HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 54/24

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok

(saját kezdeményezésű vélemény)

(2011/C 54/05)

Előadó: Ivan VOLEŠ

2010. február 17–18-i plenáris ülésén az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság úgy határozott, hogy eljárási szabályzata 29. cikkének (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki a következő tárgyban:

Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Külkapcsolatok” szekció 2010. november 23-án elfogadta véleményét.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. december 8–9-én tartott, 467. plenáris ülésén (a december 9-i ülésnapon) 195 szavazattal, ellenszavazat nélkül, 8 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi véleményt.

1. Ajánlások

1.1 Az EGSZB üdvözli a 2010. május 31-én és június 1-jén a Don menti Rosztovban megrendezett EU–Oroszország csúcstalálkozón elfogadott közös nyilatkozatot a modernizációs partnerségről, amelyben felkérik a civil társadalmat, hogy a megerősített párbeszéden keresztül fokozottabban vegyen részt az EU és Oroszország közötti együttműködésben. Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok stratégiai jelentőséggel bírnak mindkét fél részére, és e kapcsolatoknak a kölcsönös bizalomra kellene épülniük. Az unióbeli és az orosz civil társadalomnak az együttműködés fejlesztésére kellene törekednie, és hozzá kellene járulnia a modernizációs partnerségre vonatkozó kezdeményezés megvalósításához. Az EGSZB készen áll arra, hogy tevékenyen részt vegyen ebben a folyamatban.

1.2 A közös térségek vonatkozásában az EGSZB támogatja a meglévő struktúrát, szükségesnek tartja azonban mindkét fél civil társadalmának nagyobb arányú bevonását, lehetőséget adva a különböző cselekvési területekre vonatkozó állásfoglalásaik és kezdeményezéseik ismertetésére.

1.3 Az EGSZB több érintett érdekcsoport bevonását javasolja a gazdasági és kereskedelmi kapcsolatokról folytatott párbeszédbe, valamint egy széles körű, reprezentatív EU–orosz kereskedelmi fórum létrehozásának megfontolását ajánlja.

1.4 Az EGSZB támogatja a vízumrendszer egyszerűsítéséről és liberalizációjáról folyó tárgyalások mielőbbi eredményeinek érdekében kifejtett erőfeszítéseket.

1.5 Az emberi jogokról folytatott EU–orosz konzultációkat a nem állami szereplők nagyobb körére kellene kiterjeszteni. Az EGSZB készen áll arra, hogy csatlakozzon ehhez a platformhoz.

1.6 Több olyan platformot kellene létrehozni, amelyeknek keretében az unióbeli és az orosz civil szervezetek hozzá tudnának járulni az EU–orosz kapcsolatok nyomon követéséhez és ellenőrzéséhez. A keleti partnerség keretén belül működő civil társadalmi fórum mintájára ilyen eszközként szolgálhatna az EU–Orosz Civil Társadalmi Fórum.

1.7 Az EGSZB a kölcsönös megértés és bizalom erősítésének eszközeként a személyes kapcsolatok, valamint az oktatás és az interkulturális párbeszéd területén megvalósuló cserekapcsolatok bővítésére szólít fel.

1.8 A tagállamoknak koordináltabb álláspontot kellene képviselniük Oroszországgal szemben, annak érdekében, hogy az EU ambiciózus, ugyanakkor realista célkitűzéseket megfogalmazva és megfelelő rugalmassággal, egységesen tudjon fellépni.

1.9 Az EGSZB nagy jelentőséget tulajdonít Oroszország WTO-tagságának, és teljes mértékben támogatja a csatlakozás folyamatát, amelynek mielőbbi lezárását tartja kívánatosnak.

1.10 Az EU-nak felül kell vizsgálnia az Európai kezdeményezés a demokráciáért és az emberi jogokért (EIDHR) rendszerén keresztül az orosz nem kormányzati szervezeteknek nyújtott pénzügyi támogatás szabályait, ez az eszköz ugyanis a társfinanszírozás magas arányát irányozza elő, és emiatt számos orosz nem kormányzati szervezet nem képes hozzájutni ezekhez a támogatásokhoz.

1.11 Az EGSZB szerint keresni kell annak lehetőségét, hogy különösképpen a környezetvédelem, a közegészségügy, a közlekedés és az energiahatékonyság területén Oroszország bekapcsolódhasson azokba a jelentős regionális projektekbe, amelyekről a keleti partnerség országaival folytatnak majd tárgyalásokat. Fel kellene kérni az orosz civil szervezeteket, hogy vegyenek részt a keleti partnerség keretén belül működő civil társadalmi fórum különböző platformjainak ülésein, ahol megtárgyalnák ezeket a kölcsönös érdeklődésre számot tartó, az EU, a keleti partnerség országai és Oroszország közreműködésével megvalósuló projekteket. Ugyancsak ajánlott a civil társadalom fokozottabb közreműködése az Északi Dimenzió, a balti-tengeri stratégia, a fekete-tengeri szinergia és más idevonatkozó kezdeményezés végrehajtásában.

1.12 Az EGSZB megismétli javaslatát, hogy a megszületendő megállapodásba foglalják bele egy EU–orosz közös civil társadalmi testület felállítását.

1.13 Az EGSZB az EU–orosz kapcsolatoknak szentelt kapcsolattartó csoportot hoz majd létre, és folytatni fogja az Orosz Föderáció Közkamarájával fennálló kapcsolatainak fejlesztését. Javasolja ugyanakkor, hogy az Orosz Föderáció Közkamarájában képviselettel nem rendelkező civil szervezeteket is vonják be a közös tevékenységekbe.

2. Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok: a jelenlegi helyzet

2.1 Az elmúlt két évtized során az EU–orosz kapcsolatokat több hullámvölgy jellemezte. A 2008. augusztusi orosz–grúz katonai konfliktus és a 2009. januári orosz–ukrán gázvita kedvezőtlenül befolyásolta a kölcsönös kapcsolatokat. A két fél azonban továbbra is arra törekszik, hogy átlendüljenek ezen a holtponton. E vélemény fő célkitűzése az EU–orosz kapcsolatok javítását szolgáló EGSZB-ajánlások bemutatása, valamint annak ismertetése, hogy az EU és az Orosz Föderáció civil társadalma hogyan járulhatna hozzá e cél eléréséhez.

2.2 Az 1994-es partnerségi és együttműködési megállapodást felváltó új EU–orosz kétoldalú megállapodásról folyó tárgyalásokat 2008 júniusában Hanti-Manszijszkban kezdték meg, majd 2008 júliusában nyitották meg hivatalosan. A tárgyalási folyamat kezdetén a két fél másra helyezte a hangsúlyt az új megállapodás természetére vonatkozóan. Az EU átfogó és részletes stratégiai megállapodást, míg Oroszország egy alapvető politikai keretmegállapodást kíván kötni, amelyet az Oroszország érdekeit szolgáló ágazatokra vonatkozó részletes ágazati megállapodások követhetnek. (1)

2.3 2010. november közepén kezdődött meg az EU és az Orosz Föderáció részvételével zajló tárgyalások 12. fordulója, amely a közös térségek modellje szerint megalakult munkacsoportokban zajlik. Az Európai Bizottság visszafogott optimizmussal nyilatkozik a tárgyalások eddigi eredményeiről, korai lenne azonban még az új megállapodásról folyó megbeszélések lezárulásának időpontját meghatározni.

2.4 Az új megállapodással kapcsolatos, folyamatban lévő megbeszélések lassú előrehaladása a két félnek a kölcsönös kapcsolatokra vonatkozó eltérő álláspontját tükrözi. Az EU a közösségi vívmányokkal és intézményekkel összhangban álló társadalmi, politikai és gazdasági komplex modernizációt támogatja. Oroszország viszont azt szeretné elérni, hogy szuverén globális hatalomként kezeljék a demokráciára, az emberi jogokra, valamint a gazdasági és biztonsági érdekekre vonatkozó saját megközelítésével. (2) E szerep betöltése érdekében Oroszország a rendelkezésére álló valamennyi eszközt beveti, például földgáz- és olajtartalékait, atomfegyver-kapacitásait, űrprogramjait stb., ideértve többek közt a nemzetközi szervezetekben, többek között az ENSZ Biztonsági Tanácsában, a Sanghaji Együttműködési Szervezetben, a Független Államok Közösségében, a G-20-ban betöltött pozícióit is. A jelenlegi oroszországi társadalmi-gazdasági körülmények hiányosságai miatt azonban a fent említett ambícióinak nemzetközi hatása korlátozott. (3)

2.5 Jelentősen eltér az uniós és az orosz álláspont, ha az európai biztonsági struktúra lehetséges változásairól esik szó. Oroszország felül kívánja vizsgálni az európai biztonsági struktúrát, ezt tükrözte az új európai biztonsági paktum megkötésére vonatkozó orosz javaslat is, amelyről Dmitrij Medvegyev elnök tett említést 2008 júniusában.

2.6 Továbbra is jelentősek a nézeteltérések az energiabiztonság területén. Oroszország, amely az EU földgáz- és kőolajszükségletének fő ellátója, különleges elbánást vár el, ideértve az energetikai vállalatainak biztosított preferenciális bánásmódot és hozzáférésüket az uniós piachoz, emellett pedig sajátos helyzetének és érdekeinek elismerését Fehéroroszország és Ukrajna energiaszektorában. (4) 2009 augusztusában Oroszország kilépett az Energia Charta Egyezményből. Az EU a maga részéről úgy véli, hogy energiapiacának bármely további liberalizációjához az Energia Charta Egyezmény biztosítja az alapot, ideértve az orosz energetikai vállalatok előtti nyitást is. Medvegyev elnök közelmúltbeli kezdeményezése, amely az Energia Charta Egyezmény helyébe lépő új globális energiabiztonsági szerződés megkötésére vonatkozik, nem kizárólag az EU-nak, hanem a G-20 országoknak is szól, habár az energia területén az EU marad Oroszország fő kereskedelmi partnere.

2.7 Oroszország a hagyományos „nagy” európai hatalmakkal kiépített speciális kapcsolatain keresztül kísérli meg az EU-val szembeni érdekeit érvényesíteni. Bár az EU tagállamai hagyományaikat és érdekeiket tükröző kétoldalú kapcsolatokat ápolnak Oroszországgal, alapvető jelentőségű annak biztosítása, hogy az Oroszországgal szemben követett átfogó uniós politika kialakításának érdekében álláspontjaik és intézkedéseik összehangoltabbá váljanak. Az új Lisszaboni Szerződés megerősítette az EU közös kül- és biztonságpolitikáját, valamint új hatásköröket biztosított az EU számára az energiabiztonság területén.

2.8 A keleti partnerséget tekintve sincs egyetértés Oroszország és az EU között, előbbi ugyanis az EU befolyási övezete kiterjesztésének kísérleteként értékeli a kezdeményezést. Az EU a maga részéről saját közös értékei és normái keleti szomszédjaival való megosztásának eszközeként tekint a keleti partnerségre, mivel ezek érvényesítése ezeknek az országoknak a gazdasági és társadalmi modernizációjához vezet, és hozzájárul a teljes európai kontinens biztonságához és stabilitásához.

2.9 Az EU, Oroszország, Norvégia és Izland vonatkozásában megvalósuló Északi Dimenzió közös politikájának keretében kedvezően változott az EU–orosz együttműködés. A partnerségi programok kézzelfogható eredményekhez vezettek a környezetvédelem, a közegészségügy, a kultúra, a közlekedés és az infrastruktúra területén. Az EGSZB folyamatosan közreműködött a politika végrehajtásában, az Északi Dimenzió politikájáról szóló véleményében (5) is hangsúlyozva a civil társadalom bevonásának jelentőségét.

2.10 A fent említett félreértésektől és nehézségektől függetlenül mind az EU-ban, mind pedig Oroszországban általános az egyetértés a kétoldalú kapcsolat stratégiai jelentőségét tekintve. Világosan jelezték a kétoldalú kapcsolatok magasabb szintre emelésének politikai szándékát a Don menti Rosztovban 2010. május 31-én és június 1-jén megrendezett EU–Oroszország csúcstalálkozón született következtetések, ideértve a modernizációs partnerségről szóló közös nyilatkozatot is. (6)

3. A közös térségekből levonható tanulságok

3.1 Általános megállapítások

3.1.1 A közös térségek (7) égisze alatt folytatott intézményesített párbeszéd a legintenzívebb dialógust tette lehetővé az EU egy harmadik országgal folytatott külkapcsolatainak eddigi történetében. Az EU–orosz közös térségek keretén belüli együttműködésből a következő tanulságokat lehet levonni az új EU–orosz megállapodás tárgyalásának szempontjából: (8)

— a közös térségek struktúrája jól működő intézményi kerete az EU és Oroszország közötti széles körű politikai és ágazati párbeszédnek, és ezért meg kell őrizni;

— az ágazati kérdésekben elért haladás néhány kedvező példája ellenére a közös térségek meglehetősen szerény eredménnyel jártak a két fél eredeti elvárásaihoz képest;

— a párbeszéd és az együttműködés javításának érdekében elengedhetetlen mindkét fél részéről az erősebb politikai akarat, a kölcsönös bizalom és az a képesség, hogy a feltételek és értékek tárgyában egyetértésre jussanak, ideértve a kölcsönösen elfogadott normákat is.

3.2 Közös gazdasági térség

3.2.1 A közös gazdasági térség létrehozásával az EU egy nyitott és integrált piacot kívánt létrehozni az EU és Oroszország között. E célkitűzés megvalósítása azonban lassan halad, a szabadkereskedelmi térség pedig távoli valóságnak tűnik. Alapvető fontosságú, hogy Oroszország a WTO tagjává váljon, az EGSZB pedig üdvözli az orosz fél kívánságát, hogy mielőbb le kívánja zárni WTO-csatlakozásának folyamatát. Kérdéses azonban, hogy a Kazahsztánnal és Fehéroroszországgal létrehozott vámunió milyen következményekkel jár majd a WTO-val folytatott tárgyalásokra.

3.2.2 A közös gazdasági térség különböző részeiről folyó párbeszéd többszintű, és a gazdasági, kereskedelmi, pénzügyi és ipari terület számos szempontját felöleli. (9) Az EGSZB azt javasolja, hogy a közös gazdasági térségre vonatkozó párbeszédet terjesszék ki a foglalkoztatási és szociális politikára is, a tárgyalásokba mindeddig be nem vont szociális partnerek közreműködésével, figyelembe véve ugyanakkor az ezekre a területekre vonatkozó korlátozott közösségi hatáskört is. Különös figyelmet kell szentelni a közegészségügy kérdésének, ideértve az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedéseket és a fogyasztóvédelmet is.

3.2.3 Az EU és Oroszország Gyáriparosainak Kerekasztala szolgál intézményi platformként az üzleti szféra közös gazdasági térségbe történő bevonására. Mindamellett, hogy a két fél üzleti közösségének a mélyebb gazdasági integrációt erőteljesen támogató hozzáállása kedvező hatással jár, továbbra sem működőképes néhány olyan munkacsoport, (10) amelyeket azzal a céllal hoztak létre, hogy segítsék a szabályozási és ipari kérdésekről folyó EU–orosz párbeszédet, a politikusi kör és a közigazgatás pedig nem veszi figyelembe az ajánlásokat és a javaslatokat. Az érintett érdekcsoportok szélesebb körű és rendszeresebb bevonása a tárgyalási folyamatba hozzájárulna a kölcsönös kereskedelmet és beruházásokat gátló „mesterséges” akadályok feltárásához és felszámolásához. Ennek a közreműködésnek az elősegítése érdekében megfelelő eszközöket kell létrehozni. A fő gazdasági és üzleti szereplőket képviselő EU–orosz üzleti fórum alkalmas lehetne e szerep betöltésére.

3.2.4 A közös gazdasági térségen belül működő valamennyi munkacsoportnak az üzleti kapcsolatok és a beruházások akadályainak felszámolását, a protekcionizmus megelőzését, a tisztességes verseny biztosítását, valamint a joganyag és a normák harmonizációjának tárgyalását kellene fő feladatául tekintenie. Az EGSZB sürgeti a haladásra vonatkozó szigorúbb elszámoltathatóságot, valamint a jogszabályi és gyakorlati szinten szükséges változások megvalósításához szükséges oroszországi kapacitások megerősítését. Emellett a Lisszaboni Szerződés a beruházások kérdésében mind a szabályozást, mind pedig a védelmet illetően hatáskört biztosít az EU-nak. Emiatt az Uniónak a partnerségi és együttműködési megállapodást felváltó és naprakésszé tevő új megállapodásba a beruházásokra vonatkozó alapvető szabályozást is be kellene építenie, ideértve a méltányos és egyenlő bánásmódra vonatkozó rendelkezéseket, és különösen azokat a hiteles és megbízható választottbírósági záradékokat, amelyek a beruházó és az állam közti kapcsolatokat védik.

3.2.5 A e területen megvalósuló együttműködés támogatására kijelölt uniós pénzügyi eszközöket jobban össze kellene kötni a szakpolitikákkal, használatukat pedig az adminisztratív eljárások tekintetében egyszerűsíteni kellene. A folyamat végrehajtási és értékelési szakaszait meg kellene erősíteni. Elsősorban olyan vagyonkezelői alapokat kellene egyszerűsített eljárással létrehozni, amelyek a kis projekteket segítik, annak érdekében, hogy a támogatások a célcsoportok és intézmények szélesebb köréhez – ideértve a női vállalkozókat, a kkv-kat, a szociális gazdaságot – jussanak el, emellett pedig a kis, de konkrét és eredményorientált projekteket támogassák. (11) A rendelkezésre álló támogatások esetleges csökkentését az orosz fél nagyobb arányú társfinanszírozásának kellene kísérnie, és Oroszországnak a programok és projektek vonatkozásában nagyobb befolyáshoz és részesedéshez kellene jutnia.

3.3 A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló közös térség

3.3.1 A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyon fontos, mivel érinti a demokrácia kérdését, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartását. Mindkét félnek érdekében áll, hogy kezelje a szervezett bűnözés, a terrorizmus, a kábítószerek és az illegális bevándorlás kihívását és a hasonló problémákat.

3.3.2 A tárgyalások egyik fő témája a vízum- és a visszafogadási politika. Az EGSZB kéri, hogy, tiszteletben tartva a tagállamoknak az e kérdésekre vonatkozó hatáskörét, vegyék figyelembe a civil társadalom álláspontját a következők tekintetében: egyszerűsített vízumkiadási eljárás a vállalkozásoknak, a civil társadalom képviselőinek és a diákoknak; többszöri beutazásra jogosító vízum kiadása a határ menti régiók lakóinak; a vízumköltségek csökkentése vagy eltörlése; a külföldi állampolgárok nyilvántartásba vétele és ennek egyszerűsítése; a munkavállalási és tartózkodási engedélyekkel kapcsolatos szabályok kiegyensúlyozott és nem diszkriminatív végrehajtása. Az EGSZB támogatja a vízumrendszernek a kölcsönösen elfogadott kötelezettségvállalások végrehajtására épülő gyors ütemű egyszerűsítését és liberalizációját.

3.3.3 Az EU-nak továbbra is erőfeszítéseket kell tennie annak érdekében, hogy más nem kormányzati szereplők is vegyenek részt az emberi jogokról folytatott EU–orosz konzultációkban.

3.4 A külső biztonságról szóló közös térség

3.4.1 A külső biztonság területén korlátozottak a közös EU–orosz törekvések. A nyugat-balkáni és a csádi közös missziók kedvező tapasztalatai alapján az EU-nak kétségkívül arra kellene törekednie, hogy bevonja Oroszországot a biztonság fenntartására szolgáló közös tevékenységekbe.

3.4.2 A 2008. augusztusi Oroszország–Grúzia konfliktust követően Oroszország közvetítői szerepre kérte fel az EU-t a Grúziával való konfliktusrendezésben. Oroszországnak még végre kell hajtania a 2008. augusztus 12-i és szeptember 8-i megállapodásba foglalt valamennyi kötelezettséget. Az Európai Unió Megfigyelő Missziója (EUMM) elengedhetetlen eleme a grúziai stabilizációs erőfeszítéseknek. A Dél-Oszétiába és Abháziába való bejutás az EUMM mandátumának továbbra is kulcsfontosságú, de még meg nem valósult része. E vonatkozásban a legnagyobb jelentőséggel bír Oroszország közreműködése.

3.4.3 Az európai és globális biztonságra vonatkozó eltérő álláspontjuk ellenére mindkét félnek továbbra is folytatnia kell a kétoldalú biztonsági párbeszédet és a már létező nemzetközi intézmények keretében megvalósuló párbeszédet, amelyeket az EU–orosz kapcsolatok megvitatására kellene felhasználni: ENSZ, Európa Tanács, EBESZ, valamint a NATO–Oroszország Tanács.

3.4.4 Az Oroszországgal ápolt kapcsolatainak keretében az EU nem hagyhatja figyelmen kívül keleti szomszédjainak érdekeit, és ez fordítva is igaz. Ragaszkodnia kell a keleti partnerek átalakulásának elősegítése iránti elkötelezettségéhez is.

3.4.5 A kulcsfontosságú kérdésekre (kapcsolatok Oroszországgal, energiapolitika, kapcsolatok a keleti partnerekkel) vonatkozó egység erősíteni fogja az EU helyzetét az Orosz Föderációval folytatott tárgyalások során. Az EU-nak mindenekelőtt végre egységesen kellene fellépnie.

3.4.6 A hivatalos kapcsolatfelvétel ellenére az unióbeli és orosz civil szervezetek, kutatóintézetek és „agytrösztök” még csak kevés kérdésben működnek együtt. Az elégtelen kapcsolatok és az együttműködés hiánya a „másik” partner érdekeinek és szándékainak sztereotipizált értelmezéséhez vezet. Ezért a kétoldalú civil párbeszédnek hozzá kellene járulnia az olyan közös érdeklődésre számot tartó kérdések új megközelítésének kidolgozásához, mint pl. a nemzetközi terrorizmus és ennek gyökerei.

3.5 A közös kutatási, oktatási és kulturális térség

3.5.1 E közös térség a legsikeresebb EU–orosz együttműködés példája, a természettudományi projektek erőteljes túlsúlyával.

3.5.2 A siker jeleként értelmezhető egyrészt, hogy a rendelkezésre bocsátott programokon és támogatásokon keresztül mindkét fél aktív elkötelezettségről tesz tanúbizonyságot, másrészt pedig az alulról felfelé építkező megközelítés, vagyis hogy a kutatók megválaszthatják munkájuknak a számukra legalkalmasabb módját és formáját. (12)

3.5.3 Ez a siker ellentétben áll azonban az oktatás területén mutatkozó korlátozott mobilitással, ahol mindössze néhány cserekapcsolat valósult meg, például a Tempus és az Erasmus Mundus programok révén. Nehézséget okoz a munkacsoportok működésére vonatkozó további információk megszerzése is. Több figyelmet kellene szentelni a fiatalkori mobilitásnak és az interkulturális cserekapcsolatoknak. Jobban be kellene vonni a civil társadalmat az e közös térségre vonatkozó tárgyalásokba és a megállapodások nyomon követésébe is, hogy ellenőrizni lehessen a kutatási projekteknek a tudásalapú társadalomra gyakorolt hatását.

4. A civil társadalom helyzete Oroszországban

4.1 Az orosz civil társadalom helyzetére, valamint a szociális és civil párbeszédre vonatkozóan hozzáférhető információk (13) alapján megállapítható, hogy bár még nem teljes mértékben felelnek meg az európai normáknak, helyzetük és befolyásuk részben javult az EU–orosz kapcsolatok legutóbbi EGSZB-értékelése óta. (14)

4.2 Az Orosz Föderáció Közkamarája, amelyet 2006-ban hoztak létre, az orosz civil társadalom hivatalos képviseleti szervévé vált. A kamarát elnöki rendelettel alapították, az elnök nevezi ki tagjainak egyharmadát. A kamara elérte, hogy fontos kérdésekben nemzeti és regionális szinten is a civil társadalom álláspontjának szócsövévé vált, miközben számos régióban helyi kamarákat hoztak létre. A kamara ismerteti ajánlásait, a jogszabálytervezetekre vonatkozó megjegyzéseit, emellett pedig elemzéseket végez az ágazatokról és a régiók helyzetéről. A kamara állásfoglalásai helyenként nagyon nyitottak és kritikusak a kormányzati politikákkal szemben. (15)

4.3 Az Orosz Föderáció Közkamarája által közzétett, az Orosz Föderáció civil társadalmának 2009. évi helyzetét értékelő jelentése (16) szerint az Oroszországban bejegyzett nonprofit nem kormányzati szervezetek száma elérte a 670 ezer jogi személyt. 2004 és 2009 között létszámuk 17 %-kal esett vissza. Az Orosz Föderáció Közkamarájának ajánlása szerint meg kell változtatni a nonprofit nem kormányzati szervezetek besorolását, és az ENSZ módszerét kell alkalmazni, amely szerint az állami szervek által létrehozott intézményeket nem tekintik nem kormányzati szervezeteknek.

4.4 Tevékenységi területüket tekintve a nem kormányzati szervezetek túlnyomó része szociális ügyekkel foglalkozik (54 %), majd tudományos kérdésekkel és oktatással (44 %), jogvédelemmel (42 %), karitatív munkával (39 %), idegenforgalommal és sporttal (32 %), kultúrával (30 %), tájékoztatással (27 %), egészségüggyel (22 %), környezetvédelemmel (12 %), települési ügyekkel (9 %), vallással (9 %), gazdasággal (6 %), lakhatással (5 %) és egyéb kérdésekkel (5 %).

4.5 Az Orosz Föderáció Közkamarája kapcsolatokat alakított ki a külföldi partnerszervezetekkel, az EGSZB-t is ideértve (2008-as szándéknyilatkozat), és tagjává vált a Gazdasági és Szociális Tanácsok és Hasonló Intézmények Nemzetközi Szövetségének (AICESIS). 2009 decemberében otthont adott ez utóbbi igazgatótanácsi ülésének is. Az EGSZB és az Orosz Föderáció Közkamarája közötti kapcsolatok azóta a kölcsönös érdeklődésre számot tartó kérdések tárgyában rendezett közös workshopokon keresztül, valamint e workshopok eredményeként közös következtetések elfogadásával is erősödtek. (17)

4.6 Az orosz vezetés tudatára ébredt annak, hogy a civil társadalom bevonása nélkül nem valósítható meg Oroszország modernizációjának stratégiai célkitűzése. Az elmúlt év folyamán a civil társadalom helyzetének javítása érdekében a meglévő joganyag több módosítását is elfogadták, ideértve a külföldről finanszírozott nem kormányzati szervezetek tevékenységeire vonatkozó korlátozások enyhítését is.

4.7 Bár fokozatosan javul a civil társadalom által az orosz politikai rendszer modernizációjában játszott szerep megítélése, továbbra is hosszú még a hátralévő út.

4.8 A szociális partnerek közötti nemzeti szintű szociális párbeszéd a szociális és munkakapcsolatok szabályozását felügyelő orosz háromoldalú bizottságban zajlik. Az általános megállapodásokról szóló tárgyalásokban valamennyi orosz szakszervezet és a munkaadók szövetsége is részt vesz, a kormány közreműködése mellett. A kollektív megállapodásokat általában azokban a vállalatokban kötik, ahol léteznek szakszervezeti képviselők, bár a nézeteltérések helyenként sztrájkhoz vezetnek. Oroszország ratifikálta a legtöbb ILO-egyezményt, alapvető azonban, hogy ezeket az egyezményeket teljes mértékben tiszteletben is tartsák.

4.9 A munkaadókat független nem kormányzati szervezetként az Orosz Gyáriparosok és Vállalkozók Szövetsége képviseli. A szövetség több mint 120, a gazdaság kulcsfontosságú ágazataiban tevékeny regionális szövetséget és ipari egyesületet képvisel, és szociális partnerként aktív szerepet játszik az orosz háromoldalú bizottságban. Új törvénytervezeteket kezdeményezhet, és folyamatos erőfeszítést tesz a gazdaságra és a vállalkozói szférára vonatkozó meglévő joganyag javítására. Szorosan együttműködik a BusinessEurope-pal, és támogatja az Oroszország és az EU, valamint tagállamai közötti üzleti kapcsolatok javítását.

4.10 E szövetség mellett más szervezetek is ellátják a vállalkozók és a munkaadók képviseletét, pl. az Orosz Föderáció Kereskedelmi és Iparkamarája (18), az Orosz Menedzserszövetség, az Opora Rosszii (a kkv-k szövetsége) és mások.

4.11 A szakszervezeteket két szakszervezeti szövetség képviseli: az Oroszországi Független Szakszervezetek Szövetsége (FNPR), valamint az Oroszországi Munkásszövetség (KTR). Mindkettő tagja a Szakszervezetek Nemzetközi Szövetségének (ITUC), valamint e szövetség európai regionális struktúrájának, a Páneurópai Regionális Tanácsnak (PERC). (19)

4.12 Az EGSZB aggodalommal figyeli az orosz szakszervezetek problémáit, amelyek növekedtek az utóbbi években. A független szakszervezetek az egyesülésre, a kollektív tárgyalásra és a sztrájkra vonatkozó alapvető munkavállalói jogok tiszteletben tartásának hiányát tartják a legégetőbb problémának. Azok mellett a nyilvánvaló esetek mellett, amikor leplezetlen módon gyakorolnak nyomást a szakszervezetekre, ezek tagjaira és vezetőire, hogy akadályozzák jogilag engedélyezett tevékenységeiket, a diszkrimináció is jelen van. Az a kormányzati szerv, amely a szociális partnerek közötti kapcsolatokban a jog alkalmazásáért felelős, nem látja el a munkavállalók hatékony jogi védelmét.

4.13 A nem kormányzati szervezetek széles skálája létezik. Tevékenységi területeiket a 4.4. pont sorolja fel. Az emberi jogok védelmével foglalkozó, a kormánnyal szemben kritikus szervezetek (20) különféle akadályoknak, nyomásgyakorlásnak és fenyegetésnek vannak kitéve. A fogyasztókat, a környezetvédőket, a szociális gazdaságot, az ifjúságot stb. képviselő polgárközeli civil szervezetek (21) főleg finanszírozási problémákkal küzdenek. A szövetségi szinten aktív civil szervezetek mellett több ezer regionális és helyi szinten aktív nem kormányzati szervezet is működik, amelyek némelyike a helyi hatóságok bojkottjával vagy barátságtalan hozzáállásával szembesül.

5. Az EGSZB javaslatai az EU–orosz kapcsolatok javítására

5.1 Általános javaslatok

5.1.1 Sürgető az Oroszország és az EU közötti kölcsönös bizalom megteremtése. Ez elsősorban a politikai vezetők feladata, de a két fél civil társadalmára is vonatkozik, amelynek kiemelkedő támogató szerepet kell játszania ebben a folyamatban. Bizalom nélkül nehéz továbblépni az új szerződésről folytatott EU–orosz tárgyalásokon, valamint a közös térségek struktúráiban folyó párbeszéd fejlesztése terén.

5.1.2 Az EU részéről a tagállamok egyeztetett, közös megközelítése, a világosabb célkitűzések, a realista törekvések és a nagyobb rugalmasság segítheti az EU–orosz kapcsolatok fejlesztését, általában véve is, és különösen a négy közös térség építésében.

5.1.3 Új politikai lendületre van szükség az EU–orosz kapcsolatokban, amely mindkét fél számára lehetővé tenné az együttműködés felélesztését, valamint a stratégiai partnerség értelmének újrafelfedezését. A 2010. június 1-jei, a Don menti Rosztovban tartott csúcstalálkozón elfogadott modernizációs partnerség menetrendjére úgy kellene tekintenie az uniós félnek, mint az együttműködésre vonatkozó javaslatok jövőorientált csomagjára. A közös térségekből levonható tanulságok alapján e javaslatoknak új lendületet kell adniuk az EU–orosz kapcsolatoknak, ugyanakkor pedig ki kell egészíteniük a hat kelet-európai országnak már felajánlott keleti partnerséget.

5.1.4 Az EGSZB üdvözli, hogy a modernizációs partnerség menetrendje nemcsak technológiai és gazdasági szempontokat foglal magában, hanem az egyének és vállalatok részvételének ösztönzése érdekében az emberek közötti közvetlen kapcsolatok támogatását és a civil társadalommal folytatott párbeszéd megerősítését is. Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy az orosz társadalom modernizációja csak úgy érhető el, ha olyan kérdéseket helyeznek a középpontba, mint az emberi jogok, a demokrácia, a korrupció elleni harc, a jogállamiság, a média szabadsága, a szociális párbeszéd vagy a civil társadalom szerepének növelése a szükséges reformok előkészítésében, végrehajtásában és nyomon követésében.

5.1.5 Annak érdekében, hogy az orosz nem kormányzati szervezetek tevékenységeinek uniós támogatása működőképesebb és könnyebben hozzáférhető legyen, az EGSZB az orosz nem kormányzati szervezetek számára jelenleg előírt 20 %-os önrész esetleges csökkentésének a megfontolását ajánlja, abban az esetben, ha ezek a szervezetek támogatásra pályáznának. Az EIDHR-támogatások előírt társfinanszírozása jelentősen korlátozza azoknak az orosz nem kormányzati szervezeteknek a körét, amelyek uniós támogatásban részesülhetnének.

5.1.6 A keleti partnerség kezdeményezésére vonatkozó orosz aggályok nem jelenthetik azt, hogy közös szomszédjaik egyenlő jogú és építő jellegű részvételének feltételével az EU nem javasolhatja és nem keresheti az Oroszországgal való együttműködést és partnerséget bizonyos konkrét régiókban és regionális projektekben. Ezzel kapcsolatban figyelembe kell venni az Északi Dimenzióra, (5) a balti-tengeri stratégiára, (22) a fekete-tengeri szinergiára, (23) a keleti partnerségre (24) és a Duna-stratégiára vonatkozó EGSZB-véleményekben szereplő ajánlásokat. Fontos, hogy a célok, amelyekről az EU a keleti partnereivel és Oroszországgal megállapodott, amennyire lehet, kompatibilisek legyenek. Az Orosz Föderációval folytatott ágazati párbeszédnek, valamint a keleti partnerekkel kidolgozott cselekvési terveknek alapvetően ugyanabba az irányba kellene mutatniuk, habár nagyon valószínű, hogy céljaikat és törekvéseiket tekintve eltérőek.

5.1.7 Az EU-nak, az Orosz Föderációnak és közös szomszédjaiknak átfogó projekteket kell kidolgozniuk olyan területeken, mint az energiapolitika, az infrastruktúrafejlesztés, a határellenőrzés, a környezeti kérdések és a normák közelítése, amelyek hozzájárulhatnak ahhoz, hogy felülkerekedjenek a keleti partnerség végrehajtása által kiváltott esetleges választóvonalakon.

5.1.8 A civil társadalmat be kell vonni az EU, a keleti partnerség tagországai és az Oroszország számára fontos projektek meghatározásába, és minden esetben, amikor a teljes régió szempontjából fontos kérdésekről tárgyalnak, meg kellene hívni az orosz civil szervezeteket a keleti partnerség keretén belül működő civil társadalmi fórum megfelelő munkacsoportjainak üléseire. A hasonló EU–Orosz Civil Társadalmi Fórum eszközként szolgálhatna arra, hogy az orosz civil szervezeteket bevonják az EU–orosz kapcsolatok fejlesztésébe.

5.2 Az EGSZB szerepe

5.2.1 Az EGSZB-t és az orosz független civil szervezeteket meg kellene hívni a 2005 óta sorra kerülő EU–orosz emberjogi konzultációkra.

Annak érdekében, hogy az európai és az orosz civil társadalom közötti kölcsönhatás erősödjön, a következő lépésekre lenne szükség:

5.2.2.1 Új kapcsolattartó csoportot kellene létrehozni az EGSZB REX szekcióján belül, amely az EU–orosz kapcsolatokkal foglalkozna.

5.2.2.2 A jövőbeli EU–orosz megállapodás egyik pontjaként javasolni kell az EGSZB és az orosz civil társadalom közös civil testületének létrehozását. Fő feladata az EU–orosz együttműködés fejlesztéséhez való civil hozzájárulást ölelné fel.

5.2.3 Folytatni és fejleszteni kell az Orosz Föderáció Közkamarájával fenntartott kölcsönös kapcsolatokat, és további lépéseket kell tenni a megerősített, folyamatos és rendszeres párbeszéd irányába. Ezzel egy időben az EGSZB-nek fel kell kérnie az orosz felet arra, hogy a kamarában jelenleg képviselettel nem rendelkező más civil szervezetek képviselőit is hívja meg a közös tevékenységekre.

5.2.4 Az Északi Dimenzió, a balti-tengeri stratégia, a fekete-tengeri szinergia és más idevonatkozó regionális kezdeményezések keretén belül az EGSZB-nek továbbra is hozzá kell járulnia az európai és orosz civil szervezetek meglévő kapcsolataihoz.

Kelt Brüsszelben, 2010. december 9-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Staffan NILSSON

(1) Az EGSZB képviselőinek 2010. június 29-i találkozója Alekszandr Zsukovval, az Orosz Föderáció miniszterelnök-helyettesével.

(2) Lásd: az Orosz Föderáció 2020-ig szóló nemzetbiztonsági stratégiája, amelyet az Orosz Föderáció elnökének 2009. május 12-i, 537. sz. rendelete hagyott jóvá.

(3) Az Orosz Föderáció 2020-ig szóló nemzetbiztonsági stratégiája, amelyet az Orosz Föderáció elnökének 2009. május 12-i, 537. sz. rendelete hagyott jóvá. Lásd a 2. részt: A modern világ és Oroszország: helyzetjelentés és fejlődési tendenciák, 4–8. o., valamint a 9. részt: Stratégiai stabilitás és egyenlő stratégiai partnerség, 29–31. o.

(4) Oroszország 2030-ig szóló energiastratégiája, amelyet az Orosz Föderáció kormányának 2009. november 13-i, 1715. sz. rendelete hagyott jóvá. Lásd a 9. részt: Külső energiapolitika, 55–58. o.

(5) HL C 309., 2006.12.16., 91–95. o.

(6) A modernizációs partnerség a következőket kezeli majd kiemelt területként: a beruházási lehetőségek kiterjesztése a növekedést és innovációt ösztönző kulcsfontosságú szektorokban; a kétoldalú kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok ösztönzése és elmélyítése; a kkv-k támogatása; a műszaki előírások és normák összehangolásának, valamint a szellemi tulajdonjoghoz fűződő jogok magas szintű érvényesítésének ösztönzése; a közlekedés javítása; az alacsony szén-dioxid-kibocsátású fenntartható gazdaság és az energiahatékonyság, valamint az éghajlatváltozás elleni fellépésre vonatkozó nemzetközi tárgyalások ösztönzése; az együttműködés elősegítése az innováció, kutatás és fejlesztés, valamint az űrkutatás területén; a kiegyensúlyozott fejlődés biztosítása a gazdasági szerkezetátalakítás regionális és társadalmi következményeinek a kezelésével; az igazságszolgáltatás hatékony működésének biztosítása és a korrupció elleni küzdelem fokozása; a személyes kapcsolatok ösztönzése; a civil társadalommal folytatott párbeszéd ösztönzése az egyének és a vállalatok részvételének fokozása érdekében.

(7) 2003 májusában az EU és Oroszország a négy közös térségen belüli együttműködés újrastrukturált formájáról állapodott meg: közös gazdasági térség; a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló közös térség; a külső biztonságról szóló közös térség; közös kutatási, oktatási és kulturális térség. 2005 májusában a két fél megállapodott a közös térségek végrehajtásáról szóló menetrendek csomagjáról. Lásd még: http://ec.europa.eu/external_relations/russia/docs/commonspaces_prog_report_2009_en.pdf.

(8) Lásd Searching for New Momentum in EU-Russia Relations. Agenda, Tools and Institutions (Új lendület keresése az EU–orosz kapcsolatokban. Menetrend, eszközök és intézmények), Pozsony, a Szlovák Külpolitikai Szövetség Kutatóközpontja, 2009.

(9) A közös gazdasági térségen belül a következő fő munkacsoportok léteznek: közlekedés, ipar- és vállalkozáspolitika, az ipari termékek szabályozására vonatkozó párbeszéd, űrpolitika, információs társadalom, mezőgazdaság, halászat, makrogazdasági politika, pénzügyi szolgáltatások, energia, közbeszerzés, környezetvédelem, a kereskedelem megkönnyítése, a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok, beruházások, régióközi együttműködés, statisztika, makroökonómiai és pénzügyi kérdések.

(10) Munkacsoportok, ideértve az építési termékekkel, a gépekkel és elektromos berendezésekkel, a megfelelőség vizsgálatával és a szabványosítással, az űrkutatással, a versenypolitikával és a közegészségüggyel foglalkozó alcsoportokat.

(11) Világkereskedelem, tisztességes kereskedelem, méltányos verseny, az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés, adatvédelem és magánélet, fenntarthatóság, energiahatékonyság, vízellátás, a fogyasztók oktatása, elektronikus kereskedelem, élelmiszer-politika, csoportos fellépés, egészségügy, hibás termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó szavatosság, pénzügyi kérdések, telekommunikáció, szerződési feltételek stb.

(12) A munkacsoportok az egészségügy, az élelmiszerek, a mezőgazdaság és biotechnológia, a nanotechnológia és az új anyagok, az energiaügy, a repülőgépipar és a környezetvédelem, a maghasadás és magfúzió, valamint az információs és kommunikációs technológiák területén aktívak, emellett hét csoportot hoztak létre az űrkutatási együttműködés területén.

(13) Jelentés a civil társadalom helyzetéről az Orosz Föderációban, közzétette az Orosz Közkamara 2009-ben, http://www.oprf.ru/documents/1151/1256/; valamint a Külkapcsolati Főigazgatóság 2009. februári feljegyzése az Európai Parlament számára.

(14) HL C 294., 2005.11.25., 33–37. o.

(15) Lásd az Orosz Föderáció Közkamarájának honlapját, ideértve a dokumentumok (vélemények, ellenőrző jelentések, felszólalások stb.) listáját is: http://www.oprf.ru. A szövetségi és regionális szintű hatóságokkal szembeni sikeres fellépések vonatkozásában elért fő eredmények a „Megtettük!” (Добились!) rovatban találhatók: http://www.oprf.ru/ru/press/984/.

(16) Lásd a 13. lábjegyzetet.

(17) A közös workshopokról szóló információk, valamint a közös következtetések szövege a következő internetes oldalon találhatók: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-russia-june-2010.

(18) Az Orosz Föderáció Kereskedelmi és Iparkamarája a Eurochambers tagja.

(19) Az FNPR elnöke a Páneurópai Regionális Tanács (PERC) jelenleg megválasztott elnöke. Szabályzatuknak megfelelően az Európai Szakszervezetek Konföderációjának (ETUC) főtitkára tölti be a PERC főtitkárának tisztségét.

(20) Ezek közül a legjelentősebbek a Demokrácia és az Emberi Jogok Fejlődésének Központja, az Emberi Jogok Intézete – Oroszország, az Ifjúsági Emberi Jogi Mozgalom, a Public Verdict alapítvány, a Glasnost Defence Foundation, a Golos (szövetség a szavazók jogainak védelméért), a Human Rights Watch (orosz tagozat), a Memorial (emberi jogi csoport), a SOVA stb.

(21) Pl. a gépjárművezetők „A választás szabadsága” interregionális szervezete, a Greenpeace Oroszország, a Bellona (környezetvédelem), a Kollektív Cselekvés Intézete, a Mozgalom az Illegális Bevándorlás Ellen, a Pamjaty (történelmi műemlékek megőrzése és történelmi emlékezet), az orosz ortodox egyház, az Orosz–Csecsen Barátság Szervezete, a SOVA Elemzői és Tájékoztatási Központ, a katonák édesanyái által szervezett bizottságok uniója, a WWF (orosz tagozat).

(22) HL C 277., 2009.11.17., 42–48. o.

(23) HL C 27., 2009.2.3., 144–151. o.

(24) HL C 277., 2009.11.17., 30–36. o.