Bevezetés

Az uniós jog alkalmazásának ellenőrzéséről szóló 2010. évi 28. éves bizottsági jelentés a stratégiai kérdésekre és a jelenlegi jogszabályok értékelésére összpontosít, összhangban „Az eredmények Európája – a közösségi jog alkalmazása” című 2007. évi bizottsági közleményben (a továbbiakban: a 2007. évi közlemény) az éves jelentéstételre meghatározott általános formátummal[1].

A jelentés az előző évek jelentéseihez hasonló felépítést követ[2].

ÁLTALÁNOS INFORMÁCIÓK

Fontos új elemek a jogsértési ügyek kezelésében

A Bizottság 2010-ben folytatta a 2007. évi közleményében elindított, a jogsértési ügyek kezelését célzó reformjának végrehajtását, kiegészítését és finomhangolását a javításra szoruló négy területen.

Különös hangsúlyt helyeztek a tagállamokkal folytatott párbeszéd és problémamegoldás eszközeként szolgáló EU Pilot adatbázis működésének következetes továbbfejlesztésére és értékelésére épülő hatékony ügykezelésre. Mindez már 2009-ben meghozott intézkedésekre épült, melyekkel felállították az új regisztrációs rendszert (CHAP panaszkezelés – Accueil des Plaignants ) az uniós jog tagállamok általi alkalmazásával kapcsolatos panaszok és megkeresések kezelésére (a CHAP és az EU Pilot adatbázisok részletesebb ismertetését lásd a 3.2. szakaszban).

A Bizottság megerősítette továbbá a megelőző intézkedéseit, pl. az uniós jognak az új kezdeményezések hatásvizsgálataiban történő előretekintő alkalmazása, valamint az új irányelvek átültetésének folyamatát támogató végrehajtási tervek előmozdítása révén (lásd a 3.4. szakaszt).

A Lisszaboni Szerződés hatályba lépése fontos változásokat eredményezett a jogsértési ügyek kezelésében. Az egyik újdonság az, hogy a Bizottság az eljárás korábbi szakaszában kérheti pénzügyi szankciók kivetését azokra a tagállamokra, amelyek nem tettek eleget valamely, jogalkotási eljárás keretében elfogadott irányelv átültetésére elfogadott intézkedés bejelentésére vonatkozó kötelezettségüknek (az EUMSZ 260. cikkének (3) bekezdése). 2010-ben a Bizottság közleményben[3] ismertette az új eszköz alkalmazásával kapcsolatos politikáját (lásd a 3.1.1. szakaszt).

Végezetül az Európai Parlament és a Bizottság közötti kapcsolatokról szóló felülvizsgált keretmegállapodás[4] a jogsértési eljárások területén a tájékoztatást és az együttműködést illetően átfogóbb rendelkezésekhez vezetett (3.6. szakasz).

Általános statisztikák

2010-ben az uniós joganyag kb. 8 400 rendeletből és közel 2 000 irányelvből állt az elsődleges joganyagon (Szerződések) kívül.

Az előző évekhez hasonlóan ez az éves jelentés[5] áttekintést nyújt az uniós jog alkalmazásához kapcsolódó, a Bizottság által kezelt ügyekre vonatkozó legfontosabb statisztikai adatokról. Az adatok helyes értelmezéséhez szükséges szem előtt tartani, hogy a Bizottság az ügyek kezelésére két új (a jogsértés kivizsgálási szakaszában alkalmazandó) eszközt vezetett be ezen a területen: a (panaszokat és megkereséseket nyilvántartó) CHAP és (a tagállamokkal történő problémamegoldást szolgáló) EU Pilot elnevezésű adatbázist. Az ügykezelést szolgáló új eszközöket részletesen a 3.2. szakasz ismerteti.

Korábban az összes jogsértési ügyet egyetlen adatbázis (NIF) tartalmazta, függetlenül azok eredetétől és attól, hogy azok az eljárás melyik szakaszában voltak éppen. Középtávon az utóbbi adatbázis csak azokat az ügyeket tartalmazza majd, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság hivatalos lépéseket tett az EUMSZ 258. cikke szerint, kezdve a tagállamnak címzett felszólító levél megküldésével. Az adatbázis jelenleg még mindig tartalmaz bizonyos számú, a jogsértés kivizsgálási szakaszában levő ügyet (különösen panaszokat), melyeket az új rendszerben a CHAP és az EU Pilot adatbázisban dolgoztak volna fel.

Az ügyek száma eredetük szerint

2010 végén a jogsértések adatbázisa közel 2 100 folyamatban levő jogsértési ügyet tartalmazott. Az előző év végi adathoz képest (közel 2 900 ügy) a folyamatban levő ügyek száma majdnem 30 %-kal csökkent. Ez részben annak tudható be, hogy az új panaszokat és a hivatalból indított új ügyeket vagy a CHAP vagy az EU Pilot adatbázisokban rögzítik és kezelik (az adatbázisokra vonatkozó adatokat lásd a 3.2. szakaszban). Az EU Pilot adatbázison keresztüli problémamegoldás sikeraránya is jelentősen hozzájárult a jogsértési eljárások számának csökkentéséhez azokban a tagállamokban, amelyek alkalmazzák az EU Pilot adatbázist annak 2008. áprilisi bevezetése óta.

A panaszok és a hivatalból indított ügyek kezelésére kidolgozott, a jogsértés kivizsgálási szakaszában alkalmazott eszközök általános alkalmazása megváltoztatta az ügyek eredet szerinti összetételét a jogsértések adatbázisában. 2009 végén a folyamatban levő ügyek 53 %-a panaszokhoz kapcsolódott; 2010-ben ez a szám (több mint 10 %-kal) csökkent, kissé meghaladva a 40 %-ot.

739 folyamatban levő ügy (az összes ügy kb. 35 %-a) a Bizottság hivatalból indított ügyeiből származott. Ez kevesebb a 2009. évi adathoz képest (925). A számra kihat az a tény, hogy a Bizottság szolgálatai a hivatalból indított új ügyeket jelenleg elvileg első lépésben az EU Pilot adatbázisban kezelik.

A bejelentés elmulasztásával kapcsolatos 470 folyamatban levő ügy[6] az összes folyamatban levő ügy 22 %-át teszi ki. Az erre vonatkozó 2009. évi adatokkal összehasonlítva abszolút értelemben növekedés figyelhető meg: 2009 végén csupán 407 ügy volt folyamatban bejelentés elmulasztásával kapcsolatosan. Ez részben azzal magyarázható, hogy a 2010. évi átültetési menetrend 2009-hez képest több irányelvet tartalmazott (lásd a 3.1.1. szakaszt).

A Bizottság 2010 folyamán 987 panasszal kapcsolatos ügyet és hivatalból indított ügyet zárt le (2009-ben 1 389 ügy). Az ügyek többsége (431 határozat) azt megelőzően zárult le, hogy felszólító levelet küldtek a tagállamnak, mivel a tagállamok a Bizottság által jelzett problémákra adott válaszként megtették a megfelelő lépéseket az uniós jogszabályoknak való megfelelés érdekében.

További 312 ügyet zártak le felszólító levél megküldését követően de még a tagállamnak címzett indokolással ellátott vélemény megküldése előtt (2009-ben 341 ügy), 130 ügyet pedig az indokolással ellátott vélemény megküldését követően, de az ügy Bíróság elé utalása előtt (2009-ben 151 ügy). A fenti számok azt mutatják, hogy a lezárt ügyek 88 %-a nem került a Bíróság elé, mert a tagállamok még azt megelőzően korrigálták a Bizottság által jelzett jogi problémákat, hogy szükség lett volna a jogsértési eljárások következő szakaszának elindítására.

Ügyek száma tagállamok és szakpolitikai területek szerint

2010 végén a legtöbb jogsértési eljárás a tagállamok közül Olaszországgal szemben volt folyamatban (176 folyamatban levő ügy), melyet Belgium (159) és Görögország követett (157). Málta, Litvánia és Lettország az a három tagállam, amelyekben a folyamatban levő jogsértési ügyek száma a legalacsonyabb (sorrendben 25, 27 és 32 ügy). Szintén Olaszország és Görögország voltak azok a tagállamok, melyekkel szemben 2010-ben a legtöbb új jogsértési eljárást indították (90 illetve 89), őket az Egyesült Királyság követte (2010-ben 75 új ügy). 2010-ben a legkevesebb új eljárást (19) Litvánia ellen indították; az új ügyek tekintetében második helyen Dánia (22), harmadik helyen Málta (25) szerepelt. Bár Olaszország és Görögország az új ügyeik kb. 40 %-át le tudta zárni ugyanabban az évben, a legtöbb új ügy 2011-ben is folytatódott (49 illetve 50 ügy). Lengyelország és Spanyolország esetében is viszonylag magas volt a következő évben is folytatódó ügyek száma (országonként 40 új ügy). A tavaly lezáratlan ügyek száma Málta (8), Dánia (10) és Litvánia (11) esetében volt a legkisebb.

A jogsértések által leginkább érintett három szakpolitikai terület (környezetvédelem, belső piac és adózás) az összes jogsértési ügy 52 %-át teszi ki. Az összes folyamatban levő ügy több mint egyötöde környezetvédelmi jogszabályokhoz (444) kapcsolódik, az összes jogsértési ügy 15 -15 %-át a belső piachoz és az adózáshoz (326 illetve 324 ügy) kapcsolódó ügyek teszik ki.

Ugyanakkor a legtöbb új jogsértési eljárást 2010-ben nem a fent említett szakpolitikai területeken indították. Az egészség- és fogyasztóvédelem területén az újonnan indított ügyek (273) többsége bejelentés elmulasztásával kapcsolatos ügy volt (254). 2010-ben a második és harmadik helyen a környezetvédelem és a belső piac szerepelt (sorrendben 229 és 191 ügy). A Bizottság 2010 végére lezárta a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos ügyek túlnyomó részét az egészség- és a fogyasztóvédelem terén, csupán 62 ügy volt folyamatban. Ezzel ellentétben az új eljárások kb. kétharmada még mindig folyamatban volt a környezetvédelem, a belső piac és a közlekedés terén (sorrendben 148, 131 és 116 ügy), a 2011. évben is folytatódó ügyek száma ezeken a területeken volt a legnagyobb.

Petíciók

Az elmúlt évhez hasonlóan a környezetvédelem területén nyújtották be a legtöbb petíciót az Európai Parlamenthez (120). Egyedül a projektek környezeti hatásvizsgálatával kapcsolatos problémák 42 petíció tárgyát képezték, ezt a természetvédelem (32) és a hulladékgazdálkodás követte (20). További 14 petíciót nyújtottak be a vízminőség és a tengeri erőforrások terén. A petíciók jelentős részét a jogérvényesülés, alapvető jogok és uniós polgárság területéhez kapcsolódó petíciók (61) tették ki, melyeknek a fele a személyek szabad mozgására irányult. A petíciók további jelentős részét a belső piaccal és a szolgáltatásokkal kapcsolatban nyújtották be (49), melyen belül a szakképesítések (13) és a szolgáltatásnyújtás szabadsága (11) voltak azok a területek, amelyekkel kapcsolatban a legtöbb petíciót benyújtották. Számos petíció irányult adózási kérdésekre (44), különösen a közvetett adózás területén (33). Igen nagy számban érkeztek foglalkoztatással kapcsolatos kérdések is: 36 petícióból 32 foglalkozott a munkavállalók szabad mozgásával és a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával.

Az Európai Parlamenthez benyújtott petíciók jogsértési eljárásokat eredményeztek az örökösödési adó kivetésének diszkriminatív szabályait, a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységeit és felügyeletét, valamint a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezőkkel szembeni megkülönböztetést illetően.

Mivel a petíciókat leginkább a környezeti hatásvizsgálatok hiányosságai miatt nyújtják be, célravezető megemlíteni az alkalmazás időbeli hatályát az EU-12 tagállamban. A vonatkozó uniós irányelv (85/337/EGK[7]) csak azokra a projektekre alkalmazandó, amelyek engedélyezését az új tagállamok csatlakozási dátumát követően kérték (vagyis 2004. május 1-je és 2007. január 1-je után).

A Bizottság az egyre több petíció miatt a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló 2004/80/EK irányelv[8] alkalmazásával kapcsolatos hiányosságokra fordította figyelmét, különösen Olaszországban és Görögországban. A használt gépjárművek behozatala és a tagállamok által kivetett regisztrációs díjak továbbra is számos petíció tárgyát képezik.

Következtetés: Általánosságban elmondható, hogy a folyamatban levő jogsértési eljárások száma az előző évekhez képest 2010-ben csökkent. Bár ebben a szakaszban nem azonosítható az e tendencia mögött álló összes ok, az egyik magyarázat az EU Pilot adatbázis felállítása, mely segítséget nyújt az uniós jog alkalmazásával kapcsolatban a Bizottság által azonosított kérdések tisztázásához és kielégítő megoldásához, ami lehetővé teszi a kérdések anélküli lezárását, hogy azok jogsértési eljárások elindítását tennék szükségessé. A szakpolitikai területek közül a környezetvédelem, a belső piac és az adójogszabályok területén a leggyakoribbak a jogsértések, miközben az Európai Parlamenthez a legtöbb petíciót a környezetvédelemmel, a személyek szabad mozgásával és az alapvető jogokkal kapcsolatban nyújtották be.

KULCSKÉRDÉSEK

Késedelmes átültetés

Általános fejlemények

A tagállamoknak 2010-ben 2009-hez képest átlagosan több irányelvet kellett átültetniük (vagyis 111-et a korábbi 71 irányelvvel szemben). Ezzel párhuzamosan a Bizottság 2010-ben jóval több esetben (855) indított eljárást bejelentés elmulasztásával kapcsolatosan, mint 2009-ben (531). Bár a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos, újonnan indított ügyek több mint felét lezárták, 410 ügy 2010 végén még mindig megoldatlan volt. Így a korábbi évekből származó, bejelentés elmulasztásával kapcsolatos 60 lezáratlan üggyel együtt 2010 végén bejelentés elmulasztásával kapcsolatosan összesen 470 ügy volt folyamatban.

Ez az utóbbi adat a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos, folyamatban levő ügyek számának majdnem 15 %-os növekedését jelzi 2010 eleje óta, amikor csupán 407 ilyen ügy volt.

Az átültetés folyamata Dániában és Máltán a legeredményesebb (mindkét országban 5-5 bejelentés elmulasztásával kapcsolatos folyamatban levő ügy), miközben az átültetés Olaszországban és Lengyelországban lassabban halad előre (34 illetve 32 ügy).

Gyakran fordul elő, hogy sok tagállam nem tartja be az adott irányelv átültetésére meghatározott határidőt. Mihelyst a Bizottság elindítja a jogsértési eljárást, jelentősen megnő a bejelentett nemzeti intézkedések száma, ami lehetővé teszi az eljárások lezárását. A Bizottság által 2010-ben a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos 792 lezárt ügyből 558-at a felszólító levél megküldését követően és a tagállamoknak címzett indokolással ellátott vélemény megküldése előtt zártak le. Ezt követően csak nagyon kevés tagállamban került sor késedelmes átültetésre.

A Bizottság az EUMSZ 260. cikke (3) bekezdésének alkalmazása révén hatékonyabban járhat majd el a hosszabb késedelmek ellen. Ez a rendelkezés lehetővé teszi a Bíróság számára, hogy a Bizottság keresete alapján pénzügyi szankciókat alkalmazzon az irányelv átültetését elmulasztó tagállam ellen már abban a szakaszban, amikor az ügyet az EUMSZ 258. cikke szerint első alkalommal a Bíróság elé utalják. Korábban a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos ügyek esetében pénzügyi szankciókat csak egy kétlépcsős eljárásban lehetett alkalmazni, vagyis abban az esetben, amikor egy tagállam nem tett eleget a Bíróság egy korábbi ítéletének. A Bizottság az EUMSZ 260. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról szóló közleményében[9] kijelentette, hogy élni fog ezzel az új rendelkezéssel. Remélhetőleg ez jelentősen hozzájárul majd az uniós jog időben történő átültetéséhez a tagállamokban.

Ágazatspecifikus szempontok

Az ügyek számából ítélve úgy tűnik, hogy késedelmes átültetésre elsősorban a környezetvédelem (115 folyamatban levő ügy), a közlekedés (104), valamint a belső piac és a szolgáltatások (78) területén kerül sor.

Az uniós környezetvédelmi jogszabályokat illetően sok tagállam nem tartja be a határidőket, normális esetben ezek az ügyek a jogsértési eljárás elindítását követően megoldódnak, tartós késedelem pedig csak néhány tagállamnál figyelhető meg. A különösen lassú átültetés egyik példája a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv[10]. Az irányelvet csak négy tagállam ültette át időben, a Bíróságnak pedig hét tagállam ellen kellett ítéletet hoznia.

2010-ben a belső piacot szabályozó irányelvek átültetése a többi szakpolitikai területen is megfigyelhető jegyeket mutatta. Ugyanakkor a 2009. és 2010. években – különösen a pénzügyi szolgáltatások terén – folytatott intenzív jogalkotás periódusait követően a Bizottság a bejelentés elmulasztásával kapcsolatos ügyek számának jelentős megugrásával találta magát szemben. Az átültetést sok esetben késleltette a szóban forgó jogszabályok széles alkalmazási köre; (2006/123/EK szolgáltatási irányelv[11], foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményről szóló 2003/41/EK irányelv[12]), vagy például a bankszektorban az átültetésre a pénzügyi válságra való sürgős reagálás keretében a jogalkotó által meghatározott viszonylag rövid (1 és 15 hónap közötti) határidők okozták.

A késedelmes átültetés gyakran érinti a közlekedési irányelveket, különösen a közúti és a tengeri közlekedést szabályozó irányelveket. E tekintetben a tagállamok a Bizottság szolgálatait a késedelmes átültetés alábbi okairól tájékoztatták: megfelelő szakértelem és források hiánya, összetett belső döntéshozatali eljárások a tagállamokban. Emellett a tagállamok a Bizottságtól több segítséget kérnek a hatálybalépés és az átültetés határideje közötti időszakban.

Az időben történő átültetés az igazságügyi együttműködés, az alapvető jogok és uniós polgárság területén is kulcskérdés. Mivel e területek egy része régebben a korábbi harmadik pillérbe tartozott, a Bizottságnak az irányelveket és a kerethatározatokat egyaránt alkalmaznia kell. Az irányelvekkel szabályozott számos területen, ideértve a személyek szabad mozgását, az uniós polgárságot és a nemek közötti egyenlőséget, már megtörtént a hiánytalan bejelentés. 2010-ben erre a listára fel lehetett venni a fogyasztóvédelmet, azt követően, hogy lezárták a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló 2005/29/EK irányelv[13] átültetésének elmulasztása vagy hiányos átültetése miatt indított utolsó jogsértési eljárást. Ezzel szemben a Lisszaboni Szerződést megelőzően kerethatározatokkal szabályozott harmadik pillérbeli ágazatokban késve történik az átültetés. A Bizottság e kerethatározatok alapján nem kezdeményezhet jogsértési eljárásokat a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésétől számított ötéves időszakban[14].

A késedelmes átültetés ritka az olyan szakpolitikai területeken, amelyeket átfogóan irányelvekkel szabályoznak (pl. mezőgazdasági politika). A vállalkozás és ipar, a foglalkoztatás és szociális ügyek, valamint a közvetett adózás is olyan területek, amelyeken az uniós jog időben történő átültetése nem okoz jelentős nehézséget.

Következtetés: Még mindig vannak olyan egyértelműen meghatározható területek, amelyeken gyakori az irányelvek késedelmes átültetése. Ilyenek pl. a környezetvédelem, a belső piac, a közlekedés és az igazságügyi együttműködés, az alapvető jogok és uniós polgárság. A Lisszaboni Szerződés további eszközzel ruházta fel a Bizottságot, mely elősegítheti e kedvezőtlen helyzet megoldását (az EUMSZ 260. cikkének (3) bekezdése).

Az uniós jog alkalmazásához kapcsolódó ügyek kezelését célzó javított munkamódszerek

CHAP : A CHAP adatbázis 2009 szeptemberi bevezetésével a Bizottság immáron rendelkezik egy olyan IT-eszközzel, amelyet kifejezetten az olyan panaszok és megkeresések rögzítésére és kezelésére hoztak létre, melyeket az uniós polgárok és vállalkozások nyújtottak be az uniós jog tagállam általi alkalmazásával kapcsolatban. A CHAP adatbázis biztosítja, hogy a panaszok időben az illetékes bizottsági osztályokhoz kerüljenek, és a panaszosok számára rendszeres tájékoztatást nyújt az ügy előrehaladásáról, a közösségi jog megsértése tekintetében a panaszossal való viszonyról szóló 2002. évi közleményének megfelelően[15].

2010-ben 4 035 ügyet rögzítettek a CHAP adatbázisban (83 % panasz és 17 % megkeresés). A leginkább érintett öt tagállam Olaszország (12 %), Spanyolország (11,4 %), Németország (9,5 %), az Egyesült Királyság (7,5 %) és Franciaország (6,9 %).

A panaszok 52,5 %-át közvetlenül a CHAP adatbázis keretében zárták le a Bizottság átfogó reagálása alapján, további 14 %-ot pedig azért, mert azok nem tartoztak uniós hatáskörbe. Az ügyek 17 %-a esetében a vizsgálat az EU Pilot adatbázisban folytatódott és 9 % esetében indítottak jogsértési eljárást.

EU Pilot : Az EU Pilot projekt 2008 áprilisa óta működik, célja a polgárok és a vállalkozások kérdéseinek gyorsabb és megfelelőbb megválaszolása, valamint az uniós jog alkalmazásából eredő problémák megoldása. Az EU Pilot azt a célt is szolgálja, hogy javítsa a Bizottság szolgálatai és a tagállamok hatóságai közötti kommunikációt és együttműködést az uniós jog alkalmazása és végrehajtása, valamint a tagállamok jogának uniós joggal való összhang megteremtése terén.

A Bizottság szolgálatai az EU Pilot adatbázisban egyaránt rögzíthetik a polgároktól és a vállalkozásoktól érkezett megkereséseket és panaszokat, valamint a hivatalból indított ügyeket. Ide tartoznak a Bizottságnak az Európai Parlament Petíciós Bizottsága előtt, vagy az európai parlamenti képviselők levelében feltett kérdések.

Bevezetése óta az EU Pilot adatbázis nagyon hasznosnak bizonyult és megmutatja, hogy a Bizottság és a résztvevő tagállamok hogyan keresnek együtt megoldásokat arra, hogy teljes mértékben és gyorsan érvényre juttassák az uniós jogot a polgárok és a vállalkozások javára. A Bizottság minden egyes ügyet megvizsgál, és amennyiben nem sikerül az uniós jognak megfelelő megoldást találni, jogsértési eljárásokat indít. 2010. december 31-én a Bizottság a tagállamoktól beérkezett válaszok 81 %-át értékelte elfogadhatónak[16], miközben kb. 160 ügy a NIF adatbázisba került annak érdekében, hogy a Bizottság felszólító levél megküldésével elindíthassa a jogsértési eljárást az EUMSZ 258. cikke értelmében.

2008-ban 15 tagállam vett részt önkéntesen az EU Pilot projektben. A projekt sikerét követően a Bizottság úgy döntött a 2010 márciusában elfogadott első EU Pilot projekt értékelő jelentésében[17], hogy felkéri a többi 12 tagállamot a projekthez való csatlakozásra. 2010 végén további három tagállam csatlakozott a projekthez[18].

Az uniós jog alkalmazásához kapcsolódó ügyek kezelését szolgáló bizottsági adatbázisok

A panaszokat/megkereséseket első lépésben a CHAP adatbázisban rögzítik, melyek ezt követően a résztvevő tagállamok esetében az EU Pilot adatbázisba kerülnek, amennyiben a Bizottságnak további ténybeli vagy jogi információra van szüksége, illetve, ha lehetőséget kíván biztosítani a szóban forgó tagállam számára az uniós jognak megfelelő megoldás benyújtására. Amennyiben nem találnak az uniós jognak megfelelő megoldást, az ügyek a jogsértések adatbázisába (NIF) kerülnek.

A Bizottság hivatalból indított (ex-officio) ügyei a résztvevő tagállamok esetében az EU Pilot adatbázisban indulnak és ezt követően, amennyiben azokat nem sikerült megoldani, a NIF adatbázisba kerülnek.

A bejelentés elmulasztásával kapcsolatos ügyeket közvetlenül és kizárólagosan a NIF adatbázisban rögzítik, mivel ezek olyan egyértelmű ügyek, amelyek esetében az EU Pilot adatbázis nem nyújtana hozzáadott értéket.

Az EU Pilot projektben még nem résztvevő tagállamokkal a jogsértés kivizsgálási szakaszában történő kapcsolattartás továbbra is a hagyományos keretek között történik.

Következtetés: A Bizottság továbbfejleszti az uniós jog alkalmazásához kapcsolódó ügyek kezelésére létrehozott adatbázisait. A Bizottság felméri az EU Pilot adatbázis mint problémamegoldó és megelőző eszköz valamennyi tagállamra való kiterjesztésének lehetőségeit. A Bizottság által követett általános megközelítés az uniós jog alkalmazásával kapcsolatos összes panasz/megkeresés szisztematikus rögzítésének biztosítása, az EU Pilot adatbázis használata révén a gyors problémamegoldás és adott esetben jogsértési eljárások indítása és azok szigorú végrehajtása.

Jogérvényesítési kérdések

Az EUSZ 17. cikke szerint a Bizottság egyedülálló és döntő szerepet játszik az uniós jog alkalmazásának felügyeletében. A Bizottság egyik fő feladataként „ gondoskodik a Szerződések, valamint az intézmények által a Szerződések alapján elfogadott intézkedéseknek az alkalmazásáról ”. Ebben az összefüggésben valóban fontos eszközt jelent az EUMSZ 258. cikke szerinti jogsértési eljárás tagállamok elleni elindításának lehetősége, valamint az EUMSZ 260. cikke szerinti eljárás, mellyel pénzügyi szankciók vethetők ki az uniós jogot tartósan megsértő tagállamokra.

A Bizottság ugyanakkor csak néhány területen jogosult közvetlenül a helyszínen megvizsgálni az uniós szabályoknak való megfelelést. E területek közé tartozik az Unió saját forrásainak beszedése (héa), ami az adószakértők által segített költségvetési szolgálatok hatáskörébe tartozik. Az élelmiszerbiztonsági, az állategészségügyi és állatjóléti, valamint a növényvédelmi előírások betartását illetően a Bizottság Élelmiszerügyi és Állategészségügyi Hivatala végezhet helyszíni ellenőrzést. A tengeri és a légiközlekedési ágazatban a biztonságot és a védelmet együtt ellenőrzik a szakosodott uniós ügynökségek és a Bizottság tengeri és légiközlekedési szolgálatai. A nukleáris létesítmények is tárgyát képezik a bizottsági szolgálatok időszakos ellenőrzéseinek[19].

A Bizottság azon lehetősége, hogy a tagállamokra pénzügyi korrekciókat vessen ki, szintén meghatározott területekre korlátozódik. A Bizottság a mezőgazdaság területén – uniós források érintettsége esetén – alkalmazhatja a végső elszámolási eljárást, amelynek keretében kizárják az uniós finanszírozásból az uniós szabályoknak nem megfelelő kiadásokat. Ehhez hasonló eszközt alkalmaznak a regionális politika területén az uniós társfinanszírozású projektek megfelelő működtetésére.

E korlátozások ellenére fontos szem előtt tartani, hogy az uniós jog szerves részét képezi a tagállamok nemzeti jogrendjének, attól függetlenül, hogy az uniós szabályok közvetlenül alkalmazandók-e (pl. rendeletek), vagy azokat előzetesen át kell-e ültetni a nemzeti jogba (irányelvek). Ebből az következik, hogy az uniós jog megfelelő alkalmazásáért elsősorban a tagállamok közigazgatási hatóságai és bíróságai felelősek, melyeknek biztosítaniuk kell a polgárokat és a vállalkozásokat megillető jogok és kötelezettségek megfelelő érvényre juttatását.

A nemzeti hatóságoknak gyakran széles mérlegelési jogkör áll rendelkezésére, hogy ezeket a jogérvényesítési mechanizmusokat kialakítsák, ideértve a jogszabályok megszegése esetén alkalmazott szankciókat is. Az európai jogalkotó és a Bizottság ugyanakkor többféleképpen is előmozdíthatja tagállami szinten a hatékony jogalkalmazást.

Például az utasjogok területén az európai légteret 2010 tavaszán megbénító vulkáni hamufelhő okozta válságra adott válaszként a Bizottság hamar összeült a nemzeti végrehajtó hatóságokkal, hogy egyeztetett iránymutatásokkal biztosítsák a légiutasok jogairól szóló 261/2004/EK rendelet[20], különösen pedig a várakozni kényszerülő utasokat a légitársaság részéről megillető segítségnyújtás egységes értelmezését.

Továbbá, a hatályos uniós jogszabályok és nemzetközi megállapodások alapján a tagállamok egyes területeken kötelesek biztosítani a jogorvoslati mechanizmusokhoz való hozzáférést . A környezetvédelem területén a Seveso irányelv felülvizsgálatára irányuló javaslat[21] az Aarhusi Egyezménnyel összhangban álló szabályokat tartalmaz az igazságszolgáltatáshoz való jogra vonatkozóan. Az igazságszolgáltatáshoz való széleskörű jogot az ipari kibocsátásokról szóló átdolgozott irányelv biztosítja (2010/75/EU[22]). Az információs társadalommal kapcsolatos intézkedésekben (2002/21/EK[23] irányelv) foglalt fellebbezési szabályok és a vonatkozó ítélkezési gyakorlat meghatározza azon érdekeltek széles csoportját, akik a nemzeti hatóságok és bíróságok határozatait megtámadhatják. A belügyi jogszabályok (pl. a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló 2009/52/EK irányelv[24]) arra kötelezik a tagállamokat, hogy tegyék lehetővé harmadik felek (pl. szakszervezetek) számára a közigazgatási vagy polgári eljárásokban érintett foglalkoztatottak nevében való eljárást. A migrációs szabályok kötelezővé teszik, hogy a tartózkodási engedély iránti kérelem elutasítását meg kell indokolni és a kérelmezőket tájékoztatni kell a lehetséges jogorvoslati mechanizmusokról és határidőkről. A vízumkérelmek elutasítását is indokolni kell.

Néhány újkeletű irányelv előírja a tagállamoknak, hogy a vitarendezés számára kiegészítő vagy alternatív csatornákat biztosítsanak. A belső piac területén az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló irányelv (negyedik ÁÉKBV 2009/65/EK irányelv[25]) arra kötelezi a tagállamokat, hogy a fogyasztóvédelmi jogviták peren kívüli megoldására hatékony és eredményes panasz- és jogorvoslati eljárásokat alkalmazzanak. A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságáról szóló 2007/66/EK irányelv[26] egységes standardokkal biztosítja a közbeszerzési eljárások valamennyi résztvevője számára, hogy az összes tagállamban rendelkezésükre álljanak az uniós jog szerinti jogaik védelméhez a szükséges jogorvoslati eszközök. A fogyasztóvédelmi szabályok továbbra is fontos területet jelentenek, ahol a jogorvoslati eszközöket a kis értékű követelések európai eljárása (861/2007/EK rendelet[27]) révén mélyítették el az uniós jogban, a tagállamokat pedig a főbb irányelvek (2005/29/EK[28] és 97/7/EK[29] irányelv) kötelezik arra, hogy megfelelő és hatékony jogorvoslati eszközöket biztosítsanak. Az EU villamosenergia- és gázpiacainak liberalizálásáról szóló irányelvek (2009/72/EK[30] és 2009/73/EK[31] irányelv) is javítják a fogyasztóvédelmet azáltal, hogy a viták peren kívüli megoldásához ombudsmant vagy fogyasztóvédelmi testületet irányoznak elő. Az egyenlőséggel foglalkozó szervek diszkrimináció elleni törvények keretében való létrehozása egy másik példája annak, hogy az uniós jog hogyan támogatja a jogérvényesítést: e szervek egyik feladata, hogy a diszkrimináció áldozatait közvetítő szervezetekhez irányítják.

Az illetékes nemzeti hatóságok közötti együttműködés előmozdítása gyakran jelenthet hasznos kísérő intézkedést. Ez történhet hálózatokon (pl. IMPEL – a környezeti jog alkalmazására és végrehajtására létrehozott EU-hálózat), klasszikus tanácsadó bizottságokon (pl. vezető munkaügyi felügyeleti tisztviselők bizottsága) vagy olyan innovatív struktúrákon keresztül, mint a REACH-rendelet[32] keretében az Európai Vegyianyag-ügynökséghez kapcsolódó végrehajtó hatóságok „fóruma”.

Az informális problémamegoldó-mechanizmusok a polgárok számára továbbra is gyors és gyakorlatias megoldásokat nyújtottak. A nemzeti hatóságokból álló és a Bizottság által támogatott SOLVIT-hálózat évről évre egyre több üggyel foglalkozik, különösen a szabályozott szakmák, a tartózkodás és a szociális biztonság terén. 2010-ben 10 SOLVIT ügyből 9-et zártak le sikeresen, a többségüket 10 héten belül. Ez 2009-hez képest növekvő sikerarányt jelez.

A foglalkoztatási kérdéseket illetően a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság békéltető testületet hozott létre, melynek feladata a különböző véleményeket képviselő tagállamok közötti közvetítés.

Következtetés: A Bizottság a továbbiakban is megerősíti és elő fogja mozdítani az olyan problémamegoldó-eszközöket, mint a SOLVIT, és az olyan hálózatokat, mint az IMPEL és megvizsgálja, hogy a jelenlegi uniós jogorvoslati rendszert ki kell-e egészíteni további mechanizmusokkal az uniós jog érvényesítésének erősítése érdekében. Ahol lehetséges, intézkedéseket fog hozni a meglévő problémamegoldó-eszközök közötti szinergiák növelésére annak biztosítására, hogy a problémákat a leghatékonyabban oldják meg az európai polgárok és vállalkozások előnyére.

Megelőző intézkedések

Általános fejlemények

Végrehajtási tervek: A 2007. évi közleményében a Bizottság szisztematikusan megelőző intézkedéseket vezetett be, melyek célja segítséget nyújtani a tagállamoknak az uniós jog végrehajtása terén. A végrehajtási tervek ebben az összefüggésben jelentős szerepet játszanak. A tervekben a Bizottság azonosítja azokat a legfőbb kockázatokat, amelyek veszélyeztetik az új irányelv időben történő és megfelelő végrehajtását, és meghatározza azokat a megfelelő intézkedéseket, amelyekkel ezek a kockázatok ellensúlyozhatók. A végrehajtási tervek kidolgozása szerves részét képezi a Bizottság intelligens szabályozás megközelítésének és elősegíti annak biztosítását, hogy a végrehajtást megfelelően vegyék figyelembe a szakpolitikai ciklus egészében. 2010-ben a Bizottság 2011. évi munkaprogramja jelentős és összetett javaslatok egész sorát azonosította, melyekre végrehajtási terveket kell kidolgozni.

A belga elnökség 2010. november 22–23-án konferenciát tartott az uniós irányelvek átültetéséről. A konferencia a cseh elnökség által 2009 márciusában szervezett hasonló konferenciát követte, melynek célja az uniós jog végrehajtása terén kialakult legjobb gyakorlatok megosztása volt[33].

Jogi képzés: A Lisszaboni Szerződés első alkalommal nyújt jogalapot az európai igazságügyi képzésre irányuló uniós fellépéshez (EUMSZ 81. cikkének (2) bekezdése és 82. cikkének (1) bekezdése). Az európai jogi képzésnek ki kell terjednie a jogi szakemberek (bírók, ügyészek, jogászok, ügyvédek, jegyzők, bírósági végrehajtók és bírósági alkalmazottak) képzésére az uniós jog valamennyi területén képzések és csereprogramok révén. Az Európai Bizottság jelenleg az európai jogi képzésről szóló közleményen dolgozik, melyben azt vizsgálja, hogyan elégíthetők ki a jogi szakemberek jelentős képzési igényei. A Bizottság 2010 októberében széleskörű konzultációt indított, hogy összegyűjtse a jogi képzés területe legfontosabb érdekeltjeinek véleményét. A konzultáció eredményeit a 2011 második felére tervezett közlemény tartalmazza majd.

A legfőbb fejlemények ágazatok szerint

Végrehajtási tervek: Néhány szakpolitikai területen az irányelveket rendszerint végrehajtási tervek kísérik. A környezetvédelem terén, ahol ilyen terveket 2008 óta készítenek, a Bizottság felülvizsgálta az általa alkalmazott megközelítést a kockázatok meghatározása és a megelőzést szolgáló olyan más eszközökkel való harmonizálás érdekében, mint az értesítők és az átültetésre vonatkozó ellenőrző listák[34]. A belső piacon végrehajtási terveket alkalmaztak a védelmi beszerzésekről szóló irányelv, a harmadik postai irányelv és a társasági joggal kapcsolatos irányelvek esetében. A Bizottság jelenleg végrehajtási tervet kér minden egyes új irányelvjavaslatra a egészség és fogyasztóvédelem terén. A vállalkozás és ipar területen számos irányelvjavaslatot kísérnek végrehajtási tervek. E javaslatok a következőket tartalmazzák: használt járművek másik tagállamban történő újbóli regisztrációja, gyógyszerek árának megállapítása, a gépjárművek típusjóváhagyásának módosításai.

Egyéb eszközök: A Bizottság majdnem összes igazgatósága közzétesz iránymutatásokat, kézikönyveket vagy értelmezéseket az átültetés folyamatának megkönnyítése céljából. Valamennyi igazgatóság arra törekszik, hogy tisztázza a tagállamokkal az átültetéssel kapcsolatos megoldatlan kérdéseket szakértői csoportok és kétoldalú kapcsolatok révén. Az átültetéssel kapcsolatos kérdések gyakran szerepelnek a tematikus megbeszélések napirendjén. A szemináriumok, a munkaértekezletek és a munkadokumentumok is olyan eszközök, amelyeket rendszeresen alkalmaznak az átültetés terén elért eredmények javításához.

A Bizottság aktívan támogatja a tagállamokat abban, hogy az átültetés a lehető legzökkenőmentesebben és gyorsan történjen. Ennek elsődleges célja az uniós jog megfelelő alkalmazásának, valamint a jogok és kötelezettségek hatékony érvényre juttatásának biztosítása. Erre az egyik példa a héa jövőjéről szóló zöld könyv[35], mely az uniós héa-rendszer egyszerűsítésének módjait vizsgálja, megkönnyítendő annak átültetését. A Bizottság aktívan vesz részt a tagállamok konzulátusai közötti, helyi schengeni együttműködés javításában is, pl. képzésekkel és a tagállami gyakorlatok uniós jogi vívmányokhoz való igazításán keresztül.

A megelőző intézkedések az uniós jog alkalmazását illetően az uniós polgárok részvételére is összpontosítanak. Ehhez segítséget nyújthat a fogyasztóvédelmi jogszabályok online adatbázisa (különösen a 2005/29/EK irányelv[36]). A tudatosítás kulcsszerepet játszik az olyan területeken, ahol a polgároknak jogaik érvényesítéséhez elsősorban a Szerződés rendelkezéseire kell támaszkodniuk, pl. a hallgatók szabad mozgása, az egyetemi diplomák elismerése, sport.

Következtetés: Az új jogszabályok átültetésével és alkalmazásával kapcsolatos problémák megelőzése érdekében a Bizottság továbbra is alkalmazni fogja a megelőző intézkedések egész sorát, ideértve a végrehajtási terveket a jövőbeni irányelvek zökkenőmentes és pontos végrehajtásának előmozdítása céljából.

Megfelelési táblázatok

A megfelelési táblázatokkal igazolható, hogy a tagállamok hogyan ültették át nemzeti jogukba az uniós jogot, bemutatva az átültetést az uniós jog minden egyes elemére lebontva.

A táblázatokkal egyszerűen áttekinthető, hogy valamely irányelv cikkeinek átültetése mely nemzeti szabályokkal történik, és megkönnyítik a Bizottsággal fenntartott kapcsolatokat azáltal, hogy bizonyítják az irányelv hiánytalan átültetését. A későbbiekben kiindulási pontként szolgálhatnak a szereplők számára a vonatkozó jogi rendelkezések azonosításában.

2003 óta a Bizottság irányelvjavaslatai a megfelelési táblázatokra vonatkozóan kötelező rendelkezéseket tartalmaznak. A jogalkotási folyamat során azonban ezeket a rendelkezéseket gyakran törlik a Tanács kezdeményezésére.

Az Európai Parlament és a Bizottság közötti kapcsolatokra 2010 novembere óta irányadó keretmegállapodásban mindkét intézmény kiemelte a megfelelési táblázatok alkalmazásával járó előnyök széles körét és ennek megfelelően megerősítették elkötelezettségüket e módszer mellett. A megállapodás 44. szakaszában az Európai Parlament és a Bizottság hangsúlyozták amelletti elkötelezettségüket, hogy fenntartják a megfelelési táblázatok kötelező alkalmazását a jogalkotási tárgyalások során.

Következtetés: A Bizottság úgy véli, hogy a megfelelési táblázatok fontos eszközök, melyek biztosítják az irányelvek hatékony végrehajtását. A Bizottság a javaslatait ezért ennek megfelelően szövegezi meg. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy a Tanáccsal és az Európai Parlamenttel közösen olyan megoldást találjon, mely javítja az átültetést és a megfelelést.

Átláthatóság

A Bizottság a weboldalán[37] 2010-ben is közzétett összefoglaló információt az összes jogsértési eljárásról az indokolással ellátott vélemény szakaszától, és néhány válogatott esetben a felszólító levél szakaszától kezdődően. Az összefoglalóban szerepelt az érintett tagállam, a Bizottság felelős szolgálata, az iktatási szám és az eljárások címe, valamint a Bizottság utolsó határozatának dátuma és jellege.

Az Európai Parlament és a Bizottság közötti kapcsolatokról szóló felülvizsgált keretmegállapodásban a kiemelt szempontok egyike az átláthatóság. A keretmegállapodás 44. szakasza kiköti:

„A Bizottság a felszólító levéltől kezdődően az uniós jog alkalmazására vonatkozó különjelentések és éves jelentés mellett összefoglaló információt bocsát a Parlament rendelkezésére valamennyi jogsértési eljárásra vonatkozóan, beleértve esetenként a Parlament kérésére a jogsértési eljáráshoz kapcsolódó kérdéseket, tiszteletben tartva a titoktartási szabályokat, különösen az Európai Unió Bírósága által elismerteket.”

Következtetés: A Bizottság a jogi és szervezeti kereteken belül továbbra is átláthatóan fogja kezelni a jogsértéseket.

INTELLIGENS SZABÁLYOZÁS

A Bizottság az „Intelligens szabályozás az Európai Unióban” című közleményében[38] meghatározta azt a megközelítést, amelyet az uniós jog alkalmazásának szakpolitikai ciklusba történő integrálására alkalmaz (vagyis az előkészítés korai szakaszától annak lehetséges felülvizsgálatáig). Ennek célja a meglévő jogszabályok végrehajtásának és érvényre juttatásának, valamint az új jogszabályok minőségének javítása. Ezt a megközelítést tovább kell fejleszteni és hozzá kell járulnia az uniós jog hatékony ellenőrzéséhez és alkalmazásához.

KÖVETKEZTETÉSEK

A 2010. évet azok a tevékenységek jellemezték, amelyek a jogsértések Bizottság általi kezelését célzó reform továbbvitelét célozzák, melyet 2007-ben „Az eredmények Európája – a közösségi jog alkalmazása” című közlemény indított el.

2011-ben a Bizottság továbbra is e stratégiai megközelítés kulcsterületeire összpontosít majd, különösen a következőkre:

Eredményes problémamegoldás : pl. az EU Pilot adatbázis használatának kiterjesztése az összes tagállamra;

Hatékony ügykezelés : a jogsértéssel kapcsolatos ügyek kezelésének javítása a Bizottság összehasonlító adataival összhangban;

Megelőző intézkedések : pl. a végrehajtási tervek rendszerszintű és koherens megközelítésének biztosítása;

Intelligens szabályozás: az uniós jog alkalmazása nyomonkövetésének teljesebb integrálása a tágabb jogalkotási ciklusba.

[1] COM(2007)502 végleges.

[2] A korábbi jelentések a következő weboldalon érhetők el:http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_annual_report_hu.htm.

[3] HL C 12., 2011.1.15., 1. o.

[4] HL L 304., 2010.11.20., 47. o.

[5] Ez a jelentés a legfontosabb adatokat tartalmazza, átfogóbb adatok a jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentumban {SEC(2011) 1094 végleges} találhatók.

[6] Olyan ügyek, amelyek kapcsán az érintett tagállam elmulasztotta teljesíteni valamely irányelv átültetésére hozott intézkedés bejelentésére vonatkozó kötelezettségét.

[7] A Tanács 85/337/EGK irányelve (1985. június 27.) az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról (HL L 175., 1985.7.5., 40. o.)

[8] A Tanács 2004/80/EK irányelve (2004. április 29.) a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről, HL L 261., 2004.8.6., 15. o.

[9] HL C 12., 2011.1.15., 1. o.

[10] HL L 143., 2004.4.30., 56. o.

[11] Az Európai Parlament és a Tanács 2006/123/EK irányelve (2006. december 12.) a belső piaci szolgáltatásokról (HL L 376., 2006.12.27., 36. o.).

[12] Az Európai Parlament és a Tanács 2003/41/EK irányelve (2003. június 3.) a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről, (HL L 235., 2003.9.23., 10. o.).

[13] Az Európai Parlament és a Tanács 2005/29/EK irányelve (2005. május 11.) a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, HL L 149., 2005.6.11., 22. o.

[14] A 36. jegyzőkönyv 10. cikke.

[15] COM(2002) 141 végleges, HL C 244., 2002.10.10., 5. o.

[16] „Elfogadható” azt jelenti, hogy a benyújtott információ alapján a Bizottság az ügy lezárását tervezheti.

[17] COM(2010)70 végleges.

[18] E 18 tagállam a következő: Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Dánia, Észtország, az Egyesült Királyság, Finnország, Hollandia, Írország, Litvánia, Magyarország, Németország, Olaszország, Portugália, Spanyolország, Svédország, Szlovákia és Szlovénia. A folyamat 2011-ben folytatódik.

[19] Ez a jelentés nem terjed ki a versenypolitikára, mely területen a Bizottság különleges eszközökkel rendelkezik a megfelelés ellenőrzésére.

[20] Az Európai Parlament és a Tanács 261/2004/EK rendelete (2004. február 11.) a visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról (HL L 46., 2004.2.17., 1. o.).

[21] Az Európai Parlament és a Tanács 2003/105/EK irányelve (2003. december 16.) a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló 96/82/EK tanácsi irányelv módosításáról (HL L 345., 2003.12.31., 97. o.).

[22] Az Európai Parlament és a Tanács 2010/75/EU irányelve (2010. november 24.) az ipari kibocsátásokról (környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése), HL L 334., 2010.12.17., 17. o.

[23] Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról (HL L 108., 2002.4.24., 33. o.).

[24] Az Európai Parlament és a Tanács 2009/52/EK irányelve (2009. június 18.) az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokról, HL L 168., 2009.6.30., 24. o.

[25] HL L 302., 2009.11.17., 32. o.

[26] HL L 335., 2007.12.20., 31. o.

[27] Az Európai Parlament és a Tanács 861/2007/EK rendelete (2007. július 11.) a kis értékű követelések európai eljárásának bevezetéséről (HL L 199., 2007.7.31., 1.o.).

[28] Az Európai Parlament és a Tanács 2005/29/EK irányelve (2005. május 11.) a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól. HL L 149., 2005.6.11., 22. o.

[29] Az Európai Parlament és a Tanács 97/7/EK irányelve (1997. május 20.) a távollevők között kötött szerződések esetén a fogyasztók védelméről, HL L 144., 1997.6.4., 19. o.

[30] Az Európai Parlament és a Tanács 2009/72/EK irányelve (2009. július 13.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.).

[31] Az Európai Parlament és a Tanács 2009/73/EK irányelve (2009. július 13.) a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 94. o.).

[32] Az Európai Parlament és a Tanács 1907/2006/EK rendelete (2006. december 18.) a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 396., 2006.12.30., 1. o.).

[33] Lásd a 2010. november 22-i sajtóközleményt a következő weboldalon: http://www.eutrio.be/pressrelease/opening-conference-transposition-european-directives-olivier-chastel-describes-belgian-

[34] Az átültetésre vonatkozó ellenőrző lista egy nem hivatalos dokumentum, melyet a Bizottság szolgálatai készítenek azt követően, hogy az érintett tagállamokkal megbeszéléseket folytattak munkacsoportok/összevont ülések keretében, abból a célból, hogy a tagállamoknak segítséget nyújtsanak az uniós jog végrehajtásához.

[35] 2010. december 1-jei zöld könyv a héa jövőjéről – Úton egy egyszerűbb, szilárdabb és hatékony héarendszer felé, COM(2010)695 végleges.

[36] Az Európai Parlament és a Tanács 2005/29/EK irányelve (2005. május 11.) a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól. HL L 149., 2005.6.11., 22. o.

[37] http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_decisions_hu.htm

[38] A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: „Intelligens szabályozás az Európai Unióban”, COM(2010)0543 végleges. További információ az Európai Bizottság Jobb szabályozás weboldalán található: http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/key_docs_en.htm.