ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
40.

Az RB úgy véli, hogy az ajánlatkérő szerveknek lehetőséget kell adni arra, hogy a szerződő feleikkel korábban gyűjtött tapasztalataikat későbbi közbeszerzések során felhasználják. Fontos, hogy a nem megfelelő végeredmény miatt kedvezőtlen tapasztalatokat is be lehessen számítani. Jelenleg a (szándékosan) rossz teljesítményt nyújtó fél egy újabb közbeszerzésnél elvileg újra pályázhat, még akkor is, ha az új közbeszerzést kizárólag azért kell elindítani, mert a szerződtetett fél otthagyta a munkát. Ez a kapcsolati zavarok, a megingott bizalom és az adott teljesítmény miatt gyakran nem kívánatos. Az RB olyan rendszert ajánl, amely lehetővé teszi, hogy az adott vállalkozással gyűjtött saját tapasztalatokat is figyelembe vegyék. Magától értetődik, hogy garantálni kell az objektivitást. Erre alkalmas eszköz az előző szerződések hivatalos értékelési jelentésének alkalmazása, illetve a kizárás időbeli korlátozásának bevezetése.
14.

Ennek kapcsán különösen hangsúlyozni kell azt a szerepet, amelyet a mezőgazdaság az éghajlatváltozás leküzdésében betölt. A termelők már eddig is komoly erőfeszítéseket tettek, hogy jelentősen csökkentsék az üvegházhatású gázok kibocsátását. Ezen túlmenően intenzíven dolgozni kell még alkalmazkodási stratégiák kifejlesztésén, hogy a mezőgazdaság a jövőben is el tudja látni a fent említett feladatokat. Azt a szerepet is ki kell emelni, amelyet a talaj a szén-dioxid-megkötésben tölthet be; ugyanakkor a nagyobb szervesanyag-tartalom következtében javul a termelőképesség is és a fás növények szén-dioxid-megkötő hatása. A mezőgazdaság az egyik kulcságazat a probléma megoldásában. Hozzájárulhat ugyanis a fenntartható energiaellátáshoz, illetve a megújuló nyersanyagokra épülő „kíméletes vegyipar” kialakításához. Ebben fontos szerep hárul a régiókra és a helyi önkormányzatokra is, melyek innovatív, például biomasszára épülő energiakoncepciókat támogatnak. A legfontosabb fenntartható módon előállított energiahordozó a fa. Ezért fontos, hogy a vidékfejlesztés keretében továbbra is támogassuk mind az erdészetet – különösen azokban a régiókban, ahol az erdők fontos szerepet játszanak a katasztrófavédelemben, az erózió elleni küzdelemben és az idegenforgalomban –, mind a fás növények vágási hulladékainak felhasználását.
8.

kiemeli a kérdés jelentőségét más természeti katasztrófák összefüggésében is. Erről van szó például vulkánkitörések vagy a földrengések esetében is, amelyek a statisztikák szerint változó időközönként, de érintik és várhatóan érinteni fogják Európa déli részét és Törökországot, sőt Közép-Európát is;
50.

üdvözli a nemzeti, illetve regionális koordinátorok alkalmazását, még ha feladatukat a közlemény csak nagy vonalakban vázolja is fel. A makrorégiók fejlesztése még csak most kezdődik, ezért a Régiók Bizottsága szorgalmazza, hogy a stratégia koordinátorai rendszeresen üljenek össze tapasztalatcserére, valamint hogy lehetőség legyen tapasztalatcserére a balti-tengeri és a Duna régióra vonatkozó stratégia között is. A Régiók Bizottsága javasolja, hogy a balti-tengeri stratégiával szerzett tapasztalatok alapján vizsgálják meg technikai segítség biztosítását is a koordinációs feladatokhoz;
A Bizottság a jelentésben azt is értékeli, hogy a közös érdekű projektek hatóköre továbbra is tükrözi-e a szakpolitikai prioritásokat és a technológiai fejlesztéseket, illetve az érintett piacokon fennálló helyzetet. Nagyobb projektek esetében ezeknek a jelentéseknek tartalmazniuk kell a környezeti hatás elemzését is, amely kiterjed az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és hatásainak mérséklésére, illetve a katasztrófákkal szembeni védekezőképességre. Hasonló értékelésre bármely más, erre alkalmas időpontban is sor kerülhet.

A Bizottság a jelentésben azt is értékeli, hogy a közös érdekű projektek hatóköre továbbra is tükrözi-e a szakpolitikai prioritásokat a technológiai fejlesztéseket , az érintett piacokon fennálló helyzet. Nagyobb projektek esetében ezeknek a jelentéseknek tartalmazniuk kell a környezeti hatás elemzését is, amely kiterjed az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és hatásainak mérséklésére, illetve a katasztrófákkal szembeni védekezőképességre. Hasonló értékelésre bármely más, erre alkalmas időpontban is sor kerülhet.
9.

úgy véli, hogy a helyi és regionális szint koordinációs szerepet tölt be a helyi és regionális fejlesztésben és növekedésben, és így érdekelt a munkaerő képességeinek (ki)fejlesztésében is. A helyi és regionális szinten derül ki elsőként és a legegyértelműbben az, hogy a munkaerőpiac a jövőben milyen követelményeket támaszt majd, és ezen a szinten lehet a leghatékonyabban egy olyan alkalmazkodási mechanizmust is beindítani, melynek része, hogy az egyén egész életében tanul;
14.

emlékeztet az RB-nek a mikrofinanszírozási eszközről szóló , 2009. október 7-i véleményére (2), valamint arra a fontos szerepre, amelyet a mikrofinanszírozási eszköz játszhat a kirekesztés elleni küzdelemben és az integráció támogatásában. Az RB-nek az eszköz által támogatott kategóriák meghatározásával kapcsolatos reflexiói, valamint az a pontosítás, hogy nem a fogyasztás finanszírozására, hanem a kisméretű, innovatív vagy szociális, vagyis a hagyományosan nehezen banki finanszírozáshoz jutó vállalkozások létrehozására vagy támogatására szolgáló eszközről van szó, egyértelműsíteni kívánják az eszköz funkcióját. Hangsúlyozza, hogy az európai uniós szintű fellépés másodlagos marad, támogatást biztosítva a mikrohiteleket nyújtó tagállami, regionális vagy helyi szereplőknek. Hangsúlyozza továbbá, hogy az eszköz jelentősége abban áll, hogy egy felelősségteljes, önfenntartó rendszert hoz létre a kedvezményezett vállalatok számára, amely a magas visszafizetési aránynak köszönhetően újratermeli a rendelkezésre álló alapokat. Ennek értelmében olyan stabil szabályozást sürget, amely közös elemeket határoz meg európai uniós szinten a mikrohitelekhez kapcsolódó gyakorlatok harmonizációja vagy általánossá tétele céljából. Az RB felhívja továbbá az Európai Bizottság figyelmét az olyan nonprofit szervezetek kedvező példáira, amelyek már most is kiváló munkát végeznek a mikrohitelnyújtás terén. Ennek megtartása érdekében fontos, hogy az EU ahelyett, hogy maga is egy párhuzamos szervezetet hozna létre ezen a területen, inkább támogassa a már folyó munkát;
5.

hangsúlyozza, hogy az oktatásnak, a felsőoktatást is beleértve, elsősorban széles körű és általános képzést kell nyújtania az emberek számára, amelynek keretében képességeiket teljes mértékben kibontakoztathatják, és olyan nyitott, erős és sokoldalú személyiségekké fejlődhetnek, akik társadalmi felelősségüket maradéktalanul felvállalják. Az oktatás kétségkívül gazdasági jelentőséggel is bír, azonban nem ez az egyetlen jelentősége. Az oktatás gazdasági szempontból való megközelítése ezért mindig és óhatatlanul csak egy nem teljes értékű megközelítés lehet. Ez azonban nem jelenti azt, hogy bizonyos kontextusban a gazdasági megközelítés nem lehet ésszerű, sőt akár szükséges is;
10.

üdvözli azt a tényt, hogy az Európai Bizottság Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgatósága (DG MARKT) független tanulmányt készíttetett az európai alulról szerveződő sport finanszírozásáról a különböző finanszírozási rendszerek (pl. állami, regionális és helyi finanszírozás, a háztartásokból és önkéntes tevékenységekből érkező hozzájárulások, szponzorálásból származó és médiabevétel, az online és egyéb szerencsejátékok szervezéséből adódó bevétel) értékelése érdekében. A tanulmány a belső piaci politikák széles körét is elemzi, amelyek közvetlen hatást gyakorolnak a szóban forgó finanszírozási rendszerekre. A Régiók Bizottsága felkéri az Európai Bizottságot, hogy a helyi és regionális önkormányzatokat, valamint őt magát is vonja be közvetlenül a jelenlegi és jövőbeli kutatási projektekbe, mivel az adott szervek ösztönzőleg hatnak, és szorosabb kapcsolatban állnak az érintett szereplőkkel;
3.

úgy ítéli meg, hogy a javaslatok az arányosság elvével is összhangban vannak, amennyiben bizottságunk először is meggyőződött arról, hogy azok formája és tartalma objektíven előmozdítja annak tiszteletben tartását, hogy potenciálisan mire van szükség a kitűzött célok eléréséhez, és amennyiben a három programra előirányzott teljes pénzügyi keret elegendőnek tűnik a hatékony megvalósításhoz, tekintetbe véve azt is, hogy ez utóbbi az ugyanezen az intézkedési területen jelenleg futó programokhoz hasonló támogatásban részesül, és kifejezett előírás, hogy a támogatás új tagállam csatlakozása esetén növelhető;
9.

ebben az összefüggésben megállapítja, hogy nehezen ismerhető fel tartalmi összefüggés a program és a WHO „Egészség 21 – Egészség mindenkinek a 21. században” című stratégiája között, és hogy a program nem a stratégiához hasonlítható célok felé orientálódik. A WHO hangsúlyozza, hogy az egészségügyi stratégia célja a szociális és gazdasági esélyegyenlőtlenségek sürgős megszüntetése az egész népesség egészségének javítása céljából. A WHO azt is követeli, hogy egyesítsék a különösen segítségre szoruló és betegségek által sújtott emberekre vonatkozó intézkedéseket, szüntessék meg az ellátás szűk keresztmetszeteit, valamint foglalkozzanak az egészségügyi és szociális hátrányokkal (a WHO 51. közgyűlése „Egészség 21” című nyilatkozata előzetes megjegyzéseinek II. pontja). Ezek az aspektusok hiányoznak a programból, és egyoldalúan hangsúlyozzák a nemzetgazdasági fejlődéssel kapcsolatos lehetőségeket. Az RB elvárja, hogy az Európai Bizottság szorosan együttműködjön a WHO regionális bizottságával a jövőbeli „Egészség 2020” európai egészségügyi politika kidolgozása érdekében;
8.

üdvözli, hogy a kkv-k versenyképessége is szerepel a beruházási prioritások listáján (ERFA-rendelet 5. cikk), és hangsúlyozza, hogy ez a kérdés különösen fontos a válság idején, amikor a kkv-k különösen nagy nehézségekkel szembesülnek a finanszírozáshoz és a beruházásokhoz való hozzáférés terén, ugyanakkor a kohézió és a gazdaság talpraállása számára létfontosságú szerepet töltenek be a foglalkoztatásban és az innovációban. Másrészről hangsúlyozza, hogy a jövőben is legyen lehetséges a nagyvállalatok számára nyújtott beruházási támogatás. Az ilyen vállalatok fontos strukturális politikai szerepet töltenek be, például partnerként ipari klaszterek kialakításában, az „Iparpolitika a globalizáció korában” kiemelt kezdeményezés céljainak elérése érdekében, és nem utolsósorban megrendelőként a kkv-k számára;
A vissza nem fizetendő támogatásokra való jogosultság egyedi szabályai 3. A következő költségek nem támogathatók a KSK-alapokból: a) hitelkamat; b) beépített és be nem épített földterület vásárlása esetén az érintett művelet teljes támogatható kiadásának 10 %-át meghaladó érték. A környezetmegőrzést szolgáló kivételes és kellően indokolt esetekben magasabb százalékarány is megengedhető. c) hozzáadottérték-adó. Támogathatók azonban a 2006/112/EK irányelv 13. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében adóalanynak nem minősülő kategóriába nem tartozó kedvezményezett által fizetett, a héára vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján nem visszaigényelhető héa-összegek, amennyiben az ilyen héa-összegek nem infrastruktúra biztosításával kapcsolatban merültek fel.

A vissza nem fizetendő támogatásokra való jogosultság egyedi szabályai 3. A következő költségek nem támogathatók a KSK-alapokból: a) hitelkamat; b) beépített és be nem épített földterület vásárlása esetén az érintett művelet teljes támogatható kiadásának 10 %-át meghaladó érték. A környezetmegőrzést szolgáló kivételes és kellően indokolt esetekben magasabb százalékarány is megengedhető. c) hozzáadottérték-adó. .
10.

hangsúlyozza, hogy figyelembe kell venni az Egészségügyi Világszervezet (WHO) nemrégiben közzétett adatait a zajtérképeken alkalmazott értékeket/zajszinteket illetően, melyek szerint az LNIGHT mutató értékeit 40 dB-re kell csökkenteni, továbbá tekintetbe kell venni a közúti, vasúti és légiközlekedési zaj társadalmi költségeit is. Szorgalmazza, hogy a WHO nemrégiben közzétett adatait építsék be azokba a kitettség-költség görbékbe is, amelyek a közlekedési zajból adódó társadalmi költségek kiszámításának alapjául szolgálnak;
4.

A Régiók Bizottsága már a most hatályos közbeszerzési irányelvek kidolgozási szakaszában is utalt arra, hogy a szabályozási keretet jelentősen egyszerűsíteni kell. A jelenlegi rendszer az előírások bonyolultsága és nem egyértelmű jellege miatt számos problémához és bírósági vitákhoz vezet. Ez az ajánlatkérő szervekkel szemben tanúsított bizalmatlanság jeleként is felfogható. Az RB sajnálja továbbá, hogy a figyelem középpontjában a közbeszerzési eljárás áll és nem az általános érdeket szolgáló eredmény.
17.

megállapítja, hogy az uniós és a partnerországokbeli helyi és regionális önkormányzatok fontos szerepet játszhatnak – és kell is játszaniuk – a saját szintjük politikájának és stratégiáinak kialakításában, és ehhez hasonlóan lehetőséget lehet és kell adni számukra arra, hogy az országos és a nemzetközi szint eseményeihez is hozzájáruljanak. A helyi és regionális önkormányzatok szolgáltatásnyújtóként is illetékesek abban, hogy a meghatározott prioritásokat például az egészségügy, az oktatás és a kultúra terén hozott intézkedésekkel irányítsák, koordinálják és végrehajtsák;
A földi kiszolgálóknak és saját kiszolgálást végző repülőtér-használóknak ezeket a minőségi minimumelőírásokat be kell tartaniuk. Ezen túlmenően a repülőtér-használóknak és a földi kiszolgálóknak be kell tartaniuk a szerződéses jogviszonyaikban előírt minőségi minimumelőírásokat is.

A földi kiszolgálóknak és saját kiszolgálást végző repülőtér-használóknak ezeket a minőségi minimumelőírásokat be kell tartaniuk. Ezen túlmenően a repülőtér-használóknak és a földi kiszolgálóknak be kell tartaniuk a szerződéses jogviszonyaikban előírt minőségi minimumelőírásokat is.
—

ezért fontosnak tartja, hogy az ajánlatkérő szervek és tagállamok továbbra is szabadon választhassák meg azt az eszközt, amellyel végre szeretnék hajtani feladataikat. Az engedélyezéseknek ezért, ideértve a korlátozott működési engedélyeket, az irányelv hatókörén kívül kell maradniuk. Ez érvényes arra is, ha csak finanszíroznak egy tevékenységet, ami gyakran együtt jár azzal a kötelezettséggel, hogy a megkapott összegeket vissza is kell fizetni, ha nem a kitűzött célokra használták fel őket,
20.

amint arra már korábbi véleményében (7) is rámutatott, örömmel fogadja az azt célzó javaslatot, hogy vezessenek be hosszú távú, nagyobb területi léptékű (elsősorban regionális, multiregionális vagy nemzeti), „integrált projekteket”. Ezek révén más uniós finanszírozási eszközökkel való strukturált, stratégiai kapcsolaton keresztül lenne kezelhető számos különféle kérdés. A LIFE projektek továbbra is számottevő katalizátorhatással járhatnának;
10.

elismeri, hogy a fosszilis tüzelőanyagok a belátható jövőben is elkerülhetetlenül részt vesznek majd az európai energiaszerkezetben, még ha arányukat egyre csökkenteni kell is. A szén-dioxid-leválasztási és -tárolási (CCS-) technológiák eközben hozzájárulhatnak a szén-dioxid-kibocsátás csökkentéséhez, feltéve hogy olyan, műszakilag kivitelezhető rendszerré lehet továbbfejleszteni őket, amely költségkímélően és biztonsági szempontból megbízhatóan üzemeltethető. A gyakorlati alkalmazást mindenesetre még kutatni és fejleszteni kell, mindenekelőtt a műszaki és gazdasági szempontok, valamint az ezekkel összefüggő környezeti hatások vonatkozásában. A határokon is átnyúló szén-dioxid-szállítási hálózat jövőbeni megvalósulása érdekében azonban már most lépéseket kell tenni európai szinten;
4.

egyetért azzal, hogy a stratégia végrehajtásához egységes, multidiszciplináris eljárásmódra lesz szükség az érdekeltek – többek közt a különböző szintű hatóságok, bűnüldöző szervek, köztisztviselők, a civil társadalom és önkéntes szervezetek – egy igen heterogén csoportjának bevonásával. A helyi és regionális önkormányzatoknak viszont nem tulajdonít kiemelt jelentőséget a közlemény, pedig az emberkereskedelem megelőzésében és az ellene való küzdelemben, valamint az áldozatoknak nyújtott támogatásban és védelemben már most is fontos szerepet töltenek be, és további hozzájárulást is nyújthatnak ehhez. A helyi és regionális önkormányzatok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy orvosolják a polgárok és a lakosok gondjait, és ők tudnak olyan megoldásokat találni és egyénre szabott stratégiákat meghatározni, amelyek illeszkednek a sajátos helyi körülményekhez. Az áldozatok felismerését, a visszaélések jelentését és a tájékoztatási erőfeszítéseket tekintve az a hozzájárulás, amelyet a helyi és regionális önkormányzatok adhatnak, jelentősen növelheti a tervezett intézkedések hatékonyságát. Az a tény, hogy egyes városok és régiók közel esnek az emberkereskedelem áldozatainak az adott országba való belépési helyéhez és/vagy azokhoz a helyekhez, ahol a kizsákmányolás történik, javítja az esélyeket az áldozatok beazonosítására és támogatására, valamint tájékoztató kezdeményezések végrehajtására, szoros együttműködésben a civil társadalommal, ami közvetlen előnyökkel járna az áldozatok és az egész társadalom számára;
9.

megjegyzi például, hogy a jelenlegi uniós környezetvédelmi jogszabályok végrehajtásának elmulasztásából eredő költségeket nagyjából évi 50 milliárd euróra becsülik, amelyek egészségügyi költségek és közvetlen környezeti költségek formájában jelentkeznek (10). Más ilyen költség is adódik – elszalasztott üzleti lehetőségekből, különböző megfelelési költségekből, az uniós iparágak közötti torz versenyből, illetve a jogsértésekből eredő megnövekedett költségekből. Becslések szerint a hulladékgazdálkodással kapcsolatos jogszabályok teljes végrehajtása 42 milliárd eurós többletforgalmat generálna az ezzel (és az újrahasznosítással) foglalkozó ágazatnak, és mintegy 400 000 új munkahelyet is teremtene (11). Az Európai Unió környezetvédelmi iparának becsült éves forgalma meghaladja a 300 milliárd eurót, így a megvalósítást, az irányvonalakat és az időkereteket övező bizonytalanság következtében elszalasztott lehetőségek haszonáldozati költsége is igen magas lehet (12). Amennyiben egy jogsértés miatt egy nagyon rövid időintervallum alatt kell beruházásokat megvalósítani, akkor ezek valószínűleg drágábbak lesznek annál, mintha a végrehajtást jól megtervezték volna;
13.

úgy véli, hogy az előterjesztett javaslatok célkitűzéseinek eléréséhez szükséges, hogy a gyógyszerészeti anyagokat felvegyék az elsőbbségi anyagok és az elsőbbségi veszélyes anyagok listájára, vagy legalább fontolóra vegyék ezt, mivel tudományos bizonyítékok vannak arra vonatkozóan, hogy a vizekben található gyógyszermaradványok nemcsak a környezetet károsítják, hanem az emberi egészségre is veszélyt jelentenek, és a halállomány „genetikai szennyeződését” is maguk után vonhatják. Az Európai Bizottság elemzése szerint az említett gyógyszerészeti anyagok veszélyt jelenthetnek a vizekre, de adott esetben az emberre is. A Régiók Bizottsága ezért arra kéri az Európai Bizottság illetékes szolgálatait, hogy mielőbb vizsgálják felül a szóban forgó anyagok engedélyezését, és tegyenek ajánlást az uniós piacon való alkalmazásukra vonatkozóan. E tekintetben a Régiók Bizottsága elengedhetetlennek tartja a kezelésmódokkal és költséghatékonyságukkal kapcsolatos kutatás fejlesztését. A Régiók Bizottsága fontosnak tartja, hogy a környezeti hatások csökkentését már a gyógyszerészeti anyagok előállításakor és engedélyezésekor figyelembe vegyék. Végül megjegyzi, hogy az elemzési módszerekre, valamint a megfigyelés optimális lehetőségeire vonatkozó hatályos jogi aktusok újrafogalmazása és koordinálása során konzultálni kell a helyi és regionális önkormányzatokkal, és gondoskodni kell arról, hogy az intézkedések költséghatékonyak legyenek;
23.

hangsúlyozza azt is, hogy nem szabad figyelmen kívül hagyni, hogy a regionális és helyi önkormányzatok maguk is fogyasztói a javaknak és szolgáltatásoknak, ennélfogva – és ahogy azt ők maguk is követelik – biztos keretre van szükségük, amely garantálja saját és az általuk képviselt, az önkormányzatok költségvetéséhez gyakran hozzájáruló helyi közösségek érdekeinek a tiszteletben tartását;
26.

ezt az aggodalmat azzal indokolja, hogy a rendelettervezetnek erősen absztrakt szabályozások révén kötelező és ugyanakkor egységesített, szankcionálható kötelezettségeket kell teremtenie egy, a különböző alapjogi álláspontok érvényesítése szempontjából központi jelentőségű területen, amelyre már most is a különböző alkalmazási esetek – a magánjellegű címjegyzéktől a nyilvános lakossági névjegyzéken keresztül a szociális hálózatok vagy a keresőszolgáltatás-üzemeltetők adatbázisaiig – alig átlátható palettája jellemző. A szabványok meghatározottsága, a jogbiztonság és a végrehajthatóság terén felmerülő, szinte elkerülhetetlen hiányosságokat egyrészt számos olyan, felhatalmazáson alapuló jogi aktus kibocsátására való felhatalmazással kell kompenzálni, amely gyakran a szabályozási koncepció lényeges elemeit érinti, amint azt pl. az adatvédelmi alaprendelet 6. cikkének (5) bekezdésében szereplő felhatalmazás is mutatja. Másrészt a független felügyelő hatóságok a klasszikus végrehajtási feladatokon messze túlmenő jogosultságokat kapnak arra, hogy az adatvédelmi rendelet értelmezésére szolgáló általános iránymutatások keretében gyakorlatilag szintén absztrakt és általános szabályozásokat hozzanak. Ennek során emellett az úgynevezett „egységességi mechanizmus” keretében az Európai Bizottság aránytalan beavatkozási jogainak is alá vannak vetve, amelyek megkérdőjelezik az EUMSZ 16. cikk (2) bekezdésének második mondatában biztosított függetlenségüket;
22.

utal továbbá arra, hogy a III. melléklet a 4. cikk (4) bekezdése szerinti kiválasztási kritériumok szemszögéből több szempontból is egyértelmű szigorítást jelent a hatályos szabályozáshoz képest. A III. melléklet ugyanis számos részletes konkretizálás mellett több további figyelembe veendő kritériumot is tartalmaz (természeti katasztrófák kockázatai, hatások az éghajlatváltozásra, jelentős természeti értéket képviselő mezőgazdasági haszonterületek stb.), de ezek részben nem kapcsolódnak közvetlenül a projekthez, és adott esetben túlmutatnak az engedélyezésről szóló határozat keretében vizsgálandó szempontokon. Így az éghajlatváltozás egy nagy területet érintő és ráadásul időben és térben nehezen konkretizálható folyamat, amely jelenleg csak nagyon munkaigényes számítógépes modellekkel szimulálható. A projektek szintjén eddig szükség esetén legfeljebb helyi szintű éghajlati hatásokkal foglalkoztak. Azáltal, hogy most már a kiterjedt éghajlatváltozásnak kell a környezeti vizsgálatok középpontjába kerülnie, félő, hogy a projektgazdák komoly költségekkel szembesülnek, és azok csak kétséges szakmai eredményekhez vezetnek, illetve annak fényében, hogy a vonalas és pontszerű infrastrukturális tervek az éghajlat alakulásának szempontjából csak másodlagos jelentőségűek, aránytalanok is. Ezért azt kéri, hogy ismertessenek minden olyan tervet, melynek szempontjából fontos ez a szabályozás. Rámutat, hogy a tervezett változtatás ellentétes a szubszidiaritás elvével. A további kritériumok bevezetése mellett a tervezett további konkretizálás is ellentétes a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelv 11. preambulumbekezdésében már ismertetett elképzeléssel, amely szerint a nemzeti sajátosságok figyelembevételére is mozgásteret kell hagyni a tagállamoknak a szakmai döntések meghozatalakor. A figyelembe veendő kritériumok mennyisége, illetve azok részletezettsége túllép azon a mértéken, melyet uniószerte kötelezően elő lehetne írni;
12.

Ezért fontos, amint a közlemény is állítja, a kultúra és a kreativitás erejének többfunkciós kihasználása. Ehhez nemcsak a közleményben javasolt progresszív vertikális és horizontális modell szükséges, hanem egy olyan megközelítés is, amely az egész kulturális ökoszisztémára vonatkozik. Ez magában foglalja a konkrét helyekhez kötődő kultúra és kreativitás értékének elismerését és azt is, hogy a polgárok erőteljes szerepet tölthetnek be a közös alkotási folyamatokban.