Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról [valamint az 1198/2006/EK tanácsi rendelet, a 861/2006/EK tanácsi rendelet és az integrált tengerpolitikáról szóló XXX/2011/EU tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről] /* COM/2011/0804 végleges - 2011/0380 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE A Bizottság 2014–2020 közötti időszakra szóló többéves pénzügyi keretre vonatkozó, június 29-én elfogadott javaslata meghatározza a közös halászati politika (KHP) és az integrált tengerpolitika (ITP) költségvetési keretét és finanszírozásának fő irányvonalait. A Bizottság ezenkívül 2011. július 13-án jogszabálycsomagot fogadott el az új KHP jogi keretének meghatározásáról. A 2008–2010 közötti időszakban az integrált tengerpolitika (ITP) finanszírozása számos kísérleti projekt és előkészítő intézkedés útján történt. A Bizottság a 2012 és 2013 közötti időszak tekintetében új pénzügyi eszközt javasolt. Az új többéves pénzügyi keret elindítása miatt az ITP pénzügyi támogatásához hosszú távú eszköz elfogadása válik szükségessé. A Bizottság 2011. október 6-án közös rendelkezésekről szóló rendeletre irányuló javaslatot fogadott el, amely a megosztott irányítású alapokra közös szabályokat állapít meg; a javaslat legfontosabb célja a szakpolitika végrehajtásának egyszerűsítése. Az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap, a Kohéziós Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap és a jövőben létrehozandó Európai Tengerügyi és Halászati Alap (a továbbiakban: KSK-alapok) egymást kiegészítő célkitűzéseket követ, és irányítási módjuk megegyezik. A közös rendelkezésekről szóló rendelet ezen alapokra vonatkozóan egy sor közös szabályt állapít meg. Ezek a rendelkezések általános elvekre, például a partnerségre, a többszintű kormányzásra, a férfiak és nők közötti egyenlőségre, a fenntarthatóságra, valamint a vonatkozó uniós és nemzeti jognak való megfelelésre vonatkoznak. A javaslat szintén tartalmazza a stratégiai tervezés és programozás közös elemeit, beleértve az Európa 2020 stratégiából származó tematikus célkitűzések felsorolását, a közös stratégiai keretre vonatkozó uniós szintű rendelkezéseket, valamint az egyes tagállamokkal kötendő partnerségi szerződésekre vonatkozó rendelkezéseket. A javaslat makrogazdasági feltételrendszert vezet be, és meghatározza a KSK-alapok teljesítményközpontúságának közös megközelítését. Ennek megfelelően előzetes feltételrendszert és teljesítmény-felülvizsgálatot, továbbá a nyomon követésre, jelentéstételre és értékelésre vonatkozó intézkedéseket is magában foglal. A javaslat emellett a támogathatósági szabályokra vonatkozó közös rendelkezéseket fogalmaz meg, valamint külön intézkedéseket határoz meg a pénzügyi eszközökre és a közösségi szinten irányított helyi fejlesztésekre vonatkozóan. Egyes irányítási és ellenőrzési intézkedések a KSK-alapok mindegyikére vonatkoznak. Az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról (ETHA) szóló rendeletre irányuló jelenlegi javaslat a megreformált KHP és az ITP célkitűzéseit kívánja megvalósítani. A javaslat ezeken a finanszírozás tekintetében átfogalmazott célkitűzéseken alapul: (1) fenntartható és versenyképes halászat és akvakultúra előmozdítása; (2) az Unió integrált tengerpolitikája kidolgozásának és végrehajtásának elősegítése, kiegészítve a kohéziós politikát és a közös halászati politikát; (3) a halászati területek kiegyensúlyozott és inkluzív területfejlesztésének előmozdítása (beleértve az akvakultúrát és a belvízi halászatot); (4) a KHP végrehajtásának előmozdítása. A Kereskedelmi Világszervezet keretében most is folynak az új halászati támogatásokról szóló tárgyalások. Előzetes jellegük miatt egyelőre nem jósolható meg a tárgyalások végkimenetele. Amennyiben azonban a tárgyalások eredményeként új európai uniós kötelezettségek jönnek létre, gondoskodni kell arról, hogy az ETHA-javaslat összhangban legyen velük. Emiatt szükség lehet a vonatkozó ETHA-intézkedések összeegyeztethetőségének elemzésére. 2. AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK A HOPE utólagos értékelése, az EHA időközi értékelése és a KHP-reform hatásvizsgálata alapján az ETHA hatásvizsgálata három lehetséges forgatókönyv hatását értékeli: i. az „EHA+”, amely a jelenlegi EHA továbbvitele a közvetlen flottatámogatások többsége és a KHP reformjának célkitűzéseire összpontosító támogatás nélkül; ii. az „EHA + integráció”, amelyben a KHP többi finanszírozási eszköze egy EHA utáni alapba épül be, ugyanakkor megtartja a jelenleg alkalmazott irányítási módozatokat; iii. az „EHA + konvergencia”, amelyben az ITP is az egységes új alapba épül be, és minden eszköz a lehető legnagyobb mértékben megosztott irányítás alá kerül. Ezt a három szakpolitikai forgatókönyvet összehangolták a KHP-reformhoz előnyben részesített jegyzőkönyvvel, és ugyanazon alapforgatókönyv alapján értékelték. A forgatókönyvek figyelembe vették továbbá a zöld könyv elfogadásával 2009 áprilisában elindított konzultációk eredményeit is. E konzultációk eredményei az alábbiak szerint foglalhatók össze: – Számos hozzászólás azt kéri, hogy a halászat esetében folytatódjon a közpénzből nyújtott finanszírozás, bár néhány tagállam és a nem kormányzati szervezetek többsége azzal érvel, hogy azok életképtelen struktúrákat tartanak meg, hozzájárulnak a túlzott kapacitáshoz, és fenntartják az ágazat támogatásoktól való függőségét. – Egyetértés van abban, hogy mindennemű jövőbeli támogatásnak erősítenie kell a KHP-reform végrehajtását és mérsékelnie kell az ágazati alkalmazkodási költségeket. – Az uniós finanszírozásnak a kutatásra és az innovációra, a tengervédelem javítására, valamint a halászszervezetek támogatására és a helyi fejlesztésre kell összpontosítania. – Az ITP-vel való kapcsolat fontosnak minősül: a tengerügyi politikák a továbbiakban nem léphetnek fel elszigetelten, emellett fokozni kell a KHP és az ITP közötti koherenciát. – Az uniós finanszírozás és a KHP célkitűzéseinek elérése között szorosabb összefüggésnek kell lennie. A szabályok betartásának, illetve a célok teljesítésének kihatással kell lennie a pénzeszközök hozzáférhetőségére. – A finanszírozás elosztásának ágazatszemléletűbb megközelítését (azaz e tekintetben a gazdasági fejlettség szintje helyett – ami manapság jellemző – a halászati ágazat méretének fokozott figyelembevételét) a tagállamok egy csoportja határozottan támogatja, míg az Európai Parlament ellenzi. – Általános egyetértés van a kisüzemi part menti flották jelentőségét illetően, amelyek továbbra is kiemelkedő foglalkoztatási forrást jelentenek a part menti közösségekben. Egyes tagállamok kiemelt finanszírozást biztosítanának az említett flottának, míg mások nem részesítenek előnyben konkrét megközelítést. – Az ágazat és a tagállamok túlnyomó többsége úgy ítéli meg, hogy a közös szolgáltatásokat (például az ellenőrzést és az adatgyűjtést) továbbra is uniós finanszírozás keretében kell támogatni. A nyilvános konzultáció mellett mintegy 200 találkozót szerveztek az érdekelt felek részvételével. 2010-ben és 2011-ben is tartottak találkozókat, amelyeken a KHP-reformról és a finanszírozásról tárgyaltak. Különösen az alábbi találkozókra került sor: i. 2010. április 13-án Brüsszelben iparági érdekelt felek, szakszervezetek, az Európai Parlament és a tagállamok részvételével tematikus szemináriumot rendeztek az EHA jövőjéről; ii. két találkozót tartottak Gentben (2010. szeptember 12–14.), illetve Noordwijkben (2011. március 9–11.) a tagállamok képviselőinek részvételével; iii. 2011. április 12–13-án Brüsszelben konferenciát tartottak a halászati területek helyi fejlesztésének jövőjéről. Végül a tengerügy integrált megközelítésének érvényességét és az ITP finanszírozásának szükségességét a Bizottság, a Tanács és az Európai Parlament egyaránt megerősítette. A hatásvizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy az elemzés által kiválasztott három hatásmutató – azaz a halászat környezetre gyakorolt hatásának mérséklődése, a halászat és az akvakultúra területén fennálló innovációs szakadék megszüntetése, valamint a halászattól függő közösségekben létrehozott munkahelyek száma – tekintetében az „EHA + konvergencia” jobban teljesít, mint a két másik alternatíva. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat szerint a KHP és az ITP jelenlegi pénzügyi eszközeinek többsége – a fenntartható halászati megállapodások és a regionális halászati gazdálkodási szervezeteknek nyújtott kötelező hozzájárulás kivételével – egyetlen alapba kerül. Az ETHA az alábbi négy pillér mentén épül fel: · Intelligens, környezetbarát halászat (megosztott irányítás) – e pillér célja a fenntartható halászatra való áttérés előmozdítása, amely szelektívebb, visszadobásoktól mentes, kevesebb kárt okoz a tengeri ökoszisztémákban, és ezáltal hozzájárul a tengeri ökoszisztémákkal való fenntartható gazdálkodáshoz; továbbá az innovációra és a hozzáadott értékre összpontosító támogatás nyújtása, ezáltal a halászati ágazatot gazdaságilag életképessé és ellenállóvá téve a külső sokkhatásokkal és a harmadik országokkal folytatott versennyel szemben. · Intelligens, környezetbarát akvakultúra (megosztott irányítás) – e pillér célja a gazdaságilag életképes, versenyképes és környezetbarát akvakultúra megteremtése, amely képes helytállni a globális versenyben, és egészséges és magas tápértékű termékekkel látja el az Unió fogyasztóit. · Fenntartható és inkluzív területfejlesztés (megosztott irányítás) – e pillér célja a halászattól függő számos part menti és szárazföldi halászati közösség hanyatlásának visszafordítása a halászat és a halászathoz kapcsolódó tevékenységek felértékelése és más tengeri gazdasági ágazatok felé történő diverzifikáció révén. · Integrált tengerpolitika (közvetlen centralizált irányítás) – e pillér célja olyan átfogó prioritások támogatása, amelyek megtakarításokat és növekedést idéznek elő, de amelyeket a tagállamok önmaguk nem mozdítanak elő: ilyenek például a tengerrel kapcsolatos ismeretek, a tengeri területrendezés, a part menti övezetek integrált kezelése és az integrált tengerfelügyelet, a tengeri környezetnek és különösen biológiai sokféleségének védelme, valamint az éghajlatváltozás part menti területekre gyakorolt kedvezőtlen hatásaihoz való alkalmazkodás. A négy pillér mellett az ETHA kísérő intézkedéseket is tartalmaz: adatgyűjtés és tudományos tanácsadás, ellenőrzés, irányítás, halászati piacok (ideértve a legkülső régiókat is), a regionális halászati gazdálkodási szervezeteknek nyújtott önkéntes kifizetések és technikai segítségnyújtás. A javaslat összhangban áll a szubszidiaritás elvével. Az ETHA általános célkitűzése az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó KHP célkitűzéseinek támogatása, valamint az Unió integrált tengerpolitikájának továbbfejlesztése. A tagállamok saját hatáskörükben eljárva nincsenek olyan helyzetben, hogy megvalósítsák ezeket a célkitűzéseket, amelyek a vonatkozó prioritásokra összpontosító többéves finanszírozás révén uniós szinten jobban teljesülnek. 4. A levont tanulságok és az ETHA új jellemzői Hozzájárulás az Európa 2020 stratégiához Az ETHA az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek eléréséhez a következő három kiemelt kezdeményezés keretében járul hozzá: i. „Erőforrás-hatékony Európa”, ii. „Innovatív Unió” és iii. „Új készségek és munkahelyek menetrendje”. A legnagyobb fenntartható hozamokon alapuló, fenntartható halászatra való áttérés, a visszadobások megszüntetése és a halászat tengeri környezetre gyakorolt hatásának csökkentése, a magas szintű környezetvédelmet biztosító akvakultúra előmozdítása és a tengerügyi politikák fenntarthatóbb erőforrás-hasznosítást eredményező, fokozott összehangolása révén az ETHA jelentősen hozzájárul az „Erőforrás-hatékony Európa” megvalósításához. Az „Új készségek és munkahelyek menetrendje” keretében az ETHA prioritásként kezeli a halászattól függő közösségekben a foglalkoztatás, a területi kohézió és a társadalmi befogadás növelését. A helyi gazdaságoknak – különösen a tengeri gazdasági ágazat más ágazatai felé történő – diverzifikálása a part menti területeken új munkahelyeket és növekedési lehetőségeket teremt. Az ETHA a halászati és akvakultúra-ágazatban a termelési, a forgalmazói és értékesítési lánc valamennyi szintjén a termék- és folyamatinnováció támogatása révén hozzájárul továbbá az „Innovációs Unió” megvalósulásához, növeli a halászati és akvakultúra-termékek hozzáadott értékét, támogatja a környezetbarát innovációt és az új, innovatív, átfogó szakpolitikai eszközök, mint például a tengerrel kapcsolatos ismeretek, a tengeri területrendezés és az integrált tengerfelügyelet továbbfejlesztését. Megerősített szociális dimenzió Az ETHA a halászati ágazat hozzáadott értékének növelésével és a gazdasági tevékenységek más tengeri ágazatok felé történő diverzifikálásával fogja előmozdítani a társadalmi kohéziót és a munkahelyteremtést a halászattól függő közösségekben. A halászati területek valamely adott közösség szintjén irányított fenntartható fejlesztésére irányuló megközelítés hangsúlyosabb lesz. Az ETHA első alkalommal elismeri továbbá, hogy a házastársak – főként a nők – gyakran vesznek részt a családi halászati vállalkozásban, sokszor jogi elismerés nélkül. Ők többek között az ETHA által nyújtott képzési támogatásban részesülhetnek, különösen a vállalkozói készségekhez és a vállalkozásirányításhoz kapcsolódó készségek elsajátítása tekintetében. Az ETHA előmozdítja továbbá a humán tőkét és elősegíti a diverzifikációt is azáltal, hogy lehetővé teszi a helyi közösségek számára a más tengeri ágazatokban felmerülő új tevékenységek megkezdéséhez szükséges készségek elsajátítását. Ez a megközelítés szintén növeli a természeti és kulturális örökséget, amelyeket a helyi fejlődés fontos eszközévé tesz. Tekintettel a kisüzemi part menti flottáknak a part menti közösségek szempontjából betöltött jelentőségére, az ETHA azokra magasabb arányú támogatási intenzitást kíván alkalmazni, és bevezet néhány, kizárólag e flották támogatására szolgáló külön intézkedést. Ezen intézkedések körébe tartozik az üzleti és marketingstratégiákra vonatkozó szakmai tanácsadás, a halászaton kívüli vállalkozások indítása és az innováció külön támogatása; ez utóbbi különösen fontos, tekintettel arra, hogy e halászati vállalkozások többsége olyan mikrovállalkozás, amely csak korlátozott mértékben jut finanszírozáshoz. Többek között a termelői szervezetek kollektív megközelítései kapnak prioritást, amelyek a társadalmi tőkére építenek, és lehetővé teszik a beruházási kritikus tömeg elérését. Ezekre a kollektív megközelítésekre szintén magasabb arányú támogatási intenzitás vonatkozik. Környezeti fenntarthatóság A meglévő intézkedéseket ésszerűsítették és felülvizsgálták annak érdekében, hogy szorosan kapcsolódjanak a környezeti fenntarthatósághoz. A túlzott kapacitás továbbra is a KHP elsődleges problémája, és a túlhalászás egyik kulcsfontosságú kiváltó tényezője. A túlzott kapacitás állami támogatással – például selejtezéssel – történő felszámolása eredménytelennek bizonyult; az 1994 óta e célra elköltött 1,7 milliárd EUR ellenére azonban a tényleges halászati kapacitás az uniós flották többségében nem csökkent. Az ETHA ezért a továbbiakban nem támogatja a selejtezést, és az így megtakarított pénzügyi erőforrásokat a fenntartható halászat hatékonyabb támogatási formái felé irányítja. Az ETHA támogatni fogja a legnagyobb fenntartható hozamra való áttérést, emellett – olyan intézkedések révén, mint például a szelektívebb halászeszközök és halászati technikák támogatása, vagy a nem szándékos fogások felhasználásához, a forgalomba hozatali intézkedésekhez és a feldolgozáshoz a fedélzeti és kikötői létesítményekben szükséges berendezésekbe történő beruházás – elő fogja segíteni a visszadobási tilalom fokozatos bevezetését. Ugyanezzel a céllal jelentősen emelkedett az adatgyűjtésre és a tudományos szakvéleményezésre (a tudományos szakvéleménnyel rendelkező állományok számának növelése érdekében) és a kiadások ellenőrzésére (a jobb megfelelés biztosítása érdekében) szolgáló keretösszeg. Hangsúlyos lesz a magas szintű környezetvédelmet biztosító akvakultúra fejlesztése, valamint az ökoszisztémákra pozitív hatást gyakorló akvakultúra támogatása is. Világviszonylatban a halászat a globális tüzelőanyag-fogyasztásnak mintegy 1,2 %-áért felelős. Az Európa 2020 stratégia éghajlatváltozásra vonatkozó kiemelt céljához való hozzájárulás érdekében fokozni kell az erőforrás-hatékonyságot, valamint csökkenteni kell a kibocsátásokat a fogási ágazatban és kisebb mértékben az akvakultúra-ágazatban. Ennek megfelelően az ETHA néhány, az éghajlatváltozás mérséklését célzó intézkedést is támogatni fog. Az innovatív, életképes és versenyképes halászat és akvakultúra középpontba helyezése Az innováció terén mind a halászat, mind pedig az akvakultúra nehézségekkel küzd. A szállítás, az értékesítés és az értékesítés megszervezése jelenleg úgy történik, hogy a halászati és az akvakultúra-ágazati vállalkozások többsége ritkán vesz részt a termékeinek eladásában és értékesítésében. 1. Az ETHA keretébe bekerültek az innovációt fokozottan hangsúlyozó új intézkedések az új vagy tökéletesített termékek, eljárások, irányítási és szervezeti rendszerek fejlesztésének az értéklánc egészében történő előmozdítása érdekében azzal a céllal, hogy segítsenek a halászati és az akvakultúra-ágazatnak termékeik értékének növelésében, tevékenységeik környezeti hatásának csökkentésében és termelési költségeik visszaszorításában. Az innovációt a tudományos szakemberek és a halászok közötti együttműködés ösztönzését célzó intézkedések útján is elő fogják segíteni. Az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztés támogatása helyi szinten is terjeszti az innovációt, figyelembe véve, hogy az ilyen innovációt gyakran a helyi környezetben határozzák meg, és ez az innováció lehet technológiai vagy nem technológiai, alapulhat új vagy hagyományos gyakorlatokon. 2. Az ETHA most először kiemelkedő növekedési potenciállal rendelkező új akvakultúra-formák, például a nyílt tengeri és a nem élelmiszer-termelési célú akvakultúra támogatására, valamint üzleti vállalkozások elindításának ösztönzésére is törekedni fog. Új jellemzőként jelenik meg továbbá a többfunkciós akvakultúra támogatása, amely lehetővé teszi az akvakultúra-ágazati vállalkozások jövedelmének olyan tevékenységek révén történő diverzifikálását, mint például a horgászat, a közvetlen értékesítés, az ökoturizmus vagy az akvakultúrához kapcsolódó oktatási tevékenységek. A tanácsadási szolgáltatások akvakultúra-ágazati vállalkozások általi igénybevételéhez nyújtott támogatás és az akvakultúra-telepek lehetőségeinek (többek között a tengeri területrendezés és az infrastruktúrák javításának finanszírozása révén történő) növelését célzó intézkedések szintén szerepelnek a javaslatban. Szintén ösztönzik az előkészületben lévő új kutatási keretprogrammal (Horizont 2020) előirányzott kutatási ás innovációs programokkal való kiegészítő jelleget és szinergiát. Új lendület az integrált tengerpolitika (ITP) fejlesztéséhez Az ITP 2007-ben indult a tengeri szállítást, az ipart, a part menti régiókat, a nyílt tengeri energiatermelést, a halászatot vagy a tengeri környezetet érintő, határokon és ágazatokon átívelő tengerügyi koordináció megkönnyítése érdekében. A korábban széttagolt szakpolitikák közötti koordináció eredményeként csökkennek a költségek és nagyobb lesz a hatékonyság. Az ETHA keretében az ITP-hez kapcsolódó finanszírozás az ágazatközi szakpolitikai eszközök fejlesztésére fog összpontosítani, azaz olyan kezdeményezésekre, amelyek előnyöket biztosítanak a különböző ágazatoknak, de az egyes szakpolitikai területeken belül nem lennének megvalósíthatók. A tengeri területrendezés stabil jogi keretet biztosít a tengeri területek, erőforrások és ökoszisztéma-szolgáltatások fenntartható kezeléséhez. Bebizonyosodott, hogy felgyorsítja a tengerügyi beruházásokat, emellett csökkenti a gazdasági társaságok jogi és adminisztratív költségeit. Az integrált tengerfelügyelet a közszférabeli szereplők számára lehetővé teszi, hogy a valós idejű tengeri események hatékony kezelése érdekében adatokat osszanak meg egymással. Az integrált felügyelet kiküszöböli az erőforrás-intenzív tengerfelügyeleti tevékenységek költséges párhuzamosságait, ezáltal a közpénzek jobb felhasználását lehetővé tevő, költséghatékony szinergiákat teremt. A „Tengeri ismeretek 2020” elnevezésű kezdeményezés célja a tengerekkel kapcsolatos széttagolt európai tudásnak egy díjmentesen és nyilvánosan hozzáférhető forrásban történő egyesítése. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv, amely az ITP környezetvédelmi pillére, részletesebben meghatározza a tengeri környezetre hatást gyakorló emberi tevékenységek fenntarthatóságának határait. A tengeri ügyek integrált irányítása hozzájárul a közpénzek ésszerűbb elköltéséhez, valamint a tengert érintő különböző szakpolitikák hatásának maximalizálásához. Ezt az irányt követve a finanszírozás támogatni fogja a tengeri medencék szintjén megvalósítandó integrált tengerpolitikai irányítás fejlesztését is. A tengeri medencék szintjén folytatott koordináció biztosítja, hogy a pénzeszközök elköltése különböző finanszírozási forrásokat egyesítő, következetes szakpolitikai keretben történjen. Az ITP-nek az ETHA-ba való beillesztése támogatja a tengerügyi célkitűzések más alapokban történő érvényesítését is, ami lehetővé teszi, hogy a tengerügyi politikák fokozottabban járuljanak hozzá az Európa 2020 stratégiához. Egyszerűsítés és az adminisztratív terhek csökkentése A KHP és az ITP öt pénzügyi eszközének egyetlen alapban történő egyesítése a racionalizált és egységes szabályoknak és eljárásoknak köszönhetően jelentős egyszerűsítést fog eredményezni. Ezenfelül az adatgyűjtés, az ellenőrzési és a piaci intézkedések – köztük a legkülső régióknak nyújtott ellentételezés – kezelése a megosztott irányítású korábbi EHA-intézkedésekkel együtt fog történni. Ez azt jelenti, hogy négy pénzügyi döntési, jelentéstételi, monitoring- és értékelési eljárásrendszer helyébe egyetlen rendszer lép. Az EHA időközi értékelése kimutatta továbbá, hogy a legfőbb adminisztratív terhet az irányítási és ellenőrzési rendszer létrehozása jelentette. A közös rendelkezésekről szóló rendeletre irányuló javaslat KSK-alapok esetében egységes, közös elveken alapuló irányítási és ellenőrzési rendszert irányoz elő. A tagállamok – hatékony és eredményes pénzgazdálkodás iránti elkötelezettségük hangsúlyozása érdekében – nemzeti akkreditációs rendszert vezetnek be. A javaslat összehangolja azokat az intézkedéseket, amelyek alátámasztják a Bizottság által a kiadások szabályszerűségére vonatkozóan nyújtott biztosítékot, továbbá új közös elemeket, így például igazgatási megbízhatósági nyilatkozatot és éves záróelszámolást vezet be. Ez a megközelítés jelentősen csökkenti az irányítási és ellenőrzési rendszerek létrehozásához szükséges időt és gyorsítja a végrehajtást. A megvalósítási rendszernek a vidékfejlesztési alap megvalósítási rendszerével történő összehangolása lehetőséget nyújt a tagállamoknak arra, hogy az EMVA és az ETHA operatív programjának irányításához ugyanazokat a szerveket alkalmazzák. Ez az irányítás és az ellenőrzés – többek között a jelentéstétel, az értékelés és a nyomon követés – egységes megközelítése miatt csökkenti az adminisztratív költségeket. A pénzügyi eszközök felhasználására vonatkozó közös szabályok világos keretet biztosítanak, és egyértelművé teszik, hogy a pénzügyi eszközöket a beruházások és kedvezményezettek valamennyi típusára alkalmazni lehet. Ez lehetővé teszi, hogy az ETHA-hozzájárulás elérhető legyen a már meglévő pénzügyi intézmények számára, amennyiben más európai uniós alapok vonatkozásában már sor került az együttműködési megállapodások kidolgozására, ezáltal elkerülhetők az adminisztratív terhek és a párhuzamosságok, és a pénzügyi tervezés a támogatások révén biztosított társfinanszírozás vonzóbb alternatívájává válik. Az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztésre vonatkozó integrált megközelítés (a jelenlegi 4. tengely) a helyi fejlesztési stratégiák közös értékelésének és jóváhagyásának lehetővé tételével megkönnyíti a vegyesvállalatok KSK-alapokból történő finanszírozását, ami lehetővé teszi az irányítási költségek csupán egyetlen forrásból történő finanszírozását és annak elkerülését, hogy ezekről a költségekről különböző szerveknek kelljen jelentést tenni. A közös mutatók alkalmazása meg fogja könnyíteni a tagállamok jelentéstételét, mivel az előrehaladásra vonatkozó számszerűsített adatokra összpontosít, és csökkenti a leíró elemek arányát. Az ETHA tisztázza továbbá a KHP-nak – különösen az adatgyűjtési keretrendszernek, az ellenőrzésnek és az IUU-rendeleteknek – való megfelelési szabályokat, ezáltal a tagállamok és a kedvezményezettek számára fokozottabb jogbiztonságot teremt. Az ETHA végrehajtásának további egyszerűsítése érdekében a javaslat a támogathatósági szabályokat összehangolja más uniós alapokkal. Ez a kedvezményezettek és a nemzeti hatóságok számára egyaránt meg fogja könnyíteni a projektek kezelését, és integrált projektek végrehajtását is előmozdítja majd. A javaslat az ETHA megosztott irányítású részei esetében az egyszerűsített költségekre (a standard költségekre, az átalányösszegű kifizetésekre és a támogatások átalányalapú finanszírozására) vonatkozó lehetőségek szélesebb körű igénybevételét teszi lehetővé, és ezáltal csökkenti az ellenőrzés költségeit és a hibaarányt. Stratégiai megközelítés A közös rendelkezésekről szóló rendelet értelmében a KSK és a partnerségi szerződések keretébe öt megosztott irányítású alap tartozik. Ez a keret uniós szinten lehetővé teszi az öt alap jobb stratégiai illeszkedését. A KSK-t partnerségi szerződés révén hajtják végre, a KSK-alapok nemzeti szinten történő koordinálásával. Jelenleg az EHA más uniós finanszírozási csatornákkal való koordinációja az alapok közötti „demarkációs vonalak” elvének segítségével történik, amely átfedéseket és hiányosságokat egyaránt eredményezett a szakpolitikák lefedettségében. Ezért jobb koordinációs mechanizmusra van szükség, és a stratégiai megközelítést megerősítő új megvalósítási mechanizmusnak választ kell adnia az adott problémákra. A KSK és a partnerségi szerződések az EHA által bevezetett jelenlegi, komoly korlátokkal rendelkező, a korlátozott EHA-finanszírozásban részesülő tagállamoktól aránytalan erőfeszítéseket követelő stratégiai megközelítés (nemzeti stratégiai tervek) helyébe lépnek. Stratégiai programozás Az ETHA a KHP és az ITP hosszú távú stratégiai célkitűzéseire, többek között a fenntartható és versenyképes halászatra és akvakultúrára, az ITP továbbfejlesztéséhez konzisztens szakpolitikai keretre, valamint a halászati területek kiegyensúlyozott és inkluzív területfejlesztésére összpontosít. Az Európa 2020 stratégiával összhangban ezeket a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó átfogó célkitűzéseket az ETHA vonatkozásában meghatározott alábbi hat uniós prioritás fejezi ki: – a foglalkoztatás és a területi kohézió növelése; – az innovatív, versenyképes és tudásalapú halászat előmozdítása; – az innovatív, versenyképes és tudásalapú akvakultúra előmozdítása; – a fenntartható és erőforrás-hatékony halászat előmozdítása; – a fenntartható és erőforrás-hatékony akvakultúra előmozdítása; – a KHP végrehajtásának előmozdítása. A pénzügyi programozás e prioritásokra épül, ideértve a célmutatóknak az egyes prioritások vonatkozásában történő meghatározását is. Feltételrendszer A közös rendelkezésekről szóló rendelet a feltételrendszerre vonatkozó új rendelkezéseket vezet be annak biztosítására, hogy az uniós finanszírozás határozottan ösztönözze a tagállamokat az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek és céljainak megvalósítására. A feltételrendszerben szerepelnek előzetes feltételek, amelyeknek már a pénzeszközök folyósítása előtt érvényesülniük kell, és utólagos feltételek is, amelyek az eredményességtől teszik függővé az ETHA-előirányzat 5 %-ának felszabadítását. Az utólagos feltételek a partnerségi szerződésekben szereplő programokhoz meghatározott, az Európa 2020 stratégia szerinti célkitűzésekhez kapcsolódó, teljesítményre és eredményekre vonatkozó mérföldkövek megvalósításán alapulnak. Az ETHA keretében nyújtott uniós pénzügyi támogatás annak függvénye lesz, hogy a tagállamok és a piaci szereplők teljesítik-e a KHP célkitűzéseit és szabályait, különösen az ellenőrzési kötelezettségeket, valamint az IUU-rendelettel és az adatgyűjtéssel kapcsolatos kötelezettségeket. Előzetes feltételek vonatkoznak továbbá az akvakultúrára, amelyek értelmében a tagállamoknak az uniós stratégiai iránymutatások alapján többéves nemzeti stratégiai terveket kell készíteniük. A KHP-rendeletben előírtak alapján az uniós stratégiai iránymutatásokon alapuló tervek célja az akvakultúra fenntartható fejlesztésének előmozdítása az üzleti biztonság, a vizekhez és a térhez való hozzáférés és az engedélyezési igazgatás egyszerűsítése terén. E feltételrendszerek elő fogják segíteni a KHP szabályainak betartását, és javítani fogják a szakpolitika egészének koherenciáját. Monitoring és értékelés Az EHA időközi értékelése azt a következtetést vonta le, hogy a meglévő mutatók a teljesítményre összpontosítanak, és számuk túlságosan nagy. Ezenfelül nem rendelkeznek közös megközelítéssel, és nem határozzák meg közösen a mérni kívánt egységeket. Következésképpen az ETHA közös stratégiai monitoring- és értékelési keretet javasol, amelyben a tagállamok együttműködésével határozzák meg és végrehajtási aktusban fogadják el a közös teljesítmény, eredmény- és hatásmutatók rendszerét. Ezek az ETHA prioritásaihoz kapcsolódó mutatók lehetővé teszik az adatok uniós szinten történő összesítését és a szakpolitika végrehajtása terén az előrehaladás, a hatékonyság és az eredményesség vizsgálatát, amely többek között az eredményességi tartalék felosztásához szükséges. A partnerségi szerződésekben és az operatív programokban felhasználandó kiindulási, az egyes szakaszokra vonatkozó és célmutatók értékét előzetes értékelés útján határozzák meg. Két éves különjelentés – az egyik 2017-ben, a másik 2019-ben – fogja áttekinteni a megvalósítás helyzetét és a következő programozási időszakra vonatkozó tanulságokat. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZAT A többéves pénzügyi keretről szóló javaslat értelmében az uniós költségvetésnek továbbra is jelentős részét kell fordítani a halászati és tengerpolitika finanszírozására. A 2014–2020 közötti időszakra szánt pénzügyi keretösszeg folyó árakon 7,535 milliárd EUR, beszámítva a fenntartható halászati megállapodásokat és a regionális halászati gazdálkodási szervezeteket is, amelyek finanszírozása külön történik. Az ETHA költségvetése folyó árakon 6567 millió EUR-t tesz ki. Az ETHA-ra vonatkozó javaslat pénzügyi hatását részletesen a javaslatot kísérő pénzügyi kimutatás tartalmazza. 2011/0380 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról [valamint az 1198/2006/EK tanácsi rendelet, a 861/2006/EK tanácsi rendelet és az integrált tengerpolitikáról szóló XXX/2011/EU tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről] AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 42. cikkére, 43. cikke (2) bekezdésére, 91. cikke (1) bekezdésére, 100. cikke (2) bekezdésére, 173. cikke (3) bekezdésére, 175. cikkére, 188. cikkére, 192. cikke (1) bekezdésére, 194. cikke (2) bekezdésére és 195. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[1], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[2], rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: (1) „A közös halászati politika reformja” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett bizottsági közlemény (a továbbiakban: KHP-közlemény) meghatározta a 2013 utáni közös halászati politika (a továbbiakban: KHP) lehetséges kihívásait, célkitűzéseit és irányvonalait. A közleményről folytatott vita fényében a KHP-t 2014. január 1-jével kezdődő hatállyal meg kell reformálni. A reformnak ki kell terjednie a KHP minden fontosabb elemére, ideértve pénzügyi vonatkozásait is. A reform célkitűzéseinek elérése érdekében indokolt hatályon kívül helyezni az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK rendeletet[3], a közös halászati politika végrehajtására és a tengerjogra vonatkozó közösségi pénzügyi intézkedések létrehozásáról szóló 861/2006/EK rendeletet[4], a Garanciaalapot létrehozó 1290/2005/EK rendeletnek a halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó rendelkezéseit[5], az Azori-szigetekről, Madeiráról, a Kanári-szigetekről, valamint Franciaország tengerentúli megyéiből, Guyanából és Réunionból származó egyes halászati termékek forgalomba hozatalakor e régiók távoli fekvése miatt felmerülő többletköltségek ellentételezésére irányuló program bevezetésére vonatkozó 791/2007/EK rendeletet[6], és azokat az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról (ETHA) szóló új rendelettel kell felváltani. Felismerve, hogy az Európa óceánjaival és tengereivel kapcsolatos valamennyi kérdés összefügg egymással, az új rendeletnek támogatnia kell integrált tengerpolitikának (ITP) [az integrált tengerpolitika továbbfejlesztését támogató program létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet] szerinti továbbfejlesztését is. (2) Az ETHA hatályának ki kell terjednie a KHP támogatására, így többek között a tengeri biológiai erőforrások, az édesvízi biológiai erőforrások és akvakultúra védelmére, kezelésére és kiaknázására, valamint a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozására és értékesítésére, amennyiben ezekre a tevékenységekre a tagállamok területén vagy uniós vizeken kerül sor, ideértve – a lobogó szerinti állam elsődleges felelősségének sérelme nélkül – a harmadik országok lobogója alatt közlekedő és ott lajstromozott halászhajóknak, az uniós halászhajóknak, illetve a tagállamok állampolgárainak a tevékenységeit is, figyelemmel az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 117. cikkében foglalt rendelkezésekre. (3) Mivel a közös halászati politika sikerének feltétele egy eredményes ellenőrzési, vizsgálati és végrehajtási rendszer, továbbá a – tudományos szakvéleményezési, valamint végrehajtási és ellenőrzési célt egyaránt szolgáló – adatok megbízhatósága és hiánytalansága, az ETHA-nak támogatnia kell ezeket a szakpolitikákat. (4) Az ETHA hatályának ki kell terjednie az ITP támogatására, amely magában foglalja az óceánokkal, a tengerekkel, a tengerparti régiókkal, valamint az azokat érintő különböző uniós szakpolitikákat – nevezetesen a közös halászati politikát, a közlekedést, az ipart, a területi kohéziót, a környezetvédelmet, az energiaügyet és az idegenforgalmat – kiegészítő tengeri ágazatokkal kapcsolatos összehangolt műveletek és döntéshozatal kialakítását és végrehajtását. A különböző ágazati politikák igazgatása során biztosítani kell a koherenciát és az integrációt a Balti-tenger, az Északi-tenger, a Kelta-tenger, a Vizcayai-öböl és az ibériai partvidék, valamint a Földközi-tenger és a Fekete-tenger medencéje vonatkozásában. (5) Az Európai Tanács 2010. június 17-i következtetéseivel összhangban, amelyekben a Tanács elfogadta az Európa 2020 stratégiát, az Uniónak és a tagállamoknak – az Unió harmonikus fejlődésének előmozdítása mellett – intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést kell megvalósítaniuk. Az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek és céljainak megvalósítása érdekében összpontosítani kell az erőforrásokat, és a hatékonyságot fokozott eredményorientáltsággal kell javítani. Az integrált tengerpolitikának az új ETHA-ba való felvétele hozzájárul az „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája”[7] (a továbbiakban: Európa 2020 stratégia) című, 2010. március 3-i bizottsági közleményben foglalt főbb politikai célkitűzések eléréséhez is, és összhangban van a gazdasági, társadalmi és területi kohézió javítására vonatkozóan a Szerződésben meghatározott általános célokkal. (6) Ahhoz, hogy az ETHA hozzájáruljon a KHP, az ITP és az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek megvalósításához korlátozott számú alapvető prioritásra kell összpontosítani, amelyek az innováció, illetve a tudásalapú halászat és akvakultúra előmozdításával kapcsolatos, a fenntartható és erőforrás-hatékony halászat és akvakultúra előmozdítására, továbbá a part menti és szárazföldi halászközösségek növekedési és foglalkoztatási potenciáljának felszabadításával, valamint a halászati tevékenységek más tengeri gazdasági ágazatok felé történő diverzifikálásának előmozdításával a foglalkoztatás és a területi kohézió javítására irányulnak. (7) Az Uniónak az alap végrehajtásának valamennyi szakaszában törekednie kell az egyenlőtlenségek felszámolására, a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítására, valamint a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen hátrányos megkülönböztetés megszüntetésére. (8) A közös halászati politika általános célkitűzése annak biztosítása, hogy a halászati és akvakultúra-tevékenységek hozzájáruljanak a hosszú távon fenntartható környezetvédelmi feltételek kialakulásához, amelyek nélkülözhetetlenek a gazdasági és társadalmi fejlődéshez. Ezen túlmenően elő kell mozdítania a termelékenység növekedését, a halászati ágazat által biztosított méltányos életszínvonalat, a piacok stabilitását, biztosítania kell az erőforrások rendelkezésre állását és azt, hogy az áruk ésszerű áron jussanak el a fogyasztókhoz. (9) Rendkívül fontos, hogy a környezetvédelmi szempontok jobban beépüljenek a KHP-ba, amelynek teljesítenie kell az Unió környezetvédelmi politikájának és az Európa 2020 stratégiának a célkitűzéseit és céljait. A KHP célja az élő tengeri biológiai erőforrások oly módon történő kiaknázása, hogy a halállományok olyan szinten álljanak helyre és maradjanak fenn, ami legkésőbb 2015-ig lehetővé teszi a legnagyobb fenntartható hozam elérését. A KHP a halászati gazdálkodás során elővigyázatos és ökoszisztéma-alapú megközelítéseket alkalmaz. Következésképpen az ETHA-nak a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2008. június 17-i 2008/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv)[8] foglaltak szerint hozzá kell járulnia a tengeri környezet védelméhez. (10) Mivel e rendelet célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani az operatív programok keretében finanszírozandó műveletek terjedelme és hatásai, valamint a halászati és a tengeri ágazat fejlődése során felmerülő strukturális problémák és a tagállamok korlátozott pénzügyi forrásai miatt, ezek a célkitűzések a megfelelő prioritásokra irányított többéves pénzügyi támogatással uniós szinten jobban elérhetők, és az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkének (3) bekezdésében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett Szerződés 5. cikkének (4) bekezdésében foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az adott célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket. (11) A közös halászati politika és az integrált tengerpolitika kiadásainak egyetlen alapon, az ETHA-n keresztül történő finanszírozása várhatóan hozzájárul a mindkét szakpolitika egyszerűsítése és azok fokozott integrálása iránti igény kielégítéséhez. A megosztott irányításnak a közös piacszervezésre – többek között a legkülső régióknak nyújtott ellentételezésre és az ellenőrzési és adatgyűjtési tevékenységre – történő kiterjesztése még inkább elősegíti majd a Bizottság és a tagállamok adminisztratív terheinek egyszerűsítését és csökkentését, és nagyobb koherenciát és hatékonyságot tesz lehetővé a nyújtott támogatások tekintetében. (12) Az Unió költségvetésének – közvetlen irányítás vagy a tagállamokkal megosztott irányítás keretében – egyetlen alapból, az ETHA-ból kell finanszíroznia a közös halászati politika és az integrált tengerpolitika kiadásait. A tagállamokkal megosztott irányításnak nemcsak a halászat, az akvakultúra és az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztés támogatására irányuló intézkedésekre kell vonatkoznia, hanem a közös piacszervezésekre, valamint a legkülső régióknak nyújtott ellentételezésre és az ellenőrzési és adatgyűjtési tevékenységekre is. Közvetlen irányítást a tudományos szakvéleményezés, a regionális halászati gazdálkodási szervezetekhez való önkéntes hozzájárulások, a tanácsadó testületek és az integrált tengerpolitika végrehajtását célzó műveletek esetében kell alkalmazni. Meg kell határozni az ETHA felhasználásával finanszírozható intézkedések körét. (13) Különbséget kell tenni a megosztott irányítás, illetve a közvetlen irányítás keretében társfinanszírozott ellenőrzési és végrehajtási intézkedések kategóriái között. Elengedhetetlenül fontos a megosztott irányítás keretében történő irányítás céljára kiutalandó források korlátozása. (14) [A közös halászati politikáról szóló rendelet] (a továbbiakban: KHP-rendelet) 50. és 51. cikke értelmében az ETHA keretében uniós pénzügyi támogatás azzal a feltétellel nyújtható, hogy a tagállamok és a piaci szereplők teljesítik a közös halászati politika szabályait. E feltételesség célja, hogy tükrözze az Unió felelősségét a tekintetben, hogy a köz érdekében és az EUMSZ 3. cikkében előírtaknak megfelelően biztosítja a tengeri biológiai erőforrások KHP keretében történő megőrzését. (15) A KHP célkitűzéseinek elérését aláásná, ha az ETHA keretében nyújtott uniós pénzügyi támogatást olyan piaci szereplők kapnák, amelyek előzetesen nem felelnek meg a tengeri biológiai erőforrások megőrzésével kapcsolatos közérdekkel összefüggő követelményeknek. Ezért csak azok a piaci szereplők fogadhatók el, amelyek a támogatási kérelem benyújtása előtt meghatározott ideig nem voltak érintettek a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK rendelet[9] 40. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerinti, az IUU-hajókra vonatkozó uniós listán szereplő halászhajók üzemeltetésében, irányításában vagy tulajdonlásában, és amelyek az 1005/2008/EK rendelet 42. cikke, illetve a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK rendelet[10] 90. cikkének (1) bekezdése értelmében nem követtek el súlyos jogsértést, illetve a KHP szabályai tekintetében nem követtek el egyéb, az érintett állományok fenntarthatóságát különösen veszélyeztető és az élő tengeri biológiai erőforrások fenntartható – a célfajok populációit a legnagyobb fenntartható hozamot eredményező egyedszám feletti szintre helyreállító és azon a szinten fenntartó – kiaknázását komolyan fenyegető szabálysértést. (16) Ezenfelül a kedvezményezetteknek a támogatási kérelem benyújtását követően, a művelet végrehajtásának teljes időszaka alatt és bizonyos műveletek esetében az utolsó kifizetést követő meghatározott időtartam alatt is meg kell felelniük a tengeri biológiai erőforrások megőrzésével kapcsolatos közérdekkel összefüggő követelményeknek. A tengeri biológiai erőforrások megőrzésével kapcsolatos közérdekkel összefüggő követelményeket be nem tartó kedvezményezetteknek juttatott vagy az általuk kapott támogatás esetleg kapcsolódhat a jogsértésekhez, és ezáltal veszélyeztetheti a KHP célkitűzéseinek elérését. (17) A támogathatósági feltételek teljesítésének elmulasztása esetére megállapított következményeket abban az esetben kell alkalmazni, ha a kedvezményezettek megsértik a KHP szabályait. A nem támogatható kiadások összegének meghatározásánál figyelembe kell venni, hogy a kedvezményezett milyen mértékben sértette meg a KHP szabályait, továbbá a KHP szabályai be nem tartásából eredő gazdasági előnyt és az ETHA által a kedvezményezett gazdasági tevékenységéhez nyújtott hozzájárulás mértékét. (18) A KHP célkitűzéseinek elérését meghiúsítaná az is, ha az ETHA keretében nyújtott uniós pénzügyi támogatást olyan tagállamoknak fizetnék ki, amelyek nem teljesítik a tengeri biológiai erőforrások megőrzésével kapcsolatos közérdekkel összefüggő, a KHP szabályai szerinti kötelezettségeiket, például az adatgyűjtési és az ellenőrzési kötelezettségeket. E kötelezettségek nem teljesítésével továbbá fennáll annak a kockázata is, hogy a tagállamok nem ismerik fel a nem elfogadható kedvezményezetteket vagy a nem támogatható piaci szereplőket. (19) A nem szabályszerű kifizetések megelőzésére, valamint a tagállamok arra való ösztönzésére, hogy megfeleljenek a KHP szabályainak, illetve megköveteljék a kedvezményezettektől a megfelelést, óvintézkedésként mind a kifizetési határidő megszakítását, mind pedig a kifizetések felfüggesztését alkalmazni kell; ezek az intézkedések visszavonhatatlanok. Az arányosság elvének tiszteletben tartása érdekében a végleges és visszavonhatatlan következményekkel járó pénzügyi kiigazítások kizárólag azon műveletekhez közvetlenül kapcsolódó kiadásokra alkalmazhatók, amelyek során nem tartották be a KHP szabályait. (20) A koordináció javítása, valamint a kohéziós politika keretében támogatást nyújtó alapok – nevezetesen az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA) és a Kohéziós Alap (KA) –, a vidékfejlesztést támogató alap – nevezetesen az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) – és a tengerügyi és a halászati ágazatot támogató alap – nevezetesen az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) – végrehajtásának harmonizálása érdekében mindezekre az alapokra (a továbbiakban: KSK-alapok) a [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/…/EU] rendelet][11] közös rendelkezéseket állapított meg. E rendeleten túlmenően az ETHA-ra a KHP és az ITP sajátosságai miatt egyedi rendelkezések vonatkoznak. (21) Figyelembe véve a jövőbeli ETHA méretét, és tekintettel az arányosság elvére, a stratégiai tervezéshez kapcsolódó rendelkezések eltérnek a [közös rendelkezésekről szóló] rendelettől, ennélfogva a programozási időszak alatt az érdekelt felekkel legalább kétszer konzultálni kell; az évenkénti konzultáció nem kötelező, mivel túlzott adminisztratív és pénzügyi terhet róna a Bizottságra és a tagállamokra. (22) Az uniós fellépésnek ki kell egészítenie a tagállami fellépést, vagy törekednie kell az ahhoz történő hozzájárulásra. Jelentős hozzáadott érték biztosítása érdekében a Bizottság és a tagállamok közötti partnerséget a különböző partnertípusok részvételét szolgáló megállapodások útján meg kell erősíteni, teljes mértékben figyelembe véve a tagállamok intézményi kompetenciáit. Különös figyelmet kell fordítani a nők és a kisebbségi csoportok megfelelő képviseletének biztosítására. Ez a partnerség kiterjed a regionális, a helyi és más állami hatóságokra, valamint más megfelelő testületekre, többek között a környezetért, valamint a férfiak és nők közötti egyenjogúság előmozdításáért felelős testületekre, továbbá a gazdasági és szociális partnerekre és más illetékes testületekre. Az érintett partnereket be kell vonni a partnerségi szerződések előkészítésébe, valamint a programozás előkészítésébe, végrehajtásába, nyomon követésébe és értékelésébe. (23) Az arányosság elve szerint a Bizottság és a tagállamok által alkalmazott eszközök az operatív programra előirányzott közkiadások teljes összegétől függően különbözőek lehetnek. Eltérhetnek egymástól különösen az operatív programok végrehajtásának értékeléséhez, ellenőrzéséhez és a vonatkozó jelentéstételhez használt eszközök. (24) A Bizottságnak a rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok éves bontását tárgyilagos és átlátható kritériumok felhasználásával kell megállapítania; e kritériumoknak tartalmazniuk kell az 1198/2006/EK tanácsi rendelet szerinti korábbi költségvetési juttatásokat és a 861/2006/EK tanácsi rendelet alapján korábban felhasznált összegeket. (25) A KHP összefüggésében bizonyos előzetes feltételrendszerek teljesítése kiemelkedő jelentőségű: ilyen előfeltétel különösen az akvakultúrára vonatkozó többéves nemzeti stratégiai terv benyújtása és a halászati gazdálkodásra vonatkozó adatkövetelmények teljesítéséhez, valamint az uniós ellenőrzési, vizsgálati és végrehajtási rendszer gyakorlati végrehajtásához szükséges igazgatási kapacitás bizonyított megléte. (26) Az egyszerűsítési célkitűzéssel összhangban az ETHA megosztott irányítás keretébe tartozó összes tevékenységének – többek között az ellenőrzésnek és az adatgyűjtésnek – tagállamonként egyetlen operatív program formáját kell öltenie, a tagállam nemzeti struktúrájának megfelelően. A programozási műveletnek a 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig tartó időszakra kell kiterjednie. Mindegyik tagállamnak egyetlen operatív programot kell készítenie. Az egyes programokban meg kell határozni az ETHA-ra vonatkozó uniós prioritásokkal kapcsolatos célok teljesítésére irányuló stratégiát és a kapcsolódó intézkedéseket. A programozásnak meg kell felelnie az uniós prioritásoknak, ugyanakkor alkalmazkodnia kell a nemzeti körülményekhez is, és ki kell egészítenie a többi uniós szakpolitikát, különösen a vidékfejlesztési politikát és a kohéziós politikát. (27) Az ETHA végrehajtásának egyszerűsítéséhez való hozzájárulás, valamint az ellenőrzési költségek és a hibaarány csökkentése érdekében a tagállamoknak a lehető legnagyobb mértékben ki kell használniuk az átalányösszegek és más egyszerűsített támogatási formák alkalmazására vonatkozóan a [közös rendelkezések megállapításáról szóló rendeletben] meghatározott lehetőséget. (28) A KHP szerinti ellenőrzési kötelezettségek végrehajtása céljából a tagállamoknak a szóban forgó szakpolitikai területtel kapcsolatosan a Bizottság által elfogadott uniós prioritásokkal összhangban kell kidolgozniuk az operatív program ellenőrzésére vonatkozó szakaszt. Az operatív programnak a növekvő ellenőrzési és végrehajtási szükségletekhez való hozzáigazítása érdekében az operatív programok ellenőrzésére vonatkozó szakasz – a KHP szerinti ellenőrzési és végrehajtási politika terén az uniós prioritásokban bekövetkező változások alapján – rendszeresen felülvizsgálható. E módosításokat a Bizottságnak jóvá kell hagynia. (29) Az ellenőrzési tevékenységeket illetően a programozás rugalmasságának megőrzése érdekében az operatív program ellenőrzésre vonatkozó szakaszát egyszerűsített eljárás keretében kell felülvizsgálni. (30) A tagállamoknak a többéves uniós programmal összhangban kell kidolgozniuk az operatív program adatgyűjtésre vonatkozó szakaszát. Az adatgyűjtési tevékenységek sajátos szükségleteihez való igazodás érdekében a tagállamoknak éves munkatervet kell kidolgozniuk, amelyet a Bizottság iránymutatása mellett évente ki kell igazítani, és amelyet a Bizottságnak jóvá kell hagynia. (31) A halászati tevékenységek versenyképességének és gazdasági teljesítményének javítása érdekében elengedhetetlen az innováció és a vállalkozói készség ösztönzése. Az ETHA-nak ezért támogatnia kell az innovatív tevékenységeket és a vállalkozásfejlesztést. (32) A humán tőkébe való beruházás szintén elengedhetetlen a halászati és a tengerügyi tevékenységek versenyképességének és gazdasági teljesítményének javításához. Az ETHA-nak ezért támogatnia kell az egész életen át tartó tanulást, a kutatók és a halászok közötti, ismeretterjesztést ösztönző együttműködést, valamint a piaci szereplők általános teljesítményének és versenyképességének javítását segítő tanácsadó szolgáltatásokat. (33) Felismerve az önfoglalkoztató halászok házastársai által a kisüzemi part menti halászatban betöltött szerep fontosságát, az ETHA-nak támogatnia kell a szakmai fejlődésüket elősegítő képzést és hálózatépítést, amely eszközt biztosít számukra hagyományos kisegítő feladataik jobb ellátásához. (34) Annak tudatában, hogy a kisüzemi part menti halászatot folytató halászok csak kismértékben vesznek részt a társadalmi párbeszédben, az ETHA-nak támogatnia kell az említett párbeszédet a megfelelő fórumokon előmozdító szervezeteket. (35) A kisüzemi part menti halászatot folytató halászok diverzifikációban rejlő lehetőségei, valamint a part menti közösségekben betöltött kulcsszerepük ismeretében az ETHA-nak azzal kell hozzájárulnia a diverzifikációhoz, hogy támogatja a vállalkozások elindítását és a hajóik utólagos felszerelésére irányuló beruházásokat, valamint a halászati tevékenységeken kívüli megfelelő területeken a szakmai készségek elsajátítására irányuló megfelelő képzést. (36) A fedélzeti egészségvédelmi és biztonsági szükségletek kezelése érdekében az ETHA-nak támogatnia kell a fedélzeti biztonságra és higiéniára irányuló beruházásokat. (37) A [KHP-rendelet] 27. cikkében említett átruházható halászati koncessziós rendszerek létrehozásának eredményeképpen és ezen új rendszerek végrehajtása terén a tagállamok támogatása érdekében az ETHA-nak támogatást kell nyújtania a kapacitásépítés és a bevált gyakorlati módszerek cseréje terén. (38) Az átruházható halászati koncessziók rendszerei bevezetésének versenyképesebbé kell tennie az ágazatot. Következésképpen igény merülhet fel a halászati tevékenységeken kívüli új szakmai lehetőségek iránt. Ezért az ETHA különösen azzal járul hozzá a halászközösségekben megvalósítandó diverzifikációhoz és munkahelyteremtéshez, hogy támogatja az új vállalkozások indítását és a tengeri tevékenységekre szánt hajóknak a kisüzemi part menti halászatot folytató halászhajók nem halászati tevékenységeihez történő átcsoportosítását. Ez utóbbi művelet helyénvalónak tűnik, mivel a kisüzemi part menti halászatot folytató halászhajók nem tartoznak az átruházható halászati koncessziók rendszereinek hatálya alá. (39) A közös halászati politika célkitűzése a halállományok fenntartható kiaknázásának biztosítása. Megállapítást nyert, hogy a túlzott kapacitás a túlhalászás egyik legfőbb kiváltó tényezője. Ezért az uniós halászflottának a rendelkezésre álló erőforrásokhoz történő igazítása kiemelkedő jelentőségű. A túlzott kapacitás állami támogatással – például a tevékenység ideiglenes beszüntetésére vagy megszüntetésére vonatkozó programokkal és selejtezési rendszerekkel – történő felszámolása eredménytelennek bizonyult. Az ETHA ezért támogatni fogja az érintett piaci szereplők túlzott kapacitásának csökkentését, valamint megnövekedett gazdasági teljesítményének és jövedelmezőségének javítását célzó, átruházható halászati koncessziós rendszerek létrehozását és irányítását. (40) Mivel a túlzott kapacitás a túlhalászás egyik legfontosabb kiváltó tényezője, intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy az uniós halászflotta alkalmazkodjon a rendelkezésre álló erőforrásokhoz; ezzel összefüggésben az ETHA-nak támogatnia kell a KHP által a túlzott kapacitás csökkentése érdekében szabályozási eszközként bevezetett átruházható halászati koncessziós rendszerek létrehozását, módosítását és irányítását. (41) Rendkívül fontos, hogy a környezetvédelmi szempontok beépüljenek az ETHA-ba, és támogatást kapjon a KHP szerinti állományvédelmi intézkedések végrehajtása, figyelembe véve azonban az uniós vizek eltérő feltételeit. E célból elengedhetetlen az állományvédelmi intézkedések regionalizált megközelítésének kidolgozása. (42) Hasonlóképpen a halászat tengeri környezetre gyakorolt hatásának csökkentését az ETHA-nak különösen a környezetbarát innovációnak, valamint a szelektívebb halászeszközök és -felszerelések használatának előmozdításával, illetve a tengeri biológiai sokféleség és a tengeri ökoszisztémák és az általuk nyújtott szolgáltatások védelmét és helyreállítását célzó intézkedésekkel kell támogatnia, összhangban a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégiával. (43) A halak tengerbe való visszadobására vonatkozóan a KHP által bevezetett tilalommal összhangban az ETHA-nak támogatnia kell az olyan fedélzeti beruházásokat, amelyek célja a nem szándékosan kifogott halak legjobb felhasználása és a kifogott halak nem teljes körűen felhasznált részeinek hasznosítása. Az erőforrások szűkösségére való tekintettel és a kifogott halak értékének maximalizálása érdekében az ETHA-nak támogatnia kell a kifogott halak kereskedelmi értékének növelését célzó fedélzeti beruházásokat is. (44) A halászkikötők, a kirakodóhelyek és a menedékek fontosságának tudatában az ETHA-nak támogatnia kell a kapcsolódó beruházásokat, különösen az energiahatékonyság, a környezetvédelem, a kirakodott termék minősége, valamint a biztonsági és a munkavégzési feltételek javítása érdekében. (45) Az Unió számára létfontosságú, hogy fenntartható egyensúly alakuljon ki az édesvízi erőforrások és azok kiaknázása között; ezért a környezeti hatás megfelelő figyelembevételével, ugyanakkor a szóban forgó ágazatok gazdasági életképessége megőrzésével megfelelő rendelkezéseknek kell támogatniuk a belvízi halászatot. (46) Az európai akvakultúra fenntartható fejlődését szolgáló bizottsági stratégiával[12], a KHP célkitűzéseivel és az Európa 2020 stratégiával összhangban az ETHA-nak támogatnia kell az akvakultúra-ágazat környezetvédelmi, gazdasági és társadalmi szempontból fenntartható fejlődését. (47) Az akvakultúra hozzájárul a part menti és a vidéki régiók növekedéséhez és munkahelyeinek biztosításához. Ezért kulcsfontosságú, hogy az ETHA hozzáférhető legyen az akvakultúra-ágazati vállalkozások, különösen a kkv-k számára, és hozzájáruljon ahhoz, hogy akvakultúrával foglalkozó új gazdálkodók kerüljenek az ágazatba. Az akvakultúra-tevékenységek versenyképességének és gazdasági teljesítményének javítása érdekében elengedhetetlen az innováció és a vállalkozói készség ösztönzése. Az ETHA-nak ezért támogatnia kell az innovatív tevékenységeket és a vállalkozásfejlesztést, különösen a nem élelmiszer-termelési célú és a nyílt tengeri akvakultúrát. (48) Az akvakultúra-tevékenységekkel összefüggő új jövedelemformák már bebizonyították, hogy a vállalkozásfejlesztés tekintetében hozzáadott értéket képviselnek. Az ETHA-nak ezért támogatnia kell ezeket az akvakultúrán kívüli kiegészítő tevékenységeket, például a horgászturizmust, az oktatási vagy a környezetvédelmi tevékenységeket. (49) Az akvakultúra-ágazati vállalkozások vonatkozásában a jövedelemgyarapítás másik jelentős formája a termékek értékének oly módon történő növelése, hogy maguk a vállalkozások dolgozzák fel és forgalmazzák saját termékeiket, valamint jó piaci kilátásokkal rendelkező új fajokat telepítenek, ily módon diverzifikálva termelésüket. (50) Annak ismeretében, hogy a vizekhez és a területekhez való hozzáférés lehetőségeinek figyelembevételével szükséges meghatározni az akvakultúra-fejlesztésre legalkalmasabb területeket, az ETHA-nak támogatnia kell a nemzeti hatóságokat a nemzeti szintű stratégiai választások meghozásában. (51) A humán tőkébe való beruházás szintén elengedhetetlen az akvakultúra-tevékenységek versenyképességének és gazdasági teljesítményének javításához. Az ETHA-nak ezért támogatnia kell az egész életen át tartó tanulást és az ismeretterjesztést ösztönző hálózatépítést, valamint a piaci szereplők általános teljesítményének és versenyképességének javítását segítő tanácsadó szolgáltatásokat. (52) A környezeti szempontból fenntartható akvakultúra előmozdítása érdekében az ETHA-nak támogatnia kell a fokozottan környezetbarát akvakultúra-tevékenységeket, az akvakultúra-ágazati vállalkozások környezetbarát gazdálkodásra való áttérését, a hitelesítési rendszerek használatát, valamint az organikus akvakultúrára való áttérést. Ugyanebben a szellemben az ETHA-nak támogatnia kell különleges környezetvédelmi szolgáltatásokat nyújtó akvakultúra-ágazati vállalkozásokat is. (53) A fogyasztóvédelem jelentőségének ismeretében, az akvakultúrás tenyésztés által esetlegesen okozott közegészségügyi és állat-egészségügyi kockázat megelőzése és csökkentése érdekében az ETHA-nak megfelelő támogatást kell biztosítania a gazdálkodók számára. (54) Felismerve az akvakultúra-tevékenységekre irányuló beruházások kockázatát, az ETHA-nak azzal kell hozzájárulnia az üzlet biztonságához, hogy – különösen a természeti katasztrófák, kedvezőtlen időjárási jelenségek, hirtelen vízminőség-változás, betegségek vagy kártevők általi fertőzések, illetve a termelő létesítmények megrongálódása miatti – rendkívüli termeléskiesés esetén támogatja az állománybiztosításhoz való hozzáférést és ennélfogva a termelők jövedelmének garantálását. (55) Tekintettel arra, hogy az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztésre irányuló megközelítés a halászat és a vidéki térségek fejlődésének előmozdítása terén éveken át hasznosnak bizonyult azáltal, hogy teljes mértékben figyelembe vette a helyi kezdeményezésen alapuló vidékfejlesztés iránti, több ágazatban is felmerülő igényeket, a támogatást a jövőben is folytatni kell és meg kell erősíteni. (56) A halászati területeken az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztésnek ösztönöznie kell a növekedést és a munkahelyteremtést célzó innovatív megközelítéseket, különösen azáltal, hogy növeli a halászati termékek értékét, és új gazdasági tevékenységek – többek között a tengerhez kapcsolódó („kék”) növekedés és a szélesebb értelemben vett tengeri ágazatok kínálta tevékenységek – felé diverzifikálja a helyi gazdaságot. (57) A halászati területek fenntartható fejlődésének hozzá kell járulnia a társadalmi befogadás előmozdítására, a szegénység csökkentésére és a helyi szintű innováció támogatására irányuló, az Európa 2020 stratégiában foglalt célkitűzésekhez, valamint a Lisszaboni Szerződés kiemelt prioritását jelentő területi kohézió célkitűzéséhez. (58) Az adott közösség szintjén irányított helyi fejlesztést a köz- és a magánszféra és a civil társadalom képviselőiből álló, a társadalmat megfelelően tükröző helyi partnerségeknek kell végrehajtaniuk alulról felfelé építkező megközelítés segítségével; ezek a helyi szereplők vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy a helyi halászati területeik szükségleteinek kielégítése érdekében integrált, ágazatközi helyi fejlesztési stratégiákat dolgozzanak ki és hajtsanak végre; a helyi akciócsoportok reprezentativitásának biztosításához fontos, hogy a döntéshozatali testületekben egyetlen érdekcsoportnak se legyen 49 %-ot meghaladó szavazati joga. (59) A helyi partnerségek közötti hálózatépítés e megközelítés egyik alapvető jellemzője. Az említett helyi partnerségek közötti együttműködés fontos fejlesztési eszköz, amelyet az ETHA-nak hozzáférhetővé kell tennie. (60) A halászati területek ETHA-ból történő támogatását össze kell hangolni a más uniós alapok által nyújtott helyi fejlesztési támogatásokkal, és annak ki kell terjednie a helyi fejlesztési stratégiák és a helyi akciócsoportok által végzett tevékenységek előkészítésének és végrehajtásának valamennyi vetületére, valamint a helyi térség ösztönzésének és a helyi partnerség működtetésének költségeire. (61) Ahhoz, hogy a kiélezett versennyel jellemzett piacon biztosítani lehessen a halászat és az akvakultúra életképességét, rendelkezéseket kell megállapítani a [halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló .../.../EU rendelet][13] végrehajtásának támogatására, valamint a piaci szereplők által a halászati és az akvakultúra-termékek értékének maximalizálására irányuló értékesítési és feldolgozási tevékenységek támogatására. Különös figyelmet kell fordítani az ellátási lánc termelési, feldolgozási és értékesítési tevékenységeit átfogó műveletek előmozdítására. A visszadobási tilalomra vonatkozó új politikához való alkalmazkodás érdekében az ETHA-nak a nem szándékos fogások feldolgozását is támogatnia kell. (62) Kiemelten kell kezelni a termelői szervezeteket és azok szövetségeit, támogatást biztosítva számukra. A tárolási támogatáshoz nyújtott ellentételezést, valamint a termelési és értékesítési tervekre vonatkozó támogatást fokozatosan ki kell vezetni, mivel ezek a meghatározott támogatások elveszítették jelentőségüket, figyelembe véve az ilyen jellegű termékek uniós piaci struktúrájának alakulását és az erős termelői szervezetek növekvő jelentőségét. (63) Felismerve a kisüzemi part menti halászatot folytató halászokat érintő élesedő versenyt, az ETHA-nak támogatnia kell a kisüzemi part menti halászatot folytató halászok azon vállalkozó szellemű kezdeményezéseit, amelyek növelik az általuk kifogott halak értékét, különösen azáltal, hogy az általuk kifogott halakat maguk dolgozzák fel és értékesítik közvetlenül. (64) Az Európai Unió legkülső régióiban a halászati tevékenységek nehézségekkel küzdenek, különösen – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 349. cikkében elismert kedvezőtlen adottságokból kifolyólag – egyes halászati termékek értékesítésekor felmerülő többletköltségek miatt. (65) Annak érdekében, hogy az Európai Unió legkülső régióiból származó egyes halászati termékek versenyképesek maradjanak az Európai Unió más régióiból származó hasonló termékekkel szemben, az Európai Unió 1992-ben intézkedéseket vezetett be a halászati ágazatban felmerülő kapcsolódó többletköltségek ellentételezésére. A 2007-től 2013-ig terjedő időszakra vonatkozó intézkedéseket a 791/2007/EK tanácsi rendelet[14] állapítja meg. Az egyes ilyen halászati termékek értékesítéséből adódó többletköltségek ellentételezését 2014. január 1-jétől folytatni kell. (66) Az érintett legkülső régiókban érvényesülő eltérő értékesítési feltételekre, valamint a fogásmennyiségek, az állományok és a piaci kereslet ingadozásaira való tekintettel az ellentételezésre jogosult halászati termékek, azok legnagyobb mennyiségei és az ellentételezési összegek meghatározását – a tagállamonként megszabott keret-előirányzatokon belül – az érintett tagállamokra kell hagyni. (67) A tagállamok számára engedélyezni kell, hogy az érintett halászati termékek körét és mennyiségét, valamint az ellentételezési összegeket a tagállamonként megszabott előirányzat-kereteken belül differenciáltan határozhassák meg. Ezenkívül lehetővé kell számukra azt is, hogy az ellentételezési tervüket kiigazíthassák, amennyiben azt a feltételek megváltozása indokolja. (68) A tagállamoknak olyan ellentételezési összeget kell meghatározniuk, amely lehetővé teszi a legkülső régiók kedvezőtlen adottságok folytán, különösen pedig a termékeknek az európai kontinensre történő szállítása miatt jelentkező többletköltségek megfelelő kiegyenlítését. A túlkompenzálás elkerülése érdekében az összegnek arányosnak kell lennie a támogatás által kiegyenlített többletköltségekkel, és az semmilyen körülmények között sem haladhatja meg az európai kontinensre történő szállítás költségeinek és az egyéb kapcsolódó költségek 100 %-át. Az ellentételezésnek ebből a célból figyelembe kell vennie a többletköltségeket befolyásoló más típusú állami beavatkozásokat is. (69) Rendkívül fontos, hogy a tagállamok és a piaci szereplők rendelkezzenek magas színvonalú ellenőrzések végzésére alkalmas felszerelésekkel, és ily módon biztosítsák a közös halászati politika szabályainak betartását, egyúttal gondoskodva az élő vízi erőforrások fenntartható kiaknázásáról is; az ETHA-nak ezért az 1224/2009/EK tanácsi rendelettel összhangban támogatnia kell a tagállamokat és a piaci szereplőket. A szabálykövető magatartás megteremtése révén e támogatásnak hozzá kell járulnia a fenntartható növekedéshez. (70) A tagállamok számára az uniós ellenőrzési rendszer végrehajtásával kapcsolatban felmerült kiadásokra a 861/2006/EK rendelet alapján nyújtott támogatás folyósítását az ETHA keretében folytatni kell az egyetlen alap logikáját követve. (71) Az uniós ellenőrzési és végrehajtási politika célkitűzéseivel összhangban helyénvalónak tűnik, hogy a járőrhajók, repülőgépek és helikopterek használata során egy minimális időt a halászat ellenőrzésére fordítsanak, amelyet az ETHA keretében nyújtott támogatás alapjának megállapítása érdekében pontosan meg kell határozni. (72) A tagállamok között az ellenőrzés területén folytatott együttműködés jelentőségére való tekintettel az ETHA-nak támogatást kell nyújtania erre a célra. (73) A többéves uniós programban foglaltaknak megfelelően rendelkezéseket kell megállapítani a halászati adatok gyűjtésének, kezelésének és felhasználásának támogatására, különösen a nemzeti programoknak, valamint a tudományos elemzésre szánt és a KHP végrehajtására vonatkozó adatok kezelésének és felhasználásának támogatására. A tagállamoknak a 861/2006/EK rendelet alapján a halászati adatok gyűjtésével, kezelésével és felhasználásával kapcsolatban felmerült kiadásokra nyújtott támogatás folyósítását az ETHA keretében folytatni kell az egyetlen alap logikáját követve. (74) Támogatni kell a tagállamok közötti, valamint adott esetben az ugyanazon tengeri medencén belüli adatgyűjtés céljából a harmadik országokkal, illetve a megfelelő nemzetközi tudományos testületekkel folytatott együttműködést is. (75) Az integrált tengerpolitika célkitűzése – „Az Európai Unió integrált tengerpolitikájáról” című bizottsági közleménnyel[15] összhangban – a tengerek és az óceánok fenntartható hasznosításának támogatása, valamint az óceánokat, a tengereket, a szigeteket, a tengerparti és a legkülső régiókat és a tengeri ágazatokat érintő szakpolitikákkal kapcsolatos összehangolt, koherens és átlátható döntéshozatal kialakítása. (76) Az Európai Unió integrált tengerpolitikájának végrehajtásához és továbbfejlesztéséhez – a Tanács, az Európai Parlament és a Régiók Bizottsága nyilatkozataiban[16] foglaltaknak megfelelően – tartós finanszírozásra van szükség. (77) Az ETHA-nak minden szinten támogatnia kell az integrált tengerpolitikai irányítás előmozdítását, különösen a bevált gyakorlati módszerek cseréjével, valamint a tengeri medencékhez kapcsolódó integrált stratégiák továbbfejlesztésével és végrehajtásával. E stratégiák célja, hogy az uniós pénzügyi eszközök és alapok felhasználásának maximalizálása, valamint az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójához való hozzájárulás érdekében integrált keretet hozzanak létre az európai tengeri medencékben felmerülő közös kihívások kezelésére, valamint az érdekelt felek közötti együttműködés szorosabbra fűzésére. (78) Az ETHA-nak emellett támogatnia kell a különböző ágazatokban indított, a tengereket, óceánokat és tengerparti területeket érintő kezdeményezések közötti szinergiák megteremtését célzó eszközök továbbfejlesztését is. Ez az integrált tengerfelügyelet esetében is igaz, amelynek célja, hogy az egyes ágazatok közötti, tökéletesített és biztonságos információcserék révén javítsa a tengeri helyzetismeretet. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés V. címének hatálya alá tartozó, tengerfelügyelettel kapcsolatos műveletek azonban nem finanszírozhatók az ETHA-n keresztül. (79) Az adott ágazatok által működtetett egyes információs rendszerek összekapcsolása szükségessé teheti azok saját finanszírozási mechanizmusainak koherens és a Szerződés rendelkezéseivel összhangban történő mozgósítását. A tengeri területrendezés és a part menti övezetek integrált kezelése elengedhetetlen a tengeri területek és a part menti régiók fenntartható fejlődéséhez, és mindkettő hozzájárul az ökoszisztéma-alapú gazdálkodás céljaihoz, valamint a szárazföld és a tenger közötti kapcsolatok fejlődéséhez. Ezek az eszközök fontosak a tengerpartjaink, tengereink és óceánjaink különböző hasznosításainak irányításához, fenntartható gazdasági fejlődésük lehetővé tételéhez és a határokon átnyúló beruházás ösztönzéséhez is, miközben a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv végrehajtása részletesebben meghatározza a tengeri környezetre hatást gyakorló emberi tevékenységek fenntarthatósági határait. Javítani kell továbbá a tenger világára vonatkozó ismereteket, és az óceánok és a tengerek állapotára vonatkozó adatok gyűjtésének, ingyenes megosztásának, újrafelhasználásának és terjesztésének elősegítése révén ösztönözni kell az innovációt. (80) Az ETHA-nak támogatnia kell a tengeri ágazatokon és a tengerparti régiókon belüli fenntartható gazdasági növekedést, foglalkoztatást, innovációt és versenyképességet is. Különösen fontos a feltörekvő és a leendő tengeri ágazatokban a növekedést gátló szabályozási akadályok és készségbeli hiányosságok azonosítása, valamint azon műveletek meghatározása, amelyek a tengeri és a tengerügyi alkalmazásokban rejlő üzleti lehetőségek javításához szükséges technológiai innovációra irányuló beruházás előmozdítását célozzák. (81) Az ETHA-nak ki kell egészítenie az Unió és a tagállamok által nemzeti és annál alacsonyabb szinten az óceánok, tengerek és tengerpartok védelmének és fenntartható használatának ösztönzése érdekében rendelkezésre bocsátott meglévő és jövőbeli pénzügyi eszközöket, illetve összhangban kell állnia azokkal, elősegítve az Európai Unió tagállamai és tengerparti régióik, szigeteik és legkülső régióik közötti együttműködés eredményesebbé tételét, a nemzeti és helyi projektek rangsorolásának és előrehaladásának figyelembevételével. Az Alap összekapcsolódik a tengerügyi dimenzióra esetlegesen kiterjedő egyéb uniós szakpolitikákkal, különösen az Európai Regionális Fejlesztési Alappal, a Kohéziós Alappal, az Európai Szociális Alappal, valamint a „Horizont 2020” elnevezésű kutatási és energiapolitikai programmal. (82) A KHP célkitűzéseinek globális szintű megvalósítása érdekében az Unió tevékeny szerepet vállal a nemzetközi szervezetek munkájában. Ezért elengedhetetlen, hogy az Unió hozzájáruljon a nyílt tengeren és a harmadik országok vizeiben található halászati erőforrások védelmének és fenntartható kiaknázásának biztosítását segítő említett szervezetek tevékenységeihez. A nemzetközi szervezetek számára a 861/2006/EK rendelet alapján nyújtott támogatás folyósítását az ETHA keretében folytatni kell az egyetlen alap logikáját követve. (83) A KHP-n belüli irányítás javítása és a tanácsadó testületek eredményes működésének biztosítása érdekében elengedhetetlen, hogy a tanácsadó testületek – a KHP-n belüli tanácsadó szerepük eredményes ellátása érdekében – elegendő és állandó pénzügyi támogatásban részesüljenek. Az egyetlen alap logikáját követve a tanácsadó testületek számára az ETHA keretében nyújtott támogatásnak fel kell váltania a regionális tanácsadó testületek számára a 861/2006/EK rendelet alapján nyújtott támogatást. (84) Az operatív program megvalósítása, valamint az egyszerű és átlátható megvalósítást szolgáló innovatív megközelítések és gyakorlati módszerek előmozdítása érdekében az ETHA-nak technikai segítségnyújtás révén előkészítő, adminisztratív és technikai támogatást kell biztosítania, továbbá támogatnia kell a tájékoztatási intézkedéseket, a hálózatépítést, az értékeléseket, az ellenőrzéseket, a tanulmányokat és a tapasztalatcserét. A technikai segítségnyújtásnak magában kell foglalnia a kapacitásépítés, az információterjesztés, a tapasztalatcsere és a helyi partnerségek közötti együttműködés támogatását célzó helyi halászati akciócsoportok európai hálózatának létrehozását is. (85) Az e rendelet alapján finanszírozott valamennyi tevékenység tekintetében – megosztott és közvetlen irányítás keretében egyaránt – biztosítani kell az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét az ezen érdekek védelmére vonatkozó jogszabályok megfelelő alkalmazásával, illetve gondoskodni kell arról, hogy a tagállamok és a Bizottság megfelelő ellenőrzéseket végezzenek. (86) A [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/.../EU] rendeletet] és az e rendelet alapján elfogadott rendelkezéseket alkalmazni kell e rendelet megosztott irányítás keretébe tartozó rendelkezéseire. A [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/.../EU] rendelet][17] rendelkezéseket állapít meg különösen a tagállamokkal megosztott, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság és a megkülönböztetésmentesség elvén alapuló irányításra, továbbá az akkreditált szervek szerepére és a költségvetési alapelvekre vonatkozóan, amelyeket mind tiszteletben kell tartani e rendelet keretében. (87) Figyelembe véve azonban az ETHA sajátos jellegét, különösen a méretét, a finanszírozott művelettípusokat, a KHP-val való szoros kapcsolatát és egyéb kapcsolódó tényezőket, a megosztott irányításra vonatkozó közös rendelkezések némelyikét ebben a rendeletben ki kell igazítani, eltérés hatálya alá kell vonni, illetve ki kell egészíteni. Amennyiben a [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/.../EU] rendelet] rendelkezései előírják, az ETHA-nak ki kell egészítenie és ki kell bővítenie ezeket a közös rendelkezéseket. (88) Annak tudatában, mennyire fontos tengeri biológiai erőforrások megőrzése és a halállományok – különösen a jogellenes halászattal szembeni – védelme, valamint „A közös halászati politika reformja” című zöld könyv[18] szellemét követve a KHP szabályait be nem tartó azon piaci szereplőket, amelyek súlyosan veszélyeztetik az érintett állományok fenntarthatóságát és ezért komoly veszélyt jelentenek az élő tengeri biológiai erőforrások tagállami szinten történő fenntartható – a célfajok populációit a legnagyobb fenntartható hozamot eredményező egyedszám feletti szintre helyreállító és azon a szinten fenntartó – kiaknázására, valamint a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatban érintett piaci szereplőket ki kell zárni az ETHA keretében nyújtott támogatásból. Az uniós finanszírozás a műveletek kiválasztásától a végrehajtásukig egyetlen szakaszban sem használható fel a KHP-rendelet célkitűzéseiben megfogalmazott, a tengeri biológiai erőforrások megőrzésére irányuló közérdek veszélyeztetésére. (89) A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell elfogadniuk az irányítási és ellenőrzési rendszer megfelelő működésének biztosítására. E célból minden egyes operatív program esetében ki kell jelölni egy irányító hatóságot, egy kifizető ügynökséget és egy tanúsító szervet, és meg kell határozni felelősségi köreiket. E felelősségi köröknek elsősorban a hatékony és eredményes pénzügyi megvalósításhoz, az értékelés megszervezéséhez, a kiadások igazolásához, az ellenőrzéshez, valamint az uniós jognak való megfeleléshez kell kapcsolódniuk. Rendelkezni kell a Bizottság és az érintett nemzeti hatóságok közötti, a támogatás nyomon követésére irányuló rendszeres értekezletek megtartásáról. Az irányítás és ellenőrzés tekintetében részletes szabályokat kell megállapítani, amelyek a tagállamok részéről biztosítékot jelentenek arra, hogy a rendszereket létrehozták és azok megfelelően működnek. (90) Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus teljes időszakában, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és vizsgálatát, a kárba veszett, tévesen kifizetett vagy helytelenül felhasznált források visszatéríttetését és adott esetben a bírságokat. (91) A tagállamok által a szabálytalanságokat követően visszatéríttetett összegeknek továbbra is az érintett tagállam operatív programjainak rendelkezésére kell állniuk. A szabálytalanságok teljes egészében történő visszatéríttetésének hiányában ki kell alakítani a tagállamok pénzügyi felelősségére vonatkozó rendszert, és lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy – a szabálytalanságok és az ésszerű határidőn belüli visszatéríttetés elmaradása miatt kiesett érintett összegek tagállamoknak történő felszámításával – megvédje az uniós költségvetés érdekeit. (92) A jól működő partnerség és az uniós támogatás megfelelő előmozdítása érdekében a lehető legszélesebb körű tájékoztatást és nyilvánosságot kell biztosítani. Ezért a szempontért és a Bizottságnak a meghozott intézkedésekre vonatkozó folyamatos tájékoztatásáért a támogatás irányításáért felelős hatóságok felelősek. (93) A kötelezettségvállalásokra és a kifizetésekre vonatkozó szabályokat és eljárásokat egyszerűsíteni kell oly módon, hogy biztosítsák a rendszeres pénzáramlást. Az ETHA-ból nyújtott hozzájárulás 4 %-ának megfelelő előfinanszírozás várhatóan elősegítené az operatív programok végrehajtásának felgyorsítását. (94) Az uniós források hatékony és eredményes kezelésének biztosítása céljából javítani kell a kiadások előrejelzését és végrehajtását. Ebből a célból a tagállamoknak rendszeresen el kell küldeniük a Bizottság számára az uniós források felhasználására vonatkozó előrejelzéseiket, és a pénzügyi végrehajtás bármilyen késedelmének az előlegek visszafizetését és a kötelezettségvállalások automatikus visszavonását kell eredményeznie. (95) A [KHP-rendelet] 50. és 51. cikkében említett, a KHP-vel összefüggő sajátos szükségletek kezelése, valamint a KHP szabályainak való megfeleléshez való hozzájárulás érdekében a kifizetési határidő megszakítására vonatkozó szabályokon [a közös rendelkezések megállapításáról szóló […/.../EU] rendelet] túlmenően további rendelkezéseket kell megállapítani. Ha egy tagállam vagy egy piaci szereplő nem tesz eleget a KHP szerinti kötelezettségeinek, vagy ha a Bizottság rendelkezésére álló bizonyítékok ilyen kötelezettségszegésre utalnak, óvintézkedésként a Bizottság számára lehetővé kell tenni a kifizetések megszakítását. (96) A megszakítás lehetőségén kívül, valamint a nem támogatható kiadások kifizetése nyilvánvaló kockázatának elkerülése érdekében a Bizottság számára lehetővé kell tenni a KHP-szabályok megsértéséhez kapcsolódó kifizetéseknek a [KHP-rendelet] 50. és 51. cikke szerinti felfüggesztését. (97) Az akkreditált kifizető ügynökségek és az uniós költségvetés közötti pénzügyi kapcsolat megteremtése érdekében a Bizottságnak évente kell elvégeznie az említett kifizető ügynökségek számláinak elszámolását. A számlaelszámolásról hozott határozatnak ki kell terjednie a számlák teljességére, pontosságára és valódiságára, de a kiadások uniós jogszabályoknak való megfelelőségére nem. (98) Minőségük javítása és eredményességük bizonyítása érdekében az operatív programokat nyomon kell követni és értékelésnek kell alávetni. A Bizottságnak létre kell hoznia egy közös monitoring- és értékelési keretet, amely egyebek mellett azt is biztosítja, hogy a megfelelő adatok kellő időben rendelkezésre álljanak. Ezzel összefüggésben meg kell határozni a mutatók jegyzékét, és a Bizottságnak a konkrét célkitűzésekhez kapcsolódóan értékelnie kell az ETHA hatását. (99) A program nyomon követéséért az irányító hatóságnak és az e célra létrehozott monitoringbizottságnak közösen kell felelnie. E célból meg kell határozni felelősségi köreiket. A program nyomon követésének részeként a végrehajtásról évente jelentést kell készíteni, és azt el kell juttatni a Bizottsághoz. (100) A finanszírozási lehetőségekre és a projektkedvezményezettekre vonatkozó információk hozzáférhetőségének és átláthatóságának javítása érdekében valamennyi tagállamnak olyan egységes honlapot vagy honlap-portált kell elérhetővé tennie, amely tájékoztatást nyújt az operatív programról, beleértve az egyes operatív programok által támogatott műveletek felsorolását. Ezeknek az információknak ésszerű, közérthető és konkrét képet kell nyújtaniuk a nagyközönség és különösen az Unió adófizetői számára arról, hogy az ETHA keretében mire fordítják az uniós finanszírozást. E célkitűzésen felül a vonatkozó adatok közzétételének arra is kell szolgálnia, hogy még jobban reklámozza az uniós finanszírozásra történő pályázás lehetőségét. Az adatvédelemmel kapcsolatos alapvető jog teljes mértékű tiszteletben tartásával és a Bíróság által a Schecke egyesített ügyekben hozott ítélettel[19] összhangban azonban természetes személyek nevének közzététele nem írható elő. (101) E rendelet egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése és módosítása érdekében a Szerződés 290. cikke alapján a Bizottságnak felhatalmazást kell adni jogi aktusok elfogadására a következők tekintetében: az előzetes feltételrendszer arányos biztosítása érdekében a KHP-val összefüggő, adott esetben a kérelem elutasítását eredményező szabálysértések és a kérelmezési időszak meghatározására vonatkozó magatartási kódex, a hajó halászati kapacitásának növelését eredményező beruházások elkerülése érdekében a támogatható fedélzeti beruházások meghatározása, ökoinnováció esetében a nettó bevétel kiszámításának módszere, a védett tengeri területek védelméhez és helyreállításához kapcsolódó támogatható műveletek és költségek meghatározása, a nyílt tengeri és a nem élelmiszer-termelési célú akvakultúrába történő beruházások támogatható költségeinek meghatározása, a helyi fejlesztési stratégiákkal kapcsolatos cselekvési terv tartalmának meghatározása, a helyi fejlesztési stratégiákra vonatkozó előkészítő támogatás keretébe tartozó támogatható költségek meghatározása, a helyi fejlesztési stratégiákra vonatkozó működési költségek és szervezési költségek keretébe tartozó támogatható költségek meghatározása, a kifizető ügynökségek kötelezettségei, a tanúsító szervek feladatainak meghatározása, a megfelelő ellenőrzési nyomvonalakkal összefüggő eljárások leírása, a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésével kapcsolatos tagállami kötelezettségek tisztázása, a KHP-val összefüggő olyan szabálysértések meghatározása, amelyek a kifizetések felfüggesztését vonhatják maguk után, az átalány vagy extrapolált pénzügyi kiigazítások esetében alkalmazandó kritériumok és módszerek előírása, a KHP-val összefüggő olyan szabálysértések meghatározása, amelyek pénzügyi kiigazítások alkalmazását vonhatják maguk után, valamint a monitoring- és értékelési rendszer tartalmának és felépítésének meghatározása. (102) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell az alkalmazandó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, időszerű és megfelelő módon történő eljuttatásáról. (103) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy végrehajtási aktusok révén határozatot fogadjon el a következőkről: a juttatások éves bontása; az operatív programok és módosításaik jóváhagyása; a végrehajtási és ellenőrzési politika terén megállapított uniós prioritások; az adatgyűjtést szolgáló éves munkatervek jóváhagyása; a KHP-val összefüggő, a kifizetési határidő esetleges megszakítását eredményező szabálysértést igazoló bizonyíték megállapítása; a KHP-val összefüggő, a kifizetések felfüggesztését eredményező szabálysértések; a kifizetések felfüggesztése és a kifizetések felfüggesztésének feloldása; a pénzügyi kiigazítások és a számlák elszámolása. (104) Annak biztosítására, hogy e rendelet végrehajtása egységes feltételekkel történjen, a Bizottságot fel kell ruházni az operatív program formátumának meghatározására, az operatív program és az adatgyűjtést szolgáló éves munkaterv elfogadásával kapcsolatos eljárások kialakítására, az I. melléklet szerinti támogatásintenzitási százalékpontok konkrét alkalmazására, az azonnali kiadásigazoló nyilatkozat elküldésére rendelkezésre álló időtartam megállapítására, az irányítás és ellenőrzés tekintetében a kifizető ügynökségek kötelezettségeinek meghatározására, a tanúsító szervek bizonyos feladatainak kijelölésére, a hatékony irányítás és ellenőrzés szabályainak rögzítésére, a felfüggesztendő kifizetések meghatározására, a kifizetési határidő megszakítására vagy a kifizetések felfüggesztésére vonatkozó eljárásokra, a Bizottság által végzendő további helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó eljárás és az éves végrehajtási jelentések formátumának meghatározására, az előzetes és utólagos értékelésekbe foglalandó elemek megállapítására, valamint a közzétételi intézkedésekre vonatkozó technikai elemek kidolgozására vonatkozó végrehajtási hatáskörrel. Ezt a hatáskört a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni[20]. (105) Tekintettel a Bizottság által a 24. cikk, a 98. cikk, a 120. cikk és a 143. cikk végrehajtási aktusaival elfogadandó rendelkezések eljárási jellegére, a végrehajtási aktusok elfogadása során tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni. (106) Az 1198/2006/EK rendelettel létrehozott rendszerről az e rendelettel létrehozott rendszerre történő zökkenőmentes áttérés elősegítése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a Szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el átmeneti rendelkezések megállapítására vonatkozóan. (107) Az e rendeletben meghatározott új támogatási rendszer az 1198/2006/EK rendelettel, a 861/2006/EK rendelettel, az integrált tengerpolitika továbbfejlesztését támogató program létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelettel, a Garanciaalapot létrehozó 1290/2005/EK rendelettel, a 791/2007/EK rendelettel és az 1224/2009/EK rendelet 103. cikkével előírt rendszer helyébe lép. Ezért ezeket a rendeleteket és rendelkezést 2014. január 1-jétől hatályon kívül kell helyezni, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: I. CÍM CÉLKITŰZÉSEK I. FEJEZET Hatály és fogalommeghatározások 1. cikk Tárgy A rendelet a következők végrehajtásához kapcsolódó uniós pénzügyi intézkedéseket határozza meg: a) a közös halászati politika (KHP); b) a tengerjoggal kapcsolatos vonatkozó intézkedések; c) a halászati területek és a belvízi halászat fenntartható fejlesztése; d) és az integrált tengerpolitika (ITP). 2. cikk Területi hatály E rendelet kifejezetten eltérő rendelkezése hiányában ez a rendelet az Unió területén végzett műveletekre vonatkozik. 3. cikk Fogalommeghatározások (1) E rendelet alkalmazásában és a (2) bekezdés sérelme nélkül [a közös halászati politikáról szóló rendelet][21] 5. cikkében, [a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló rendelet] 5. cikkében, az 1224/2009/EK tanácsi rendelet 4. cikkében és a [közös rendelkezések megállapításáról szóló rendelet][22] 2. cikkében szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók. (2) E rendelet alkalmazásában: 1. „közös információmegosztási környezet”: a tengeri tevékenységek helyzetismeretének javítása érdekében a különböző ágazatbeli felhasználók közötti információcseréhez kifejlesztett, decentralizált felépítésű rendszerek hálózata; 2. „ágazatközi műveletek”: olyan kezdeményezések, amelyek az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltaknak megfelelően kölcsönösen kedveznek a különböző ágazatoknak és/vagy ágazati politikáknak, és amelyek a vonatkozó szakpolitikai területekre kiterjedő intézkedésekkel nem valósíthatók meg teljes egészében; 3. „elektronikus rögzítési és jelentéstételi rendszer”: az 1224/2009/EK tanácsi rendelet 15., 24. és 63. cikkében említett elektronikus adatrögzítési és jelentéstételi rendszer; 4. „európai tengeri megfigyelési és adathálózat”: a nemzeti tengeri megfigyelési és adatprogramokat egy közös és hozzáférhető európai forrásba integráló hálózat; 5. „halászati terület”: olyan terület, amely tó- vagy tengerparttal vagy kisebb tóval vagy folyótorkolattal rendelkezik, és jelentős mértékű foglalkoztatást biztosít a halászati vagy az akvakultúra-ágazatban, és amelyet a tagállamok ilyen területként jelöltek ki; 6. „halász”: bármely olyan személy, aki működő halászhajó fedélzetén a tagállam által elismerten hivatásszerű halászatot folytat, vagy aki – hajó nélkül – a tagállam által elismert módon tengeri élőlények hivatásszerű lehalászását folytatja; 7. „integrált tengerpolitika” (ITP): olyan uniós politika, amelynek célja – koherens tengerügyi vonatkozású szakpolitikák és ez irányú nemzetközi együttműködés révén – a tagállamok, nevezetesen az Unió szigetei, part menti és legkülső régiói, valamint a tengeri ágazat fenntartható fejlődésének, gazdasági növekedésének és társadalmi kohéziójának maximalizálására irányuló, összehangolt és koherens döntéshozatal előmozdítása; 8. „integrált tengerfelügyelet”: az európai tengerek felügyeletére irányuló tevékenységek eredményességének és hatékonyságának javítását célzó, ágazatközi és határokon átnyúló információcsere és együttműködés révén megvalósuló uniós kezdeményezés; 9. „szabálytalanság”: a 2988/95/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szabálytalanság; 10. „belvízi halászat”: a kizárólag belvizeken működő hajókkal vagy jéghalászatra használt egyéb eszközökkel, kereskedelmi célból végzett halászat; 11. „a part menti övezetek integrált kezelése”: a part menti övezetek integrált kezeléséről szóló, 2002. május 30-i 2002/413/EK európai parlamenti és tanácsi ajánlásban[23] meghatározott stratégiák és intézkedések; 12. „integrált tengerpolitikai irányítás”: az óceánokat, a tengereket és a part menti régiókat érintő összes uniós ágazati szakpolitika összehangolt irányítása; 13. „tengeri régiók”: a 2004/585/EK tanácsi határozat I. mellékletében meghatározott földrajzi területek és a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által megállapított területek; 14. „tengeri területrendezés”: az a folyamat, amelynek során a hatóságok – ökológiai, gazdasági és társadalmi célkitűzések elérése érdekében – elemzik és meghatározzák a tengeri területeken folytatott emberi tevékenységek térbeli és időbeli elosztását; 15. „intézkedés”: műveletek sorozata; 16. „közkiadás”: a tagállamok, a regionális vagy a helyi hatóságok vagy az Európai Unió költségvetéséből műveletek finanszírozásához nyújtott bármely hozzájárulás, illetve bármely hasonló kiadás. A műveletek finanszírozásához nyújtott bármely olyan hozzájárulás, amely egy vagy több regionális vagy helyi hatóság közjogi intézményei vagy társulásai, vagy az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban eljáró közjogi intézmények költségvetéséből származik, közpénzből történő hozzájárulásnak tekintendő[24]; 17. „tengeri medencékhez kapcsolódó stratégia”: adott földrajzi területre vonatkozó, az európai intézmények, a tagállamok, a tagállami régiók és – adott esetben – a közös tengeri medencével rendelkező harmadik országok által kialakított strukturált együttműködési keret; a stratégia figyelembe veszi a tengeri medence földrajzi, éghajlati, gazdasági és politikai sajátosságait; 18. „kisüzemi part menti halászat”: a 12 méter teljes hosszúságot el nem érő hajóról végzett, és a közösségi halászhajó-nyilvántartásról szóló, 2003. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet[25] I. mellékletének 3. táblázatában felsorolt vontatott eszközt igénybe nem vevő halászat; 19. „kizárólag belvizeken működő hajók”: belvizeken kereskedelmi halászatot folytató és az uniós halászflotta-nyilvántartásban nem szereplő hajók. II. CÍM ÁLTALÁNOS KERETRENDSZER I. FEJEZET Az Európai Tengerügyi és Halászati Alap létrehozása és célkitűzései 4. cikk Létrehozás Létrejön az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA). 5. cikk Célkitűzések Az ETHA hozzájárul az alábbi célkitűzések megvalósításához: a) a fenntartható és versenyképes halászat és akvakultúra előmozdítása; b) az integrált uniós tengerpolitika oly módon történő kidolgozásának és végrehajtásának elősegítése, hogy a szakpolitika kiegészítse a kohéziós politikát és a közös halászati politikát; c) a halászati területek kiegyensúlyozott és inkluzív területfejlesztésének előmozdítása; d) a KHP végrehajtásának előmozdítása. 6. cikk Az Unió prioritásai Az ETHA célkitűzéseinek teljesítése hozzájárul az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia megvalósításához. Ez a következő hat uniós prioritás révén történik, amelyek a közös stratégiai keret (a továbbiakban: KSK) vonatkozó tematikus célkitűzéseit fejezik ki: (1) A foglalkoztatás és a területi kohézió növelése a következő célkitűzésekkel: a) a gazdasági növekedés, a társadalmi befogadás és a munkahelyteremtés előmozdítása, valamint a munkaerő mobilitásának támogatása a halászattól és akvakultúrától függő part menti és szárazföldi halászati közösségekben; b) a halászati tevékenységek más tengeri gazdasági ágazatok felé történő diverzifikálása és a tengeri gazdasági ágazat növekedése, beleértve az éghajlatváltozás mérséklését. (2) Az innovatív, versenyképes és tudásalapú halászat előmozdítása, kiemelt figyelmet fordítva a következő területekre: a) a technológiai fejlődés, az innováció és a tudástranszfer megerősítésének támogatása; b) a halászat és különösen a kisüzemi part menti flotta versenyképességének és életképességének fokozása, valamint a biztonsági és munkakörülmények javítása; c) új szakmai készségek és az egész életen át tartó tanulás fejlesztése; d) a halászati termékek piacának jobb szervezése. (3) Az innovatív, versenyképes és tudásalapú akvakultúra előmozdítása, kiemelt figyelmet fordítva a következő területekre: a) a technológiai fejlődés, az innováció és a tudástranszfer megerősítésének támogatása; b) az akvakultúra-ágazati vállalkozások és különösen a kkv-k versenyképességének és életképességének fokozása; c) új szakmai készségek és az egész életen át tartó tanulás fejlesztése; d) az akvakultúra-termékek piacának jobb szervezése. (4) A fenntartható és erőforrás-hatékony halászat előmozdítása, kiemelt figyelmet fordítva a következő területekre: a) a halászat tengeri környezetre gyakorolt hatásának csökkentése; b) a tengeri biológiai sokféleség és a tengeri ökoszisztémák védelme és helyreállítása, beleértve az általuk nyújtott szolgáltatásokat. (5) A fenntartható és erőforrás-hatékony akvakultúra előmozdítása, kiemelt figyelmet fordítva a következő területekre: a) az akvakultúrával összefüggő ökoszisztémák állapotának javítása és az erőforrás-hatékony akvakultúra előmozdítása; b) a magas szintű környezetvédelmet biztosító akvakultúra, az állategészségügy és az állatjólét, valamint a közegészségügy és a közbiztonság előmozdítása. (6) A KHP végrehajtásának előmozdítása a következők révén: a) tudományos ismeretek rendelkezésre bocsátása és adatgyűjtés; b) az ellenőrzés és a végrehajtás támogatása, az intézményi kapacitás javítása és hatékony közigazgatás. II. FEJEZET Megosztott és közvetlen irányítás 7. cikk Megosztott és közvetlen irányítás (1) Az V. címben meghatározott intézkedéseket és a 92. cikk szerinti technikai segítségnyújtást az ETHA a tagállamok és az Unió közötti megosztott irányítás elvével összhangban, valamint [a közös rendelkezések megállapításáról szóló […/…/EU] rendeletben][26] megállapított közös szabályok alapján finanszírozza. (2) A 92. cikk szerinti technikai segítségnyújtás kivételével a VI. címben meghatározott intézkedéseket az ETHA a közvetlen irányítás elvével összhangban finanszírozza. III. FEJEZET A megosztott irányítás keretébe tartozó támogatásra vonatkozó általános elvek 8. cikk Állami támogatás (1) E cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok által a halászati és akvakultúra-ágazatban működő vállalkozások számára nyújtott támogatásokra a Szerződés 107., 108. és 109. cikkét kell alkalmazni. (2) A Szerződés 107., 108. és 109. cikkei azonban nem alkalmazandók a tagállamok által e rendelet értelmében és e rendelettel összhangban, a Szerződés 42. cikkének értelmében teljesített kifizetésekre. (3) A pénzügyi hozzájárulások vonatkozásában a (2) bekezdéssel összhangban e rendelet rendelkezésein túlmenő, közpénzből történő finanszírozást megállapító nemzeti rendelkezéseket egyetemesen az (1) bekezdés alapján kell kezelni. 9. cikk Partnerség A [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/…/EU] rendelet] 5. cikkének (4) bekezdésétől eltérve a Bizottság a programozási időszak során legalább kétszer konzultációt folytat az uniós szintű partnereket képviselő szervezetekkel az ETHA-ból nyújtandó támogatás végrehajtásáról. 10. cikk Koordináció A [közös rendelkezések megállapításáról szóló […/…/EU] rendelet] 4. cikkében kimondott általános elveken túlmenően a Bizottság és a tagállamok biztosítják az ETHA-ból, valamint más uniós szakpolitikákból és pénzügyi eszközökből – többek között [a környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással összefüggő fellépés keretprogramjának (LIFE keretprogram) létrehozásáról szóló] […/…/E