[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 16.5.2006

COM(2006) 225 végleges

2006/0077 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az EK-Szerződés 122. cikkének (2) bekezdésének megfelelően a közös valuta 2007. január 1-jén Szlovénia által történő bevezetéséről

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A Bizottság javaslata a 122. cikk (2) bekezdése szerinti tanácsi határozatra

A Tanács 1998. május 3-i határozata szerint Ausztria, Belgium, Finnország, Franciaország, Hollandia, Írország, Luxemburg, Németország, Olaszország, Portugália és Spanyolország teljesítette a közös valuta 1999. január 1-jei bevezetéséhez szükséges feltételeket. Dánia és az Egyesült Királyság élt kívülmaradási jogával, ezért a Tanács értékelésüket nem végezte el. Görögország és Svédország esetében a Tanács eltérést alkalmazott. A Tanács 2000. június 19-i határozata szerint Görögország teljesítette a szükséges feltételeket ahhoz, hogy 2001. január 1-jén bevezesse az eurót. A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia 2004. május 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz. A csatlakozási okmány 4. cikkével összhangban ezeknél a tagállamoknál eltérést alkalmaznak.

A 122. cikk (2) bekezdése megállapítja az eltérések megszüntetésének eljárásait. Ezeket az eljárásokat kétévente legalább egyszer, vagy az eltéréssel rendelkező tagállam kérésére kell kezdeményezni. Ezen eljárások szerint a Bizottságnak és az Európai Központi Banknak a 121. cikk (1) bekezdésével összhangban jelentést kell tennie a Tanácsnak arról, hogy az eltéréssel rendelkező tagállamok milyen előrelépéseket tettek a gazdasági és monetáris unió megvalósítására vonatkozó kötelezettségeik teljesítése terén. A saját és az EKB jelentése alapján a Bizottság a Tanácsnak javaslatot terjeszthet elő egy olyan tanácsi határozatra vonatkozóan, amellyel a szükséges feltételeket teljesítő tagállamok esetében megszüntetik az eltérést.

A közös valuta bevezetési feltételeinek teljesítéséről szóló legutóbbi jelentések 2004. októberi előterjesztését követően az eltéréssel rendelkező tagállamok újbóli vizsgálata 2006-ban esedékes. 2006 elején a Bizottság és az EKB megállapodott arról, hogy 2006 októberében átfogó jelentést készítenek, amely valamennyi eltéréssel rendelkező tagállam vonatkozásában értékeli a konvergencia terén tett előrelépéseket. Szlovénia március 2-án benyújtott kérelmében kérte a konvergenciavizsgálat korábbi elvégzését annak érdekében, hogy amennyiben az eltérést megszüntetik, elegendő idővel rendelkezhessen az euro 2007. január 1-jén történő bevezetésének végső előkészületeihez. E kérelem nyomán a Bizottság és az EKB elkészítette Szlovénia konvergenciajelentéseit.

A Szlovéniáról szóló bizottsági konvergenciajelentést a bizottsági testület 2006. május 16-án fogadta el. Az EKB május 15-én fogadta el jelentését. A jelentésekben többek között azt vizsgálják, hogy az egyes tagállamok nemzeti jogszabályai, ezen belül a nemzeti központi bank alapokmánya összeegyeztethetők-e a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER alapokmányával. A jelentésekben továbbá azt vizsgálják, hogy az egyes tagállamok elérték-e a fenntartható konvergencia magas fokát, azaz teljesítették-e a konvergenciakritériumokat, ezenkívül számos más, a 121. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdésében említett tényezőt is figyelembe vesznek.

A Bizottság konvergenciajelentésében arra a következtetésre jutott, hogy Szlovénia elérte a fenntartható konvergenciát magas fokát.

A saját és az EKB jelentése alapján a Bizottság elfogadta a csatolt tanácsi határozatjavaslatot, amely Szlovénia esetében 2007. január 1-jei hatállyal megszünteti az eltérést.

2006/0077 (CNS)

Javaslat:

A TANÁCS HATÁROZATA

az EK-Szerződés 122. cikkének (2) bekezdésének megfelelően a közös valuta 2007. január 1-jén Szlovénia által történő bevezetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 122. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel a Bizottság jelentésére[1],

tekintettel az Európai Központi Bank jelentésére[2],

tekintettel az Európai Parlament véleményére,

tekintettel az állam-, illetve kormányfői összetételben ülésező Tanács tanácskozására,

mivel:

1. A gazdasági és monetáris unió harmadik szakasza 1999. január 1-jén lépett életbe. Az állam-, illetve kormányfői összetételben ülésező Tanács 1998. május 3-i brüsszeli határozata szerint Ausztria, Belgium, Finnország, Franciaország, Hollandia, Írország, Luxemburg, Németország, Olaszország, Portugália és Spanyolország teljesítette a közös valuta 1999. január 1-i bevezetéséhez szükséges feltételeket[3].

2. A Tanács 2000. június 19-i határozata szerint Görögország teljesítette a szükséges feltételeket ahhoz, hogy 2001. január 1-én bevezesse a közös valutát[4].

3. A Szerződéshez csatolt, egyes Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkozó rendelkezésekről szóló jegyzőkönyv (1) bekezdésének megfelelően az Egyesült Királyság bejelentette a Tanácsnak, hogy 1999. január 1-jén nem kíván a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszába lépni. Ezen a bejelentésen nem változtatott. A Szerződéshez csatolt, egyes Dániára vonatkozó rendelkezésekről szóló jegyzőkönyv (1) bekezdésének és az állam- és kormányfők 1992. decemberi edinburgh-i határozatának megfelelően Dánia bejelentette a Tanácsnak, hogy nem vesz részt a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában. Dánia nem kérte, hogy indítsák meg a Szerződés 122. cikke (2) bekezdésében említett eljárást.

4. Svédországra az 1998/317/EK határozat alapján a Szerződés 122. cikkében meghatározott eltérés vonatkozik. A csatlakozási okmány[5] 4. cikkének megfelelően Ciprusra, a Cseh Köztársaságra, Észtországra, Lengyelországra, Lettországra, Litvániára, Magyarországra, Máltára, Szlovákiára és Szlovéniára a Szerződés 122. cikkében meghatározott eltérés vonatkozik.

5. Az Európai Központi Bank (EKB) 1998. július 1-jén jött létre. Az Európai Monetáris Rendszert egy árfolyam-mechanizmus váltotta fel, amelynek bevezetését a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában az árfolyam-mechanizmus bevezetéséről szóló, 1997. június 16-i európai tanácsi állásfoglalás állapította meg[6]. A gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában bevezetésre kerülő árfolyam-mechanizmus (ERM II) eljárásait az EKB és az euroövezeten kívüli tagállamok nemzeti központi bankjai között létrejött, a gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszában az árfolyam-mechanizmus működési eljárásainak meghatározásáról szóló 1998. szeptember 1-jei megállapodás[7] határozta meg.

6. A Szerződés 122. cikkének (2) bekezdése megállapítja az érintett tagállamokra vonatkozó eltérések megszüntetésének eljárásait. E cikk szerint a Bizottság és az EKB legalább kétévente vagy az eltéréssel rendelkező tagállam kérésére jelentést készít a Tanácsnak a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően. Szlovénia 2006. március 2-án hivatalos konvergenciaértékelési kérelmet nyújtott be.

7. A tagállamok nemzeti jogszabályait, ezen belül a nemzeti központi bankok alapokmányait szükség esetén úgy kell módosítani, hogy összeegyeztethetők legyenek a Szerződés 108. és 109. cikkével és az KBER alapokmányával. A Bizottság és az EKB jelentéseiben részletesen megvizsgálja, hogy Szlovénia jogszabályai összeegyeztethetők-e a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER alapokmányával.

8. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 121. cikkében említett konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 1. cikke szerint a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdésében említett árstabilitási kritérium azt jelenti, hogy egy tagállam fenntartható árstabilitással és a vizsgálatot megelőző egy éves időszakon keresztül az árstabilitást illetően legjobb eredményt felmutató legfeljebb három tagállam átlagos inflációs rátáját legfeljebb 1,5 százalékponttal meghaladó inflációs rátával rendelkezett. Az árstabilitási kritérium alkalmazásában az inflációt 2494/95/EK tanácsi rendeletben[8] meghatározott harmonizált fogyasztói árindex (HICP) segítségével határozzák meg. Az árstabilitási kritérium vizsgálatakor a tagállam inflációját az adott időszak 12 havi indexének számtani átlaga, valamint a megelőző időszak 12 havi indexének számtani átlaga közötti százalékos változásként mérik. A 2006 márciusát megelőző egyéves időszakban a három legjobb árstabilitási eredményt felmutató tagállam Svédország, Finnország és Lengyelország volt 0,9 százalékos, 1,0 százalékos, illetve 1,5 százalékos inflációs rátával. A Bizottság és az EKB jelentéseiben használt referenciaérték kiszámításakor a három legjobb árstabilitási eredményt felmutató tagállam inflációs rátájának egyszerű számtani közepéhez 1,5 százalékpontot adtak hozzá. Ennek alapján a 2006 márciusát megelőző egyéves időszak referenciaértéke 2,6 százalék volt.

9. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 121. cikkében említett konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 2. cikke szerint a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdésében említett állami költségvetési helyzetre vonatkozó kritérium azt jelenti, hogy a vizsgálat időpontjában a tagállam nem áll a Tanács által a túlzott hiány fennállásáról a Szerződés 104. cikke (6) bekezdésének értelmében hozott határozat hatálya alatt.

10. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 121. cikkében említett konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 3. cikke szerint a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett, az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusában történő részvételre vonatkozó kritérium azt jelenti, hogy egy tagállam a vizsgálatot megelőző legalább két éven keresztül komoly feszültségek nélkül az Európai Monetáris Rendszer árfolyam-mechanizmusa (ERM) által előírt normál ingadozási sávokon belül maradt. Így különösen azt, hogy ugyanezen időszak alatt a tagállam saját kezdeményezésére semelyik másik tagállam valutájával szemben nem értékelte le valutájának bilaterális középárfolyamát. 1999 január 1. óta az árfolyamkritérium teljesítését az ERM II keretében vizsgálják. A Bizottság és az EKB jelentéseiben e kritérium teljesítésének vizsgálatakor a 2006 áprilisát megelőző kétéves időszakot vették alapul.

11. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 121. cikkében említett konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 4. cikke szerint a Szerződés 121. cikke (1) bekezdésének negyedik francia bekezdésében említett kamatokra vonatkozó konvergenciakritérium azt jelenti, hogy egy tagállam a vizsgálatot megelőző egy éves időszakon keresztül az árstabilitást illetően legjobb eredményt felmutató legfeljebb három tagállam átlagos nominális hosszú távú kamatát legfeljebb 2 százalékponttal meghaladó kamattal rendelkezett. A kamatokra vonatkozó konvergenciakritériumok alkalmazásában a 10 éves referencia államkötvények összehasonlítható kamatait használták. A Bizottság és az EKB jelentéseiben a kamatkritérium teljesülésének vizsgálatakor használt referenciaértéket úgy számították ki, hogy a három legjobb árstabilitási eredményt felmutató tagállam nominális hosszú távú kamatainak egyszerű számtani közepéhez két százalékpontot adtak hozzá. Ennek alapján a 2006 márciusát megelőző egyéves időszak referenciaértéke 5,9 százalék volt.

12. Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 121. cikkében említett konvergenciakritériumokról szóló jegyzőkönyv 5. cikke szerint a konvergenciakritériumok teljesülésére vonatkozó jelenlegi vizsgálatban felhasznált adatokat a Bizottság biztosítja. E javaslat elkészítéséhez a Bizottság biztosította az adatokat. A költségvetési adatokat a Bizottság biztosította, miután a tagállamok 2006. április 1-jéig jelentést készítettek az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 1993. november 22-i 3605/93/EK tanácsi rendeletnek[9] megfelelően.

13. A Bizottság az általa és az EKB által a Szlovénia gazdasági és monetáris unió elérésére vonatkozó kötelezettségeinek teljesítése során elért előrehaladásról benyújtott jelentések alapján az alábbi következtetésekre jutott:

Szlovénia nemzeti jogszabályai, ezen belül a nemzeti központi bank alapokmánya összeegyeztethető a Szerződés 108. és 109. cikkével és a KBER alapokmányával.

Azzal kapcsolatban, hogy Szlovénia teljesítette-e a Szerződés 122. cikke (1) bekezdésének négy francia bekezdésében említett konvergenciakritériumokat, a következőket kell figyelembe venni:

- Szlovénia átlagos inflációs rátája a 2006 márciusát megelőző egy évben 2,3 százalék volt, ami most és valószínűleg a következő hónapokban sem haladja meg a referenciaértéket;

- Szlovénia nem áll a Tanács által a túlzott hiány fennállásáról hozott határozat hatálya alatt;

- Szlovénia 2004. június 28. óta az ERM II tagja; a szlovén tolárt (SIT) a 2006 áprilisát megelőző két évben nem érték komoly feszültségek, és Szlovénia saját kezdeményezésére nem értékelte le az euróval szemben a SIT bilaterális középárfolyamát;

- Szlovéniában a 2006 márciusát megelőző egy évben az átlagos hosszú távú kamat 3,8 százalék volt, ami nem haladja meg a referenciaértéket.

Szlovénia e kritériumok alapján elérte a fenntartható konvergencia magas fokát.

Következésképpen Szlovénia teljesítette a közös valuta bevezetéséhez szükséges feltételeket.

14. A Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel határoz arról, hogy mely eltéréssel rendelkező tagállamok teljesítik a közös valuta bevezetéséhez szükséges feltételeket, és megszünteti az érintett tagállamok eltéréseit,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Szlovénia teljesítette a közös valuta bevezetéséhez szükséges feltételeket. A csatlakozási okmány 4. cikkében említett, Szlovéniára vonatkozó eltérés 2007. január 1-jei hatállyal megszűnik.

2. cikk

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

3. cikk

Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában .

Kelt

a Tanács részéről

az elnök [pic][pic][pic]

[1] COM(2006) 224., elfogadva 2006. május 16-án.

[2] Elfogadva: 2006. május 15-én.

[3] Az 1998. május 3-i 1998/317/EK tanácsi határozat (HL L 139., 1998.5.11., 30. o.).

[4] A 2000. június 19-i 2000/427/EK tanácsi határozat (HL L 167., 2000.7.7., 19. o.).

[5] HL L 236., 2003.9.23., 33. o.

[6] HL C 236., 1997.8.2., 5. o.

[7] HL C 345., 1998.11.13. 6. o., a 2000. szeptember 14-i megállapodással (HL C 362., 2000.12.16., 11 o.) módosított megállapodás.

[8] A Tanács 1995. október 23-i 2494/95/EK rendelete a harmonizált fogyasztói árindexekről (HL L 257., 1995.10.27., 1. o.), a legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.

[9] HL L 332., 1993.12.31., 7. o. A legutóbb a 2103/2005/EK tanácsi rendelettel (HL L 337., 2005.12.22., 1. o.) módosított rendelet.