[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 6.11.2007

COM(2007) 651 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

a robbanóanyagok biztonságának fokozásáról

{SEC(2007) 1421}{SEC(2007) 1423}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

a robbanóanyagok biztonságának fokozásáról (EGT-vonatkozású szöveg)

BEVEZETÉS

Az Európai Unió a növekvő nyitottság térsége, ahol a belső és külső biztonsági szempontok szorosan összekapcsolódnak. Az egyre erősödő kölcsönös függés térsége is, amelyen belül biztosított a személyek, az ötletek, a technológia és az erőforrások szabad mozgása. Ennek eredményeképpen olyan térség is, amelynek lehetőségeivel a terroristák céljaik elérése érdekében visszaélhetnek, illetve már vissza is éltek. A június 29–30-i londoni és glasgow-i meghiúsított merényletek, valamint a Németországban, Dániában és Ausztriában történt terrorizmussal kapcsolatos letartóztatások emlékeztetőül szolgáltak a fenyegetettségre. Mindezek fényében a terrorizmus elleni küzdelemhez elengedhetetlen a szolidaritás szellemében történő, összehangolt és kollektív európai fellépés.

A terrortámadásoknál használatos fegyverek közül a robbanóeszközök fordulnak elő a leggyakrabban, és az elmúlt 50 évben elkövetett terrorcselekmények áldozatainak túlnyomó többségéért is azokat terheli a felelősség. Következésképpen az Európai Unió elsődleges fontosságú célkitűzése volt és továbbra is az, hogy robbanóanyagok biztonságát fokozza, illetve a robbanóeszközök gyártását a terroristák számára megnehezítse.

2004. március 25-én, közvetlenül a madridi merényleteket követően, az Európai Tanács a terrorizmus elleni küzdelemről szóló nyilatkozatában elsődleges fontosságúvá nyilvánította annak szükségét, hogy „a terrorista szervezeteket és csoportokat a tevékenységük folytatásához szükséges eszközöktől megfosszák” . Az Európai Tanács különösen azt emelte ki, hogy „ gondoskodni kell a terrorcselekményekhez használt lőfegyverek, robbanóanyagok, bombakészítésre használt felszerelések és technológiák nagyobb biztonságáról ”.

Válaszul az Európai Tanács nyilatkozatára, a Bizottság 2005. július 18-án nyilatkozatot fogadott el „a robbanóanyagok, gyújtószerkezetek, bombakészítéshez használt felszerelések és lőfegyverek nagyobb biztonságát célzó intézkedésekről”[1]. Az e nyilatkozatban bejelentett intézkedések közül kiemelten fontos a Bizottság szándéka egy szakértői csoport ajánlásai alapján kidolgozandó EU-terv a robbanóanyagok biztonságának fokozására című program.

Egy, a köz- és a magánszektor képviselőit egyaránt magában foglaló multilaterális párbeszéd alakult ki az érintett felek – köztük az iparág és a hatóságok – képviselőiből alakult robbanóanyag-biztonsági szakértői csoport révén. A prekurzorok, az ellátási lánc, a felderítés és a közbiztonság kérdései köré összpontosuló négy különálló munkacsoportból álló szakértői csoport munkája 2007 júniusában teljesedett ki egy jelentés benyújtásával, amely 50 ajánlást tartalmaz a robbanóanyagok EU-n belüli biztonságának növelését célzó intézkedésekre vonatkozóan.

Munkáját a szakértői csoport jelentésére alapozva, a Bizottság kifejlesztett egy átfogó „cselekvési tervet a robbanóanyagok biztonságának fokozására”, amely a biztonság valamennyi vonatkozására kiterjed, és a köz- és magánszféra közötti biztonsági párbeszéd szellemében e két szektor együttműködésére támaszkodik. Mivel bizonyos területeken a köz- és a magánszektor tevékenységeinek határozott elkülönítésére van szükség, a cselekvési terv szintén tartalmaz új együttműködési eszközöket a tagállamok szakszolgálatai között.

CÉLKITűZÉS

A robbanóanyagok biztonságának fokozásáról szóló cselekvési terv stratégiai célkitűzése a terroristák robbanóeszköz-használata elleni küzdelem az EU területén belül, megvédve ezáltal a társadalmat a robbanóeszközök okozta támadások veszélyétől, és ugyanakkor teljes mértékben figyelembe véve a gazdasági tevékenység különböző területeit, ahol a robbanóeszközöket és prekurzoraikat a köz javára használják.

HATÁLY

A cselekvési terv elsődlegesen a biztonsági kérdésekre összpontosít. Bár a cselekvési tervnek nem célja, hogy a biztonsággal kapcsolatos aggályokra választ adjon, az abban előterjesztett egyes tevékenységek a biztonságra is kedvező hatást gyakorolhatnak.

Mivel a terrorfenyegetettséggel szemben csakis a robbanóanyagok biztonságának globális értelmezésével lehet fellépni, a cselekvési terv kitér magukra a robbanóanyagokra és azok prekurzoraira egyaránt. A törvényesen és az illegálisan gyártott robbanóanyagok ugyanúgy a tárgyát képezik.

FELÉPÍTÉS

A terrorizmus elleni küzdelemhez átfogó megközelítésre, illetve a köz- és a magánszektor teljes körű bevonására van szükség.

Az EU robbanóanyag-biztonsággal kapcsolatos megközelítésének három pillérét a megelőzés, a felderítés és a reagálás szempontjainak kell alkotnia. E pilléreknek ki kell terjedniük a robbanóanyag prekurzoraira, az ellátási láncra (tárolás, szállítás, nyomon követhetőség) és a felderítésre vonatkozó speciális intézkedésekre. Ezzel párhuzamosan egy a közbiztonságra vonatkozó horizontális intézkedési csomagnak kell e pilléreket kiegészítenie és megszilárdítania.

Bármely konkrét jogalkotási intézkedést, amelyre a cselekvési terv végrehajtása nyomán kerül sor, újabb alapos vizsgálatnak kell megelőznie, és annak a költségeit és a hasznát tekintve pozitív értékelésen kell alapulnia.

PREKURZOROK

Általános értelemben azon kémiai vegyületek és elemek számítanak a robbanóanyagok prekurzorainak, amelyek egy vagy több kémiai reakción keresztül robbanóanyag-vegyületté alakíthatók. Számos olyan prekurzor ismeretes, amelynek a kezelése elsődleges fontosságú. Jelenleg az alábbiak tartoznak ezek közé:

aceton | citromsav | hidrogén-peroxid | kálium-klorát és -perklorát |

ammónium-nitrát (műtrágya) | hexamin | salétromsav | kálium-nitrát |

ammónium-nitrát (technikai) | sósav | nitro-metán | nátrium-klorát |

kénsav |

A prekurzorok listáját a szükségnek megfelelően és a kellő időben módosítani kell.

HORIZONTÁLIS INTÉZKEDÉSEK

Az Európai Unió, illetve annak polgárainak és lakosainak biztonsága a tagállamok, az uniós intézmények és az összes egyéb érintett fél közötti hatékony együttműködés és koordináció függvénye.

A robbanóanyagok biztonságának tekintetében már jelentős haladást sikerült elérni úgy a tagállamokban, mint uniós szinten. Mindazonáltal további erőfeszítésekre van szükség például az információcsere javítása, a bevált gyakorlatok átadása, a koordinációs mechanizmusok kidolgozása és az egyes konkrét kérdésekben történő közös fellépés terén. Ezek olyan területek, ahol az EU jelentős támogatást nyújthat a tagországok számára a biztonság kérdését illetően.

A robbanóanyag-biztonság területének két horizontális prioritása a következő:

- A kellő időben történő hatékonyabb információcsere és a bevált gyakorlatok átadásának javítása;

- a robbanóanyagokkal kapcsolatos kutatások fokozása.

A kellő időben történő hatékonyabb információcsere és a bevált gyakorlatok átadásának javítása

A tagállamok közötti információcserének és a bevált gyakorlatok átadásának az EU által a robbanóanyagok biztonsága érdekében kifejtett erőfeszítések sarokkövét kell képeznie.

Mindenekelőtt egy korai előrejelzési rendszer (EWS) felállítása szükséges a robbanóanyagokra vonatkozóan, amely információkat szolgáltat a tagállamok illetékes hatóságai felé a küszöbön álló fenyegetésekről, a robbanóanyag- vagy gyújtószerkezet-lopásokról, bizonyos prekurzorok lopásáról, gyanús tranzakciókról, valamint az újonnan feltárt elkövetési módokról.

Másodsorban létre kell hozni és közös uniós eszközként kell támogatni az európai bomba-adatbázist, amely hozzáférést biztosít az uniós és tagállami szintű illetékes kormányszervek számára a robbanóanyagokról és az azokkal kapcsolatos eseményekről.

A rendszernek a hét minden napján, napi 24 órában kell működnie, és az alábbi szolgálatokhoz kell hozzáférést biztosítania (az adott nemzeti hatásköröktől függően): rendőrség, vámhatóság, határőrség, biztonsági szolgálatok, hadsereg / nemzeti védelmi erők. Tagállami szinten nemzeti kapcsolattartó pontként 27 nemzeti bomba-adatközpontnak kell működnie.

A robbanóanyagok biztonsága érdekében tevékenykedő valamennyi érintett félnek továbbra is meg kell osztania egymással tapasztalatait, ismereteit és bevált gyakorlatait. Ennek megfelelően két évenként a robbanóanyag-biztonság összes kérdését felölelő konferencia rendezésére van szükség.

Továbbá párbeszédet kell kezdeményezni a külső partnerek bevonásával a robbanóanyagok biztonságáról. A bevált gyakorlatok átadására, illetve a biztonsági normák az EU területén kívüli növelésének ösztönzésére irányuló intézkedéseknek a robbanóanyag-biztonsággal kapcsolatos uniós erőfeszítések fontos részét kell képeznie. A külső együttműködésnek elsősorban az EU-val szomszédos államokra kell összpontosulnia.

A robbanóanyagokkal kapcsolatos kutatások fokozása

A biztonságra vonatkozó kutatások létfontosságú szerepet játszanak abban, hogy az EU képes legyen hatékonyabban fellépni a biztonságát veszélyeztető fenyegetésekkel szemben. Ennek megfelelően a kutatás-fejlesztési beruházásokat prioritásként kell tekinteni.

Már számos kutatási prioritást sikerült meghatározni:

- rögtönzött robbanószerkezetek és tulajdonságaik;

- robbanóanyagok és prekurzoraik felderítése, ideértve adalékanyagok használatát is; Ennek ki kell terjednie a jobb felderíthetőség (a robbantást megelőzően), illetve a nyomon követhetőség céljára szolgáló adalékanyagok (a robbantás után és azt megelőzően) érdekében végzett kutatásokra;

- hordozható robbanóanyag-vizsgálati készletek;

- rögtönzött robbanószerkezetek felderítése a repülőtereken. Különös figyelem irányul a folyékony robbanóanyagok felderítésével kapcsolatos kutatómunkára, melynek célja olyan felderítési technikák kifejlesztése, amelyek révén fokozatosan üzembe lehet majd helyezni a veszélyes folyadékok kimutatására azok mennyiségétől függetlenül is alkalmas új átvilágítási berendezéseket.

- műszaki megoldások felkutatása, amelyek segítségével a tagállami hatóságok a veszélyeztetett körzetekben a mobiltelefonok vételi jeleit megzavarhatják. Mivel bebizonyosodott, hogy a mobiltelefon-készülékek a robbantásoknál detonátorként alkalmazhatóak, lehetővé kell tenni a telefonok vételi jeleinek időszakos megzavarását egy adott körzetet belül, mivel így elkerülhető lenne, hogy azokkal a robbantást távolról megindítsák;

- a robbanóanyagok prekurzoraival elegyíthető gátlószerek;

A robbanóanyagok biztonságára irányuló kutatásoknak nem szabad a fenti prioritásokra korlátozódniuk. A prioritások rendszeres felülvizsgálatára van szükség. Ezenfelül kívánatos a tagállamok közötti információcsere fejlesztése, hogy ezáltal elkerülhető legyen a szükségtelen párhuzamos munkavégzés.

Mindig alapos vizsgálat alá kell vetni a kutatás kényes természetét, hogy annak eredményeihez kizárólag azok férhessenek hozzá, akik erre jogosultak. Bizonyos területeken a bizalmas kezelés kiemelt fontosságú szempont.

MEGELőZÉS

Rendkívül lényeges a megelőző intézkedések szerepe a robbanóanyag-biztonság fokozására irányuló törekvéseknél. Az uniós vagy nemzeti szinten a megelőzés területén végrehajtható intézkedések köre igen széles.

A prekurzorok tekintetében a kiemelt cselekvési célok közé számít egyes vegyszerek ellenőrzésének javítása, a személyzet tudatosságának fokozása és a gyanús ügyletek azonosítása.

A robbanóanyagokat tágabb értelemben véve, a teljes ellátási lánc biztonságát növelni kell. A robbanóanyagok előállításának, tárolásának, szállításának és nyomon követésének kérdését sürgető szükségszerűségként kell kezelni, hogy a robbanóanyagok és -eszközök tiltott célra történő, nem rendeltetésszerű használatának és lopásának valószínűsége vagy hatása csökkenjen. E tekintetben már számos intézkedés történt. Ezek megerősítéséhez egy kifejezetten a biztonságra összpontosító konkrét tevékenységre van szükség.

Ezek alapján a megelőzés az alábbi kulcsfontosságú feladatokat foglalja magában:

- a személyzet tudatosságának fokozása a prekurzorok tekintetében;

- a piacon hozzáférhető robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó szabályozás javítása;

- a prekurzorokkal kapcsolatos ügyletek ellenőrzésének javítása;

- a piacon hozzáférhető robbanóanyagok és pirotechnikai termékek ellenőrzésének javítása;

- a robbanóanyagot kezelő létesítmények biztonságának növelése;

- a személyzet biztonsági átvilágításának fokozása;

- a robbanóanyag-szállítás biztonságának javítása;

- a robbanószerek illegális előállítási módjait illetően hozzáférhető információk mennyiségi és minőségi csökkentése;

A személyzet tudatosságának fokozása a prekurzorok tekintetében

A bűnüldöző szervek gyakorlati tapasztalatai azt mutatják, hogy az illegális tevékenységgel szembeni küzdelem egyik leghatékonyabb eszköze a személyzet biztonsági szemléletének (tudatosságának) fejlesztése, különösen a gyanús ügyletek és a lopások felderítése tekintetében.

Az üzleti szereplőknek és a hatóságoknak elsődleges szempontnak kell tekinteniük a prekurzorokkal a munkájuk révén kapcsolatban lévő személyek tájékoztatását a biztonsági kérdésekről. Az ellátási lánc teljes hosszában célzott felvilágosító kampányokat kell tartani a prekurzorok előállítói, készítői, forgalmazói és kiskereskedői körében a személyzet veszélyhelyzetek iránti fogékonyságának fokozására.

A piacon hozzáférhető robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó szabályozás javítása

A második fontos prioritás a megelőzés terén a piacon hozzáférhető prekurzorokra vonatkozó szabályozás javítása az érintett vegyi anyagok jellegének módosítása vagy szigorítása által. Lépéseket kell tenni az egyedi robbanóeszközök gyártásához használt egyes prekurzorok alkalmazásának megnehezítésére, illetve meg kell akadályozni azok használatát legalább a kevésbé kifinomult módszerekkel dolgozó terroristák és az amatőr bombakészítők számára.

Ezért létre kell hozni egy rendszert a piacon hozzáférhető robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó szabályozás megfontolására és kidolgozására. Ennek magában kell foglalnia egy állandó szakértői bizottság felállítását, melynek feladata lesz, hogy a különböző prekurzorokkal kapcsolatos veszélyeket azonosítsa, valamint megfelelő intézkedéseket javasoljon a Bizottság számára, számításba véve a különböző intézkedések arányosságát és költségkihatását. Ezen javaslatok közé tartozhat az egyes prekurzorok koncentrációját illető korlátozások bevezetése, az értékesítési tilalom, a potenciálisan veszélyes anyagok alternatív vegyületek azonosítása, illetve a kutatási prioritások területe.

Az állandó bizottság feladatai közé tartozna emellett az is, hogy részletes elemzést készítsen az alábbi kérdések tekintetében, illetve adott esetben felügyelje a konkrét intézkedések megfelelő végrehajtását:

1. Megfelelő adalékanyagok kifejlesztése és – amikor az technikailag lehetséges – ezen adalékanyagok alkalmazásának ösztönzése a prekurzorokkal szemben, hogy ily módon elkerülhető legyen utóbbiak robbanószereknél történő felhasználása.

2. Egyes prekurzorok koncentrációjának korlátozása azok végfelhasználónak történő értékesítése esetén.

3. A koncentrált állapotú erős savak forgalmazásának teljes tilalma az EU fogyasztói piacain (nem szakmai piacain), amennyiben helyettesítő szer rendelkezésre áll, különös tekintettel a kénsavra, a sósavra és a salétromsavra.

4. Piacfelügyeleti rendszer bevezetése az ammónium-nitrát műtrágyák ellenőrzésére, illetve a magas nitrogéntartalmú műtrágyák lakossági értékesítésének szigorítása.

5. A tiszta nitrometán hozzáférhetőségének korlátozása a lakossági fogyasztók esetében. Az ipari fogyasztók egy fogyasztói minősítő rendszeren keresztül juthatnának hozzá ezen anyaghoz.

6. A lakossági fogyasztók nem flegmatizált nátrium-kloráthoz (gyomirtószer) való hozzáférésének korlátozása.

7. Egyes prekurzorok kiskorúak részére történő értékesítésének teljes tilalma bevezetése esetén, ezen intézkedés végrehajthatóságának és hozzáadott értékének meghatározása.

Az állandó bizottságnak a prekurzorok egy adott mennyiségben és/vagy koncentrációban történő értékesítésének korlátozását célzó munkája alapján kötelezővé kellene tenni a vevő személyazonosságának rögzítését. Ezen adatokat – a vonatkozó adatvédelmi törvények betartása mellett – hozzáférhetővé kellene tenni a bűnüldöző szervek számára.

Végül a robbanóanyag-prekurzorok biztonságos tárolása érdekében egy megfelelő kódexben kellene meghatározni az európai minimális normákat és az elvárt ipari orientációt.

A prekurzorokkal kapcsolatos ügyletek ellenőrzésének javítása

A harmadik prioritás a rosszhiszeműségre gyanút adó ügyletek ellenőrzésének bevezetése. Az alább felsorolt intézkedéseket a robbanóanyag-prekurzorok állandó bizottságának is tekintetbe kell vennie.

Minden tagállamban működésbe kell állítani egy egyszerű riasztási mechanizmust, amelynek segítségével az ellátási láncban helyet foglaló bármely személy tájékoztathatja az illetékes nemzeti hatóságokat a gyanús ügyletekről vagy lopásokról. A gyanús ügyletek jelentésére a kábítószer-prekurzorok vagy gyanús pénzügyi ügyletek már létező jelzőrendszeréhez hasonlatos rendszert kell kialakítani. Kötelező erejű rendszert kell bevezetni a prekurzorokhoz kapcsolódó gyanúsnak tekinthető ügyletek jelentésére az illetékes nemzeti hatóság felé. Az EK kábítószer-prekurzoraira vonatkozó kódexe mintájára ki kell fejleszteni egy „magatartási kódexet” az ipar és a kiskereskedők részére, hogy a segítségével azonosítani tudják a gyanúra okot adó viselkedésformákat.

Fel kellene mérni, hogy milyen előnyökkel szolgálna egy, a kiskereskedelmi szektorban hozzáférhető valamennyi prekurzorra kiterjedő rendszer megvalósítása, amely szerint minden csomagolást egy kóddal látnának el, feltüntetve azon, hogy az anyag vásárlása nyilvántartásba vehető. Meg kell fontolni egy európai jelölés megvalósításának lehetőségét, amely azt jelezné, hogy a kiskereskedelmi forgalomba kerülő terméket nyilvántartásba veszik.

A piacon hozzáférhető robbanóanyagok és pirotechnikai termékek ellenőrzésének javítása

Jelenleg minden tagország rendelkezik egy engedélyezési rendszerrel a robbanóanyagokkal foglalkozó vállalkozások számára. Ellenben a robbanóanyagok nem kereskedelmi célú kezelésére vonatkozó engedélyezési rendszer sok esetben hiányzik. Következésképpen biztosítani kell, hogy minden tagállam rendelkezzék a robbanóanyagok gyártását, tárolását, értékesítését, alkalmazását és birtoklását engedélyező és szabályozó hivatalos rendszerrel, a magánszemélyek vonatkozásában is. A rendszernek ki kell terjednie mind a vállalkozásokra, mind a nem kereskedelmi tevékenységekre.

Amennyiben engedéllyel nem rendelkező robbanóanyagot találnak, mindenképpen szükség van ezen robbanóanyag utolsó hivatalos tulajdonosának a lehető leggyorsabban történő azonosítására. Ezért igen hasznos lenne a tagállamok bűnüldöző szervei számára egy minden robbanóanyagon feltüntetendő egységes európai jelölés bevezetése. Ennek kidolgozását jelenleg végzi a Bizottság, és a munkája nyomán valószínűleg egy irányelvjavaslat benyújtására kerül majd sor a polgári felhasználásra szolgáló robbanóanyagok azonosításáról és nyomon követéséről. Ezen irányelvjavaslat értelmében minden robbanóanyagot egyedi jelöléssel látnának el, egyrészt közvetlenül olvasható formátumban, másrészt vonalkód vagy mátrix kód formájában is. A rendszer bevezetését a lehető leggyorsabban meg kell valósítani.

A pirotechnikai termékek okozta fenyegetést szintén vizsgálni kell. Mivel azok felhasználhatók egyedi robbanóeszközök készítéséhez, kívánatos az ellenőrzésük fokozása. Bár terrorista cselekmények elkövetéséhez mindeddig nem használtak pirotechnikai termékeket, bűncselekményeknél már előfordult azok alkalmazása (például egyedi csőbombák alkotórészeként). 2007. április 16-án a Tanács új EU-irányelvet fogadott el a pirotechnikai termékekről[2]. E jogi aktus főleg a biztonsági kérdésekre irányul, bár egyes elemei a védelemre is kihatással vannak.

Mivel jelenleg nem létezik harmonizált megközelítés a nagy mennyiségű pirotechnikai termékek engedélyezési rendszereire vonatkozóan, egyes tagállamokban lehetőség van nagy mennyiségű pirotechnikai anyagok kezelésére szabályozási felügyelet nélkül mindaddig, amíg a megfelelő tárolási és szállítási követelményeket betartják. E joghézagot meg kell szüntetni a nagy mennyiségű pirotechnikai termékek engedélyezésére és kezelésére vonatkozó harmonizált EU-követelmények bevezetésével.

A robbanóanyagot kezelő létesítmények biztonságának növelése

A tagországok eltérő tapasztalattal és megközelítéssel rendelkeznek a robbanóanyagot kezelő létesítmények biztonsága tekintetében. Azonban az a tény, miszerint Európában a robbanóanyag-lopások nagy része az elmúlt tíz év során fordult elő, arra utal, hogy további erőfeszítésekre van szükség e téren. Tovább kell munkálkodni a robbanóanyagot kezelő létesítmények biztonsági szintjeinek közelítésén az unión belül, illetve lehetőség szerint ki kell dolgozni e terület közös minimumszabályait.

Mindenekelőtt hatékony biztonsági terveknek/biztonságirányítási rendszereknek kell működniük valamennyi robbanóanyagot kezelő létesítményben (előállítás, tárolás, forgalmazás és alkalmazás). A biztonsági terveknek/biztonságirányítási rendszereknek kockázatalapúaknak kell lenniük és hatékony biztonsági intézkedéseket kell eredményezniük. A kijelölt „felelős személyek” és a „biztonsági igazgató” nevét a biztonsági terven/biztonságirányítási rendszeren belül közzé kell tenni. A nemzeti hatóságoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a kisfelhasználók számára mentességet adjanak. Az állandó tárolási létesítmények tekintetében a szükséges hozzáférés korlátozására és felderítésére irányuló intézkedési szinteket kockázatarányosan kell meghatározni, egységes osztályozási rendszer alapján.

Másodsorban az illetékes nemzeti hatóságokat kötelezni kell arra, hogy a robbanóanyag-előállítókat és -forgalmazókat folyamatosan tájékoztassák a regionális fenyegetésekről. Reagálási terveket kell kidolgozni, azokat a meglévő riasztási szintekhez igazítva.

Harmadsorban javítani kell az ömlesztett robbanóanyagok és végtermékek előállításához használt nyersanyagok nyilvántartását. Bár már léteznek nyilvántartási és összehangolási rendszerek, biztosítani kell a lopások és ellentmondások lehető leghamarabb történő felderítését.

Végül intézkedéseket kell tenni a hordozható robbanóeszköz-gyártó egységek ( Mobile Explosive Manufacturing Units , a továbbiakban: MEMU-k) biztonságának növelésére. Jelenleg a tagállamokban számos polgári célra szánt robbanóeszközt állítanak elő MEMUK-k segítségével. Ez a biztonság jelentős növelését teszi lehetővé a robbanóanyagok gyári előállításához és azt követő szállításához viszonyítva. Mindazonáltal további erőfeszítésekre van szükség a MEMU-k biztonságát tekintve. A MEMUK-k által előállított robbanóanyagok mennyiségét legalább két egymástól független rendszerben kell nyilvántartani. Az illetéktelen használat megelőzésére minden MEMU-t elektronikus zárszerkezettel kell ellátni, és használaton kívül őrzött vagy figyelőkamerával felszerelt helyen kell tárolni.

A személyzet biztonsági átvilágításának fokozása

Szükség van arra, hogy minden olyan személyt, aki a teljes ellátási lánc (előállítás, tárolás, szállítás és alkalmazás) bármely szakaszában a robbanóanyagokkal szakmai okokból kapcsolatban áll, biztonsági ellenőrzéseknek vessék alá. Idetartozik a robbanóanyagok kezelésére engedéllyel rendelkező vállalatok személyzete, illetve a szolgáltató vállalatok személyzete is. Következésképpen a robbanóanyagok előállításánál, tárolásánál, forgalmazásánál és felhasználásánál alkalmazott és a robbanóanyagokhoz hozzáféréssel rendelkező teljes személyzetet átvilágításnak kell alávetni és a robbanóanyagokhoz való hozzáférésre feljogosító formális engedéllyel kell ellátni.

A robbanóanyag-szállítás biztonságának javítása

A robbanóanyag-szállítás rendkívül kényes tevékenység, tekintettel arra, hogy magában rejti a közvetlen támadás veszélyét, illetve annak lehetőségét, hogy a robbanóanyagokat illegális módon az eredeti rendeltetési helytől eltérő helyre juttassák. Ezért a robbanóanyag-szállításra vonatkozó szigorú biztonsági intézkedéseket a robbanóanyag-biztonság általános értelemben vett fokozásának kulcselemeként kell tekinteni. Ennek folytán valamennyi robbanóanyag-szállításra szolgáló EX/II és EX/III[3] jármű esetében egyes biztonságnövelő műszaki megoldásokat kell alkalmazni.

Vitát kell indítani a „deszenzibilizált robbanóanyagok” besorolásának szükséges felülvizsgálatáról. A deszenzibilizált robbanóanyagok közé tartoznak az RDX (ciklotrimetilén-trinitramin) és PETN (pentaeritritol-tetranitrát) jellegű nagy erejű robbanóanyagok, melyeket általában a veszélyes áruk szállítására vonatkozó ENSZ-ajánlás 1. osztályába sorolnak, azonban amennyiben valamely deszenzibilizáló anyaggal keverik azokat, akár a 4.1. osztályban is állhatnak. Mivel fennáll a kockázata, hogy a deszenzibilizálási eljárással nem sikerül teljesen a nullára csökkenteni az 1. osztályra vonatkozó veszélyeket, fel kell mérni, nem lenne-e indokolt ezen „deszenzibilizált robbanóanyagok” 1. osztályba történő besorolása a 4.1. osztály helyett. Ezért a megfelelő időn belül el kell végezni ezen anyagok besorolásának felülvizsgálatát.

A robbanószerek illegális előállítási módjait illetően hozzáférhető információk mennyiségi és minőségi csökkentése

Alapos vizsgálatot kellene végezni a bombakészítésre irányuló információk internet útján történő terjesztéséről. Egyfelől az internet igen bőséges közhasznú információanyaghoz nyújt hozzáférést; másfelől azonban az is előfordulhat, hogy a használatával visszaélve, kártékony célokra szolgáló információkat terjesztenek általa. Fel kell venni a küzdelmet a bombakészítéssel kapcsolatos információk és anyagok internet általi illegális terjesztésével szemben, a sajtószabadság, a szólásszabadság és a tájékoztatás szabadsága teljes tiszteletben tartása mellett. Meg kell fontolni a bombakészítési tapasztalok internet útján történő átadásáért kiszabható legkisebb közös büntetőjogi szankciókat. A Bizottság már vizsgálja e kérdést a terrorizmus elleni küzdelemről szóló kerethatározat[4] felülvizsgálatával.

FELDERÍTÉS

Amennyiben a megelőző intézkedések nem vezettek eredményre vagy azokat kijátszották, a felderítő eszközök vagy gyakorlatok segítségével kell minimálisra csökkenteni annak kockázatát, hogy terroristák vagy más bűnözők a robbanóanyagokat kártékony célokra próbálják felhasználni. Következésképpen hatékony és pontos robbanóanyag-felderítési eszközök kifejlesztésére van szükség.

Nagyon fontos a felderítés globális megközelítése. Számos, a robbanóanyagok esetében alkalmazható felderítési technika létezik. Ezek közé tartoznak a robbanóanyag-felderítő rendszerek (EDS), a röntgensugaras rendszerek, a robbanóanyag-felderítő kutyák, illetve a nyom- és szivárgásérzékelő rendszerek. Mindazonáltal a gyakorlat azt mutatja, hogy csupán egyetlen felderítési technika alkalmazása nem feltétlenül hozza meg a kívánt eredményt. Ezért kívánatos lehet a módszerek együttes alkalmazása.

A kulcsfontosságú prioritások közé tartozik:

- Egy forgatókönyv alapú megközelítés alkalmazása a felderítési munka fő prioritásainak azonosítására;

- A minimális felderítési normák kidolgozása;

- Az információcsere javítása;

- Tanúsítási, vizsgálati és kísérleti programok kidolgozása;

- A felderítési technológiák jobb kihasználása a különleges helyszíneken.

A légiközlekedés-védelem terén a Bizottság már számos jelentős lépést hajtott végre. Ezek közé tartozik a robbanóanyag-felderítési eszközök elvárható teljesítményére és használatára vonatkozó kötelező normák meghatározása. E munkának tovább kell folytatódnia.

Egy forgatókönyv alapú megközelítés kidolgozása a felderítési munka fő feladatainak azonosítására

A robbanóanyag-felderítés fejlesztése bonyolult és időigényes folyamat, amely az érintett felek széles körének bevonását teszi szükségessé.

Az uniós bűnüldöző szervek felderítéssel kapcsolatos követelményeinek összehangolása a már létező technológiákkal és termékekkel kulcsfontosságú kihívást jelent. E folyamatot elősegítheti egy forgatókönyv alapú megközelítés kialakítása a felderítési munka fő prioritásainak azonosítására. A megfelelő forgatókönyvek és az esetükben alkalmazható rendelkezésre álló technológiák azonosítása jelenti az alapvető lépést a jövőben foganatosítandó legfőbb intézkedések meghatározása szempontjából. E forgatókönyvek segítségével lehetőség nyílik a források és a kutatások megfelelő összpontosítására, a konkrét kérdésekre és problémákra irányuló vitákra, illetve könnyebben megérthetők az unión belüli különféle érdekelt felek nehézségei, ideértve azt a kihívást is, amelyet a felderítési idő és a téves/valós riasztások aránya jelent számukra. Szintén elősegítheti a folyamatot egy munkacsoport felállítása, amelynek feladata lesz a megfelelő forgatókönyvek, illetve az azokhoz kapcsolódó felderítési követelmények azonosítása és megvitatása. Tekintettel a vita tárgyának kényes jellegére, e munkacsoport a tagállamok és a Bizottság képviselőiből állna. Mindazonáltal amennyiben az szükségesnek tűnik, a munkacsoport bizonyos tevékenységeibe a magánszektort és a kutatói kört is be kell vonni. Ilyen esetben biztosítani kell a megfelelő biztonsági feltételeket, így a résztvevők biztonsági átvilágítását és biztonságos helyszín igénybevételét.

A minimális felderítési normák kidolgozása

A normák kidolgozása a felderítési eszközök teljesítménynövelésének egyik költséghatékony és eredményes módja. A légiközlekedés-védelem terén már elvégzett munkától függetlenül ki kell dolgozni az Európai Unión belül a minimális felderítési normákat. E normákat a technológia fejlődésével összhangban folyamatosan frissíteni kell. A normák kidolgozása különböző módokon valósulhat meg, köztük jogalkotás útján vagy az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) bevonásával. A választott megközelítés függ a biztonsági követelményektől és az érdekelt felek preferenciáitól.

Az információcsere fejlesztése

A hatékonyabb felderítési megoldások kifejlesztéséhez a magán- és az állami szektor szoros együttműködésére van szükség. Javítani kell az információcserét a felderítésben közreműködő felek között, beleértve a bűnüldöző szervek és a különböző helyszíneken a robbanóanyagok fizikai felderítését végző biztonsági személyzet közötti, illetve egyfelől a bűnüldözési szervek és a biztonsági személyzet, másfelől a felderítési eszközök gyártói közötti információcserét.

A hatékony felderítéshez elengedhetetlen a robbanóanyagok fizikai felderítését végző személyzet naprakész és helytálló információkkal történő ellátása a fenyegetésekről. Mivel a terroristák számos típusú és formájú robbanóanyagot alkalmazhatnak, a biztonsági személyzet számára naprakész tájékoztatást kell nyújtani az adott fenyegetésekről és a lehetséges forgatókönyvekről. Ez különösen fontos a repülőterek személyzete esetében. A repülőterek biztonsági személyzetét folyamatosan el kell látni naprakész információkkal a terroristák által alkalmazott elkövetési módokról, illetve egyéb tudnivalókkal a fenyegetésekre vonatkozóan. Ennek eléréséhez megfelelő biztonsági átvilágítási szintekre van szükség.

A legjobb megoldások kifejlesztését jelentősen elősegítené, ha a felderítési eszközök gyártói képzési adatok, illetve egyes robbanóanyag-típusokra vonatkozó információk birtokába juthatnának. A robbanóanyag-felderítési eszközök gyártói számára bizonyos robbanóanyagok sok esetben nem hozzáférhetőek, vagy azok nem elegendő mennyiségben állnak rendelkezésükre. Amennyiben a felderítési megoldások hatékonysága bizonyos körülmények között nem bizonyul kielégítőnek, erről a gyártót tájékoztatni kell a felderítési képesség növelése érdekében. Ez konkrét visszajelzés formájában történhet és nem az a célja, hogy a berendezés szállítója számára megkönnyítse a vonatkozó tesztek teljesítését.

Emellett a felderítési szakemberek munkáját segítheti egy korlátozott hozzáférésű adatbázis létrehozása is, amely tartalmazza az uniós piacon megtalálható robbanóanyagok jellemzőit, beleértve azokat az adatokat, amelyek a kriminalisztikai és felderítési szakértők számára szükségesek. E célra fel lehetne használni a már meglévő engedélyezési követelményeket, a tájékoztatási kötelezettség esetleges kiterjesztésével.

A felderítés terén számításba vehető egyéb intézkedések közé tartozhat egy felderítési kézikönyv kidolgozása kezelők (végfelhasználók) számára, valamint egy robbanóanyag-felderítési szakértői hálózat létrehozása.

A robbanóanyag-felderítési rendszerek tanúsítási, vizsgálati és kísérleti programjainak kidolgozása az Európai Unióban

A robbanóanyag-felderítés terén uniós szintű tanúsítási, vizsgálati és kísérleti programok kidolgozására van szükség. E programok jelentős költségmegtakarítást eredményeznének, hiszen így a tagállamokban elkerülhető lenne az állami és magánszektor anyagi forrásainak pazarlásával járó párhuzamos munkavégzés. Ezenfelül e programoknak köszönhetően a saját tanúsítási kapacitással nem rendelkező tagállamok is hozzájuthatnának a megfelelő tanúsítási információkhoz. Közös tanúsítási, vizsgálati és kísérleti programok esetén a hatóságoknak kevésbé kellene a robbanóanyag-felderítési eszközök gyártói által szolgáltatott információkra hagyatkozniuk, és így döntéseiket az objektív eredmények alapján hozhatnák meg. Végül e programok a magánszektor számára is előnyösek lennének, mivel segítenék a gyártókat abban, hogy termékeiket hatékonyabban értékesíthessék. Fontolóra kell venni a tanúsítási, vizsgálati és kísérleti eljárások egységesítését, hogy azonos minőséget lehessen biztosítani a programok résztvevői között.

A tanúsítás vonatkozásában egy olyan rendszerre van szükség, amely által értékelni lehet, hogy egy adott felderítési megoldás megfelel-e bizonyos elvárható normáknak. E tanúsítási eljárást a tagállamokban hitelesített laboratóriumok/szervezetek folytatják le és annak eredményét valamennyi tagállamnak el kell fogadnia.

Szintén kívánatos lenne egy uniós szintű vizsgálati program kidolgozása, amely átfogó értékelést adna egy adott felderítési megoldás hatékonyságáról. E rendszer keretet adna a vizsgálati eredmények átadásához a tagállamok hatóságai és érintett intézetei között. A felderítési megoldások hatékonyságára vonatkozóan elvégzett független vizsgálatok eredményeinek összesítése igen hasznos lenne a hatóságok és más érdekelt felek számára, mivel megkönnyítené a döntéshozatalt a beszerzési eljárásoknál.

Végül a felderítési megoldások tekintetében szükség lenne egy uniós szintű kísérleti program bevezetésére is, amely biztosítaná, hogy a számos új felderítési technológia hatékonyságát azonos vagy nagyon hasonló forgatókönyvek alkalmazásával lehessen összevetni. E rendszer megkönnyítené a különféle beszállítók által kínált eltérő technológiák összehasonlítását. A kísérleti program célja az lenne, hogy megtalálja a legígéretesebb megoldásokat és technológiákat, illetve segítséget nyújtson azok piacra juttatásához.

A felderítési technológiák jobb kihasználása a különleges helyszíneken

Kívánatos a felderítési technológiák jobb kihasználása a különleges helyszíneken. A repülőterek és más potenciálisan létfontosságú infrastsruktúrának tekinthető közlekedési és nyilvános létesítmények helyzetét elsődleges fontosságú szempontként, különös alapossággal kell megvizsgálni. Már jelentős előrelépést sikerült elérni a különleges helyszíneken folyó robbanóanyag-felderítés tekintetében, ideértve a repülőterek felderítési berendezéseinek teljesítményéről és alkalmazásáról szóló uniós szabályok megállapítását. E munkát folyamatos jelleggel támogatni, értékelni és javítani kell, szükség esetén frissítve azt. Egyúttal figyelmet kell fordítani arra is, hogy az új felderítési technikák az utasok számára a lehető legkevesebb kellemetlenséget okozzák, a megfelelő biztonsági szint fenntartása mellett. Egyéb aggodalomra okot adó területeken hasonló intézkedéseket lehetne kilátásba helyezni, köztük a megfelelő forgatókönyveken alapuló más szállítási módokat, illetve a veszélyértékelést.

KÉSZÜLTSÉG ÉS REAGÁLÁS

Arra az esetre, ha a megelőzés és az időben történő felderítés érdekében tett lépések nem vezetnének eredményre, megfelelő és hatékony reagálási rendszerekre van szükség. Minden érintett tagállam illetékes hatóságainak a nyilvánvaló felelőssége, hogy a reagálás tekintetében erőfeszítéseket tegyen. Mindazonáltal igen hasznos lenne az Európai Unió bevonása bizonyos területekre, különösen a készültséggel és a reagálással kapcsolatos információk és bevált gyakorlatok, valamint az elkövetők igazságügyi felelősségre vonásához szükséges információk átadását illetően.

A készültség és reagálás pilléréhez nevezetesen az alábbi prioritások tartoznának:

- a tagállamok közötti információcserének és a bevált gyakorlatok átadásának javítása;

- veszélyértékelések kidolgozása;

- konkrét készültségi és reagálási intézkedések kidolgozása a robbanóanyag-használathoz kötött terroristafenyegetésekre vonatkozóan.

A tagállamok illetékes hatóságai közötti információcserének és a bevált gyakorlatok átadásának javítása

Létre kell hozni a tűzszerészeti eszközök (EOD) európai hálózatát az információcsere és a kölcsönös bizalom fokozásának érdekében. E hálózatnak köszönhetően lehetőség nyílna a bevált gyakorlatok átadására, közös képzési ciklusok szervezésére, illetve az összes érintett fél folyamatos tájékoztatására a legújabb eredményekről.

A kevésbé tapasztalt tagállamok számára komoly kihívást jelenthet egy adott nyomozati helyszínen talált nagy mennyiségű vegyi anyag kezelése. A fokozott információcsere nagyban segíthetné ezen országokban a tűzszerészeti eszközök szakértőit, mivel azok egy része nem rendelkezik elegendő felszereléssel a nagy mennyiségű fel nem robbant robbanóanyagok kezeléséhez, különös tekintettel ezen anyagok semlegesítésére és a laboratóriumi vizsgálatok és azonosítás céljából szükséges mintavételre.

Veszélyértékelések kidolgozása

A tagállamoknak tekintetbe kellene venniük a robbanóanyagokra vonatkozó különös veszélyértékelés kidolgozásának szükségét. A terrorizmus konkrét kérdéseit illetően rendszeresen készülnek különböző veszélyértékelések. Kívánatos lenne alaposabban megvizsgálni, szükség van-e egy különös veszélyértékelés kidolgozására a robbanóanyagokra vonatkozóan.

Konkrét készültségi és reagálási intézkedések kidolgozása a robbanóanyag-használathoz kapcsolódó terroristafenyegetésekre vonatkozóan

A mobiltelefonok alkalmasak arra, hogy azokat a terroristák valamely robbanóeszköz detonátoraként használják. Következésképpen a tagállamoknak meg kell bizonyosodniuk arról, hogy a bűnüldöző szerveknek lehetőségük van arra, hogy a mobilszolgáltatókkal a vételi szolgáltatást az érintett körzeteken belül megszakíttassák.

NYOMON KÖVETÉS

A nyomon követés a robbanóanyagok biztonságának fokozásáról szóló uniós cselekvési terv végrehajtásában elért eredmények értékelésének egyik kulcselemét képezi. Minden tagállamnak évenként tájékoztatnia kell a Bizottságot a cselekvési terv végrehajtását illetően elért eredményeiről. A tagállami jelentések alapján a Bizottság rendszeres időközönként értékeli a cselekvési terv végrehajtását illetően tett előrelépéseket a további szükséges lépések azonosítása, valamint az új prioritások kiválasztása céljából.

Kölcsönös értékelési gyakorlatokat kell rendezni a cselekvési terv végrehajtásának értékelésére és a bevált gyakorlatok átadásának javítására.

FINANSZÍROZÁS

A robbanóanyag-biztonságot a Bizottság alapvető fontosságú feladatnak tekinti és az jogosult a közösségi forrásból történő finanszírozásra. A „Bűnmegelőzés és bűnözés elleni küzdelem” egyedi program és a 7. kutatási keretprogram (a továbbiakban: 7. keretprogram) konkrét finanszírozási lehetőségekkel szolgál a robbanóanyag-biztonsággal kapcsolatos tevékenységekhez.

A robbanóanyag-felderítéssel és -azonosítással összefüggő kutatási projekteket a 7. keretprogram biztonsági kutatással foglalkozó 10. témája támogatja. Ezenkívül e 10. téma keretében a tervek szerint egy a vegyi-, biológiai, radiológiai, nukleáris anyagokról és robbanószerekről szóló demonstrációs projektet is finanszíroznak majd. Ezzel párhuzamosan létrejött az európai biztonsági kutatási és innovációs fórum (European Security Research and Innovation Forum, a továbbiakban: ESRIF)[5], amelynek célja egy közép- és hosszú távú közös biztonsági kutatási menetrend kifejlesztése valamennyi európai érdekelt fél bevonásával a kereslet és a kínálat oldaláról egyaránt. E menetrendnek magában kell foglalnia az állami és magánszektorbeli végfelhasználók jövőbeni igényein és a legkorszerűbb biztonsági technológiákon alapuló ütemtervet. A Bizottság gondoskodni fog a robbanóanyag-biztonság fokozását célzó tevékenységek és az ESRIF megfelelő munkacsoportjai közötti szükséges kapcsolatok megteremtéséről.

2007. február 12-én az Európai Unió Tanácsa elfogadta a 2007–2013 közötti időszakra szóló „Bűnmegelőzés és bűnözés elleni küzdelem” elnevezésű egyedi programot, melynek költségvetése mintegy 745 millió eurót tesz ki.

E program pénzügyi támogatást nyújt az Európai Unióról szóló szerződés VI. címe szerinti valamennyi bűncselekménytípus (különösen a terrorizmus, az emberkereskedelem és a gyermekek sérelmére elkövetett bűncselekmények, a tiltott kábítószer-kereskedelem és a tiltott fegyverkereskedelem, a korrupció és a csalás) vonatkozásában végzett tevékenységekhez. A program által támogatott különös területek egyike a robbanóanyag-biztonság.

A finanszírozás a Bizottság által évente meghatározott különös prioritások számára lesz hozzáférhető.

KÖVETKEZTETÉS

A terroristák robbanóeszköz-használata elleni küzdelem továbbra is a Bizottság biztonságra vonatkozó prioritásai közé tartozik majd. A robbanóanyagok biztonságának fokozásáról szóló cselekvési terv lényegesen hozzájárul e célkitűzés eléréséhez.

Az elkövetkezendő évek során a cselekvési tervben meghatározott valamennyi intézkedés végrehajtására sor kerül. Ezek közül számos intézkedésnek elsőbbséget kell biztosítani, így az alábbiak létrehozásának:

- tűzszerészeti eszközök európai hálózata;

- a robbanóanyagok korai előrejelzési rendszere (EWS);

- európai bomba-adatrendszer;

- a prekurzorokkal foglalkozó állandó szakértői bizottság;

- felderítési munkacsoport.

A tűzszerészeti eszközök európai hálózata, a robbanóanyagok korai előrejelzési rendszere és az európai bomba-adatrendszer az Európai Unió pénzügyi támogatásával jön létre, hogy a lehető leghamarabb javulhasson a tagállamok közötti információcsere a robbanóanyagokra vonatkozóan.

A prekurzorokkal foglalkozó állandó szakértői bizottság és a felderítési munkacsoport felállítását szintén elsődleges fontosságú feladatnak kell tekinteni, hogy az érintett szakértők mielőbb tárgyalásokat kezdhessenek a robbanóanyag-prekurzorok és felderítési rendszerek esetében szükséges részletes intézkedések kidolgozására.

A cselekvési terv végrehajtásával párhuzamosan a Bizottság anyagi forrásokat bocsát rendelkezésre a robbanóanyagok terén végzett tevékenységekhez.

MELLÉKLET 1 – Action Plan on Enhancing the Security of Explosives

Horizontal measures

No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations |

Priority 1: Improve the exchange of timely information and best practices |

1.1.1 | Establish an Early Warning System concerning explosives Such a system would be used in order to exchange information concerning: Immediate threats; Theft of explosives (any kind); Theft of detonators; Theft of precursors; (to be discussed) Suspicious transactions; Discovery of new modi operandi The system should be available in particular to Member States public security authorities (national contact points), Europol and all operational EOD units. | MS/Europol/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 39 and 40 |

1.1.2 | Create a European Bomb Data System The system should provide a common EU instrument enabling authorised governmental bodies at EU and Member States level to have 24/7 access to relevant information on incidents involving explosive devices. At least all operational EOD units in the Member States should have access to the database. Other competent authorities in the Member States should also be given access in line with national law. Competent units or bodies of the Member States should be strongly obliged to provide all necessary information for inclusion in the database. | Europol/MS/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 35, 36, 37 |

1.1.3 | Regularly (every two years) organise an event on the security of explosives covering all relevant issues. Such an event/conference should involving officials from both the public and private sectors. | Commission | Ongoing every two years | Task Force Recommendation No. 50 |

1.1.4 | Engage in dialogue and exchange of best practices with external partners The raising of security standards outside of the EU, in particular in ENP countries, should be encouraged. | MS/Commission | Ongoing |

Priority 2: Step-up explosives-related research |

1.2.1 | Improve the aggregation and spread of research results both at EU level as well as at national level across the EU Member States | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 49 |

1.2.2 | Perform further research on improvised explosive devices and their properties | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 |

1.2.3 | Perform further research on the detection of explosives and precursors including through the use of additives. Enhancing both detectability and traceability should be considered. | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 |

1.2.4 | Perform further research on mobile explosives testing kits | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 |

1.2.5 | Perform further research to find inhibitors which could be added to precursors to explosives to prevent them being used to manufacture explosive devices | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 48 |

1.2.6 | Perform further research concerning the detection of Improvised Explosive Devices at airports. Special focus should be given to research on the detection of liquid explosives. | MS/Commission | Ongoing Progress to be assessed annually | Task Force Recommendation No. 31 |

1.2.7 | Support further research in order to find technical solutions for Member State authorities to jam mobile phone signals in threatened areas | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 45 |

Prevention measures

No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations |

Priority 1: Improve staff awareness concerning precursors |

2.1.1 | Public authorities to provide security information to the entire precursor supply chain, from manufacturers to the retailers, first responders (police, fire-departments, bomb-squads) and educational establishments to focus attention on products of concern. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 1 |

2.1.2 | Campaigns should be conducted to raise staff-awareness of the threat all along the supply chain amongst manufacturers, formulators, distributors and retailers of precursors. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 3 |

Priority 2: Improve the regulation of explosives precursors available on the market |

2.2.1 | The establishment of a system to consider measures and prepare recommendations concerning the regulation of explosives precursors available on the market. Such a system should include the establishment of a Standing Committee of Experts tasked with identifying the risks associated with various precursors and recommending appropriate actions to the Commission. The Committee should consider and/or monitor the following issues: Development of suitable additives and promotion of the use of these additives to precursors in order to prevent their use in explosives, when it is technically possible. Restrictions on concentration concerning the sale of certain precursors to end-users. A complete ban on concentrated strong acids to EU consumer markets (non-professional markets) when a substitute giving an equal use is technically possible: sulphuric, hydrochloric and nitric acids in particular. Introduction of a voluntary market surveillance scheme for ammonium nitrate fertilizers and restricting the sale of high nitrogen fertilizers to the general public. Limiting the availability of pure nitromethane to the general public. It should be available to industrial customers via a suitable customer qualification scheme. Restrictions on access of the general public to unphlegmatized sodium chlorate (weed killer). The feasibility and added value of introducing a complete ban on selling certain precursors to minors. The work of the Committee should take into account the detailed measures proposed in the Explosives Security Experts Task Force report. In order to avoid duplicating existing measures or adding unnecessarily to the burden faced by legitimate business, it is important that account is also taken of existing controls on similarly sensitive items. Trading in explosive materials, such as acetone, hydrochloric and sulphuric acid is already covered by the existing Community drug precursor legislation. This legislation offers effective controls and must be taken into consideration before new mechanisms are proposed. To be effective controls will have to apply to imports, exports, transit and intra-Community movements. | Commission/MS | Start by end of 2007 Ongoing | Task Force Recommendation No. 4 |

2.2.2 | Introduce a system for the recording of the identity of the buyer of precursors above certain quantities and/or concentrations. The records should be available to the law enforcement authorities on request or provided to the national contact point in case of suspicious transactions. All relevant data protection rules should apply. The relevant quantities and/or concentrations would be set based on the work of the Standing Committee of Experts. | Commission/MS | Start in 2008 Assess the need to setup a concrete system by end 2008 | Task Force Recommendation No. 7 |

2.2.3 | A European minimum standard and industrial guidance by way of an appropriate code should be defined concerning the security of storage of explosives precursors It should not be in conflict with other Regulations. | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 8 |

Priority 3: Improve the control over transactions involving precursors |

2.3.1 | Establish a system of reporting suspicious transactions Simple means should exist for anyone within the supply chain to alert the relevant national authority if they see a transaction or theft which they suspect to have been made with the intention of illegally fabricating explosives. A binding system could be considered concerning the notification to the relevant national authority of any transactions involving the products on the list which can be considered suspicious. A “code of conduct”, similar to the EC code for drug precursors, should be developed, for industry and retailers, identifying the behaviours which may give rise to suspicion. | MS/Commission | Start in 2008 Assess the need to setup a concrete system by end 2008 | Task Force Recommendation No. 2, 5, 6 |

2.3.2 | Assessing the benefits of creating a scheme for each precursor handled by the retail sector, under which all packaging would be labelled with a code specifying that the purchase of the substance may be subject to registration The possibility of designing a European symbol to indicate that the product for retail sale is subject to registration could be considered. | MS/Commission | 2008 | Task Force Recommendation No. 9 |

Priority 4: Improve the control over explosives available on the market and pyrotechnic articles |

2.4.1 | Ensure that each Member States has formal systems for authorising, regulating and licensing the manufacture, storage, sale, use and possession of explosives including by private persons. This shall apply to companies as well as to non-commercial activities. | MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 21 |

2.4.2 | Ensure the identification and tracing of explosives based on the system proposed in the draft Commission Directive on the identification and traceability of explosives for civil use (Traceability Directive). | Commission/MS | End 2007 | Task Force Recommendation No. 22 |

2.4.3 | Harmonise EU requirements for the licensing and handling of large amounts of pyrotechnic articles The lack of any harmonised approach towards licensing schemes to handle large quantities of pyrotechnic articles means that it is possible to handle such materials without regulatory oversight as long storage and transport requirements are met. Such a security gap should be closed. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 43 |

Priority 5: Improve the security of explosives facilities |

2.5.1 | Introduce effective Security Plans/Security Management Systems at all explosives facilities (manufacturing, storing, distributing and using) Ensure that the levels of necessary access prevention and detection provisions in fixed storage facilities should be proportional to the risk and should be subject to a standard classification. | MS | Launch debate in 2008 Ongoing | Task Force Recommendation No. 12 and 14 |

2.5.2 | Introduce an obligation for the relevant national authorities to keep explosives manufacturers and distributors informed as to the regional threat at all times Response plans should be developed tuned to the level of alert present. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 13 |

2.5.3 | Raw materials used in the manufacture of bulk explosives and finished product should be periodically accounted for and reconciled as approved by the National Authorities. This applies to all factories manufacturing bulk explosives. The relevant periods should not be long so that any losses, thefts and inconsistencies are recognized as quickly as possible. | MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 20 |

2.5.4 | Improve the security of Mobile Explosive Manufacturing Units (MEMUs). Amend the European Agreement on the International carriage of dangerous goods by road (ADR) by end of 2009. The following specific actions should be undertaken: The amount of explosives produced on MEMUs should be ascertained by two independent systems. At least one of these should be fitted on the truck. Each MEMU should be fitted with process locks to prevent unauthorised use Loaded MEMUs should be parked on a site which is guarded or monitored when they are not in use. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 15, 16, 17 |

Priority 6: Improve the security vetting of personnel |

2.6.1 | All personnel employed in the manufacturing, storage, distribution and use of explosives, and who have access to explosives, should be vetted (external checks by relevant national authorities under applicable national regulations) and hold a formal authorisation to have access to explosives. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 11 |

Priority 7: Improve the security of the transport of explosives |

2.7.1 | All EX/II and EX/III vehicles carrying explosives should be equipped with certain security enhancement solutions. Amend the European Agreement on the International carriage of dangerous goods by road (ADR) by end of 2009. These security solutions include: be fitted with 24 hour, remote monitoring systems (e.g. GPS based systems), that are monitored by an appropriately resourced monitoring station. The Monitoring systems (including the Monitoring Station) must reliably enable where technically possible: Vehicle location to be identified Alarm activation if vehicle is moved from specified location at certain times Alarm activation if specified compartments are opened at certain times and/or at unauthorised locations. A duress and/or a panic alarm facility. be capable of immobilising the engine remotely if safe and applicable subject to the Vienna Convention be fitted with an anti theft system. have sufficiently secure compartments for explosives be fitted with a means of communication have a recognised marking affixed to the roof of the vehicle, to a specified size and description. | Commission/MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 18 |

2.7.2 | Launch a debate on the need to review the classification of “desensitized explosives” This should be done with a view to making sure that future transport regulations (GHS-system) continue to cover such substances. | Commission/MS | Immediately End 2007 | Task Force Recommendation No. 19 |

Priority 8: Reduce the supply and quality of information on how to illicitly manufacture explosives |

2.8.1 | Limit the illicit spread of bomb-making information over the Internet | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 41 |

2.8.2 | Harmonize criminal sanctions for distributing bomb-making experience over the Internet | MS/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 41 |

Detection measures

No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations |

Priority 1: Establish a scenario-based approach to identifying work priorities in the detection field |

3.1.1 | Setup a working group tasked with developing and discussing detection related scenarios, and then identifying detection technology requirements for the scenarios. The working group would be composed of Member State and Commission representatives. | Commission/MS | As soon as possible | Task Force Recommendation No. 23 |

3.1.2 | Create a matrix of what is desired and of what is currently possible in terms of the detection of explosives for each of the scenarios created by the working group. | Commission/MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 24 |

Priority 2: Developing minimum detection standards |

3.2.1 | Develop minimum detection standards based on relevant scenarios and threat assessment These standards should be updated as technology evolves | MS/Commission | Ongoing | Task Force Recommendation No. 25 |

Priority 3: Improving the exchange of information |

3.3.1 | Ensure that the security staff (in particular at airports) are provided on a continuous basis with up-to-date information on relevant parts of new terrorist modi operandi or other appropriate threat information. For airport security, this should complement the obligations for training security staff set out in §12.2 of the Annex to the EU Regulation 2320/2002 establishing common rules in the field of civil aviation security. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 42 |

3.3.2 | Assess and improve where necessary the situation as regards the availability of training data and other information/feedback for manufacturers of detection solutions | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 30 |

3.3.3 | Create a database containing the specifications of explosives produced within the EU The database(s) would target specifications of explosives needed by the forensic community and by the experts on detection. | Commission/MS | End 2010 | Task Force Recommendation No. 32 |

3.3.4 | Create a practitioner (end-user) focused handbook concerning detection The handbook would be classified at an appropriate level. | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 33 |

3.3.5 | Create a network of experts on the detection of explosives | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 34 |

Priority 4: Establish EU-wide certification, testing and trialling schemes for the detection of explosives |

3.4.1 | Create a European wide certification scheme for explosives detection solutions | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 26 |

3.4.2 | Create a European wide testing scheme for explosives detection solutions Under the scheme relevant authorities and institutes would be able to exchange test results. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 27 |

3.4.3 | Create a European wide trialling scheme for explosives detection solutions Such a system should be supported by an EU programme and should allow for conducting performance trials under realistic conditions in same or similar scenarios. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 28 |

3.4.4 | Assess the need for the development of standardized procedures and processes concerning certification, testing and trialling processes | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 29 |

Priority 5: Make better use of detection technologies in specific locations |

3.5.1 | Improve the use of detection technologies at airports, other modes of transportation and other public facilities. Further developments in this field should be supported. The situation should be evaluated and assessed on a continuous basis, and updated as the need arises. | Commission/MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 31 |

Preparedness and response measures

No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations |

Priority 1: Improve the exchange of information and best-practices among the relevant Member State authorities |

4.1.1 | Establish a European Explosive Ordnance Disposal Network (EOD Network) The system should facilitate information sharing and trust building. It should contribute to the identification of best practice, the organisation of joint training exercises, and keeping EOD units up to date concerning the latest developments of relevance to the sector. The network should be made available to all EOD-Units (police, governmental and military) dealing with explosives with the MS. The use of EU funding to establish the network should be assessed. | MS/Europol/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 38 |

4.1.2 | Exchange information and assistance on dealing with big amounts of chemicals found at a scene under investigation Such exchange would assist EOD experts and could take place through the EOD network. | MS | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 |

Priority 2: Develop threat assessments |

4.2.1 | Consider developing specialised threat assessments on explosives | MS/Europol/Council | ongoing | Task Force Report section 4.10 |

Priority 3: Develop specific preparedness and response measures for terrorist threats using explosives |

4.3.1 | Create the possibility for relevant law enforcement authorities to request providers to shut down mobile phone antennas in the case of a threat of a terrorist attack In a situation where there are reasons to believe that mobile phones will be used as firing switches, the responsible law enforcement authorities should be able to request providers to shut down relevant antennas. Relevant experiences, skills and best practices should be exchanged among the Member States via the EOD-Units network in this area. | MS/(Commission) | Ongoing | Task Force Recommendation No. 44 and 46 |

[1] COM(2005)329 végleges

[2] 2007/23/EK irányelv, HL L 154., 2007.6.14., 1. o.

[3] Az EX/II és EX/III jelölés a kifejezetten veszélyes áruk szállítására használt járművekre utal.

[4] A terrorizmus elleni küzdelemről szóló 2002. június 13-i tanácsi kerethatározat, HL L 164., 2002.6.22., 3. o.

[5] Az ESRIF létrehozását a biztonsági kutatásokról és innovációról az állami és magánszféra között folyó párbeszédről szóló 2007. szeptember 11-i bizottsági közleményben jelentették be (COM(2007)511 végleges).