[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 9.10.2008

COM(2008) 623 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PAR LAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a 2003–2007 közötti időszakra szóló Fiscalis programnak a belső piac adózási rendszerei működésének javítását célzó közösségi program elfogadásáról (Fiscalis program 2003–2007) szóló, 2002. december 3-i 2235/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat 15. cikkével összhangban történő záró értékelése

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PAR LAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a 2003–2007 közötti időszakra szóló Fiscalis programnak a belső piac adózási rendszerei működésének javítását célzó közösségi program elfogadásáról (Fiscalis program 2003–2007) szóló, 2002. december 3-i 2235/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat 15. cikkével összhangban történő záró értékelése

1. A 2003 ÉS 2007 KÖZÖTTI IDŐSZAKRA SZÓLÓ FISCALIS PROGRAM

A 2003 és 2007 közötti időszakra szóló Fiscalis programot a 2002. december 3-i 2235/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal hozták létre. Ez volt a harmadik, a 2003. január 1-jétől 2007. december 31-ig tartó időszakra kiterjedő közösségi cselekvési program az adózás terén. A programban a 27 EU-tagállam, valamint Horvátország és Törökország vehetett részt. A program költségei megoszlottak az Európai Közösség és a részt vevő országok között.

A program célja az volt, hogy a belső piacon javuljon az adózási rendszerek működése, és ezáltal erősödjön a részt vevő országok, közigazgatási szerveik és tisztviselőik közötti együttműködés. A közvetett adózás és különösen a hozzáadott értékadó és a jövedéki adók terén a program célkitűzései a következők voltak: i . lehetővé tenni a tisztviselők számára, hogy a közösségi jog és annak a tagállamokban történő végrehajtása terén egyöntetűen magas szintű ismereteket szerezhessenek; ii . a tagállamok közötti hatékony, eredményes és kiterjedt együttműködés biztosítása; és iii . az igazgatási eljárások fejlesztése. A közvetlen adózás terén a Fiscalist arra szánták, hogy támogassa az információcserét a kölcsönös segítségnyújtás terén és fokozza az alkalmazandó közösségi jog ismeretét. A biztosítási díjak adói tekintetében a cél a tagállamok közötti együttműködés javítása és a meglévő szabályok jobb alkalmazásának biztosítása volt. Végül a program egyedi célkitűzése volt a tagjelölt országok sajátos igényeinek kielégítése annak érdekében, hogy azok megtehessék a csatlakozáshoz szükséges intézkedéseket az adójogszabályok és a közigazgatási kapacitás terén.

A program célkitűzéseinek elérése érdekében elsősorban a következőkre támaszkodott:

- Közös fellépések, ideértve a szemináriumokat, a projektcsoportokat, a tisztviselők cseréjét, a többoldalú ellenőrzéseket, a képzési tevékenységeket és más intézkedéseket. A Fiscalis program költségvetésének körülbelül 36%-át költötték közös fellépésekre.

- A transzeurópai számítógépes rendszereken keresztül történő információcsere biztonságának megteremtését célzó kommunikációs és információcsere-rendszerek. Ide tartozott a héa-információcsere-rendszer (VIES), valamint a héa, a jövedéki adók terén és más közvetlen adózási területeken használt számos más alkalmazás. A program költségvetésének körülbelül 64%-át különítették el informatikai rendszerekre, ideértve a Vám 2007 programmal közös hálózati platformot (közös kommunikációs hálózat és közös rendszerinterfész) is.

A program végrehajtásának öt évére a pénzügyi keretet 67,25 millió euróban határozták meg.

2. A ZÁRÓ ÉRTÉKELÉS CÉLJA

A 2235/2002/EK határozat 15. cikke előírja, hogy „a [2003 és 2007 közötti időszakra szóló Fiscalis program] záró értékelés[e] során értékelik a programtevékenységek hatékonyságát és eredményességét”, annak célkitűzései alapján. Ez utóbbi jelentőségét a 2004–2005-ben végzett időközi értékelés során már megvizsgálták.

A záró értékelés 2007 novemberében indult, és 2008 júniusában került véglegesítésre, és a teljes programra (2003–2007) kiterjedt.

Az Európai Bizottság a Deloitte céget bízta meg a 2003 és 2007 közötti időszakra szóló Fiscalis program záró értékelésének elvégzésével. Négy értékelési kritériumot vizsgáltak meg:

- A Fiscalis eredményessége célkitűzéseinek elérése terén;

- Hatékonyság, a felhasznált erőforrások és az elért eredmények figyelembevételével;

- A programeredmények hasznossága az azonosított igényekhez képest és problémamegoldás;

- A programeredmények közép- és hosszú távú fenntarthatósága.

Az eredményességi kritérium a program célkitűzéseit és eszközeit tükröző hét értékelő kérdésben került megfogalmazásra. A másik három kritérium tekintetében további három kérdést fogalmaztak meg. Az értékelés szélesebb összefüggésben mérte fel a Fiscalis kihatásait, a kihatások és az eredményesség megítéléséhez pedig minőségi információk és (adott esetben) mennyiségi adatok kombinációját használta fel.

3. MÓDSZERTAN

Az értékelés egyaránt összpontosított a minőségi és mennyiségi vonatkozásokra:

- A minőségi információk a programtevékenységekről készült (a részt vevő országok által készített) jelentésekből, a Bizottság és a részt vevő országok tisztviselőivel készített interjúkból, három részt vevő országban három kiválasztott témáról készült esettanulmányból, és – bizonyos mértékig – az internetes felmérésből (lásd a következő pontot) származtak.

- A mennyiségi információk forrásai a következők voltak:

- Különböző válaszadói profilok (a programtevékenységek résztvevői, nemzeti Fiscalis irányító csoportok, vezető tagállami adótisztviselők) tekintetében végzett, átfogó internetes felmérés;

- A Bizottságnál rendelkezésre álló jelentések és adatok.

Az értékelés megállapításai túlnyomórészt elsődleges, azaz közvetlenül az értékelő számára információkat nyújtó információforrásokon alapulnak: a válaszadók nézeteit összegyűjtő interjúkon, kérdőíveken, szemináriumi értékelő formanyomtatványokon.[1]

4. MEGÁLLAPÍTÁSOK ÉS KÖVETKEZTETÉSEK

A nemzetközi adózási együttműködési tevékenységek európai és nemzeti szinten egyaránt sajátos jogi összefüggésekben zajlanak. A részt vevő országok közötti együttműködés a Fiscalis tevékenységein keresztül szintén e jogi keretek között folyt. Ennek következtében egyes Fiscalis-tevékenységek lehetséges terjedelmére jogi korlátozások vonatkoztak (pl. a közigazgatási együttműködés és a kölcsönös segítségnyújtás terén elfogadott irányelvek és rendeletek).

A 2003 és 2007 közötti Fiscalis program célkitűzéseit nagy vonalakban fogalmazták meg, amely lehetővé tette a részt vevő országok és a Bizottság számára azt, hogy tevékenységek és témák széles körére tegyenek javaslatot. A program értékes rugalmassága tette lehetővé az adózási jogszabályok alakulásának, a részt vevő országok változó igényeinek és az összes fél által lefektetett prioritásoknak a figyelembevételét. Ez a vonatkozás tette a tevékenységeket különösen hasznossá a résztvevők és a nemzeti közigazgatások számára. Mindazonáltal az adótisztviselők hangot adtak a még inkább összpontosított és testre szabott tevékenységek iránti igényüknek.

Az értékelés megállapította, hogy a program a részt vevő országok, illetve azok közigazgatásai és tisztviselői közötti együttműködés fokozásával elérte általános célját. A tisztviselők eredményes és intenzív együttműködést folytattak a kommunikációs és információcsere-rendszerek bevezetésével és használatával. Bár ezek a rendszerek a sebesség, az adatok pontossága és megbízhatósága tekintetében még fejleszthetők, mindenképpen sikeresnek és nélkülözhetetlennek bizonyultak az összes nemzeti közigazgatásnak különösen a közvetett adózás terén történő összekapcsolásában. A közös fellépések (azaz a szemináriumok, a tisztviselők cseréje, a többoldalú ellenőrzések és a projektcsoportok) számos különböző témában támogatták az „átfogó együttműködést”, különösen hozzájárulva ezáltal az adózási tisztviselők közötti hálózatépítéshez. A Bizottság a részt vevő országokat az együttműködés fokozására ösztönözte (például a többoldalú ellenőrzések során). Mindazonáltal az együttműködés terjedelme nagyban múlik a résztvevőkön és ezeknek a nemzeti közigazgatáson belüli helyzetén.

A program hatálya alá tartozó fő terület a közvetett adózás (héa és jövedéki adó). A program ezen a téren igen sok lényeges tevékenységet felölelt. A program keretében kevesebb intézkedést szerveztek a közvetlen adózás tekintetében, azonban ezekre is egyre nagyobb szükség van, így a jövőben várható a tevékenységek számának emelkedése. A program nem finanszírozott a biztosítási díjak adózására vonatkozó tevékenységeket, mivel a részt vevő országok nem jeleztek külön igényeket ezen a téren.

A kifejlesztett tevékenységek egymást kiegészítő jellegűek voltak, és egyértelműen logikus volt, hogy miért választottak egy-egy adott eszközt egy bizonyos eredmény eléréséhez. A tevékenységek eredményeire vonatkozó strukturált tagállami jelentések hiánya megakadályozta a program eredményeire vonatkozó bizonyítékok rendelkezésre állását, így nem sikerült kihasználni az események nyomon követésének a lehetőségét. A jelentéstétel hiánya csökkentette a program közigazgatáson belüli ismertségét, és ez magyarázhatja a program némiképp mérsékelt vezetői szintű támogatottságát.

Az egyes részt vevő országokon belül a résztvevőknek volt jelentéstételi kötelezettségük, és kialakultak bizonyos, a tudásmegosztással kapcsolatos jó gyakorlatok is. Az információk terjesztése azonban szűk körre korlátozódott, és híján volt a tudásmegosztás átfogó strukturált megközelítésének.

A 2004. május 1-jén és 2007. január 1-jén az EU-hoz csatlakozott országok már a csatlakozást megelőzően a régi tagállamokkal azonos feltételekkel vettek részt a programban. Ezt a régi és új tagállamok egyaránt kedvezően értékelték.

Következésképpen a Fiscalis 2003–2007 hatékony program volt, mivel a költségeihez viszonyítva igen értékes hivatalos és nem hivatalos együttműködés jött létre. A nem hivatalos együttműködést illetően, azt a programnak a jövőben is folyamatosan támogatnia kell a meglévő hálózatok fenntartása és terjedelmük (új tárgykörökre és további nemzeti adózási tisztviselőkre történő) bővítése érdekében.

5. AJÁNLÁSOK

- Az értékelés alapján ajánlott, hogy a Bizottság és/vagy a részt vevő országok:

- továbbra is biztosítsák a program rugalmasságát (Bizottság);

- hozzák létre a programtevékenységek taxonómiáját, minden egyes fellépési típusnak a program célkitűzéseihez kapcsolásával, valamint a program tevékenységeire és azok eredményeire vonatkozó információknak az érdekeltek számára történő hozzáférhetőbbé tételével (Bizottság);

- alakítsák ki a program teljesítmény- és eredménymutatóit – a kommunikációs és információcsere-rendszerekben már meglévő teljesítménymutatók mellett – a program kihatásainak módszeres mérése érdekében (Bizottság);

- a tényleges eredményekre vonatkozó információkat strukturált módon gyűjtsék össze, és hozzák létre a különböző tevékenységek ellenőrzési nyomvonalát. Fel kell tárni az internetes értékelési és beszámolási eszközök használatának lehetőségeit. A további beszámolási kötelezettségek nem terhelhetik az erőforrásokat a szükségesnél nagyobb mértékben (Bizottság / részt vevő országok);

- javítsák és strukturálják a program eredményeire vonatkozó információk terjesztését (Bizottság);

- a nemzeti közigazgatásokon belüli felső vezetés körében növeljék a tudatosságot olyan konkrét tevékenységek kifejlesztésével, amelyek elősegítik az információk terjesztését, és támogatják a program fejlődését. A felső vezetőknek tájékozottabbnak kell lenniük a szükségleteikre való reagálás terén a program kínálta lehetőségekről (Bizottság / részt vevő országok);

- a Fiscalis-tevékenységeken túlmenően biztosítsák a tisztviselők hálózatának fenntarthatóságát. Meg kell vizsgálni az online együttműködési eszközök (pl. internetes megbeszélések) lehetséges használatát, figyelembe véve az információcsere jogi korlátait (Bizottság);

- folytassák a kommunikációs és információcsere-rendszerek optimalizálását, és sürgessék az egyes országokban az érdekelteket az adatcsere sebességének és minőségének javítására. A közös fellépésekhez való kapcsolódást erősíteni kell annak érdekében, hogy a tagállamok hivatalosan is megfogalmazhassák a kommunikációs és információcsere-rendszerekkel szemben támasztott igényeiket és elvárásaikat (Bizottság / részt vevő országok);

- fejlesszenek ki közös képzési modulokat adózási témákról, és folytassák a vegyes módszerű tanulás támogatását (Bizottság / részt vevő országok);

- adott esetben ösztönözzék, hogy valamennyi tagállam többoldalú ellenőrzéseket végezzen el. A többoldalú ellenőrzések igen fontos eszközt jelentenek, és elengedhetetlenek a közösségi jogszabályok megfelelő alkalmazásának eredményes ellenőrzése, a csalás elleni küzdelem és az adóelkerülés kezelésének területén. Ezen túlmenően erős visszatartó erővel rendelkeznek az adózási rendszerekkel visszaélni kívánó adózók tekintetében (Bizottság / részt vevő országok);

- vizsgálják meg a biztosítási díjak adózására vonatkozó tevékenységek kialakításának lehetőségeit, és továbbra is ösztönözzék a közvetlen adózásra vonatkozó tevékenységeket (Bizottság / részt vevő országok);

- folytassák a program felhasználását arra, hogy ösztönözze a jogalkotási folyamat előtt a jelenlegi és a jövőben felmerülő témákra vonatkozó ötletbörzét (Bizottság / részt vevő országok);

- fokozzák a Fiscalis programazonosságát és tegyék az EU-n belüli adózási együttműködés szinonimájává. Ebbe beletartozhat a Fiscalis-logo szélesebb körben történő használata is, amelynek révén programeszközök, tevékenységek és eredmények jobban azonosíthatóvá válnak (Bizottság / részt vevő országok).

[1] Másodlagos forrásokból, úgymint (ha egyáltalán voltak ilyenek) a programeredményekről készült tagállami jelentésekből csak kevés információ állt rendelkezésre.