A konkrét célkitűzés a kölcsönös elismerés működésének javítása számos ambiciózus intézkedés felvetése révén. Az ilyen intézkedések célja annak biztosítása, hogy a kölcsönös elismerés elvéből fakadó, meglévő jogokat és kötelezettségeket tiszteletben tartsák. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a tagállamok továbbra is védelmezhetik a jogszerű, közérdeken alapuló nemzeti céljaikat, és korlátozhatják az áruk forgalomba hozatalát, még akkor is, ha azokat máshol jogszerűen forgalmazzák, amennyiben határozatuk indokolt és arányos.

A Versenyképességi Tanács 2013 decemberében az egységes piacra vonatkozó szakpolitikával kapcsolatban megfogalmazott következtetéseiben megjegyezte, hogy az egységes piacon a vállalkozásokra és a fogyasztókra vonatkozó keretfeltételek javítása érdekében valamennyi megfelelő eszközt alkalmazni kell, beleértve a harmonizációt és a kölcsönös elismerést is. Ezért a Bizottság felkérést kapott, hogy tegyen jelentést a Tanácsnak azokról az ágazatokról és piacokról, ahol a kölcsönös elismerés elvének alkalmazása gazdaságilag a legelőnyösebb, de annak működése továbbra is elégtelen vagy problématikus. A Versenyképességi Tanács 2015 februárjában az egységes piacra vonatkozó szakpolitikával kapcsolatban megfogalmazott következtetéseiben felszólította a Bizottságot, hogy biztosítsa a kölcsönös elismerés elvének hatékony működését, és adott esetben terjesszen elő ezt célzó javaslatokat.

Az Unió harmonizációs jogszabályai és a kölcsönös elismerés teljes mértékben kiegészítik egymást. Az áruknak a belső piacon való szabad mozgását a termékekre vonatkozó közös uniós szabályok (uniós harmonizációs jogszabályok) és a kölcsönös elismerés elve biztosítják. Az uniós harmonizációs jogszabályok közös követelményeket állapítanak meg a termékek gyártásának módjáról. Ugyanakkor nem valósíthatók meg olyan uniós harmonizációs jogszabályok, amelyek minden termékre és a termékekkel kapcsolatos valamennyi szempontra kiterjednek, és ez nem is kívánatos célkitűzés. Ez egy költséges és időigényes folyamat, ahol egyensúlyt kell találni a különböző megközelítések között, és csak olyan termékek és termékekkel kapcsolatos szempontok számára kell fenntartani, amelyek esetében az egységes piacon belüli szabad mozgásnak olyan jelentős akadályai vannak, amelyeket másképpen nem lehet áthidalni. Ha nem léteznek közös uniós szabályok, vagy ha a termékeket csak részben fedik le a közös uniós szabályok, a tagállamok továbbra is szabadon elfogadhatnak olyan nemzeti műszaki szabályokat, amelyek meghatározzák azokat a követelményeket, amelyeket ezeknek a termékeknek a megnevezés, forma, méret, címke, csomagolás stb. tekintetében teljesíteniük kell. Ez a kezdeményezés biztosítja, hogy amennyiben a tagállamok így járnak el, megfeleljenek az EUMSz 34. és 36. cikkének, és különösen a kölcsönös elismerés elvének.

Az irányelv biztosítja, hogy az EU piacán forgalomba hozott termékek biztonságosak legyenek. A nem harmonizált fogyasztási cikkekre vonatkozik. Ez a rendelettervezet a nem harmonizált területre is vonatkozik, de olyan helyzeteket is igyekszik megoldani, amikor egy tagállam illetékes hatóságainak szándékában áll valamely másik tagállamban jogszerűen forgalmazott, nem harmonizált fogyasztási cikk forgalmazását vagy felhasználását megtagadni vagy megtiltani, mégpedig a fogyasztók egészségét és biztonságát fenyegető veszélyektől eltérő okokból. Ez az eset áll fenn például, ha egy termék forgalomba hozatalát nem engedélyezik annak megnevezésére, méretére, összetételére, csomagolására vagy környezetvédelmi okokra hivatkozva.

Ez a rendelet az EUMSZ 114. cikkén alapul. Olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek célja javítani az áruk egységes piacának működését, a tagállamok illetékes hatóságai és a vállalkozások számára szabályok és eljárások megállapítása révén, a más tagállamban jogszerűen forgalmazott áruk zökkenőmentes, szabad mozgásának biztosítása érdekében.

3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

•A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata

Az áruk területén a kölcsönös elismerés – azaz a kölcsönös elismerés elve és a kölcsönös elismerésről szóló rendelet – működésének értékelése azt vizsgálta, hogy a kölcsönös elismerés milyen mértékben érte el eredeti célkitűzéseit az eredményesség, a hatékonyság, a relevancia, a koherencia és az uniós hozzáadott érték tekintetében. Az eredmények azt mutatják, hogy az áruk területén a kölcsönös elismerés továbbra is lényeges, és képes lehet hozzáadott értéket teremteni az EU számára. Lehetőséget biztosít a máshol már jogszerűen forgalmazott termékek más tagállamokban történő forgalmazására. A kölcsönös elismerés elve azonban nem működik megfelelően. Azoknak a vállalkozásoknak a többsége, amelyek egy másik tagállamban kívánnak termékeket értékesíteni, ellenőrzi az érintett tagállamban alkalmazandó szabályokat, és ha ezek a szabályok megakadályozzák egy adott termék értékesítését, akkor nem hagyatkoznak a kölcsönös elismerés elvére, hanem a legtöbbjük inkább a vonatkozó szabályokhoz igazítja a terméket. Amennyiben a vállalkozások megpróbálnak a kölcsönös elismerés elvére hagyatkozni, a nemzeti hatóságok gyakran megtagadják a termékek forgalomba hozatalát. Ami a kölcsönös elismerés elve alkalmazásának megkönnyítése érdekében elfogadott rendeletet illeti, az értékelés általánosságban azt mutatja, hogy csak néhány gazdasági szereplő ítéli úgy meg, hogy a rendelet hatálybalépése óta könnyebb termékeket értékesíteni más tagállamokban. A meghatározott célkitűzések tekintetében mérsékelt hatást gyakorolt, főként azért, mert az általa életbe léptetett eljárási követelmények elégtelennek bizonyultak a kölcsönös elismerés elve egyszerű, megbízható és felhasználóbarát alkalmazásának biztosítására. Ugyancsak korlátozott hatást gyakorolt ​​a kölcsönös elismerés elvének megismertetésére.

Eredményesség

Az alapelv létezése és a rendelet elfogadása ellenére a nem harmonizált területen az áruk szabad mozgása továbbra is problematikus, elsősorban a tudatosság és az ismeretek hiánya, a jogbiztonság hiánya, valamint a nemzeti hatóságok közötti bizalom és együttműködés hiánya miatt. A vállalkozások továbbra is nehézségekkel küzdenek a piacra jutás tekintetében, még akkor is, ha termékeiket már jogszerűen forgalmazzák más tagállamokban. Így gyakran a szabályokhoz igazítják a termékeiket, vagy lemondanak az új piacokra való belépésről. Az érintett felekkel folytatott konzultáció azt mutatja, hogy a kölcsönös elismeréssel kapcsolatos tudatosság ugyan javult az évek során, de nem elégséges mértékben. Minden érintett fél egyaránt úgy véli, hogy javítani kell a tudatosságot, valamint ez kell, hogy legyen a Bizottság egyik fő prioritása. A kölcsönös elismerés alkalmazása során a jogbiztonság a nem harmonizált termékek szabad mozgása előtt továbbra is jelentős akadályt képez, ami a vállalkozások és a nemzeti hatóságok kölcsönös elismeréssel kapcsolatos vonakodásának egyik fő oka. Ami az igazgatási együttműködést illeti, az értékelés azt mutatja, hogy ezt tovább kell javítani a kölcsönös elismerés elve alkalmazásának megkönnyítése érdekében.

Hatékonyság

Az érintett felekkel konzultáltak annak felmérése érdekében, hogy az elv és a rendelet alkalmazása kapcsán felmerülő költségek milyen mértékben arányosak az általuk elért előnyökkel. A költségeket illetően a rendelet alacsony költséget jelentett a nemzeti hatóságok számára: a PCP-k megvalósítása és működése (7417-47 450 EUR, 1 teljes munkaidős egyenérték alapján) és a más tagállamban jogszerűen forgalmazott termékek értékeléséhez kapcsolódó költségek (420 000 EUR egy ágazatban, úgy mint műtrágyák). Ezeket a költségeket tekintik átlagosnak. A vállalkozásoknál a legtöbb költség inkább a kölcsönös elismerés helytelen alkalmazása miatt merül fel. Termékeiket módosítaniuk kell, kétszeresen el kell végezniük a vizsgálatokat és eljárásokat (1000–150 000 EUR termékenként és piaconként), vagy lehetőségeket veszítenek (40 000–500 000 EUR termékenként és piaconként), mivel le kell mondaniuk az új piacra való belépésről. E költségek többségét jelentősnek tartották. Meglehetősen vegyes, hogy miként észlelték az érintett felek a költségek és előnyök arányát. Míg a nemzeti hatóságok hajlamosak egyetérteni abban, hogy a költségek arányban vannak az előnyökkel, a vállalkozások többnyire nem értenek egyet. Úgy vélik, hogy a költségek jelentősek, míg az előnyöket nem sikerült megvalósítani.

Koherencia

Az elvégzett értékelés azt mutatja, hogy látszólag nem áll fenn ellentmondás a kölcsönös elismerés és a belső piac megteremtésére, valamint az áruk EU-n belüli szabad mozgásának megkönnyítésére irányuló egyéb uniós szakpolitikák között. Ellenkezőleg, a kölcsönös elismerés elve és a rendelet inkább kiegészítik és összhangban vannak számos olyan kezdeményezéssel, mint például az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK irányelv, az egységes piac átláthatóságáról szóló (EU) 2015/1535 irányelv, az építési termékekről szóló 305/2011/EU rendelet, a SOLVIT-hálózat és az uniós harmonizációs jogszabályok.

Relevancia

A kölcsönös elismerés célja a mélyreható piaci integráció megvalósítása, miközben tiszteletben tartja a tagállamok sokféleségét és szabályozási autonómiáját. Ezt a harmonizáció alternatívájaként tekintik, amely lehetővé teszi a szabályozási autonómiát, amennyiben az utóbbi nem szükséges, indokolt és arányos. Ezenkívül a kölcsönös elismerés különösen fontos az innováció támogatása szempontjából. Az új, innovatív termékek területén nincsenek harmonizált európai szabályok, és a vállalkozásoknak nemzeti szinten a meglévő szabályokra/szabványokra kell támaszkodniuk, vagy akár az ilyen szabályok hiányára is. A kölcsönös elismerés az egyetlen alternatíva azon vállalkozások számára, amelyek új, illetve innovatív termékeiket más tagállamokban kívánják forgalmazni.

Uniós hozzáadott érték

Az értékelés általános konszenzust mutat az érdekelt felek között a téren, hogy a kölcsönös elismerés hozzáadott értéket jelent az EU számára. Lehetővé teszi a máshol már jogszerűen forgalmazott termékeknek más tagállamokban való forgalmazását, a tagállamok szabályozási autonómiájának és sokféleségének fenntartása mellett. Széles körben elismert tény, hogy az általa megállapított célkitűzések csak uniós szintű fellépés révén valósíthatók meg. A konzultációs folyamat során az érintett felek szinte egyhangúak voltak azt illetően, hogy szükség van egy uniós jogi eszköze a szélesebb körű és jobb kölcsönös elismerés megvalósítása érdekében.

•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

A legutóbbi, 2015. december 2-án és 2016. október 25-én tartott találkozók során a kölcsönös elismerés tanácsadó bizottságának tagjai felkérést kaptak, hogy adjanak visszajelzést. Egyes képviselők nem voltak meggyőződve arról, hogy a rendelet teljes körű felülvizsgálata előnyökkel járna, míg azonban mindegyikük egyetértett abban, hogy bizonyos kiigazításokra szükség van, és hogy sok probléma megoldható nem kötelező erejű jogi intézkedések útján.

Az Europa webhely konzultációra kialakított felületén az unió minden hivatalos nyelvén elérhető nyilvános konzultációra került sor. A konzultáció 2016 júniusa és szeptembere között zajlott le. A nyilvános konzultáció során 153 válasz érkezett. A vállalkozások erősen képviselték magukat (91), ezt követték a tagállami hatóságok (45) és az állampolgárok (17). A konzultáció eredményei azt mutatják, hogy a kölcsönös elismeréssel kapcsolatban jelzett nagy mértékű tudatosság ellenére a válaszadók többsége úgy véli, hogy a tudatosság növelése továbbra is szükséges. Ami a kölcsönös elismerés működésének akadályait illeti, a vállalkozások a forgalomba hozatalt megtagadó nemzeti döntések megtámadására szolgáló gyors jogorvoslati lehetőségek hiányát azonosították a legjelentősebb akadályként, amelyet a hatóságok közötti elégtelen kommunikáció követett. Ami a Bizottság kölcsönös elismerésre vonatkozó prioritásait illeti, a vállalkozások a hatékony jogorvoslat szükségességét rangsorolták a legfontosabb prioritásként, míg a tagállamok és az állampolgárok a kölcsönös elismeréssel kapcsolatos tudatosság növelése mellett tették le a voksukat.

A nyilvános konzultációt kiegészítették egy 2016. június 17-én, az érdekelt felek részvételével megtartott konferenciával, amelyet a Bizottság szervezett. Az esemény célja a kölcsönös elismerés működésével kapcsolatos legfontosabb kérdések azonosítása és a lehetséges előrevivő megoldások meghatározása volt. A rendezvényen 144 résztvevő, vállalkozások (62), nemzeti hatóságok (60) és egyéb felek (22), mint például fogyasztói szervezetek és szakszervezetek képviselői vettek részt. Összességében a résztvevők támogatták a kölcsönös elismerés működése javításának és a kölcsönös elismerés elvének alkalmazásával kapcsolatos jogbiztonság növelésének szükségességét.

•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

2014 és 2016 között a Bizottság vagy külső vállalkozók széles körű felméréseket, konzultációkat és tanulmányokat végeztek, amelyek szilárd szakértői alapot kínálnak.