1.Bevezetés

2014 júliusában a Bizottság közleményt fogadott el az élelmiszer-ellátási lánc vállalkozások közötti, tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatainak kezeléséről. A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok a megfelelő üzleti magatartástól jelentős mértékben eltérő gyakorlatok, amelyek ellentétesek a jóhiszeműség és a tisztesség elvével, és amelyeket egy adott kereskedelmi partner egyoldalúan határoz meg egy másik kereskedelmi partner számára. A közlemény kifejtette, hogy az élelmiszer-ellátási lánc piaci struktúrája miért teszi azt különösen sérülékennyé a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal szemben, és leírta, hogy milyen károkat okozhatnak a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok a gyenge alkupozícióban lévő szereplők számára. A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok problémájának kezelése érdekében a közlemény arra ösztönözte az európai élelmiszer-ellátási lánc szereplőit, hogy vegyenek részt a bevált gyakorlatok támogatására és a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok visszaszorítására irányuló önkéntes programokban, valamint hangsúlyozta a hatékony és független nemzeti szintű végrehajtás fontosságát.

2015-ben elmélyült a párbeszéd, ami nem utolsósorban azoknak a nehézségeknek volt köszönhető, amelyekkel az európai mezőgazdasági termelők szembesültek egyes mezőgazdasági áruk, különösen pedig a tejtermékek és a sertéshús csökkenő árai miatt. Számos termék iránt jelentősen gyengült a kereslet, amit tovább súlyosbított a mezőgazdasági termékekre kivetett orosz behozatali tilalom. Ugyanakkor világszinten növekedett a termelés, ami általános túlkínálathoz vezetett. Az árak utóbbi időkben tapasztalt hanyatlását ugyan nem a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok okozzák, de az alacsony árak sérülékenyebbé tették a mezőgazdasági termelőket a kereskedelmi partnereik által tanúsított esetleges tisztességtelen magatartással szemben. Válaszul azokra a kihívásokra, amelyekkel a mezőgazdasági termelők szembesülnek, hét ország mezőgazdasági minisztere együttes nyilatkozatot adott ki, amelyben arra kérték a Bizottságot, hogy terjessze ki a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal kapcsolatban végzett vizsgálatát, és tegyen uniós jogalkotási javaslatot a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokra vonatkozóan.

A Bizottság átfogó intézkedéscsomaggal reagált a mezőgazdasági válságra. Ezek közül számos intézkedés a tejágazatra irányul, amit különösen jelentős mértékben érintett az árcsökkenés. Ez a jelentés nem foglalkozik a bizonyos ágazatokra vonatkozóan már elfogadott, tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal kapcsolatos intézkedésekkel. Agrárpiaci munkacsoportot fognak felállítani, hogy tanácsokat nyújtson a Bizottságnak a mezőgazdasági piacok működésének konkrét vonatkozásaival, valamint a mezőgazdasági termelőknek az élelmiszerláncban elfoglalt pozíciójával kapcsolatban. A munkacsoport továbbá ajánlásokat fog tenni, és szakpolitikai kezdeményezéseket fog javasolni ezen a téren.

A jelentés középpontjában a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok kezelésére vonatkozó meglévő keretszabályok állnak. A jelentés két fő részből áll: (1) a tagállamokban meglévő szabályozási és végrehajtási környezet értékelése; és (2) az önkéntes uniós szintű ellátásilánc-kezdeményezés (Supply Chain Initiative - SCI), valamint a felállított nemzeti SCI-platformok hatásának értékelése.

A jelentés megállapítja, hogy a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok elleni intézkedések jelentős mértékben fejlődtek az utóbbi években. Az utóbbi időben számos tagállamban, különösen azokban, ahol ez kiemelt kérdésnek számít, olyan jogalkotási és végrehajtási intézkedéseket vezettek be, amelyek messzemenően megfelelnek a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok elleni hatékony keretrendszerre vonatkozó feltételeknek. Összesen több, mint 20 tagállamban vezettek be jogszabályokat, illetve tervezik azok bevezetését a közeljövőben. Miközben még túl korai lenne értékelni ezeknek a jogszabályoknak az általános hatását, ez a jelentés számos olyan konkrét területet határoz meg, ahol van még mit javítani. Az önkéntes ellátásilánc-kezdeményezést illetően a jelentés elismeri az eddig elért előnyöket, ugyanakkor azonban számos lehetséges fejlesztési intézkedést is javasol a kezdeményezés hitelességének és hatékonyságának növelése érdekében.

2.Szabályozási és végrehajtási keretrendszer a tagállamokban

Nincs az élelmiszer-ellátási láncban a vállalkozások közötti tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokra vonatkozó uniós jogszabály. Az uniós versenyjog foglalkozik az erőfölénnyel való visszaélésekkel, valamint a versenyellenes gyakorlatokkal, de a bejelentett tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok többsége nem tartozik a versenyjog hatálya alá, mert a szereplők többsége erős, de nem erőfölényes helyzetben van. Egyes tagállamokban kiterjesztették az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazását a vállalkozások közötti helyzetekre. Ez a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló 2005/29/EK irányelvre, illetve a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelvre vonatkozik. Azok a gyakorlatok azonban, amelyekkel az irányelv foglalkozik, többnyire mások, mint az ebben a jelentésben tárgyaltak.

Nemzeti szinten más a helyzet, mivel a legtöbb tagállam számos különböző megközelítésben foglalkozott a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal, többségük szabályozási megközelítésben, némelyikük pedig a piaci szereplők közötti önszabályozó kezdeményezésekre alapuló megközelítésben. A szabályozást tekintve az elmúlt néhány év a jelentős változások időszaka volt. Konkrétabban, a jogszabályokkal már rendelkező 20 tagállam közül 15 tagállamban az elmúlt 5 év során vezették be a jogszabályokat. További néhány tagállamban a közeljövőben bevezethetik a jogszabályokat, míg más tagállamok régebbi keretrendszereiket fejlesztették az elmúlt 5 évben. Az alábbi ábra áttekintést nyújt a jelenlegi helyzetről.

2015-ben a Bizottság több találkozót szervezett a tagállamok minisztériumaival és végrehajtó hatóságaival annak érdekében, hogy részletes információkat gyűjtsön a már létező vagy tervezett szabályozási keretrendszerekről. A tényfeltáró folyamatot kétoldalú nyomon követő megbeszélésekkel segítették.

A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok kezelésére szolgáló hatékony szabályozási keretrendszerhez öt kulcsfontosságú elemre van szükség. Ezek leírását az alábbi pontok tartalmazzák. A tagállamok egymástól eltérően is foglalkozhatnak ezekkel az elemekkel, de a jelek szerint a különböző megközelítések nem járnak negatív következményekkel az egységes piacra nézve. A nemzeti szintű szabályozási keretrendszerek általános értékelése ellenére, ami kielégítő, az alábbi elemzés rámutat arra, hogy bizonyos tagállamok miben javíthatnának még szabályozási keretrendszerükön, és meghatározza a tagállamok közötti együttműködés lehetőségeit.

1) Lefedettség az ellátási láncban

A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok elleni intézkedések főként gazdasági egyensúlyhiányból fakadó gyakorlatokra irányulnak. A legtöbb tagállam egyértelmű kritériumokat határozott meg a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokhoz vezető helyzetek azonosítása érdekében. A tagállamok többségében a törvények a vállalkozások közötti kapcsolatokra vonatkoznak az ellátási lánc valamennyi szakaszában. Egyes tagállamok csak olyan kapcsolatok esetében alkalmazzák a jogszabályt, amelyekben az egyik fél kiskereskedő.

Ami a jövőt illeti, mivel a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok a lánc bármely szakaszán előfordulhatnak, azoknak a tagállamoknak, amelyek még nem vezettek be a vállalkozások közötti élelmiszer-ellátási láncot teljes mértékben lefedő jogszabályokat, komolyan el kell gondolkozniuk ezen. Ez fontos annak biztosítása érdekében, hogy minden kisebb piaci szereplő megfelelő védettséggel rendelkezzen a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal szemben, mivel számos kis piaci szereplő nem tárgyal közvetlenül kiskereskedőkkel. A tagállamoknak azt is biztosítaniuk kell, hogy jogszabályuk lefedje a nem uniós országokból származó szereplőket is (például az Afrikából vagy Latin-Amerikából származó elsődleges termelőket).

2) A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok alapvető típusai

A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokra vonatkozó jogszabályokkal rendelkező tagállamok saját piaci helyzetük és gyakorlataik elemzése alapján határozták meg a kezelendő tisztességtelen gyakorlatokat.