[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 23.10.2007

COM(2007) 647 végleges

2005/0246 COD

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében a Tanácsnak

a Közösségi Vámkódex (Korszerűsített Vámkódex) létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre tett javaslat elfogadásáról szóló közös álláspontjáról

2005/0246 COD

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK az EK-Szerződés 251. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében a Tanácsnak

a Közösségi Vámkódex (Korszerűsített Vámkódex) létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre tett javaslat elfogadásáról szóló közös álláspontjáról

1. ELőZMÉNYEK

A javaslat Európai Parlamenthez és Tanácshoz történő továbbítása (COM(2005) 608 végleges – 2005/0246 (COD) dokumentum): | 2005. november 30. |

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: | 2006. július 5. |

Az Európai Parlament véleménye első olvasatban: | 2006. december 12. |

A Tanács vámunió-munkacsoportjának (vámjogszabályok és vámpolitika) szóban előadott módosított javaslata: | 2007. január 11. |

A Tanácson belüli politikai megállapodás: | 2007. június 25. |

A közös álláspont minősített többséggel való elfogadása: | 2007. október 15. |

2. A BIZOTTSÁG JAVASLATÁNAK CÉLJA

A javaslat célja a vámjogszabályok és adminisztratív eljárások korszerűsítése és egyszerűsítése mind a vámhatóságok, mind a kereskedelemben részt vevők számára. A vámeljárások és -folyamatok egyszerűsítésének az is a célja, hogy a vámjogszabályok illeszkedjenek az együttműködő számítástechnikai rendszerek általános szabványaihoz.

A javaslat a növekedést és munkahelyteremtést célzó stratégia és a „jobb szabályozás” célkitűzésének összefüggésében tekintendő, mivel az európai jogi szabályozás egyszerűsödése révén Európában csökkenteni fogja az üzleti költségeket és javítja a hatékonyságot, az átláthatóságot és a közvélemény bizalmát. Kialakításakor az e-kormányzásra irányuló kezdeményezés célkitűzéseit is figyelembe vették, amelynek segítségével a vállalkozások élvezhetnék a modern technika és a kereskedelemnek az utóbbiból eredő könnyebbé válásának előnyeit.

E javaslat különleges politikai jelentőséggel bír, hiszen hozzájárul az egységes piac további elmélyítéséhez. Ez fontos lépés a teljesen egységes vámterület útjában álló fennmaradó akadályok felszámolása felé. Érzékeny területről van szó, hiszen nehéz döntésekre és alkalmanként áldozatokkal járó reformokra lesz szükség (nevezetesen a tagállamok elektronikus elszámolási rendszereinek együttműködővé tétele érdekében).

3. A KÖZÖS ÁLLÁSPONTTAL KAPCSOLATOS MEGJEGYZÉSEK

3.1 Általános észrevételek

A közös álláspont, amelyről 2007. június 25-én minősített többséggel politikai megállapodás született, a módosított bizottsági javaslat irányvonalát követi. A változtatásokra a jobb érthetőség biztosítása céljából, továbbá a vámellenőrzés és a törvényes kereskedelem megkönnyítése közötti helyes egyensúly fenntartását célzó rugalmasabb és megfelelőbb jogszabályok biztosítása miatt került sor.

3.2 A Parlament által első olvasatra javasolt módosítások vizsgálata

A Tanács közös álláspontjában nem fogadta el az Európai Parlament minden módosítási javaslatát, de a Parlament által elfogadott 54 módosítás közül 36-ot – vagy teljes egészében, vagy elvben, azaz a koherencia vagy a jobb érthetőség érdekében tett némi módosításokkal – beépítettek a jelen közös álláspontba.

A mellékletben található táblázat az Európai Parlamentnek a bizottsági javaslat preambulumbekezdéseiben és rendelkezéseiben tett módosításai és a Tanács közös álláspontja szerint módosított és átszámozott preambulumbekezdések és rendelkezések közti megfeleléseket tartalmazza.

A Tanács és a Bizottság által elfogadott módosítások

A Bizottság által teljes egészében elfogadott módosítások a következők : 1., 4., 6., 7., 8., 12., 17., 20., 21., 32., 33., 35., 38., 49., 52. és 56. ; az elvben elfogadottak pedig: 2., 3., 9., 10., 16., 18., 31., 36., 37., 39., 42–48., és 50.

A 26. módosítást a csak a közösségi vámterület részét képező, de a hozzáadottérték-adóról szóló hatodik irányelv területi hatálya alá nem eső területekkel vagy azok között folytatott kereskedelemben részt vevő közösségi termékekre vonatkozó egyszerűsített eljárások alkalmazása tekintetében fogadták el.

E módosításokat – a 21. és 31. kivételével – a Bizottság már korábban elfogadta.

A 11. és 13. módosítás tekintetében a Tanács – bár teljes mértékben támogatja azt az elvet, miszerint a javaslatot a komitológiai határozat 5a. cikkének megfelelően összhangba kell hozni az új, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással – bizonyos felhatalmazási rendelkezésekkel kapcsolatban az Európai Parlamentétől eltérő következtetésre jutott, és az Európai Parlament munkáját egyéb rendelkezések kiigazításával is kiegészítette.

A sem a Tanács, sem a Bizottság által el nem fogadott módosítások

A Tanács nem fogadta el azon egyéb módosításokat, amelyekkel a Bizottság sem értett egyet:

az 5. módosítást, mivel a komitológiai határozatot módosító határozatra a lábjegyzetben, nem a szövegtörzsben kell utalást tenni;

a 14. módosítást, mivel a vámügynökök akkreditációjára szolgáló bármilyen rendszer a Vámkódex alkalmazási körén kívül esik;

a 22. módosítást, mivel a szöveg megváltoztatása veszélyeztetheti a vámon végzett szúrópróbák elvégzésének lehetőségét;

a 23. módosítást, mivel a vámhivatalok nyitva tartására való hivatkozás eltávolítása komolyan veszélyeztetné a javaslat azon célkitűzését, hogy korlátot szabjon a vámdíjak kiszabásának, és a „vámjog alkalmazásához szükséges bármely egyéb jogszabályra” történő hivatkozás felvétele a bizonyos tagállamokban amúgy is elterjedt gyakorlat állandósulásához vezethetne, miszerint elektronikus nyilatkozatokat csak díj ellenében állítanak ki;

a 25. módosítást, mivel az a tagállamok számára kötelezővé tenné az összes vámhivatal napi 24 órás nyitva tartását, amely talán kívánatos, de jelenleg nem teljesíthető;

a 26. módosítást (részben), mivel az egyszerűsített eljárások olyan termékekre történő alkalmazása, amelyek egy adott tagállamon belül, illetve csak néhány tagállam között mozognak, nem biztosítaná a héarendelkezések egységes piacon belüli egyöntetű alkalmazását;

a 28. módosítást, mivel e szerint a Vámkódexet a preferenciális megállapodások származási szabályaira vonatkozó tárgyalási irányelvek megadására használnák, amely az EK-Szerződés 133. cikke szerint a Tanács előjoga, csakúgy mint a Szerződés 187. cikkének végrehajtása;

a 29. módosítást, mivel azt a Tanács úgy módosította, hogy az adósok egyetemlegesen feleljenek a tartozásért;

a 30. módosítást, mivel jogszabályok szövegezésekor nem helyes példákat elhelyezni, illetve elég azon alapelv megemlítése a Kódexben, hogy egyéb garanciák is elfogadhatók;

a 40. és 41. módosítást, mivel mindkét módosításban félreértelmezik a jelenlegi és a javasolt rendelkezéseket. A COTIF-egyezmény nem tranziteljárást megállapító vagy az árutovábbítás szabadságát garantáló nemzetközi egyezmény, ezért az érintett cikkekben nem vehető figyelembe;

az 51. módosítást, mivel azon a félreértésen alapul, miszerint a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat ugyanolyan módon dolgozható fel, mint a behozatali gyűjtő vámáru-nyilatkozat;

az 53. módosítást, mivel az ellentmondana a szubszidiaritás elvének.

A Tanács által elutasított, de a Bizottság által előzőleg elfogadott módosítások

A Tanács néhány olyan egyéb módosítást sem fogadott el, amelyekkel a Bizottság előzőleg egyetértett:

a 15. módosítást, mivel a javaslat 13. cikkét össze kell vonni a 11. cikkel;

a 24. módosítást, mivel a rendelkezés új szövegezése szerint a lista kimerítő lenne [feltéve, hogy a 24. módosítás nem minden nyelvi változatra vonatkozik];

az 54. módosítást, mivel a javasolt 195. cikket eltávolították a felülvizsgált szövegből, mivel a Tanács meglátása szerint a Kódexnek és végrehajtó rendelkezéseinek olyan világosan kell fogalmazniuk, hogy a magyarázó megjegyzésekre és iránymutatásokra csak a kivételek esetében legyen szükség, és nincs szükség „harmadik szintű” szabályozásra, illetve arra, hogy a Kódexben a Bizottságot ilyen létrehozására kötelezzék.

3.3. A Tanács által bevezetett új rendelkezések

A közös álláspont tartalmaz olyan, a Tanács által eszközölt módosításokat, amelyek foglalkoznak mind az Európai Parlament módosításaiban felvetett, az európai üzleti érdekeket figyelembe vevő aggályokkal, mind a tagállami vámigazgatások aggályaival. A vitatott pontok kétféle kategóriába sorolhatók: a kulcskérdések, úgymint a vámjogi képviselet, a központi vámkezelés és az „egyablakos ügyintézés” (amely utóbbihoz politikai támogatásra volt szükség és létre is jött a Miniszterek Tanácsában), illetve számos kisebb jelentőségű kérdés, úgymint a nemzeti szabályozások egyszerűsítése, biztosítékok alkalmazása és a meghallgatáshoz való jog érvényesítése, amelyekre az ésszerűség határain belül gyakorlati megoldások születtek. A végrehajtó rendelkezések elfogadására vonatkozó eljárás változásai szintén jelentős hatással voltak a korszerűsített Kódexre.

A főbb módosítások a következők[1]:

A szankciók közös közösségi keretrendszerére vonatkozó utalást törölték a (14) (a bizottsági javaslatban eredetileg (12)) preambulumbekezdésből és ezzel összhangban a 21. (eredetileg 22.) cikkből, illetve törölték a bizottsági javaslat (32) preambulumbekezdését, mivel a felülvizsgált szövegben szintén törölték a jövedéki adóra és héára vonatkozó utalásokat, mert ezek az adók más jogszabályok hatálya alá esnek. A hatályon kívül helyezett rendeletek (39) (eredetileg (38)) preambulumbekezdésben található listája szintén módosult.

Az Európai Parlament javaslata, amelyben támogatta a nemzeti szabályozások bizonyos már meglévő egyszerűsítésének megtartását a vámjogszabályokban, szintén nem került bele teljes egészében a közös álláspontba. A nemzeti felhatalmazások eltörlése a javasolt reform sarokköve, hiszen ezek a vámjogszabályok nem egységes alkalmazásához vezethetnek a különböző tagállamokban, és veszélyeztetnék az üzleti vállalkozások egyenlő esélyeinek megvalósulását az EU-ban. E megkötés mellett azonban a Parlament által javasolt számos rendelkezést mégis elfogadtak, nevezetesen az 1. cikk (3) bekezdésében egyszerűsített eljárások engedélyezését az Európai Közösség és „speciális területei”, úgymint az Åland-szigetek, a Csatorna-szigetek és a Kanári-szigetek közti árumozgásokra.

Mivel nem lenne kívánatos, hogy a tagállamok egyoldalúan döntsenek ez ügyben, a vámjogi képviselet kérdésében a közös álláspont „közös” kritériumokon alapuló feltételeket állapít meg a több tagállamban tevékenykedő vámjogi képviselők számára. Bár itt nem „akkreditációs eljárásról” van szó, a feltételrendszernek választ kell adnia az Európai Parlament, a vámügynökök és egyes tagállamok aggályaira, és összhangban van a Szerződéssel és a szolgáltatási irányelvvel. A közös álláspont ezenkívül tovább szűkíti a 12. cikkben a vámjogi képviselőknél a képviseleti tevékenységre szóló felhatalmazás bizonyítási kényszere alóli kivételek körét. A bizottsági javaslat 13. cikkét törölték, mivel azt elvben beépítették a 11. cikkbe.

A 16. cikk (4) bekezdésében (eredetileg a 17. cikk (4) bekezdésében) szereplő időkorlátot, amelyen belül a vámhatóságoknak a kért határozatot meg kell hozni és a kérelmezőt értesíteniük kell, a Tanács négy hónapra növelte, amely jobban összhangban van sok hatályos nemzeti szabállyal.

A Bizottság javaslatának az egyszerűsítéseket tárgyaló 35. cikkét törölték, mivel e rendelkezést az új 116. cikk, az 1. cikk új, (3) bekezdése és a 183. cikk (2) bekezdésének c) pontja (eredetileg 194. cikk) részletesebben kezeli.

A tagállamoknak a vámszankciókra vonatkozó, a Bizottságnak történő jelentési kötelezettségét beépítették a 21. (eredetileg 22.) cikkbe, de a Tanács ezt oly módon szűkítette le, hogy csak a tagállami – hatályban lévő, illetve hatályba léptetett – rendelkezések jelentendők.

A 29. (eredetileg 31.) cikk rendelkezése a dokumentumok és más információk megőrzésére vonatkozó kiterjesztett határidőről, amely előzőleg csak a fellebbezési eljárásra vonatkozott, már a bírósági eljárásra is érvényes.

Politikai megfontolásból a Tanács a 82/2001/EK tanácsi rendeletet, amely Ceuta és Melilla esetében rendelkezik a származási szabályokról, autonóm rendeletként tartotta meg, azzal a kitétellel, hogy a rendeletet az egyéb származási szabályokkal való összhangba kerülése érdekében frissíteni kell. A 39. (eredetileg 42.) cikket ennek megfelelően módosították.

A kapcsolatokra vonatkozó részletes szabályokat és a vámérték-megállapítás kisegítő módszerére vonatkozó szabályokat áthelyezték a végrehajtó rendelkezésekbe, ezért a bizottsági javaslat 46. cikkét törölték.

A Tanács az 51. (eredetileg 56.) cikkbe újból felvette azt a kikötést, hogy amennyiben több adós van, azok egyetemlegesen felelnek a tartozásért. Ugyanakkor mellőzték azon javaslatot, amely szerint a vámhatóságokat ösztönözni kellene arra, hogy a tartozást először a vámjogszabályok szándékos megsértőitől kíséreljék meg behajtani. A vámfizetési határidő ilyen esetekben történő felfüggesztésének lehetőségét azonban a 72. cikk (3) bekezdésében (eredetileg 77. cikk (3) bekezdés) megtartották.

A Tanács ezenkívül az 54. (eredetileg 59.) cikkben leírt végrehajtási intézkedések keretében a vámösszeg kiszámításának viszonylatában óvintézkedést vezetett be a tarifális intézkedések – mint például a dömpingellenes vám – esetleges megkerülése ellen.

A biztosítékok kapcsán kérdések merültek fel azzal a javaslattal kapcsolatban, miszerint a kezes felelősségét ki kell terjeszteni a be nem jelentett árukból és utólagos ellenőrzésekből származó összes vámtartozásra is. Az 56. (eredetileg 61.) cikk módosításával a Tanács világossá tette, hogy ez általában vonatkozik a biztosítékokra, de a biztosítéknak az utólagos ellenőrzésekből származó tartozások fedezésére történő alkalmazása választható lehetőség a tagállamok számára, és mindenképpen csak olyan esetekben alkalmazható, ha a biztosítékot nem szabadították fel. A közös álláspont továbbá még pontosabban határozza meg a biztosítékokra vonatkozó általános rendelkezésekhez kapcsolódó végrehajtó rendelkezések szükségességét, különösképpen a biztosítékot nem igénylő esetek kapcsán, pl. különleges közlekedési/szállítási módozatok esetén, illetve olyan esetekben, amikor a biztosíték érvénye időkorláthoz kötött. A kezesek tekintetében a 61. (eredetileg 66.) cikk pontosabban írja le az olyan intézményeket, amelyek jóváhagyás nélkül nyújthatnak biztosítékot. Szintén törölték a 62. (eredetileg 67.) cikkben szereplő javaslatot, amely szerint a csökkentett összegű átfogó összkezesség vagy a biztosítéknyújtás alóli mentesség használatát csak az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplők számára engedélyeznék, azonban a két egyszerűsítés valamelyikével élni kívánó gazdasági szereplőknek olyan feltételeket kell majd teljesíteniük, amelyek azonosak az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplőkre vonatkozó bizonyos feltételekkel (különös tekintettel a fizetőképesség igazolására).

Mivel az új Kódex lefekteti a rendszeralapú ellenőrzések alapjait, a Tanács általában elfogadta a Tanácsban néhány tagállam által támogatott „ önértékelés " elvét, amely nyomán a vámalakiságok a lehető legnagyobb mértékben leegyszerűsödnek, és – ahol célszerű és kivitelezhető – az engedéllyel rendelkező kereskedők engedélyt kapnak az önálló értékelésre. A vámhivatalok azon jogát, hogy a bejelentő által megállapított vámösszegeket fogadjanak el, a jelenlegi 66. cikk (2) bekezdése (eredetileg 71. cikk (2) bekezdése) rögzíti, és csakúgy, mint a központi vámkezelés esetében, meghatározó rendelkezést helyeztek el egy új, jelen esetben a 116. cikkben , amely pontosan meghatározza az önértékelés alapkoncepcióját, amely azonban csak az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplőkre vonatkozik.

A bizottsági javaslat 84. cikkét törölték, mivel a vám visszafizetésének és elengedésének meghatározása a 4. cikkbe került át, az egyéb rendelkezéseket pedig a 79. (eredetileg 85.) cikk tartalmazza.

A 86. (eredetileg 92.) cikkben a Tanács a vámtartozás megszűnésének feltételeit kívánta pontosítani arra az esetre, amikor az árukat lefoglalták vagy elkobozták. Továbbá, miközben a Tanács elismeri az adósok szerepét a csalás elleni küzdelemben, a bűnözők beazonosításának céljával végzett ellenőrzött szállítás közben keletkezett vámtartozás megszűnését engedélyező konkrét rendelkezésre vonatkozó javaslatot elutasította, mivel ez a gyakorlat nem jellemző minden tagállamra.

Az V. cím 2. fejezetében – Az áruk vámeljárás alá vonása – a közös álláspont új, külön a központi vámkezelés alapkoncepciója pontos meghatározásának szentelt 106. cikket helyezett el; a központi vámkezelés a jövőben már nem korlátozódik az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplőkre, de a kérelmezőknek továbbra is az előbbiekre vonatkozó feltételeknek kell eleget tenniük.

A logikus felépítés érdekében az egész fejezet szerkezetét megváltoztatták: az egyszerűsített és kiegészítő vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó szabályok mostantól együtt találhatók meg a szabványos nyilatkozatokra vonatkozó szabályokkal és a mindegyik típusra vonatkozó általános rendelkezésekkel (a bizottsági javaslat 125. és 128. cikkét 109-re, illetve 110-re, a 114. és 117. cikket pedig 111-re, illetve 114-re számozták át).

A Tanács a 109. (eredetileg 125.) cikkben elutasította az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatok használatának az engedéllyel rendelkező gazdasági szereplőkre történő korlátozását, amely feleslegessé teszi az „alkalomszerű” egyszerűsített vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó rendelkezést a bizottsági javaslat 127. cikkében, és emellett újra bevezette (ezúttal azonban a 112. (eredetileg 114.) cikkben) az áruk vám elé állítása alóli felmentésének korlátozását arra az esetre, amikor az egyszerűsített vámáru-nyilatkozat csak a nyilatkozattevő nyilvántartásaiban történő bejegyzés útján történik. Következésképpen a bizottsági javaslat 126. és 127. cikkét törölték.

A 111. (eredetileg 114.) cikkben a közös álláspont újra beiktatta a Kódexbe azon hivatkozást, amely szerint bizonyos személyeknek a nyilatkozat benyújtásához nem kell a közösségi vámterületen belül honosnak lennie.

Az V. cím új 3. fejezete – Ellenőrzés és az áruk kiadása – logikusan elkülöníti az eljárásra bejelentett áruk vámkezelésének aspektusait (a bizottsági javaslat 118–124. cikkeit 117–121-re, illetve 123-ra és 124-re számozták át). A végrehajtási intézkedésekről az új 122. cikk rendelkezik. (A bizottsági javaslat eredeti, a vámáru-nyilatkozatok egyszerűsítésével foglalkozó 3. fejezete most a fenti cím 2. fejezete 3. szakaszának felel meg; a bizottsági javaslat 129. cikkét törölték.)

A 138. (eredetileg 146.) cikk szintén módosult a közös álláspont szerint, mivel a tranziteljárás vége alapvetően különbözik a befejezésétől; az eljárás végére vonatkozó szabályokat teljes egészében a 146. (eredetileg 155.) cikkbe helyezték át. A bizottsági javaslat bevezető, 154. cikkét szükségtelen lévén törölték.

A korszerűsített Kódexre vonatkozó javaslat értelmében az átmeneti megőrzés vámeljárássá válik, ezért ezentúl a vámraktárakban és vámszabad területeken tárolt áruk esetéhez hasonlóan nem kell időkorlátot szabni az átmeneti megőrzés alatt lévő áruk más vámeljárás alá helyezésére, így elkerülhető, hogy egy bizonyos határidő lejárta után automatikusan vámtartozás keletkezzék. A 150. (eredetileg 159.) cikk új szövege elismeri, hogy bizonyos körülmények között szabható időkorlát az átmeneti megőrzésre, nevezetesen abban az esetben, ha a megőrző létesítményt maga a vámhatóság üzemelteti, és kereskedelmi megállapodás nem történt, illetve kivételes körülmények esetén. Ugyanezen cikk már végrehajtó rendelkezések elfogadásáról is rendelkezik az említett kivételes körülmények szabályozására.

A bizottsági javaslat 166., a vámszabadterületi eljárásokkal foglalkozó cikkét törölték, és az érintett rendelkezést beépítették a 159. (eredetileg 169.) cikkbe.

A közös álláspont kilépési alakiságokról szóló 177. (eredetileg 187.) cikke rendelkezik a közösségi vámterületet elhagyó áruknak a kilépési pontnál, azaz a kilépési vámhivatalnál történő vám elé állításáról. A jelenlegi Kódexben az ilyen vám elé állítást bizonyos eljárásokra, pl. árukivitelre és -továbbításra vonatkozó szabályok kifejezetten előírják, de nem minden esetben – ez azonban a biztonsági (és védelmi) ellenőrzések miatt szükségessé vált.

a Kódex egészén látszik a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó felülvizsgált eljárásokat megállapító tanácsi 2006/512/EK[2] komitológiai határozat alkalmazása, hiszen minden olyan cikket, amely végrehajtási intézkedések elfogadására hatalmazza fel a Bizottságot, úgy módosítottak, hogy az pontosan meghatározza az adott esetben alkalmazandó eljárást. Sok esetben a bizottsági eljárás jobban részletezett keretrendszerét foglalták az említett rendelkezésekbe.

3.4. A módosítások/nyilatkozatok által nem érintett kulcskérdések

A központi vámkezelés hatással lesz a tagállamokban beszedett összegekre, és ezáltal a vámokból beszedési költségek címén visszatartott részre (25%), a héára és a statisztikákra is. Annak érdekében, hogy az ilyen, a témához nem szorosan kapcsoló ügyek ne késleltessék a korszerűsített Kódex elfogadását, a Tanács nyilatkozatot fogadott el, amelyben támogatja a beszedési költségek elosztásának kiigazítására szolgáló mechanizmus kidolgozását. E mechanizmust a megfelelő fórumok keretében kell kidolgozni, és a tagállami alkalmazás szempontjából kötelező érvényű státuszt kell neki biztosítani; a korszerűsített Kódex hatálybalépéséig hatályba kell lépnie, és a Kódex alkalmazásának időpontjában működnie kell.

A Tanács nyilatkozata arra is kitér, hogy a központi vámkezelési rendszer kapcsán szükségessé válhatnak az héával, a statisztikákkal, valamint a nemzeti tilalmakkal és megszorításokkal kapcsolatos kiigazítások is, illetve hogy ezeket a kérdéseket a megfelelő fórumok keretében a Korszerűsített Vámkódex központi vámkezeléssel kapcsolatos rendelkezéseinek hatálybalépése előtt tisztázni kell.

Egy másik nyilatkozatban a Tanács és a Bizottság megállapodnak abban, hogy a korszerűsített Kódex hatálybalépését követő három év elteltével értékelni fogják a központi vámkezelési rendszer működését.

4. KÖVETKEZTETÉS

A Bizottság teljes mértékben támogatja a közös álláspontot, amely magába foglalja és javítja az Európai Parlament számos módosítását.

1. melléklet

Megfelelési táblázat

az Európai Parlament 54 módosítása, a bizottsági javaslat megfelelő preambulumbekezdései/rendelkezései (COM(2005) 0608) és a Tanács közös álláspontja szerint átszámozott preambulumbekezdések/rendelkezések között

(Az Európai Parlamentnek a Bizottság vagy a Tanács vagy mindkettő által elutasított módosításai szürke háttérrel láthatók.)

Az EP módosításának száma | A preambulumbekezdés/cikk száma (a bizottsági javaslatban) | A preambulumbekezdés/cikk száma (a Tanács közös álláspontja szerint) |

1 | 1 | 1 |

2 | new Recital 6a | Recital 8 |

3 | Recital 8 | Recital 10 |

4 | Recital 9 | Recital 11 |

5 | Recital 36 | Recital 35 |

6 | Recital 38 | Recital 39 |

7 | 2 | 2 |

8 | 4 (4) | 4 (5) |

9 | 4 (new 4a) | 4 (6) |

10 | 4 (new 8a) | 4 (11) |

11 (Comitology) | 5 (1) sub-par. 2, 11 (2), 59 (c), 61, 68, 77, 81, 83, 93 (3)(a), 93 (3)(c), 95, 107, 115, 116, 117, 128, 137, 138, 141, 143 (2), 144 (2), 145, 150, 172, 174, 186, 191, 192, 193 | 5 (1) sub-par. 2, 11 (3) (a), 59 (c), 61 (9), 68 (3), 77 (3), 81, 83 (1) sub-par. 2, 83 (5), 95 (2) (a), (b) and (c), 107 (2) (a) and (b), 117 (1) sub-par. 3, 120 (3), 121 (2), 141, 143 (2), 145 (2), 150 (1) sub-par. 4, 150 (2) sub-par 2, 150 (3) sub-par 2, 191 sub-par. 3, 192 (2) |

12 | 9 (2) | 9 (2) (phrase deleted) |

13 (Comitology) | 10 (3), 16, 17, 21, 27, 35, 41, 42 (3), 42 (4), 59 (b), 60, 63, 64, 67, 93 (3)(b), 99, 109, 113 (1), 125, 143 (1), 143 (3), 152, 153, 157, 174, 186, 194 (a), 194 (c) | 1 (3) sub-par 2 &3, 10 (2), 16, 17 (5), 21 (7) c), 27 (3), 41, 42 (3) & (4), 59 b), 60 (2) sub-par 2), 63 sub-par 2, 64 (1) sub-par 2, 67 (3), 93 (3), 99 (2), 107 (2) b), 109, 113 (1) sub-par 2, 114 (2)&(3), 123, 143 (1) sub-par 4, & (3) sub-par 2, 152 (2), 153 (3) sub-par 2, 157 (2) sub-par 2, 174 sub-par 1, 186 (1), 194 (1)&(2) |

14 | 11 (new 2a and 2b) | 11 |

15 | 13 | Article deleted |

16 | 14 (2) | 13 (2) |

17 | 14 (3) | 13 (3)(a) |

18 | 15 (d) &(e) | 14 (d)&(e) |

20 | 16 (e) | 15 (e) |

21 | 22 (1) | 21 (1) |

22 | 27 (2), sub-par 1 | 25 (2), sub-par 1 |

23 | 32 (1) | 30 (1), sub-par 1 |

24 | 32 (2) | 30 (1), sub-par. 2 |

25 | 32 (2) (a) | 30 (1), sub-par 2 (a) |

26 | 35 (new 2a and 2b) | 1 (3) [+ 116, 183 (2) (c)] |

27 | 38 (not in EN) | 35 (not in EN) |

28 | 42 (new 5a) | 39 |

29 | 56 (new 1a) | 51 (paragraph deleted) |

30 | 64 (1) (c) | 59 (1) (c) |

31 | 67 (2) | 62 (2) |

32 | 94 (new 4a) | 88 (4) |

33 | 101 (4) (c) | 95 (4) |

34/35 | 114 (1) | 112 (1) |

36 | 115 (2) | 111 (2) |

37 | 125 | 109 (1) |

38 | 141 | Article deleted |

39 | 152 (1) (b) | 144 (1) (b) |

40 | 153 (2) (new f a) | 145(2) |

41 | 152 (3) (new f a) | 144 (3) |

42 | 155 (1) (c) | 146 (1) (c) |

43 | 157 (2) (b) | 148 (1) (b) |

44 | 158 (2) | 149 (2) (phrase deleted) |

45 | 160 (3) | 151 (3) |

46 | 172 (1), sub-par 2 | 162 (1) (a) |

47 | 178 (1) (b) | 168 (1) (b) |

48 | 187 (2), sub-par 2 | 177 (1) |

49 | 190 (1) | 180 (1) |

50 | 190 (2), sub-par 2 (new 2a) | 180 (3) |

51 | 190 (new 3a) | 180 |

52 | 193 | Article deleted |

53 | 194 (a) | 183 (1) |

54 | 195 (new 1a) | Article deleted |

55 | 196 (new 2a) | 184 (4) |

56 | 198 | 186 |

2. melléklet

A TANÁCS ÉS A BIZOTTSÁG EGYÜTTES NYILATKOZATA A KÖZPONTI VÁMKEZELÉSI RENDSZER MŰKÖDÉSÉNEK ÉRTÉKELÉSÉRŐL

A Tanács és a Bizottság megállapodnak abban, hogy három évvel a Korszerűsített Vámkódex hatálybalépése után a Bizottságnak értékelnie kell a központi vámkezelési rendszer működését.

A Bizottság szolgálatai a tagállamok információi alapján jelentést nyújtanak be a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, és a Bizottság adott esetben javaslatokat tesz a szükséges jogszabály-módosításokra.

[1] Az alábbi megjegyzések a közös álláspontban alkalmazott átszámozás szerint hivatkoznak a cikkekre: azok korábbi, a Bizottság javaslatában használt sorszámai zárójelben szerepelnek.

[2] HL L 200., 2006.7.22., 11.o.