P6_TA(2005)0223

A terrorista bűncselekményekkel kapcsolatos információcsere és együttműködés

Az Európai Parlament ajánlása az Európai Tanácsnak és a Tanácsnak a terrorista bűncselekményekkel kapcsolatos információcsere és együttműködés területén (2005/2046(INI))

Az Európai Parlament,

- tekintettel az ALDE képviselőcsoport nevében Antoine Duquesne által benyújtott, a terrorista bűncselekményekkel kapcsolatos információ- és hírszerzési információcseréről, valamint együttműködésről szóló, a Tanácshoz intézett ajánlási javaslatra (B6-0128/2004),

- tekintettel az Európai Tanács 2004. március 24-i ülésén elfogadott, a terrorizmus elleni küzdelemről szóló nyilatkozatra,

- tekintettel az európai alkotmányt létrehozó szerződésnek a személyes adatok védelméről szóló I-51. cikkére [1],

- tekintettel az Európai Unió alapjogi chartának a személyes adatok védelméről szóló 8. cikkére,

- tekintettel az Európa Tanácsnak az egyének személyes adatainak gépi feldolgozása során való védelméről szóló 108. egyezményére,

- tekintettel a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben [2] megfogalmazott elvekre,

- tekintettel eljárási szabályzata 114. cikkének (3) bekezdésére és 94. cikkére,

- tekintettel az Állampolgári, Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság jelentésére (A6-0165/2005),

A. mivel a Spanyol Királyságot 2004. március 11-én sújtó súlyos merényletek megmutatták, hogy az európai térség illetve az európai érdekeltségek terrorista fenyegetettsége valós veszélyt jelent,

B. emlékezve arra, hogy a madridi merényleteket követően az Európai Tanács a 2004. június 18-i ülésén úgy határozott, hogy felülvizsgálja az Európai Unió cselekvési tervét a terrorizmus elleni küzdelem területén, mivel a spanyol dráma sajnos illusztrálta azt a tényt, hogy az Unióban 2001 óta alkalmazott, alapvetően az empirikus logikán alapuló munkamódszer elérte korlátait, és egy új, inkább a megelőzésen alapuló megközelítésnek kell elsőbbséget adni,

C. újból nyomatékosan kijelentve, hogy a terrorizmus minden formája bűncselekmény, következésképp teljesen megbocsáthatatlan, akármilyen ideológiai jelmezbe öltöztetik, és ha megfelelő módon akarjuk vele felvenni a harcot, olyan különleges stratégiára van szükség, mely minden egyes terrorista szervezettel szemben egyedi módon lép fel,

D. mivel, e probléma elleni hatékony fellépés modern megközelítést igényel, amely figyelembe veszi azokat a szoros kapcsolatokat, amelyek a különböző terrorista szervezetek, illetve a terrorizmus és a kiterjedt szervezett bűnözés között létezhetnek, és amely lehetővé teszi, hogy a hatékony és az emberek jogait tiszteletben tartó közös standardok alapján gyorsan, egyértelmű megállapodások jöjjenek létre a transzatlanti információcserét illetően,

E. mivel szükségtelen a terrorizmus elleni küzdelem jogi eszközeit gyarapítani, és épp ellenkezőleg inkább a már létező normák egyszerűsítésére és egységesítésére kell törekedni,

F. mivel az alkalmazott politikák és az elért eredmények rendszeres értékelése lehetővé teszi, hogy fény derüljön a hiányosságokra és a gyakorlatban fellelhető rossz működési módokra, mindemellett lehetővé válik a hatékonynak bizonyult intézkedések felkutatása is,

G. mivel a gyakorlati szereplők hatékonyabb bevonása a cselekvési stratégiák és eszközök meghatározásába lehetővé tenné, hogy a jövőben meghozandó intézkedéseket eredményesebben lehessen kivitelezni,

H. mivel a 2004. március 25-i, fent említett nyilatkozatban az Európai Tanács egyfelől kéri a tagállamok bűnüldözési hatóságai közötti információcsere és tájékoztatás egyszerűbbé tételét, annak érdekében, hogy a lehető leghatékonyabban lehessen felvenni a harcot a terrorizmus ellen, másfelől, hogy a tagállamok ügyeljenek arra, hogy a meglévő uniós szervek optimális igénybevétele, különösen az Europolé és az Eurojusté rendszeres legyen, annak érdekében, hogy elősegítse a terrorizmus elleni együttműködést, nevezetesen a terrorizmus valamennyi területével kapcsolatos, az Europol rendelkezésére bocsátott információk által,

I. mivel nagyfokú bizalomra van szükség a tagállamok bűnüldöző szervei, illetve az Europol és az Eurojust között, melynek hiánya megakadályozta idáig a hatékony információ- és adatcserét; ezen intézkedések között kell szerepeljen:

- egy független, közös felügyeleti szerv felügyelete alatt, a harmadik pillér hatáskörén belül, közös adatvédelmi standardok létrehozása,

- a rendőri szervek olyan, bevált gyakorlatokat tartalmazó kézikönyvvel való ellátása, mely egyszerű, gyakorlati módon tájékoztatja őket adatvédelmi felelősségükről és kötelezettségeikről,

- minimum standardok kialakítása a büntető- és eljárásjog területén,

- az Európai Bíróság általános illetékességgel való felruházása a harmadik pillér tekintetében,

- teljeskörű parlamenti felülvizsgálat biztosítása,

J. mivel a 2004. március 25-i európai tanácsi nyilatkozatot követően két kezdeményezés is született, az egyik a Bizottság (COM(2002) 221), a másik a Svéd Királyság részéről [3], mindkettő azzal a céllal, hogy a terrorizmus elleni küzdelemben az információcserét javítsa és egyszerűsítse,

K. mivel az ezen javaslatokat követő célkitűzésnek együtt kell járnia a harmadik pillérben az adatvédelem területén harmonizált, minimális biztosítékok létrehozásával, nevezetesen az érintett személyek adatokhoz való hozzáférését illetően, illetve teljes mértékben összhangban kell legyen az alapjogi charta által elismert állampolgári jogokkal, az EU-Szerződés 6. cikkével és az európai alkotmányt létrehozó szerződés I-51. cikkével, valamint a hágai program által az e területen meghatározott elvekkel,

L. mivel minden terrorizmusellenes intézkedésnek az állampolgárok alapvető jogait tiszteletben kell tartania,

M. mivel az információcsere és a hírszerzési információk cseréjének előfeltétele a legalább az első pillér alapján előírtaknak megfelelő szintű adatvédelem,

N. tudomásul véve, hogy a 2004. március 25-i nyilatkozatának 9. pontjában az Európai Tanács kijelentette, hogy "az Europol és a hírszerző szolgálatok közötti kapcsolatok fejlesztését tovább folytatják", és úgy ítéli meg, hogy a terrorizmus elleni küzdelemben a hírszerzési információ összegyűjtése és cseréje létfontosságú, azért is, mert a jogi eljárást vagy a rendőrségi vizsgálatot követő információ gyakran túl későn érkezik meg,

O. ismerve az európai bűnügyi nyilvántartás létrehozásával elkerülhetetlenül összefüggő gyakorlati nehézségeket, ugyanakkor emlékeztetve arra, hogy feltétlenül szükséges, hogy e célkitűzés valódi prioritást kapjon, és hogy beilleszkedjen egy pontos és szoros ütemtervbe,

1. a következő ajánlásokat intézi az Európai Tanácshoz és a Tanácshoz:

a) foglalják kiemelt célkitűzéseik közé a terrorizmus elleni küzdelemmel kapcsolatos közös, megelőzésen alapuló politika kidolgozásának igényét;

b) ameddig nincsen közös európai politika e területen, fogadjanak el egy sokkal rendszerezettebb és összehangoltabb eljárást, illetve folyamatosan ügyeljenek a kidolgozott jogszabályok összhangjára, tudva azt, hogy ez a nélkülözhetetlen összhang egyértelmű koncepciókra alapozott, valódi politikai vonalon alapuló cselekvést igényel;

c) összpontosítsák cselekvésüket e tekintetben három irányvonalra:

- gondoskodjanak a szükséges eszközökről és kapacitásokról, hogy pontosan be lehessen azonosítani mindazon célcsoportokat, amelyet el kívánunk érni, tudva azt, hogy a terrorizmus korántsem egységes arculatú, hanem épp ellenkezőleg, egy összetett jelenség, amely többek között az elkövetett cselekmények, a különböző terrorista szervezetek és a célkitűzések típusának függvényében változik;

- erősítsék meg a terrorizmus jelensége ellen küzdő eszközök hatékonyságát egy modern és valós megközelítés elfogadásával, amely figyelembe veszi a különböző terrorista szervezetek között, illetve a terrorizmus és a kiterjedt szervezett bűnözés között gyakran létező, nagyon szoros kapcsolatot, különösen a pénzügyek terén;

- kerüljék el a terrorizmus elleni küzdelemben alkalmazott jogi eszközök gyarapítását, sőt ellenkezőleg, törekedjenek a létező szabályok egységesítésére és egyszerűsítésére, többek között biztosítva egy rendszeres értékelést, amely osztályozza hatékonyságukat, és új szabályokat csak akkor fogadjanak el, ha megállapítható, hogy a már létező szabályokhoz képest többletértéket képviselnek;

d) biztosítsák minden lehetséges módon a gyakorlati szereplők bevonását az intézkedések kidolgozásába, annak érdekében, hogy figyelembe vegyék és beillesszék gyakorlati tapasztalatukat az új intézkedések kidolgozása során;

e) fogadjanak el az információcserét szabályozó alapelvekből kiindulva, ugyanakkor figyelembe véve a területi bűnüldöző hatóságok igényeit, egy rendőröknek szóló, bevált gyakorlatokat bemutató kézikönyvet, mely egyszerűen és gyakorlati példákon keresztül elmagyarázza működési területük kereteit, különösen az információtovábbítás, információszerzés, valamint az adatvédelem területén;

f) ösztönözzék valamennyi tagállamot a Bíróság joghatóságának elfogadására előzetes döntéshozatali ügyekben a terrorcselekményekkel kapcsolatos információcsere és együttműködés keretében elfogadott valamennyi jogszabály érvényességére és értelmezésére vonatkozóan;

g) hozzanak létre egy, a hírszerzési információk átadását megkönnyítő eszközt, különösen a korai előrejelző rendszer bevezetésének részeként;

h) harmonizálják a már létező, a jelenleg a harmadik pillér eszközeihez tartozó, egyéni adatok védelmével kapcsolatos jogszabályokat oly módon, hogy egyetlen eszközbe csoportosítsák őket, mely az első pillér hatálya alá tartozó jogi eszközökkel megegyező színvonalú garanciát biztosít az adatok védelmét illetően, és amely az alábbi alapvető elveken alapul, felölelve többek között a hágai program keretében kimondott elveket, amelyek be nem tartása súlyosan ártana az Uniós intézmények hitelességének:

- az összegyűjtött adatok minőségének és helyességének biztosítása;

- az adatok gyűjtésére csak akkor kerülhet sor, ha törvényes feladatok teljesítését teszik lehetővé;

- az egyének magánéletére vonatkozó adatokat, illetve a nem gyanúsított személyekkel összefüggő adatokat csak kivételes és feltétlenül szükséges esetben, és szigorú feltételek betartása mellett lehet csak gyűjteni;

- a magánszemélyeket tájékoztatni kell az őket érintő adatok létezéséről, kivéve akkor, ha ez jelentős akadályba ütközik;

- a magánszemélyeknek joguk van az őket érintő adatokhoz hozzáférni, és a helytelen adatokat kiigazítani kivéve, ha az adatokhoz való hozzáférés sérti a közbiztonságot, a közrendet vagy egy harmadik személy jogait és szabadságát, vagy vélhetően akadályozza a nyomozást;

- a magánszemélyeket meg kell védeni az adatokkal való visszaélés ellen;

- biztosítani kell az adatok egységességét és titkosságát;

- az adatok közlése a közösségi normák előírásainak megfelelően kell történjen, amelyek előírják az információforrások védelmét, illetve azt, hogy az adatok titkosságát az adatcsere egyes szakaszai során mindvégig, és azt követően is biztosítani kell;

- az adatvédelmi szabályok tiszteletben tartásának ellenőrzését biztosítani kell, mégpedig egy felügyelő hatóságon keresztül;

- minden személynek joga van a törvényesség helyreállításához és jóvátételhez, amennyiben az említett elveket nem tartották tiszteletben;

i) nyújtsanak valós elsőbbséget a bűntetőítéletek és jogvesztések működési jegyzékének, – vagyis az európai bűnügyi nyilvántartásnak – európai szintű gyors megvalósításának és a komoly jogsértést képező elemek harmonizációjának, mivel e tényezők bizonyítottan szükségesek a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben;

j) általános módon, határozottan haladjanak előre még a vitás vagy összetett témákban is, és illesszék bele ezeket egy pontos és szoros ütemtervbe, mind az eszközök kidolgozása, mind megvalósítása szintjén, mihelyt valódi előrelépés tapasztalható a terrorizmus elleni küzdelemben, mint ahogyan ez az európai bűnügyi nyilvántartás esetében tapasztalható;

k) tájékoztassák a Parlamentet azon jogi eszközök kidolgozása keretében előírt határidőket illetően, amelyek bankszámlák nyilvántartását és olyan intézkedéseket tesznek lehetővé, amelyek javítják a jogi személyek átláthatóságát.

2. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezen javaslatot az Európai Tanácsnak és a Tanácsnak, és tájékoztatás céljából a Bizottságnak.

[1] HL C 310., 2004.12.16., 36. o.

[2] HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

[3] HL C 281., 2004.11.18., 5. o.

--------------------------------------------------