nyújtott koordináció láthatóan maximalizálja a szinergiákat és a hatásokat, és például 2014-ben a hálózat közös erőfeszítéseivel több mint 22,5 millió embert értek el Európában (és azon túl).

A második terület, amelyre a legnagyobb hatást gyakorolta a program, az illegális tartalmak elleni küzdelem, konkrétabban a forródrótszolgálatok működése. A gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételekre vonatkozó figyelmeztetéseket és ezek internetről történő levételét végző rendszer létrehozása, továbbá a forródrótszolgálatok és a bűnüldöző szervek közötti fokozottabb együttműködés a felvételek gyorsabb eltávolítását eredményezte. Míg 2011-ben a bejelentett tartalmak 60%-át távolították el 1–3 napon belül, 2014-ben ez a szám már 90%-ra emelkedett. A programozási időszak alatt emellett a forródrótszolgálatok egyre több bejelentést kaptak, amely miatt az INHOPE-hálózat is egyre több oldalt törölhetett le.

A megállapítások továbbá azt mutatják, hogy a program más nemzeti és nemzetközi tevékenységekhez képest nagy hatást váltott ki. Ezt a program alatt végzett kutatásokra és a program eredményeire tett hivatkozások is bizonyítják. Az európai biztonságosabb internet tevékenységeket gyakran nemzetközi viszonylatban is bevált gyakorlatoknak tekintik, és azokat Latin-Amerikában, az Egyesült Államokban és az ázsiai és a csendes-óceáni térségben is átvették. Erre példa, hogy a program alatt létrehozott „Biztonságosabb internet nap” kezdeményezés a gyermekek online biztonságának tudatosítását növelő, évenként megrendezett nemzetközi eseménnyé nőtte ki magát. A rendezvényt évente több mint 100 országban rendezik meg és ismerik el szerte Európában, Észak-Amerikában, Dél-Amerikában és az ázsiai és a csendes-óceáni térségben.

Az érdekelt felek többsége úgy vélte, hogy a projekttevékenységek az uniós finanszírozás nélkül nem folytatódtak volna le, továbbá aggodalmukat fejezték ki azzal kapcsolatban, hogy a nemzeti kormányoktól vagy az ágazati szereplőktől nehéz pénzügyi támogatást szerezni, és sokan úgy gondolják, hogy erre tekintettel továbbra is szükség van a Bizottság pénzügyi támogatására. A projekt kedvezményezettjei szerint a projektjeik által gyakorolt hatások közép-, illetve hosszú távon is érezhetőek lesznek, és ebben komoly szerepet fog játszani az, hogy a jövőbeli tevékenységeket a hatóságok és az ágazati szereplők is finanszírozzák.

5.AZ ÉRTÉKELÉS KÖVETKEZTETÉSEI ÉS AJÁNLÁSAI

A külső értékelés és a vele párhuzamosan zajló munka alapján a Bizottság az alábbi következtetéseket vonja le, melyeket a jövőre vonatkozó biztonságosabb internettel kapcsolatos szakpolitikákba beemelnek.

–Az értékelés azt mutatja, hogy a program sikeresen teljesítette a főbb célkitűzéseit. A program a megoldandó kérdések és az érdekelt felek szempontjából rendkívül relevánsnak bizonyult, és jól alkalmazkodott a fejlődő technológiákhoz és problémákhoz.

–A program bizonyította, hogy szükség volt az uniós beavatkozásra, és az hatékonyan segítette az eredmények elérését. A tevékenységek páneurópai dimenziója és koherenciája, a „Biztonságosabb internet” központok létrehozása az összes tagállamban és az érdekelt felek közötti szoros együttműködés mind hozzájárult az egységesítés és az együttműködés sikeres végrehajtásához uniós szinten, a szolgáltatásokban és a program kedvezményezettjei között.

–A programra úgy tekintenek, hogy azt hatékonyan hajtották végre, habár egyes folyamatok esetében hangsúlyozták, hogy még lehetne egyszerűsíteni őket.

–A program közepes és magas közötti hatást ért el elsősorban a tudatosítás fokozásában, köszönhetően a hálózatépítésre való összpontosításnak és a szinergiák megteremtésének, valamint az illegális tartalmak elleni küzdelemnek; a gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételekre vonatkozó figyelmeztetéseket és ezek internetről történő levételét végző, jól működő rendszer létrehozása – a gyermekkel való szexuális visszaélésről készült felvételeknek az ágazat infrastruktúráján keresztül történő terjesztését gátló önkéntes erőfeszítésekkel kiegészülve – jelentősen lecsökkentette a felvételek eltávolításához szükséges időt.

–A Bizottság elismert vezető szerepben tisztelgett a tagállamok és a nemzetközi szcéna előtt is, ahol az európai biztonságosabb internet tevékenységeket már gyakran bevált gyakorlatnak tekintik és azokat világszerte átvették, mint például a „Biztonságosabb internet nap” rendezvényt.

5.1.A leghatékonyabb tevékenységek folytatása

Ahhoz, hogy megtartsuk az elért eredményeket és építhessünk rájuk, a leghatékonyabbnak bizonyuló alábbi tevékenységeket érdemes tovább végezni: