HU    HU HU 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG  
Brüsszel, 2010.9.30. 
SEC(2010) 1127 
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE  
 
az Európai Hálózat- és Info rmációbiztonsági Ügynökségr ől (ENISA)  
  
{COM(2010) 521  végleges } 
{SEC(2010) 1126} 
HU 2   HU A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA  
1. TÁRGY ÉS HÁTTÉR  
1.1. Tárgy 
A hatásvizsgálat arra összpontosít,  hogy hogyan alakítható ki a legel őnyösebb módon egy 
olyan, korszer űsített, a hálózat- és információbiztonság területén jelentkez ő kihívások 
kezelésének széles körben elismerten megfelel ő és szükséges szakpolitikai eszközeként 
funkcionáló hálózat- és információbi ztonsági ügynökség, amely – attól az id őponttól fogva, 
amikor a jelenlegi Európai Hálózat- és  Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) 
megbízatása 2012 márciusában véget ér – tám ogatást nyújt a tagállami szerveknek és a 
Bizottságnak a hálózat- és info rmációbiztonság területén kit űzött szakpolitikai célok 
teljesítésében. 
1.2. Háttér 
Mai világunkban a társadalom és a gazd aság rendkívüli mértékben támaszkodik az 
információs és kommunikációs technológia (IKT) zavartalan m űködésére. Ezért létfontosságú 
biztosítani egyfel ől a rendszerek stabilitását, másfel ől a felhasználók beléjük vetett bizalmát. 
A rendszerek m űködését fenyeget ő egyre több veszélyforrás, támadás és rosszindulatú 
szoftver kockázatot jelenthet az alapvet ő hálózatos és informatikai infrastruktúra zavartalan 
működése szempontjából. Mivel ezek a rendszerek transznacionális jelleg űek, a hálózat- és 
információbiztonság területén jelentkez ő kihívások európai szinten igényelnek választ. 
E kérdések kezelésére a 460/2004/EK rendelettel1 2004-ben ötéves kezdeti id őtartamra 
létrejött az Európai Hálózat- és Információbi ztonsági Ügynökség (a továbbiakban: ENISA), 
melynek els ődleges céljául a jogalkotó a következ őket tűzte ki: „ a Közösségen belüli magas 
szintű és hatékony hálózat- és információbiztonság biztosítása, valamint az Európai Unió 
polgárai, fogyasztói, vállalkozásai és a közsze ktor szervezetei érdekében a hálózat- és 
információbiztonság kultúrájának kifejlesztése [...], ezáltal el ősegítve a bels ő piac zavartalan 
működését. ”  
Azóta a hálózat- és az információbiztonságga l kapcsolatos kihívások a technológia fejl ődését 
és a piaci körülmények alakulását követve kom oly változásokon mentek át. Ezért a Bizottság 
már jóval az ENISA-rendelet hatá lyának 2009. márciusi lejárta el őtt a legfontosabb érdekeltek 
bevonásával kezdeményezte annak meghatáro zását, hogy mely szakpolitikai eszközökkel 
biztosítható legel őnyösebben 2009-t ől a hálózat- és információbiztonság területén az Európai 
Unió által kit űzött célok teljesülése. Az ENISA m űködésének 2007. évi id őközi értékelését2 
és egy nyilvános konzultációt3 követően a Tanács és az Európai Parlament 2008. szeptember 
24-én rendeletet4 fogadott el az ENISA akkori megbízat ásának három évvel, vagyis 2012. 
                                                 
1 Az Európai Parlament és a Tanács 460/2004/EK re ndelete (2004. március 10 .) az Európai Hálózat- és 
Információbiztonsági Ügynökség létrehozásáról. 
2 A Bizottság közleménye az Európai Parlamentn ek és a Tanácsnak az Európai Hálózat- és 
Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) értékelésér ől, COM(2007) 285, 2007. június 1., 
 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/Le xUriServ.do?uri=CELEX :52007DC0285:HU:NOT 
3 A nyilvános konzultáció 2007. június 13-tól 2007. szeptember 7-ig tartott. 
4 Az Európai Parlament és a Tanács 1007/2008/EK rendelete (2008. szeptember 24.) az Európai Hálózat- 
és Információbiztonsági Ügynökség létrehozásáról szóló 460/2004/EK rendeletnek az Ügynökség 
megbízatási ideje tekintetében történ ő módosításáról, HL L 293., 2008.10.31. 
HU 3   HU március 13-ig történ ő meghosszabbításáról. A rendelet preambulumában a Tanács és az 
Európai Parlament sürgette „ az Ügynökségre vonatkozó további megbeszéléseket ”, illetőleg 
„a hálózat- és az információbiztonság fokozása irányában tett európai er őfeszítések 
általános irányának további átgondolását ”.  
A Bizottság azzal segítette ezeket az egy eztetéseket, hogy 2008 novemberében nyilvános 
konzultációt indított útjára a hálózat- és az információbiztonságra vonatkozó meger ősített 
uniós szakpolitikai töre kvések lehetséges célkit űzéseinek meghatározásáról, valamint a 
megvalósításukhoz szüks éges eszközrendszerr ől.5 A Bizottság 2008 decemberében 
műhelytalálkozót is tartott a tagállamok ille tékes hatóságainál dolgozó hálózat- és 
információbiztonsági szakért ők részvételével, mely áttekintette a hálózat- és 
információbiztonságra vonatkozó meger ősített uniós szakpolitika lehetséges eszközeit és 
mechanizmusait. A Bizottság 2009 márciusá ban közleményt fogadott el a kritikus 
informatikai infrastruktúrák védelmér ől,6 melyben kulcsfontosságú szerepl őként jelölte meg 
az ENISA-t a biztonság, az ellenálló képesség és a felkészültség meger ősítésére irányuló 
európai uniós er őfeszítések támogatásában. A Bizottság  által alkalmazott megközelítésmódot 
támogatásáról biztosította a Tallinnban 2009. április 27–28-án a kritikus informatikai 
infrastruktúrák védelme tárgyában tartott mi niszteri konferencia, melynek következtetései 
között a következ ő olvasható: „ az előttünk álló újfajta, hosszabb id őre szóló kihívások miatt 
szükségessé vált az Ügynökség megbízatásán ak alapos újragondolása és újrafogalmazása, 
és ennek révén az Európai Unió prior itásainak és igényeinek hangsúlyosabb 
figyelembevétele , a válaszadási képesség rugalmasabbá tétele, a készségek és a képességek 
fejlesztése és az Ügynökség operatív haték onyságának és tevékenysége átfogó hatásainak 
megerősítése. Ezáltal gondoskodni lehe t arról, hogy az ENISA m űködése az egyes 
tagállamoknak és az Európai Uniónak mint eg észnek egyaránt álland ó jelleggel a javára 
váljék .” 
A Tanács 2009. december 18-án állásfoglalást fogadott el „ a hálózat- és információbiztonság 
együttműködésre épít ő európai megközelítésér ől”,7 amely hangsúlyozza, hogy „ a módosított 
megbízatással m űködő ENISA-nak az EU szakért ői központjaként kell m űködnie az EU-val 
kapcsolatos hálózat- és információbiztonsági kérdésekben ”. 
A Bizottság által „Európa 2020 : Az intelligens, fenntart ható és inkluzív növekedés 
stratégiája” címmel  közzétett dokumentum8 az Európa elé 2020-ra kit űzött célok teljesítése 
érdekében megteend ő egyik kiemelt kezdeményezésként az európai digitális menetrendet 
jelölte meg, amelyben központi hely et foglal el a hálózat- és információbiztonság kérdése. Az 
európai digitális menetrenddel kapcsolato s bizalmat és biztonságot megcélzó 
kezdeményezés célja annak biztosítása, h ogy az EU, a tagállamo k és az érdekeltek 
magas szinten felkészülhessenek a hálózat- és az információbiztonsággal kapcsolatos 
problémák megel őzésére, észlelésére és hatékonyabb kezelésére, és továbbfejleszthessék 
ilyen irányú képességeiket . Ez hozzá fog járulni az európa i egységes digitális piacon a 
                                                 
5 A nyilvános konzultáció 2008. november 7-t ől 2009. január 9-ig tartott. A nyilvános konzultációról 
összeállított jelentés a 
http://ec.europa.eu/information_society/policy/nis/nis_public_consultation/index_en.htm  internetcímen 
olvasható. 
6 A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a kritikus informatikai 
infrastruktúrák védelmér ől, COM(2009) 149, 2009. március 30. 
7 A Tanács állásfoglalása (2009. december 18 .) a hálózat- és információbiztonság együttm űködésre épít ő 
európai megközelítésér ől (2009/C 321/01). 
8 COM(2010) 2020. 
HU 4   HU bizalom és a biztonság meger ősödéséhez, és javítani f ogja az európai vállalkozások 
versenyképességét. 
2. PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS  
2.1. Mi a probléma lényege? 
Az érdekelteket az alábbi részproblémák teszik kiszolgáltatottá a hálózat- és 
információbiztonsági természet ű veszélyforrásoknak és váratlan eseményeknek. Mindegyik 
azt mutatja, hogy a probléma kezeléséhez egy olyan megbízható EU-szint ű struktúrára van 
szükség, amely szerte Európában képes lépést  tartani a hálózat- és információbiztonságot 
övező technológiai és piaci feltételek folyamatos változásával.  
• A nemzeti szint ű erőfeszítések sokfélesége és szétaprózódottsága.  A hálózat- és az 
információbiztonság területén jelentkez ő problémák nem igazodnak az országhatárokhoz, 
ezért eredményesen nem lehet ellenük kizárólag nemzeti szint ű eszközökkel küzdeni. Az 
egyes tagállamok közszervei eltér ő módszerekkel próbálják me g kezelni a problémát. A 
különböző tagállamokban érvényben lév ő biztonsági el őírások sokfélesége az európai 
uniós léptékben m űködő vállalkozásokra is többl etterhet ró, ami az er őfeszítések 
elaprózódását és a versenyképesség gye ngülését eredményezi az európai bels ő piacon.  
• Európa gyenge korai figyelmeztet ő és válaszadási képessége. A jelenlegi nemzeti szint ű 
korai figyelmeztet ő és eseménykezel ő rendszerek jelent ős eltéréseket mutatnak, miközben 
EU-szinten nem m űködik ilyen rendszer. Szükség van olyan szakpolitikai eszközökre, 
amelyek azonosítják a hálózat- és az in formációbiztonság területén jelentkez ő 
kockázatokat és rendszereink gyenge pontjait, lé trehozzák a válaszadás mechanizmusait, és 
gondoskodnak arról, hogy ezeket a válaszadási mech anizmusokat az érdekeltek ismerjék és 
alkalmazzák. 
• A folyamatosan változó problémákra vonat kozó megbízható európai adatok hiánya 
és az ezzel összefügg ő ismeretek elégtelen volta.  Nagyon kevés kvantitatív adat áll 
rendelkezésünkre a hálózat- és információbiztonságot érint ő váratlan események hatásairól 
vagy akár csak a számáról, ami igencsak megnehezíti mind a megfelel ő intézkedések 
kidolgozásán munkálkodó szakpolitikai döntés-el őkészítők és döntéshozók, mind pedig a 
biztonsági célú beruházásaikat tervez ő vállalkozások dolgát.  
• A hálózat- és információbiztonság területén jelentkez ő kockázatok és kihívások nem 
kellő ismerete. A hálózat- és információbiztonság biztosításával kapcsolatos felel ősség az 
egyes érintett személyek és szer vezetek vállán nyugszik, a felel ősségi viszonyok azonban 
nincsenek minden esetben egyértelm űen meghatározva, és az ezzel kapcsolatos 
kommunikáció is hiányos. A fogyasztók gyakran alábecslik a hálózat- és 
információbiztonsági kockázatokat, és nincsenek kell őképpen tisztában a saját IKT-
rendszereik biztonságával kapcsolatos felel ősségükkel, a vállalkozások pedig els ősorban a 
hálózat- és információbiztonság költségeit érzékelik, a potenciá lis megtakarásokat kevésbé.  
• A hálózat- és információbiztonság területén felmerül ő problémák nemzetközi 
vetületei.  A hálózat- és információbiztonság területét érint ő veszélyforrások és az ezekb ől 
származó biztonsági események természetüknél fogva nemzetköziek, ezért fennáll annak a 
veszélye, hogy nemzetközi szint ű erőfeszítések hiányában az EU fellépése nem lesz 
elegendően eredményes. Ahhoz, hogy az EU nem zetközi pozíciói javulhassanak, európai 
HU 5   HU uniós stratégiát kell kialakítan i, és az EU-t referenciaponttá kell tenni a hálózat- és 
információbiztonság területén. 
• Az együttm űködési modellek szükségessége  a politikai célok megfelel ő szintű valóra 
váltásához.  A hálózat- és információbiztonságra irányuló szakpolitika megfelel ő 
színvonalú végrehajtásához EU-szint ű együttm űködési modellek kellenek. Az 
érdekelteknek a hálózat- és információbiztonságra vonatkozó stratégiájuk végrehajtása 
keretében útmutatásra van szükségük a há lózat- és informáci óbiztonságot érint ő 
veszélyforrások azonosításához és a helyes gyakorlat kialakításához. 
• A számítógépes b űnözés elleni hatékonyabb fellépés szükségessége. A hálózat- és 
információbiztonsággal kapcsolatos er őfeszítéseknek eddig els ősorban a volt els ő pillér, 
azaz az intézmények közötti egyeztetések  adtak keretet. A Lisszaboni Szerz ődés 
hatálybalépésével most érdemes szélese bb feladatkörrel felruházni a hálózat- és 
információbiztonsággal foglalkozó ügynökséget, vagyis tevékenységét olyan „második és 
harmadik pilléres” területekre is kiterjes zteni, amelyeken korá bban a Tanács egyedül 
hozott döntéseket.  
2.2. Kit érint a legsúlyosabban a probléma? 
A hálózat- és információbiztonság területén jelentkez ő váratlan események számos érdekeltre 
lehetnek nagy hatással: nagy és kisebb vállalkozás okra, állami szervekre, hatóságokra és az 
egyes polgárokra egyaránt. Más szóval a hálóza t- és információbiztonság mindenkit érint, és 
mindenki felel ősséggel tartozik érte. 
A hálózat- és információbiztonság területén bekövetkez ő váratlan eseményeknek sem a 
pontos számáról, sem a gazdasági hatásairól  nincsenek vagy csak alig vannak objektív 
kvantitatív adataink. Jelzésérték ű ugyanakkor, hogy az IDC EMEA piacfelmérése9 szerint az 
EU-27 háztartásainak 28%-át érték az el őző 12 hónap folyamán problémák kéretlen 
elektronikus levelek vagy számítógépes vírusok miatt, míg az el őző évben az üzleti szektor 
felhasználóinak átlagosan 7%-a élt át biztonsági eseményt. 
3. AZ EU- SZINTŰ FELLÉPÉS INDOKOLTSÁGA ÉS HOZZÁADOTT ÉRTÉKE , 
SZUBSZIDIARITÁS  
A hálózatok és az informatik ai rendszerek egymástól való  kölcsönös függése rendkívül 
nehézzé, majdhogynem lehetetlenné teszi az egyes ember számára, hogy egyedül helyesen felmérje, milyen globális gazdasági és tá rsadalmi hatásokkal járnak a hálózat- és 
információbiztonság területén jelentkez ő váratlan események kivédésére meghozott 
intézkedései. Az eltér ő nemzeti szint ű politikák és gyakorlati megoldások megtörik a bels ő 
piac működését – egyrészr ől a hálózat- és információbiztonság területén bekövetkez ő váratlan 
események negatív externáliái mi att (az elégtelen politika a többi  tagállam piacaira is kihat), 
másrészről pedig a helyes politika pozitív externál iái következtében (az egyik tagállamban 
követett helyes gyakorlat szélesebb körben is javítja a hálózat- és  információbiztonság 
helyzetét, így társadalmi  szempontból egyértelm űen jótétemény). Az EU-politika 
                                                
 
9 IDC EMEA, The European Network and Information Security Market, Scenario, Trends and 
Challenges („Az európai hálózat- és információbiztonsági piac, forgatókönyvek, tendenciák és 
kihívások”), 2009. április. A dokumentum az Eurobarometer 2007. áprilisi „E-Communications” 
felmérésére hivatkozik. 
HU 6   HU beavatkozása tehát indokolt, hiszen valós hozzáadott érté ket képes biztosítani a bels ő piac 
működéséhez. Ezt a hozzáadott értéket már az ENISA-t létrehozó 460/2004/EK rendelet is 
felismerte, amikor az ENISA egyik céljaként a bels ő piac zavartalan m űködésének 
elősegítését jelölte meg. 
Ezen túlmen ően a hálózat- és információbiztonság területén való európai uniós fellépést a 
szubszidiaritás elve  is indokolja. Mint a kritikus in formatikai infrastruktúra védelmér ől szóló 
közlemény is rámutat, a hálózat- és információbi ztonságra irányuló tagáll ami politikákba való 
teljes be nem avatkozást zászlajára t űző EU-stratégia nem volna más, mint arra kérni a 
tagállamokat, hogy ki-ki csak a saját háza táját őrizze, és ne foglalkozzék az informatikai 
rendszerek egymástól való kölcsönös  függésével. Megfelel tehát a szubszidiaritás elvének az 
a törekvés, mely a hálózat- és információbiztonságot fenyeget ő veszélyforrások határokon 
átívelő vonatkozásainak helyes kezelése érdekében kell ő mértékű koordinációt igyekszik 
biztosítani a tagállamok között. Az EU-szint ű fellépés emellett a meglév ő nemzeti szint ű 
politikák eredményességét is növeli.  
Az EU polgárai egyre nagyobb mértékben bízzák adataikat komplex informatikai 
rendszerekre (vö. például a „számítási felh ő” jelenségével). A hálózat- és 
információbiztonságra vonatkozó kell ően összpontosított, együttm űködésre épít ő 
szakpolitikai fellépés ennek megfelel ően komoly mértékben segítheti az alapjogok , különösen 
pedig a személyes adatok és a magánélet védelméhez f űződő jog hatékony érvényesülését . Az 
EU fellépése már csak ezért is b őven indokoltnak t űnik.  
4. SZAKPOLITIKAI CÉLKIT ŰZÉSEK  
A hatásvizsgálat áttekinti, hogy egy korszer űsített hálózat- és információbiztonsági 
ügynökség, melyet széles körben a legalkalmasabb szervezeti struktúrának tartanak, milyen 
mértékben alakítható ki a legkedvez őbben úgy, hogy más uniós eszközökkel együtt 
hozzájárulhasson a szakpolitikai célkit űzések teljesítéséhez. 
Az általános célkit űzés annak biztosítása, hogy az EU , a tagállamok és  az érdekeltek 
magas szinten felkészülhessenek a hálózat- és az információbiztonsággal kapcsolatos 
problémák megel őzésére, észlelésére és hatékonyabb kezelésére, és továbbfejleszthessék 
ilyen irányú képességeiket . Ez hozzá fog járulni az európa i egységes digitális piacon a 
bizalom és a biztonság meger ősödéséhez, és javítani f ogja az európai vállalkozások 
versenyképességét. 
Ezt a célkit űzést a hatásvizsgálat hét konkrét célterületre  vetíti ki: 
(1) Koherensebb szabályozás  – iránymutatás és tanácsadás a Bizottság és a tagállamok 
részére a hálózat- és információbiztons ág holisztikus normatív keretének 
kialakításában, illet őleg naprakésszé tételében 
(2) Megelőzés, észlelés és reagálóképesség  – a készültség jav ítása, ennek érdekében 
hozzájárulás egy európai korai figyelmeztet ő és eseményreagáló képességhez; 
páneurópai készenléti tervek és gyakorlatok 
(3) A szakpolitikai döntéshozatal támogatása – segítségnyújtás és tanácsadás a 
Bizottság és a tagállamok részére 
(4) Az érdekeltek felkészítése a kihívásokra  – a biztonság és a kockázatkezelés 
kultúrájának kialakítása a köz- és a magánszektor szerepl ői közötti információcsere és 
széles kör ű együttműködés ösztönzésével, a lakosság és a kis- és középvállalkozások 
HU 7   HU közvetlen el őnyére is; a hálózat- és informáci óbiztonsággal kapcsolatos tudatosság 
kultúrájának kialakítása 
(5) Európa életképessé tétele nemzetközi viszonylatban – magas szint ű együttműködés 
kialakítása harmadik ors zágokkal és nemzetközi szerv ezetekkel a hálózat- és 
információbiztonság területén alkalmazandó globá lis stratégia kialakítása, valamint az 
európai hatókör ű magas szint ű nemzetközi kezdeményezések megtételének el ősegítése 
érdekében 
(6) Együttműködésen alapuló végrehajtás – az együttm űködés elősegítése a hálózat- és 
információbiztonságra vonatkozó szakpolitikák végrehajtásában 
(7) Küzdelem a számítástechnikai b űnözés ellen  – eredményes válaszlépések 
kialakítása a számítógépes b űnözés hálózat- és információbiztonsági vetületeivel 
szemben, együttm űködésben a (volt) második és ha rmadik pilléres hatóságokkal, 
köztük az Europollal. 
5. LEHETSÉGES SZERVEZETI FORMÁK , SZAKPOLITIKAI VÁLASZTÁSI LEHET ŐSÉGEK  
A fent felsorolt szakpolitikai választási lehet őségekhez rendelhet ő különböz ő lehetséges 
szervezeti formákat a hatásvizsgálat (4. fejezet és 4. melléklet) tekinti át részletesen. Ezek a 
szervezeti formák a következ ők: (i) ügynökség; (ii) köz-magán partnerség (ppp), kisebb vagy 
nagyobb mértékben formális keretek között; (iii) in formális kapcsolattartási hálózat; (iv) az 
illetékes szervek állandó hálózata; és (v) a fela datok ellátása közvetlenül  a Bizottság valamely 
szervezeti egysége által.  
E különböz ő szervezeti formák összehasonlítása alapján a következ ő szempontok miatt az 
ügynökségi forma t űnik a rendelkezésre álló szakpolit ikai eszközök közül a legkedvez őbbnek: 
(1) jogbiztonság a szervezeti struktúr át és az érdemi kérdéseket illet ően; (2) alkalmasság egy 
olyan érzékeny ágazat sajátos problémái nak megoldására, mint a hálózat- és 
információbiztonsági (küls ő szakértő szerv, az érintettek közötti kapcsolatok koordinálása, a 
tagállamok részvétele/elkötelezettsége); és (3) az  ENISA elfogadottsága és jó híre a hálózat- 
és információbiztonsággal foglalkozók körében. 
Ennek megfelel ően a következ őkben bemutatandó szakpolitikai választási lehet őségeket az 
ügynökségi formára vonatkozóan dolgozt uk ki és értékeltük részletesen. 
1. lehetőség: A beavatkozás mell őzése 
A beavatkozás teljes mell őzése esetében azt feltételez tük, hogy az ENISA 2012 márciusától 
megszűnik létezni, és egyetlen európai uniós intézmény sem veszi át sem teljes egészében, 
sem részben annak jelenlegi feladatait.  
Az ENISA megszüntetése azt jelentené, hogy minden eddigi befektetés (például egy, a 
nagymértékben szakosodott szakemberek számára is vonzó szervezet felállítása, a tapasztalatgy űjtés, vagy az érdekeltekkel, az  érdekeltek számára, illet őleg a nemzetközi 
intézményekkel való hálózatépítés terén) kárb a veszne éppen akkor, amikor a már felállt 
ügynökség kezdi felvenni az utazósebességet.  
Az európai hálózat- és információbiztonság i problémakör összetett volta egy korszer űsített és 
megerősített ügynökséget tesz szüksé gessé, nem pedig a már meglév ő bezárását. Erre utal, 
HU 8   HU hogy például az elektronikus hírköz lés átalakított ke retszabályozása10 kifejezetten új 
feladatokat jelöl ki az ENISA számára, mint  ahogy az is, hogy az érde keltek széles körben 
támogatásukról biztosították a hálózat - és információbiztonság területén m űködő európai 
ügynökség súlyának növelését.  
2. lehetőség: A jelenlegi politika folytatása változatlan formában  
A 2. lehet őség a „minden marad a régiben” elvet jelenti, vagyis azt, hogy a jelenleg is 
meglévő szakpolitikai eszköz a jelenlegi formában  és a jelenlegi források mellett marad fenn a 
továbbiakban is. Az érdekeltek nagy álta lánosságban egyetértenek abban, hogy az ENISA 
mára a hálózat- és információbiztonságot érint ő kérdések hiteles referenciapontjává, a 
szakterület kiválósági központjává fejl ődött.  
A létszám és a költségvetés jelenlegi kor látai mellett az ügynökség csak a hálózat- és 
információbiztonsággal kapcsola tos kérdések egy igen sz űk körére lenne képes hatást 
kifejteni. Ez azonban ellentétes volna azzal, amit az érdekeltek általában látni szeretnének. Ha 
az ügynökség nem kapja meg a lehet őséget a továbbfejl ődésre és a megnövekedett 
elvárásoknak való megfelelésre, akkor végs ő soron hitele is veszélybe kerülhet.  
3. lehetőség: Az ENISA jelenlegi funkcióinak kiterjesztése a b űnüldöző és a magánélet 
védelmével foglalkozó szer vek teljes bevonásával  
Ez a lehet őség a hálózat- és információbiztonsági ügynöks ég szerepének kite rjesztését jelenti 
oly módon, hogy a szerv a jöv őben a következ ő kérdésekre összpontosítana: 
• kapcsolattartási hálózat létrehozása és fennt artása az érdekeltek között, valamint egy 
tudáshálózat létrehozása és fenntartása, 
• támogató központként való m űködés a hálózat- és információbiztonság területén a 
szakpolitikai el őkészítő és végrehajtó munka támogatá sára (különösen az elektronikus 
hírközlés adatvédelmi aspekt usaival, az elektronikus al áírással és személyazonosság-
megállapítással, valamint a hálózat- és információbiztonságra vonatkozó beszerzési 
standardokkal kapcsolatban), 
• a kritikus informatikai infrastruktúrák véde lmére és a számítógépes rendszerek ellenálló 
képességére vonatkozó európai uniós po litika támogatása (gyakorlatok, EP3R,11 európai 
információmegosztási és figyelmeztet ő rendszer stb.), 
• európai uniós keret létreho zása a hálózat- és informáci óbiztonságra vonatkozó adatok 
gyűjtése érdekében, ennek részeként az adatközlés és az információmegosztás jogi keretei 
módszertanának és gyakorlati megvalósításának kidolgozása, 
• a hálózat- és információbiztonság gazdaságtanának tanulmányozása és ennek 
dokumentálása, 
• az együttm űködés serkentése harmadik országokka l és nemzetközi szervezetekkel a 
hálózat- és információbiztonság területén alkalmazandó globális st ratégia kialakítása, 
valamint az európai hatókör ű magas szint ű nemzetközi kezdeményezések megtételének 
elősegítése érdekében,  
                                                 
10 Lásd http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2009:337:SOM:HU:HTML  
11 Az ellenálló képesség javításáért felel ős köz-magán partnerség (EP3R), lásd COM(2009) 149. 
HU 9   HU • nem operatív feladatok ellátása a b űnüldöző hatóságok és az igazságszolgáltató szervek 
által folytatott együttm űködés keretében, a hálózat- és információbiztonság területén.  
Az Ügynökség rendelkezne mindazokkal az er őforrásokkal, amelyek szükségesek ahhoz, 
hogy tevékenységét kielégít ő és mélyreható módon, azaz valós hatást kifejtve végezze. Több 
forrással az ENISA sokkal proaktívabb szerepet lenne képes vállalni, és több kezdeményezést 
tudna tenni az érdekeltek aktív részvételének ösztön zésére. Ez az új he lyzet emellett nagyobb 
rugalmasságot is biztosítana, így a szerv gyorsabban lenne képes idomulni a hálózat- és 
információbiztonság területén tapa sztalható folyamatos változásokhoz. 
4. lehetőség: Operatív funkciók biztosítása a szá mítógépes támadások és a biztonsági 
események elleni küzdelem ben való részvétel céljából  
Ez esetben a 3. lehet őség kapcsán felsorolt felada tok mellett az ügynökség operatív 
funkciókat is ellátna, így pé ldául aktívabb szerepet kapna  a kritikus informatikai 
infrastruktúra védelmére vonatkozó uniós töre kvésekben, ezen belül különösen a biztonsági 
események megel őzésében és kezelésében, konkrétan például azáltal, hogy az EU 
számítástechnikai katasztrófaelhárító csoportj aként (Computer Emergency Response Team – 
CERT) m űködne a hálózat- és inform ációbiztonság területén, illet őleg azáltal, hogy európai 
uniós hálózat- és információbiztonsági váls ágközpontként koordinálná a nemzeti CERT-ek 
munkáját, ideértve mind a napi szint ű rutinfeladatokat, mi nd pedig a vészhelyzeti 
szolgáltatásokat.  
Ez a lehet őség az ügynökség rendelkezésére álló költségvetés és humáner őforrások jelent ős 
megnövelését igényelné, ami felveti azt a kérdést, hogy vajon az Ügynökség képes lenne-e az új feladatokat és az új forrásokat hatékonyan befogadni, és a várt el őnyök tükrében fel tudná-e 
eredményesen használni megnöve kedett költségvetését.  
5. lehetőség: Operatív funkciók biztosítása a b űnüldöző hatóságok és az igazságszolgáltatás 
munkájának a számítástechnikai b űnözés területén való segítése céljából  
A 4. lehet őség esetében megjelölt feladatokon túlmen ően ez esetben az ügynökség: 
• eljárásjogi támogatást nyújtana ( vö. egyezmény a számítástechnikai b űnözésről), például 
forgalmi adatokat gy űjtene, adattartalmat figyelne meg, szolgáltatásbénító („denial-of-
service”) támadások esetén adatforgalmat figyelne; 
• a hálózat- és információbiztonsági vonatkozású b űncselekmények kivizsgálásában való 
részvétel céljából szakért ő központként szolgálna. 
A 4. lehet őséghez hasonlóan ez esetben is jelent ős mértékben növelni kellene az ügynökség 
erőforrásait, és ez esetben is ugyanazok az aggá lyok merülnek fel a befogadóképesség, illetve 
a költségvetés hatékony felh asználása tekintetében. 
6. A SZAKPOLITIKAI VÁLASZTÁSI LEHET ŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA ÉS A HATÁSOK 
ELEMZÉSE  
A lehetséges gazdasági, társadalmi és kör nyezeti hatások elemzése alapján kimondható, hogy 
az 1. lehet őség minden szempontból kedvez őtlen lenne, és a helyzet rosszabbodását 
eredményezné.  
A 2. lehet őség elmarad az optimálistól, mert az ügynökség nem rendelkezne a hálózat- és 
információbiztonság területén tapasztalható folyamatos változásokból fakadó kihívások 
HU 10   HU megfelelő kezeléséhez szükséges er őforrásokkal, ami kockáztatná a szerv jó hírét, végs ő 
soron pedig hitelességét is. 
A 3. lehet őség esetében a korszer űsített hálózat- és információbiztonsági ügynökség 
hozzájárulna: 
a nemzeti szint ű politikák szétaprózódottságának csökkentéséhez (els ő részprobléma), a 
tényadatokon alapuló, kell ően tájékozott és megalapozott szakpolitikai döntés-el őkészítői és 
döntéshozói munkához (harmadik részprobléma), va lamint a hálózat- és információbiztonság 
területén jelentkez ő kockázatok és kihívások általános ismeretének növeléséhez (negyedik 
részprobléma) azzal, hogy: 
• hatékonyabb tagállami szint ű adatgyűjtést tenne lehet ővé a kockázatokra, a 
veszélyforrásokra és a sérü lékeny elemekre vonatkozóan, 
• több hozzáférhet ő információt biztosítana a már meglév ő és a jövőben felmerül ő 
kihívásokról és kockázatokról, 
• jobb min őségű tagállami hálózat- és in formációbiztonsági politikákat 
eredményezne,  
Európa korai figyelmeztet ő és válaszadási képességének ja vításához (második részprobléma) 
azzal, hogy: 
• segítené a Bizottságot és a tagállamokat a páneurópai gyakorlatok 
megszervezésében, miáltal méretgazdaságosságot tenne lehet ővé az európai uniós 
szintű biztonsági események kezelésében, 
• elősegítené az EP3R m űködését, miáltal – a biztonság  és az ellenálló képesség 
területén meghatározandó közös po litikai céloknak és EU-szint ű standardoknak 
köszönhet ően – végs ő soron hozzájárulna a beruházási kedv növeléséhez, 
egy közös globális stratégia kialakításának el ősegítéséhez a hálózat- és információbiztonság 
területén (ötödik részprobléma) azzal, hogy: 
• fokozná az EU-n kívüli országokkal folyta tott információ- és tudáscserét, 
a számítástechnikai b űnözéssel szembeni küzdelem haté konyságának és eredményességének 
javításához (hetedik részprobléma) azzal, hogy: 
• nem operatív jelleg ű feladatok ellátásá val részt venne a b űnüldöző és az 
igazságszolgáltató szervek együttm űködésében például kétirányú információcsere 
és továbbképzések szervezése útján (együttm űködve például az Európai 
Rendőrakadémiával). 
A 4. lehetőség a 3. lehet őség esetében elértnél nagyobb operatív szint ű hatást fejtene ki. Az 
Európai Unió hálózat- és információbiztonsági CERT-jeként és a nemzeti szint ű CERT-ek 
munkájának koordinálásával az ügynökség e gyebek mellett nagyobb méretgazdaságosság 
elérését tenné lehet ővé az egész EU-t érint ő biztonsági események kezelésében, és a biztonság 
és az ellenálló képesség fokozásáv al csökkentené a vállalkozások m űködési kockázatait. 
HU 11   HU Az 5. lehetőség a 3. és a 4. lehet őséghez képest nagyobb eredményességet biztosítana a 
számítástechnikai b űnözés elleni küzdelemben azzal, hogy a b űnüldöző és az 
igazságszolgáltató szervek támogatása érdekébe n további operatív feladatokat rendelne az 
ügynökséghez. 
Miközben hatásait illet ően mind a 4., mind az 5. lehet őség kedvez őbb lenne, mint a 3., 
mindkét esetben tartani kell attól, hogy a kriti kus informatikai infrastruktúra védelmével 
kapcsolatos új feladatkörök érzékenyen érintenék a tagállamokat (a tagállamok egy része nem 
támogatná az operatív funkciók centralizál ását). A feladatok ilyen irányú kib ővítése az 
ügynökség helyzetét is neh ezebben megfoghatóvá tenné. Ha az ügynökség tevékenységi 
területe ilyen új, az eddigiekt ől merőben eltérő operatív feladatokkal egészülne ki, az rövid 
távon olyan szempontból is igencsak kockázat os volna, hogy az ügynökség esetleg nem lenne 
képes ezt a fajta feladatkör ét egy bizonyos ideig ésszer űen ellátni. Végül, de nem 
utolsósorban, a 4. és az 5. lehet őség esetében a költségek is túlságosan magasak: az új 
feladatok az ENISA jelenlegi költségvetésé nek négy-ötszörösére való növelését tennék 
szükségessé. 
A korszer űsített hálózat- és inform ációbiztonsági ügynökség szervezeti formájára adódó öt 
lehetőség hatásainak összehasonlítása  alapján az 1. és a 2. lehet őséget érdemes elvetni, mert 
egyik sem tenné lehet ővé a hálózat- és információbizt onság komplex problematikájának 
megfelelő EU-szint ű megoldását. Ezzel szemben a 3., a 4. és az 5. lehet őség esetében az EU 
képes lenne megfelel ő szinten kezelni a jöv őben a hálózat- és információbiztonság területén 
jelentkező szakpolitikai jelleg ű kihívásokat. Jelen pillan atban ugyanakkor a 4. és az 5. 
lehetőség mind a tagállamok többségének politik ai érzékenységét, mind a költségvetési 
vonzatot tekintve túlságosan ambiciózusnak t űnik. Ezért a hálózat- és információbiztonság 
területén azonosított problémákat minde n bizonnyal a 3. megoldással lehet a 
leghatékonyabban kezelni.  
7. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS : HOGYAN MÉRHET ŐK A TÉNYLEGES KÖLTSÉGEK 
ÉS HASZNOK , HOGYAN MÉRHET Ő A KIFEJTENI KÍVÁNT HATÁS ? 
A jogalkotási javaslat értelmében rendszeres id őközönként értékelést kell végezni, melynek 
eredményeit a Bizottság köteles továbbítani az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, 
illetőleg nyilvánosságra hozni. Ebben az értékelésb en az ügynökség igazgatóságával közösen 
megállapított feladatmeghatározás alapján figyelembe kell venni valamennyi releváns 
érdekelt észrevételeit, és elemezni kell, hogy az ügynökség mennyire hatékonyan teljesíti 
céljait, hogy az ügynökségi forma továbbra is a legmegfelel őbb eszköz-e az adott célra, 
valamint hogy az ügynökség megbízatása és/vagy az azt létrehozó rendelet más rendelkezései 
módosításra szorulnak-e. Az értékelés elvégzését követ ően az igazgatóság ajánlásokat 
fogalmaz meg a Bizottság  részére a rendelet szükségesnek ítélt módosításairól. Az ügynökség 
igazgatósága és ügyvezet ő igazgatója az értékelés eredményeit köteles figyelembe venni a 
szerv tevékenységének többéves tervezésekor. 
Az Ügynökség m űködése felett az ombudsman a Szerz ődés 228. cikkének megfelel ően 
felügyeleti jogkört gyakorol.