[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 31.5.2006

COM(2006) 269 végleges

2006/0088 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS .../.../EK RENDELETE

a diplomáciai és konzuli képviseletek számára kibocsátott, a vízumokra vonatkozó Közös Konzuli Utasításnak a biometrikus adatok bevezetésével, valamint a vízumkérelmek fogadása és feldolgozása megszervezésének rendelkezéseivel kapcsolatos módosításáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

A javaslat alapja és célkitűzései E javaslat célja megteremteni a tagállamok számára azt a jogalapot, amely alapján a vízumkérelmezőktől kötelező biometrikus azonosítókat – arcképet és a tíz ujjról készített lapos ujjlenyomatot – vehetnek fel, célja továbbá a vízuminformációs rendszer (VIS) végrehajtása tekintetében jogi keretet biztosítani a tagállamok konzuli hivatalainak szervezete számára. A Hágai Program felkérte a Bizottságot, hogy nyújtson be „javaslatot a többek között a VIS fejlesztéséhez kapcsolódó lehetséges szinergiákra összpontosító közös igénylési központok létrehozására vonatkozóan.” Ezt az intézkedést az Európai Unióban a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülése megerősítéséről szóló hágai program végrehajtásáról szóló tanácsi és bizottsági cselekvési terv valósítja meg. Annak elkerülése érdekében, hogy tagállamoknak az összes konzuli hivatalt el kelljen látniuk a biometrikus azonosítók felvételéhez szükséges felszereléssel, megszületett a „közös igénylési központok” létrehozásának ötlete. A közös igénylési központok kettős előnyt biztosítanak: erősítik a helyi konzuli együttműködést, valamint a tagállami racionalizálást és költségmegtakarítást, hiszen általuk a források egyesíthetők és közösen használhatók fel. Ebben az összefüggésben a tagállamok megvitatták továbbá a kérelmezési eljárás szervezési kérdéseinek egyéb lehetőségeit annak érdekében, hogy csökkentsék a biometrikus adatok felhasználásának költségeit, például az olyan helyekre történő kiszervezéssel, ahol a konzuli hivataloknak különösen nagyszámú kérelemmel kell foglalkozniuk. Különféle lehetőségeket, mint például a képviseletet és a kiszervezést, mutattak be; a tagállamok ezen lehetőségek közül választhatnak a vízumkibocsátás keretén belüli jogi kötelezettségeik megfelelő végrehajtása vonatkozásában. E javaslat figyelembe veszi e lehetőségeket, és első lépés lehet a tekintetben, hogy a Közös Konzuli Utasítás alkalmazásának harmonizálása nagyobb lendületet kapjon, valamint hogy közös vízumirodák jöjjenek létre a jövőbeli európai külügyi szolgálat működésének sérelme nélkül. |

Általános háttér Amint a Bizottság a 2004. december 28-án előterjesztett, a vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslatban (COM(2004)835 végleges) előirányozta, a tagállamok a vízumkérelmező pontos ellenőrzésének és azonosításának biztosítása érdekében a vízumkérelmező alfanumerikus adatai, a vízumkérelem és az erről szóló határozat mellett az ujjlenyomat és a fénykép mint biometrikus azonosító használatát is bevezetik. A VIS-t azért hozták létre, hogy javítsa a közös vízumpolitika végrehajtását a vízumkibocsátási eljárás megkönnyítése, a vízumkereskedelem megelőzése, a külső határon megvalósuló ellenőrzés segítése és a csalás elleni küzdelem megerősítése révén, támogatást nyújt egyidejűleg a tagállamok területén az illegális bevándorlók azonosításában és kitoloncolásában, megkönnyíti továbbá a 343/2003/EK rendelet alkalmazását, és hozzájárul a tagállamok belső biztonságát fenyegető veszélyek elhárításához. Mivel a biometrikus azonosítók felvétele ezentúl a vízumkérelmi eljárás része lesz, a Közös Konzuli Utasítást az intézkedés jogalapjának megteremtése érdekében módosítani kell. A biometrikus azonosítók felvételét az ICAO ajánlásokban (a még közzé nem tett, 9303. számú dokumentum 1. része, 6. kiadás) meghatározott szabályokkal összhangban kell végezni. E szabályok részletesen meghatározzák, hogyan kell elkészíteni a fényképet, valamint megállapítják az ujjlenyomatok beszkennelésének szabályait is. Közelebbi technikai körülírásra nincs szükség a biometrikus azonosítók harmonizált nyilvántartásba vételének biztosítása érdekében. A jelenlegi javaslat a Közös Konzuli Utasítás általános átdolgozásától elkülönülő dokumentumként készült, mivel e javaslat a VIS végrehajtásának feltétele, hiszen ez biztosítja a megkövetelt biometrikus azonosítók begyűjtésének jogi keretét. Ennélfogva e javaslat a teljes átdolgozott dokumentumnál valószínűleg hamarabb kerül elfogadásra. |

A javaslat tárgykörében meglévő rendelkezések A Közös Konzuli Utasítás; a VIS létrehozásáról szóló, 2004. június 8-i 2004/512/EK tanácsi határozat. |

Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A javaslat hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak a vízumkérelmezők alapvető jogait tiszteletben kell tartaniuk, különös tekintettel az adatvédelemre. Tekintettel az európai külügyi szolgálat létrehozására, a javaslat a szakpolitikával is összhangban van. |

Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció és hatásvizsgálat |

Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció 1) Az Európai Tanács 2003. június 19–20-i thesszaloniki ülésén megerősítette, hogy „az Európai Unióban következetes megközelítésre van szükség a biometrikus azonosítók és biometrikus adatok tekintetében, amely megközelítés eredményeképpen a harmadik országok állampolgárainak dokumentumai, az EU-polgárok útlevelei és az információs rendszerek (VIS és SIS II) esetében harmonizált megoldások születnének.” A Bizottság 2003. szeptember 24-én két javaslatot terjesztett elő az egységes vízumformátum és a harmadik országok állampolgárai tartózkodási engedélyének módosításáról. A biometrikus azonosítók és a Bizottság által előterjesztett megközelítés a Tanácsban széles körű egyetértésre talált, és – az Európai Tanács 2003. október 16–17-i brüsszeli ülésének kérése szerint – a Tanács (JAI) 2003. november 27-i ülésén erről politikai megállapodás született. A létrejött politikai megállapodás ismertetésére a 2003. november 27-én ülésező Tanács (JAI) következtetéseiben kijelentette, hogy „a Bizottsággal egyetértésben úgy tekinti, hogy az egységes vízumformátumról szóló javaslat végrehajtása további jogi eszköz létrehozását igényli, amely kötelezettséget teremt, valamint meghatározza az egységes vízumformátum adathordozóján történő ujjlenyomat-rögzítés alóli kivételeket”, valamint „felkéri a Bizottságot a Közös Konzuli Utasítás módosításáról szóló megfelelő javaslat beterjesztésére.” Mivel nem sikerült megerősíteni, hogy a vízumbélyegekhez tartozó kapcsolat nélküli csipeken a biometrikus azonosítók tárolása technikailag megvalósítható, a Tanács 2005 júniusában úgy határozott, hogy a vízumkérelmezők biometrikus azonosítóit csak a vízuminformációs rendszerben (VIS) tárolja. A kísérletek ugyanis azt mutatták, hogy ha minden egyes vízumbélyeget kapcsolat nélküli csippel látnak el, az ún. „összeütközéses problémákhoz” vezet, ha egy útlevélben négynél több vízum található. A leolvasó többé nem képes olvasni az érvényes vízumot. 2) A SCIFA megvitatta az ujjlenyomatvételi kötelezettség alóli kivételeket; a személyek két kategóriáját kell az ujjlenyomatvételi kötelezettség alól mentesíteni: a kiskorúakat és azokat, akiktől fizikailag lehetetlen ujjlenyomatot venni. A javaslat foglalkozik e kivételekkel. 3) A vízumokkal foglalkozó munkacsoport 2006. január 27-i rendkívüli ülésén a tagállamok egy elnökségi–bizottsági dokumentum (a vízumokkal foglalkozó csoport 2006. január 27-i 6/06. sz. tárgyalási dokumentuma) alapján, valamint a biometrikus adatok felvételére tekintettel megvitatták a konzuli hivatalok szervezetének valamennyi lehetséges megoldását, valamint ellenőrizték, hogy e megoldások kivitelezhetőek-e. A tárgyalási dokumentumban bemutatott valamennyi megoldást – az irreálisnak tűnő „mobilkészülékek” kivételével – fenntartották, és belefoglalták e javaslatba. |

A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása |

A konzultációba bevont legfontosabb szervezetek/szakértők A biometrikus azonosítók bevezetése vonatkozásában figyelembe vették a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) által kibocsátott általános ajánlásokat. |

Hatásvizsgálat Mivel a VIS esetében már végeztek hatásvizsgálatot (Tanulmány a vízuminformációs rendszer kiterjesztett hatásvizsgálatáról, EPEC végleges jelentés, 2004. december), és ez kiterjed különösen a biometrikus adatok feldolgozására és a tagállamok konzuli hivatalainak szervezetére, e javaslat esetében további hatásvizsgálatot nem végeztek. A VIS hatásvizsgálatában a források egyesítését pozitív alkotóelemnek tekintették (26–27. o.), még akkor is, ha nehézségek léphetnek fel a nagyszámú kérelmet feldolgozó konzuli hivatalokban. A közös igénylési központok előnyeit a 30–31. oldal ismerteti, ezek a következők: a vízumkereskedelem csökkenése; költségcsökkentés; az egyetlen központi hozzáférés megkönnyíti az adatvédelmi követelmények teljesítését, valamint az adatvédelem és -biztonság fenntartását; a közös vízumpolitika végrehajtásának fejlesztése. A „kiszervezés” tekintetében számos tagállam már közös jogi keret nélkül is alkalmazza e módszert. A vízumokkal foglalkozó csoport kifejezetten e témának szentelt és már fent említett ülésén egyértelművé vált, hogy a tagállamok e megoldást alkalmazni kívánják. Az érdekeltek állítása szerint a bizonyos konzuli képviseletekre egyre nagyobb számban beérkező kérelmek és a költségvetési megszorítások miatt új módszereket kell bevezetniük annak érdekében, hogy e kihívásoknak meg tudjanak felelni. Különféle megoldásokat alkalmaznak a hívóközponton keresztül történő időpont-egyeztetéstől a vízumkérelmek fogadásáig. Ennélfogva tehát olyan közös jogi keretre van szükség, amely különös figyelmet fordít az adatvédelmi követelményekre. Az első tapasztalatok a vízumkérelmezők esetében is kedvezőek, hiszen fogadásuk és ügyintézésük gördülékenyebben zajlik. A „kiszervezés” nem javasolt általános megoldásként, de a helyi adottságoktól függően egyes képviseleteken alkalmazzák. Ebben az összefüggésben a jogi keret szerencsés módon egyértelművé teszi, hogy az adatvédelemről szóló 95/46 irányelv 16. és 17. cikkének értelmében a tagállamok maradnak az „adatkezelők”, a külső szolgáltatók pedig az „adatfeldolgozók”. Ebben az értelemben a külső szolgáltatóval kötött szerződésnek tartalmaznia kell az irányelv szerinti adatfeldolgozás kötelezettségeit. Továbbá az ARGO bizottsági program finanszírozta a BIODEV kísérleti projektet, amelyet néhány francia és belga konzuli hivatalban végeztek el a biometrikus adatok vízumkérelmi eljárásokra gyakorolt hatásának tesztelésére. A előirányzott megoldások némelyike nagyon jó eredményt mutatott a tesztelések során. Ezeket a jelentéseket ismertették a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel is. A VIS-tanulmány 51. és azt követő oldalain található a VIS biometrikus adatokkal és biometrikus adatok nélküli részletes elemzése. A biometrikus adatokat tartalmazó megoldást választották; következésképpen a biometrikus azonosítók nyilvántartásba vételének jogalapját létre kell hozni. E javaslat kiegészítő javaslat a VIS végrehajtásához. Az adatvédelem tekintetében a 95/46 irányelvet kell alkalmazni. A javaslat megfelelő pontjában az adatvédelmi rendelkezések említésre kerülnek, különösen az az elv, amely szerint a tagállamok maradnak felelősek az adatok feldolgozásáért és megőrzéséért. |

A javaslat jogi elemei |

A javasolt fellépés összefoglalása A VIS teljes végrehajtásának biztosítása érdekében meg kell teremteni a jogi keretet. Mivel a VIS-ről és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről szóló rendelet teremti meg e jogi keret alapvető eszközét, kiegészítő jogi eszközre van továbbá szükség a vízumkérelmezők biometrikus azonosítóinak nyilvántartásba vételéhez. E javaslat foglalkozik egyes olyan vonatkozásokkal is, amelyekre nem terjed ki a VIS jogi eszköze. A javaslat a biometrikus adatok gyűjtését vizsgálja, mivel az adatok továbbítását és cseréjét a VIS-javaslat fedi le. A vízumkérelmek fogadása és a biometrikus adatok gyűjtése „kiszervezésének” lehetősége e javaslat kereteibe tartozik. A két javaslat kiegészíti egymást. Annak érdekében, hogy a tagállamok meg tudjanak birkózni a kérelmezők biometrikus adatainak gyűjtéséből származó többletmunka terhével, valamint hogy csökkenteni tudják a költségeket, a vizsgálat a szervezési vonatkozásokra is kiterjedt, továbbá sor került a vízumkérelmi eljárás szervezése új lehetőségeinek kidolgozására is. A vízumkibocsátási eljárás megkönnyítésére irányuló általános törekvés tekintetében a Bizottság emlékeztet arra az általános elvre, hogy a kérelmezőnek csak egyszer kellene megjelennie: amit a vízumkérelem benyújtásának „egyablakos” rendszere valósítana meg: azaz a vízumkérelmi nyomtatvány benyújtásának és a biometrikus azonosítók felvételének egy helyen és egy időben kellene megtörténnie. Mindazonáltal egyes esetekben elkerülhetetlen, hogy a kérelmezőnek másodszor is meg kelljen jelennie, különösen akkor, ha személyes meghallgatásra van szükség a vízum kibocsátása feltételeinek – főleg a várhatóan rövid távú tartózkodás jogos céljának – igazolása tekintetében. |

Jogalap A 62. cikk (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontja. |

A szubszidiaritás elve Érvényesül a szubszidiaritás elve, mivel a javaslat nem esik a Közösség kizárólagos hatáskörébe. |

A tagállamok a következő ok(ok) miatt nem tudják kielégítő mértékben megvalósítani a javaslat célkitűzéseit: |

Közös jogi keretre van szükség a biometrikus azonosítók kötelező nyilvántartásba vételére vonatkozó harmonizált szabályok kialakításához, és ezáltal a VIS működésének biztosításához. |

Konzulátusaik szervezetének vonatkozásában a tagállamoknak a közösségi jog által biztosított keretek között maguknak kell elvégezniük a biometrikus adatok bevezetése terén a harmonizált megközelítés kialakítására irányuló szervezési munkát. A javaslat célkitűzéseit közösségi fellépés révén hatékonyabban lehet majd megvalósítani a következő ok(ok) miatt. |

Ha a tagállamoknak egyénileg kellene kialakítaniuk a nyilvántartásba vétel szabályait, nem lehetne biztosítani, hogy azonos szabályok kerüljenek alkalmazásra, valamint hogy a vízumkérelmezők azonos elbánásban részesüljenek. Ha például a tagállamok a személyek eltérő kategóriáit mentesítenék az ujjlenyomatvételi kötelezettség alól, az utat engedne a vízumkereskedelemnek, és lehetetlenné tenné a közös vízumpolitika célkitűzéseinek elérését. |

A közös igénylési központok kialakításával vagy az egyéb szervezési megoldások alkalmazásával szorosabbá válik a tagállamok közötti együttműködés. Ennek hatásaként a vízumpolitika alkalmazása még harmonizáltabbá válik. |

Az Uniónak a nyilvántartásbavételi szabályokra közös jogi keretet kell meghatároznia, hogy ezáltal a tagállamok a biometrikus azonosítókat interoperábilis módon rögzítsék, és egyidejűleg valamennyi vízumkérelmező számára azonos bánásmódot biztosítsanak. A tagállamoknak kell kiválasztaniuk a technikai felszereléseket, de az interoperabilitás biztosítása érdekében a VIS- és az ICAO-meghatározások által szabott korlátok között. |

A javaslat tehát megfelel a szubszidiaritás elvének. |

Az arányosság elve A javaslat a következő ok(ok) miatt felel meg az arányosság elvének: |

A VIS-ről szóló bizottsági javaslattal összhangban a jelenlegi javaslat valamennyi tagállamot kötelezi, hogy a vízumkérelmezőktől biometrikus azonosítókat vegyen fel. A technikai rendszerek kiválasztását azonban az interoperabilitás biztosításának feltételével meghagyják a tagállamok diszkrecionális jogkörében. |

Azon lehetőség megteremtésével, hogy közös igénylési központok hozhatók létre, vagy hogy az együttműködés egyéb lehetőségeit igénybe lehet venni, a hardverek és szoftverek telepítési költségei és a forrásköltségek az egyes konzuli hivatalokban jelentősen lecsökkennek. |

Eszközök kiválasztása |

Javasolt eszközök: rendelet. |

Egyéb eszközök a következő ok(ok) miatt nem felelnének meg: Valamennyi tagállam köteles biometrikus azonosítókat felvenni. Ennélfogva csak a rendelet választható jogi eszközül arra, hogy a tagállamokkal szemben ilyen követelményt támasszanak. A többi eszköz nem rendelkezne azonos kötelező erővel. |

Költségvetési vonatkozások |

A javaslat nincs kihatással a Közösség költségvetésére. |

További információk |

A javaslat részletes magyarázata o A szerződésekhez csatolt különféle jegyzőkönyvek következményei A rövid távú tartózkodásra jogosító és a tranzitvízumokra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos intézkedésekről szóló javaslatok jogalapja az EK-Szerződés IV. címében található; ennek következtében az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyvben, valamint a Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyvben és a Schengeni Jegyzőkönyvben biztosított változó geometriájú rendszert kell alkalmazni. E javaslat a schengeni vívmányokra épül. Következésképpen a különböző jegyzőkönyvekkel kapcsolatos alábbi következményeket kell figyelembe venni: Izland és Norvégia: A Tanács, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásban meghatározott eljárások alkalmazandók, mivel e javaslat a schengeni vívmányokon alapszik, az e megállapodás A. mellékletében meghatározottak szerint. Dánia: Az EUSz-hez és az EKSz-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv értelmében Dánia nem vesz részt a rendelet elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható. Mivel e rendelet olyan jogi aktus, amelynek célja, hogy az EKSz. IV. címének rendelkezéseivel összhangban a schengeni vívmányokat továbbfejlessze, a fent említett jegyzőkönyv 5. cikke alkalmazandó. Az Egyesült Királyság és Írország: A schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló jegyzőkönyv 4. és 5. cikke, valamint a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának kérésére vonatkozó, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozat, valamint az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozat szerint az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt a rendelet elfogadásában, így az rájuk nézve nem kötelező, és nem alkalmazható. EU10: Mivel a kezdeményezés a schengeni vívmányokon alapuló jogi aktust hoz létre, vagy azokhoz a csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése értelmében másféleképpen kapcsolódik, a rendelet az EU10-ben csak egy, az e rendelkezéssel összhangban lévő tanácsi határozat alapján alkalmazható. Svájc: E rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség által, az utóbbinak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az e megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról és bizonyos rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett területet érintik. o A javaslat cikkenkénti magyarázata 1. cikk A Közös Konzuli Utasítás II. része 1.2. pontjának b) alpontjában a képviselet új formája kerül bevezetésre. E „korlátozott képviseletnek” lehetővé kell tennie a tagállam számára, hogy mindössze a kérelmek fogadását és a biometrikus azonosítók nyilvántartásba vételét végezze el, majd ezen adatokat továbbítsa a képviselt tagállam diplomáciai vagy konzuli képviseletére, ahol a vízumkérelem ügyében határoznak. Az 1.2. pont c) és e) alpontjának a képviseletre vonatkozó megfelelő rendelkezéseit is alkalmazni kell. A Közös Konzuli Utasítás III. részének új 1.2. pontja megállapítja a tagállamok azon kötelezettségét, amely alapján a vízumkérelmi eljárás részeként biometrikus azonosítókat kell gyűjteniük. Az ujjlenyomatokat a vízumkérelem első benyújtásakor kell levenni; négy éven belül megismételt kérelmek esetében ennek a követelménynek nem kell eleget tenni, mivel a kérelmezőt nem kell újra nyilvántartásba venni: az ujjlenyomatokat és a fényképet újból fel lehet használni és az első kérelemből bemásolni. A négyéves időtartam kiválasztására a VIS-rendeletjavaslatban meghatározott ötéves adatmegőrzési időszakkal kapcsolatban került sor. Biztosítani kell, hogy az első kérelem biometrikus adatai a rendszerben még mindig hozzáférhetőek legyenek. Az ismételt kérelem alkalmával nem kell a személy újbóli azonosítását elvégezni, mert ha valaki egy másik személy már vízumot tartalmazó útlevelét csalárdul fel akarja használni, a határátkelőhelyen azonnal fel fogják fedezni, hogy a személy nem azonos azzal, aki az első vízumot kérelmezte, a VIS-ben a biometrikus azonosítók ugyanis nem fognak egyezni. A kivételek a Közös Konzuli Utasítás III. része új 1.2. pontjának b) alpontjában találhatók; meghatározásukra a vízumokkal foglalkozó csoport és a stratégiai bizottság (Scifa) e tárgyban folytatott vitáinak eredményei alapján került sor. A kivételek közé tartoznak a 6 év alatti gyermekek: a megbízható adatok tárolása érdekében a 6 év alatti gyermekek ujjlenyomatát nem veszik le, mivel minőségük az adatbázisbeli keresés végrehajtásához nem megfelelő. A 6–12 éves gyermekek ujjlenyomata csak az egyenkénti összehasonlításhoz alkalmazható. (Nagy adatbázisban történő keresésnél nehezebb ezeket az ujjlenyomatokat használni.) Mivel az 539/2001/EK rendelet lehetővé teszi, hogy diplomáciai, szolgálati/hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkezők esetében el lehessen tekinteni a vízumkövetelmények teljesítésétől, a tagállamok számára lehetővé tenni kell azt is, hogy e kategóriákat mentesíthessék a biometrikus azonosítók nyilvántartásbavételi kötelezettsége alól. A VIS-rendszerbe valamennyi mentesség esetében be kell vezetni a „nem alkalmazandó” bejegyzést, hogy ezáltal hívják fel a határellenőrző tisztviselők figyelmét az ujjlenyomatok levételének hiányára. A biometrikus azonosítók rögzítésének bevezetésével a személyes megjelenés legalább az első kérelem benyújtásakor kötelező. Az utazási irodák stb. – a jelenlegi Közös Konzuli Utasítás VIII. részének 5.2. pontjában említett – alkalmazásának lehetőségét mindazonáltal fenntartják a megismételt kérelmek esetére, mivel ilyenkor a kérelmezőknek már nem kell újból személyesen megjelenniük. Második kérelmüket már benyújthatják például utazási irodán keresztül is. A „kiszervezés” lehetőségét általában véve figyelembe vették a jogi keret biztosítása érdekében. Egyértelműnek kell lennie, hogy a kiszervezés csak bizonyos határok között lehetséges, mivel a vízummegadási jognak a tagállamoknál kell maradnia. Mindazonáltal a személyes megjelenés időpontjának egyeztetését vagy akár a kérelemnyomtatvány fogadását és a biometrikus azonosítók felvételét külső szolgáltató is elvégezheti, amennyiben a vízumkibocsátásról szóló EU-jogszabályokból eredő tagállami kötelezettségek megfelelő végrehajtásához erre szükség van, különös tekintettel a helyi körülményekre, a vízumkérelmek számát is ideértve. Biztosítani kell az összes adatvédelmi rendelkezés tiszteletben tartását: a külső szolgáltató kiválasztásánál és a szükséges szerződésben egyaránt. A tagállamoknak tehát szerződéskötéskor biztosítaniuk kell, hogy a szerződésben szerepeljenek a megfelelő adatvédelmi záradékok; ezek végrehajtásának ellenőrzését a konzuli hivatalok végzik. A tagállamok maradnak felelősek továbbá azért, hogy az adatvédelmi szabályok tiszteletben tartása a kiszervezés esetén is megvalósuljon. Továbbá a kiszervezés lehetőségének alkalmazásánál a vízumkérelem feldolgozásáért a kérelmezőre kirótt díj teljes összege nem haladhatja meg a 12. mellékletben meghatározott összeget. Azaz további költségeket nem lehet a kérelmezőre kiróni. A VII. rész módosítása lehetővé teszi a tagállamok közötti együttműködést és a közös igénylési központok kialakítását. Bevezették továbbá az „előzetes ellenőrzést” is annak érdekében, hogy a kérelmezőt a kérelme feldolgozásáért felelős tagállamhoz irányítsák. A konzuli szolgálatok szervezésénél a tagállamoknak lehetőséget kell kapniuk az együttműködésre, ideértve a közös igénylési központok kialakítását is, valamint figyelmet kell fordítaniuk egyidejűleg a képviselet jelenlegi lehetőségeire és a „korlátozott képviseletnek” a II. rész 1.2. pontja b) alpontjában újonnan bevezetett formájára. Lehetnek olyan helyek, ahol a közös igénylési központok kialakítása a kérelmek nagy száma miatt nem lenne célszerű; itt minden egyes tagállam felállítja majd saját konzuli képviseletét. A tagállamok, amennyiben nem kívánnak, nem kötelesek együttműködni és közös igénylési központokat kialakítani. A tagállamok közötti tárgyalási folyamat függvénye, hogy kívánnak-e együttműködni, és ha igen, milyen formában. Mindazonáltal, amennyiben a tagállamok együtt kívánnak működni, alkalmazniuk kell azon megoldások egyikét, amelyek számára a jogi keretet a Közös Konzuli Utasítás határozza meg. A VIS közös végrehajtásának fejlesztése érdekében kívánatos, hogy a tagállamok együttműködjenek és részt vegyenek a közös igénylési központok vagy ügyintézési helyek megszervezésében. Az együttműködés kerete, ideértve például a költségmegosztás stb. szempontját is, a részvevő tagállamok közötti megállapodás tárgyát képezi. Együtt kell kiválasztaniuk az egyes országok vagy harmadik országbeli régiók esetén alkalmazandó megoldást. Jegyzéket készítenek az egyes országok vagy harmadik országbeli régiók esetén alkalmazandó megoldásokról, majd e jegyzéket közzéteszik. E jegyzéket rendszeresen naprakésszé teszik. 2. cikk A közös igénylési központok alapítása és az együttműködés egyéb formái hatékonyságának megvizsgálására a Bizottság e rendelet végrehajtásáról jelentést nyújt majd be. 3. cikk Állandó záradék. |

2006/0088 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS .../.../EK RENDELETE

a diplomáciai és konzuli képviseletek számára kibocsátott, a vízumokra vonatkozó Közös Konzuli Utasításnak a biometrikus adatok bevezetésével, valamint a vízumkérelmek fogadása és feldolgozása megszervezésének rendelkezéseivel kapcsolatos módosításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 62. cikke (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontjára,

tekintettel a Bizottság javaslatára[1],

a Szerződés 251. cikkében meghatározott eljárással összhangban[2],

mivel:

1. A vízumkérelmezők megbízható ellenőrzésének és azonosításának biztosítására biometrikus adatokat kell feldolgozni a 2004. június 8-i 2004/512/EK tanácsi határozattal[3] létrehozott vízuminformációs rendszerben (VIS), valamint jogi keretet kell biztosítani e biometrikus azonosítók rögzítésére. A VIS végrehajtása továbbá megköveteli, hogy a vízumkérelmek fogadásának megszervezésére új lehetőségeket alakítsanak ki.

2. A biometrikus azonosítók beillesztése a VIS-be fontos lépés azon új elemek alkalmazásának irányában, amelyek megbízhatóbb, a hamis személyazonosság használatát kivédő kapcsolatot teremtenek a vízumjogosult és az útlevél tulajdonosa között. Ennélfogva alapvető követelmény, hogy a vízumkérelmező – legalább a kérelem első benyújtásakor – személyesen megjelenjen annak érdekében, hogy a vízumot a biometrikus azonosítók VIS-ben történő nyilvántartásba vételével lehessen kibocsátani.

3. A biometrikus azonosítók kiválasztása [a vízuminformációs rendszerről (VIS) és a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumokra vonatkozó adatok tagállamok közötti cseréjéről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletben] található. E rendelet a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) által meghatározott megfelelő rendelkezésekre történő utalással határozza meg a biometrikus azonosítók összegyűjtésének szabályait. Az interoperabilitás biztosításához nincs szükség közelebbi technikai körülírásra.

4. A vízumkérelmezők nyilvántartásba vételének megkönnyítésére és a tagállamok költségeinek csökkentésére a képviseleti forma meglévő keretei mellett új szervezési lehetőségeket kell előirányozni. Először is a Közös Konzuli Utasítást ki kell egészíteni a csupán a vízumkérelmek fogadására és a biometrikus azonosítók nyilvántartásba vételére korlátozott képviselet külön típusával.

5. Egyéb megoldásokat kellene bevezetni: ilyenek például a közös ügyintézési helyek, a közös igénylési központok és a kiszervezés. E megoldásokra megfelelő jogi keretet kell létrehozni, figyelembe véve különösen az adatvédelmi kérdéseket. A létrehozott jogi keret alapján a tagállamok szabadon határozzák meg, melyik szervezeti szerkezettípust kívánják alkalmazni az egyes harmadik országokban. E szerkezetek részleteit a Bizottságnak közzé kell tennie.

6. Az együttműködés megszervezésénél a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kérelmezőt a kérelme feldolgozásáért felelős tagállamhoz irányítsák.

7. Rendelkezéseket kell kialakítani azon esetekre, amikor a tagállamok központi hatóságai úgy határoznak, hogy a vízumkezelési eljárás egy részét külső szolgáltatóval, kiszervezésben végeztetik el. Az ilyen megoldásokat a vízumkibocsátás általános elveivel szigorú összhangban kell kialakítani, tiszteletben tartva a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott adatvédelmi követelményeket.

8. A tagállamok a külső szolgáltatókkal olyan szerződést kötnek, amely rendelkezéseket tartalmaz a szolgáltató pontos felelősségi köréről, helyiségeik közvetlen és korlátlan megközelíthetőségéről; a kérelmezők tájékoztatásáról, a titoktartásról, valamint a szerződés felfüggesztésének vagy felmondásának körülményeiről, feltételeiről és eljárásának menetéről.

9. Az adatvédelmi szabályoknak való megfelelés érdekében a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 29. cikkével létrehozott munkacsoporttal és az európai adatvédelmi biztossal konzultációt kell folytatni.

10. Humanitárius vagy egyéb okok fennállásánál a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy konzuli hivatalaikat vagy diplomáciai képviseleteiket a kérelmezők egyes kategóriái vagy valamennyi kérelmező számára közvetlenül elérhetővé tudják tenni.

11. A későbbi kérelmekkel kapcsolatos ügyintézés megkönnyítése érdekében a biometrikus adatokat 48 hónapon belül az első kérelemből át lehet másolni a VIS-rendeletben meghatározott megőrzési időszakkal összhangban. Ha lejár ez az időszak, a biometrikus azonosítókat újra fel kell venni.

12. A biometrikus azonosítók felvételének követelménye miatt magánvállalkozásokat, mint például utazási irodákat, az első kérelem benyújtására nem lehet többé felkérni; erre már csak a későbbi kérelmek benyújtásakor kerülhet sor.

13. A diplomáciai és konzuli képviseletek számára kibocsátott, a vízumokra vonatkozó Közös Konzuli Utasítást ennek megfelelően tehát módosítani kell.

14. A Bizottság e rendelet végrehajtásáról a hatálybalépését követően két évvel jelentést nyújt be, amely kiterjed a biometrikus azonosítók nyilvántartásba vételének végrehajtására, az „első kérelem” elvére és a vízumkérelmek fogadásának és feldolgozásának megszervezésére.

15. Érvényesül a szubszidiaritás elve, mivel a javaslat nem esik a Közösség kizárólagos hatáskörébe. E rendelet a Szerződés 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban nem lépi túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket.

16. Az arányosság elvével összhangban a közös szabályok és az interoperábilis biometrikus azonosítók bevezetése mint alapvető célkitűzés elérése érdekében szükséges és célszerű a Schengeni Egyezményt végrehajtó valamennyi tagállam által követendő szabályokat meghatározni. E rendelet a Szerződés 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban nem lépi túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket.

17. Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható. Mivel e rendelet az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik része IV. címének rendelkezései szerinti schengeni vívmányokra épül, az említett jegyzőkönyv 5. cikkével összhangban Dánia e rendelet elfogadásának időpontját követő hat hónapon belül dönt arról, hogy nemzeti jogában végrehajtja-e azt.

18. Izland és Norvégia tekintetében e rendelet az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az említett megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló, 1999. május 17-i 1999/437/EK tanácsi határozat[4] 1. cikkének B. pontjában említett területhez tartoznak.

19. E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyekben az Egyesült Királyság a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozattal összhangban nem vesz részt. Az Egyesült Királyság ennélfogva nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható.

20. E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyekben Írország az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal összhangban nem vesz részt. Írország ennélfogva nem vesz részt e rendelet elfogadásában, így az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazható.

21. Svájc tekintetében e rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség által aláírt, ez utóbbinak a schengeni vívmányok végrehajtásához, alkalmazásához és fejlesztéséhez való társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az e megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő aláírásáról és bizonyos rendelkezéseinek ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett területet érintik.

22. E rendelet a 2003-as csatlakozási okmány 3. cikke (2) bekezdésének értelmében a schengeni vívmányok rendelkezésein alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktusnak minősül,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A diplomáciai és konzuli képviseletek számára kibocsátott, a vízumokra vonatkozó Közös Konzuli Utasítás következőképpen módosul:

(1) A II. rész 1.2. pontja a következőképpen módosul:

(a) A b) pont a következő bekezdéssel egészül ki:

„A tagállamok egy vagy több másik tagállamot is képviselhetnek kizárólag a kérelmek fogadása és a biometrikus azonosítók nyilvántartásba vétele érdekében. Az 1.2. pont c) és e) alpontjának megfelelő rendelkezéseit kell alkalmazni. Az iratok és adatok átvételét és továbbítását a képviselt konzuli hivatal felé a megfelelő adatvédelmi és biztonsági szabályok tiszteletben tartásával kell elvégezni.”;

(b) a d) alpont helyébe a következő lép:

„Amennyiben az egységes vízum az a) és b) alpont értelmében kerül kiadásra, a képviseletet fel kell tüntetni a 18. mellékletben foglalt, egységes vízumkiadási képviseleti táblázatban.”

(2) A III. rész 1. pontja helyébe a következő lép:

1.1 Vízumkérelmi nyomtatványok – kérelemnyomtatványok száma

A külföldiektől meg kell követelni az egységes vízumkérelmi nyomtatvány kitöltését is. Az egységes vízumot a 16. mellékletben megadott minta szerinti, egységesített nyomtatvány felhasználásával kell kérelmezni.

A nyomtatványt legalább egy példányban ki kell tölteni, hogy azt használni lehessen a központi hatóságokkal való egyeztetés során. Amennyiben a nemzeti közigazgatási eljárások megkövetelik, a szerződő felek kérhetik a kérelmet több példányban.

1.2. Biometrikus azonosítók

a) A tagállamok a kérelmezőktől biometrikus azonosítókat, azaz arcképet és tíz ujjlenyomatot gyűjtenek be az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben és az Egyesült Nemzetek Szervezetének a gyermekek jogairól szóló egyezményében foglalt biztosítékokkal összhangban.

Első vízumkérelme benyújtásakor a kérelmezőnek személyesen meg kell jelennie. Ezzel egyidejűleg a következő biometrikus azonosítókat kell begyűjteni:

- fénykép, amelyet a kérelemmel egyidejűleg szkennelnek be vagy készítenek el és

- tíz lapos ujjlenyomat, amelyet digitálisan rögzítenek.

Bármely ezt követő kérelemnél a biometrikus azonosítókat az első kérelemről kell másolni, amennyiben a legutóbbi bejegyzés 48 hónapnál nem régebbi. Ezen időszak elteltével a következő kérelmet „első kérelemnek” kell tekinteni.

A fénykép és az ujjlenyomatok technikai követelményeinek meg kell felelnie az ICAO 6. kiadású 9303. sz. dokumentuma 1. részében (Útlevelek)[5] meghatározott nemzetközi szabályoknak.

A biometrikus azonosítókat a diplomáciai vagy konzuli képviselet képesített és szabályszerűen felhatalmazott személyzete végzi, vagy pedig ellenőrzésük alatt a 1.B pontjában említett külső szolgáltató.

Az adatokat a vízuminformációs rendszerbe (VIS) csak a szabályszerűen felhatalmazott konzuli személyzet viheti be a VIS-rendelet 4. cikkének (1) bekezdése, 5. cikke, valamint 6. cikkének (5) és (6) bekezdése értelmében.

b) Kivételek

A következő kérelmezők mentesülnek az ujjlenyomatadási kötelezettség alól:

- a 6 év alatti gyermekek,

- azon személyek, akiknél az ujjlenyomat vétele lehetetlen. Ha azonban kevesebb mint tíz ujjról lehetséges ujjlenyomatot venni, a megfelelő számú ujjlenyomatot rögzíteni kell.

A tagállamok a biometrikus azonosítók begyűjtése alól kivételt biztosíthatnak a diplomáciai, szolgálati/hivatalos vagy különleges útlevéllel rendelkezők számára;

valamennyi ilyen esetben szerepeltetni kell a VIS-ben a „nem alkalmazandó” bejegyzést.

(3) A VII. részben: az 1. pont helyébe a következő szöveg lép:

1A. A vízumkérelmek fogadásának és feldolgozásának megszervezése

Minden tagállam felelős a vízumkérelmek fogadásának és feldolgozásának megszervezéséért.

Valamennyi helyszín esetében ellátják a tagállamok konzuli hivatalukat a biometrikus azonosítók felvételéhez/begyűjtéséhez szükséges felszereléssel, vagy pedig a képviselet fent említett lehetőségeinek sérelme nélkül úgy határoznak, hogy egy vagy több tagállammal együttműködnek. Az együttműködés közös ügyintézési helyek vagy közös igénylési központok létrehozásával vagy külső partnerekkel való együttműködés formájában valósítható meg.

a) Ahol a „közös ügyintézési hely” létrehozását választják, egy vagy több tagállam diplomáciai és konzuli képviseleteinek személyzete dolgozza fel a másik tagállam diplomáciai és konzuli képviseletén keresztül hozzájuk küldött kérelmeket (ideértve a biometrikus azonosítókat is), továbbá használják a másik tagállam felszerelését is. Az érintett tagállamok megállapodnak a közös ügyintézési hely fenntartásának időtartamában és megszüntetésének feltételeiben, továbbá az azon tagállam által kapott adminisztrációs díj elosztásában, amelynek diplomáciai vagy konzuli képviseletét igénybe veszik.

b) ahol „közös igénylési központokat” alakítanak ki, ott két vagy több tagállam diplomáciai és konzuli képviseletei találhatók egy épületben a hozzájuk címzett vízumkérelmek (köztük a biometrikus azonosítók) fogadására. A kérelmezőket a vízumkérelem feldolgozásáért felelős tagállamhoz kell irányítani. A tagállamok megállapodnak az együttműködés időtartamában és megszüntetésének feltételeiben, valamint a részt vevő tagállamok közötti költségmegosztásban. A szerződésekért egy tagállam felel a fogadó országgal fennálló logisztikai és diplomáciai kapcsolatok vonatkozásában.

c) Együttműködés a külső szolgáltatókkal az 1.B. pontnak megfelelően

1.B. Együttműködés a külső szolgáltatókkal

Ahol a konzuli képviselet helyi körülményeivel kapcsolatos okokból nem lehet a konzuli hivatalt a biometrikus azonosítók rögzítésére/összegyűjtésére alkalmas felszereléssel ellátni vagy közös ügyintézési helyet vagy közös igénylési központot létrehozni, a vízumkérelmek (köztük a biometrikus azonosítók) fogadására a tagállam, illetőleg több tagállam együttesen igénybe vehet külső szolgáltatót. Ilyen esetben az érintett tagállam(ok) felel(nek) a vízumkérelmek feldolgozásánál érvényes adatvédelmi szabályok tiszteletben tartásáért.

1.B.1. - A külső szolgáltatókkal folytatott együttműködés típusai

A külső szolgáltatókkal folytatott együttműködés a következő formá(k)ban valósul meg:

a) a külső szolgáltató call-centerként működik, és általános tájékoztatást nyújt a vízumkérelemmel kapcsolatos követelményekről, valamint egyezteti a személyes megjelenés időpontját;

b) a külső szolgáltató általános tájékoztatást nyújt a vízumkérelemmel kapcsolatos követelményekről, a vízumkérelmezőktől összegyűjti a kérelmeket, az alátámasztó dokumentumokat és a biometrikus adatokat, beszedi a kezelési díjat (a VII. rész 4. pontjának és a 12. mellékletnek megfelelően), valamint továbbítja az összeállított iratokat és adatokat a kérelem feldolgozására illetékes tagállam diplomáciai vagy konzuli képviseletéhez.

1.B.2. - Tagállami kötelezettségek

Az érintett tagállamok kiválasztják azt a külső szolgáltatót, aki végre tudja hajtani a tagállam(ok) által megkövetelt valamennyi technikai és szervezési biztonsági intézkedést, valamint a megfelelő technikai és szervezési intézkedéseket a személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisülése, véletlen elvesztése, megváltoztatása, jogosulatlan nyilvánosságra hozatala vagy hozzáférése elleni védelme érdekében, különösen, ha a feldolgozás magában foglalja az adatok hálózaton keresztüli továbbítását, az iratok és adatok fogadását és a konzuli képviseletre történő továbbítását, továbbá biztosítani tudja a feldolgozás minden más jogellenes formája elleni védelmet.

A külső szolgáltatók kiválasztásánál a tagállamok diplomáciai vagy konzuli képviseletei alaposan megvizsgálják a vállalkozó fizetőképességét és megbízhatóságát (ideértve a szükséges engedélyeket, a cégjegyzéket, a vállalati alapszabályt és banki szerződéseket), valamint kizárják az érdekütközést.

A külső szolgáltatók a vízuminformációs rendszerhez (VIS) semmiféle hozzáféréssel nem rendelkeznek. A VIS-hez való hozzáférést kizárólag a diplomáciai vagy konzuli képviselet szabályszerűen felhatalmazott személyzete számára tartják fenn.

Az érintett tagállam(ok) a 95/46 irányelv 17. cikkével összhangban szerződést köt(nek) a külső szolgáltatóval. Mielőtt a szerződést aláírnák, az érintett tagállam diplomáciai vagy konzuli képviselete a helyi konzuli együttműködés keretében tájékoztatja a többi tagállam diplomáciai és konzuli képviseletét, valamint a Bizottság küldöttségét a szerződés szükségességéről.

A 95/46 irányelv 17. cikkében található kötelezettségek mellett a szerződésnek olyan rendelkezéseket kell továbbá tartalmazni, amelyek

a) pontosan meghatározzák a szolgáltató kötelezettségeit;

b) megkövetelik a szolgáltatótól, hogy a felelős tagállamok utasításai szerint járjon el, és hogy adatot a 95/46 irányelvvel összhangban, a felelős tagállamok nevében és kizárólag a vízumkérelmek személyes adatai feldolgozásának céljából dolgozzon fel;

c) megkövetelik a szolgáltatótól, hogy a kérelmezőknek … [a VIS-rendelet tervezete] alapján előírt tájékoztatást nyújtsák;

d) a konzuli személyzet számára lehetővé teszik, hogy a szolgáltató helyiségeibe bármikor bejuthassanak;

e) megkövetelik a szolgáltatótól, hogy tartsa szem előtt a titoktartási szabályokat (ideértve a vízumkérelmekkel kapcsolatban gyűjtött adatok védelmét is);

f) felfüggesztési és felmondási záradékot tartalmaznak.

Az érintett tagállam(ok) figyelemmel kíséri(k) a szerződés végrehajtását, ideértve

a) a szolgáltató által a vízumkérelmezőknek szolgáltatott általános információt;

b) a technikai és szervezési biztonsági intézkedéseket és a megfelelő technikai és szervezési intézkedéseket a személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisülése, véletlen elvesztése, megváltoztatása, jogosulatlan nyilvánosságra hozatala vagy hozzáférése elleni védelme érdekében, különösen, ha a feldolgozás közben az adatokat hálózaton keresztül továbbítják, továbbá a feldolgozás minden más jogellenes formája elleni intézkedéseket, valamint az iratok és adatok fogadását és a konzuli képviseletre történő továbbítását;

c) a biometrikus azonosítók rögzítését;

d) az adatvédelmi rendelkezéseknek való megfelelés érdekében hozott intézkedéseket.

A vízumkérelem feldolgozásáért a külső szolgáltató által kirótt díj teljes összege nem haladhatja meg a 12. mellékletben meghatározott összeget.

Az érintett tagállam(ok) konzuli személyzete képzést nyújt a szolgáltató számára, hogy a szolgáltató a vízumkérelmezők számára megfelelő szolgáltatást és kielégítő tájékoztatást tudjon nyújtani.

1.B.5. Tájékoztatás

A nyilvánosság számára a tagállamok diplomáciai és konzuli képviseletein pontos tájékoztatást kell kifüggeszteni arról, hogyan lehet a személyes megjelenés időpontját egyeztetni és a vízumkérelmet benyújtani.

1.C. A kérelmezők közvetlen bejutásának fenntartása a tagállamok diplomáciai és konzuli képviseleteire

Az együttműködés választott típusától függetlenül a tagállamok határozhatnak azon lehetőség fenntartása mellett, hogy a kérelmezők a diplomáciai vagy konzuli képviselet helyiségeiben közvetlenül benyújthassák kérelmüket. A tagállamok biztosítják a vízumkérelmek folyamatos fogadását és feldolgozását akkor is, ha a többi tagállammal vagy a külső szolgáltatóval folytatott együttműködés hirtelen megszakad.

1.D. Határozat és közzététel

A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot arról, milyen módon kívánják megszervezni az egyes konzuli képviseleteken a vízumkérelmek fogadását és feldolgozását. A Bizottság gondoskodik a megfelelő közzétételről.

A tagállamok benyújtják a Bizottságnak az általuk kötött szerződéseket.

(4) A VIII. rész 5.2. pontja a következőképpen módosul:

a) a cím helyébe a következő lép:

5.2. A tagállami diplomáciai és konzuli képviseletek együttműködése magánvállalkozásokkal

b) a cím és az 5.2. pont a) alpontja közé a következő mondatot kell beszúrni:

A III. rész 1.2. pontja értelmében vett ismételt kérelmezésnél a tagállamok engedélyezhetik diplomáciai vagy konzuli képviseleteik számára, hogy magánvállalkozásokkal működjenek együtt (azaz adminisztratív szolgáltatásokat nyújtó magánvállalkozásokkal, szállítási vállalkozókkal vagy utazási irodákkal, utazásszervezőkkel és ügynökeikkel).

2. cikk

A Bizottság e rendelet végrehajtásáról a hatálybalépést követően két évvel jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

3. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjá ban való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, -án/-én.

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök

[1] HL C […]., […]., […]. o.

[2] HL C […]., [ …]., […]. o.

[3] HL L 213., 2004.6.15., 5. o.

[4] HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

[5] A technikai követelmények megegyeznek a tagállamok által állampolgáraiknak a 2252/2004/EK rendelettel összhangban kibocsátott útlevelekéivel.