Az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel (77. cikk, (1) bekezdés, c) pont) összhangban az Európai Unió olyan politikát alakít ki, amelynek célja, hogy biztosítsa „a külső határok integrált határőrizeti rendszerének fokozatos bevezetését”. Az európai integrált határigazgatás elemeit, elveit és főbb érdekelt feleit először 2016-ban állapították meg az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendeletben, majd továbbfejlesztették annak 2019. évi módosításában , amely emellett meghatározza az európai integrált határigazgatás szakpolitikai ciklusát mint az európai integrált határigazgatás hatékony végrehajtásának stratégiai irányítási keretét. Az európai integrált határigazgatás szakpolitikai ciklusának stratégiai célkitűzése annak meghatározása, hogy az Európai Határ- és Parti Őrségnek hogyan kell koherens, integrált és szisztematikus módon kezelnie a határigazgatás és a visszaküldés terén jelentkező kihívásokat.

Emellett a Bizottság ki fogja kérni az intézmények véleményét arról, hogy az európai integrált határigazgatás koherens végrehajtásának biztosítása érdekében miként lehetne kialakítani egy integrált, egységes és állandó folyamatot, amely stratégiai iránymutatást nyújt az Európai Határ- és Parti Őrség valamennyi érintettjének és más európai és nemzeti szereplőknek. Mindez annak biztosítása érdekében szükséges, hogy az újonnan felmerülő kihívásokat megfelelően figyelembe vegyék, és a prioritásokat a változó igényekhez tudják igazítani. Ennek az irányítási mechanizmusnak is a többéves stratégiai szakpolitikai ciklus részévé kell válnia.

c) Az integrált határigazgatásra vonatkozó nemzeti stratégiák

·Nemcsak uniós, hanem nemzeti szintű fellépésekre is kiterjed, beleértve a gyakorlatok összehangolására, a műszaki eszközök szabványosítására és az operatív interoperabilitásra irányuló intézkedéseket is.

Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 8. cikkének (5) bekezdésével összhangban a Frontex feladata, hogy az igazgatótanácsa által hozott határozattal és a Frontex ügyvezető igazgatójának javaslata alapján kialakítsa az európai integrált határigazgatásra vonatkozó technikai és műveleti stratégiát. Ezt a stratégiát a tagállamokkal és a Bizottsággal szoros együttműködésben kell kidolgozni. A stratégiának összhangban kell lennie az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 3. cikkével, és az Ügynökségnek indokolt esetben figyelembe kell vennie a tagállamok egyedi helyzetét, különösen földrajzi elhelyezkedésüket. Ennek az európai integrált határigazgatásra vonatkozó többéves stratégiai szakpolitikáról szóló bizottsági közleményre kell épülnie, de figyelembe kell vennie a hatályos schengeni jogszabályok idevágó követelményeit is.

A Bizottság ezt a szakpolitikai dokumentumot a Frontex által a Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 2020 júliusában benyújtott, az európai integrált határigazgatásra vonatkozó stratégiai kockázatelemzés alapján dolgozta ki, amely azonosítja az európai integrált határigazgatás előtt álló kihívásokat a következő 10 évre vonatkozóan. A Bizottság figyelembe vette a tagállamok integrált határigazgatásra vonatkozó nemzeti stratégiáinak a 2019–2020-as időszakban elvégzett tematikus schengeni értékeléséből eredő ajánlásokat is.

A Bizottság operatív szerepet is betölt az európai integrált határigazgatás végrehajtásának bizonyos aspektusai, különösen az uniós finanszírozás, a schengeni értékelési mechanizmus és az uniós fogadóállomásokon az ügynökségközi együttműködés koordinálása tekintetében. Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet más európai érdekelt felek, különösen az EU decentralizált ügynökségeinek (eu-LISA, Europol, az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége és az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége) fontosságát is hangsúlyozza. Az európai integrált határigazgatás sikeres végrehajtásának biztosításához elengedhetetlen, hogy ezen érdekelt felek szoros együttműködést folytassanak a Frontexszel és a tagállamok illetékes hatóságaival. Nemzeti szinten hatóságok széles köre (vámhatóságok, bűnüldöző hatóságok, népegészségügyi hatóságok) működik együtt az Európai Határ- és Parti Őrség nemzeti elemeivel annak érdekében, hogy saját hatáskörükben biztosítsák az európai integrált határigazgatás hatékony végrehajtását.

Az Európai Határ- és Parti Őrség kezdettől fogva keretet biztosított az információcseréhez és az operatív együttműködéshez nemcsak a Frontex és a tagállamok között, hanem a nemzeti elemként eljáró, különböző tagállami hatóságok között is. 2019 óta ezeket az eszközöket kiegészíti az a lehetőség, hogy az Ügynökség saját műveleti erején, az Európai Határ- és Parti Őrség készenléti alakulatán keresztül hatékonyabban lehessen támogatni a tagállamokat. A készenléti alakulat telepítése a fogadó tagállam parancsnoklása és ellenőrzése mellett valósul meg. Technológiai szempontból az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet tovább erősítette az Európai Határ- és Parti Őrség megfelelő működését, vagyis teljeskörűen integrálta az európai határőrizeti rendszert (EUROSUR) annak érdekében, hogy biztosítsa a helyzetismeretet, valamint a hatékony információcserét és integrált tervezést, amely kiterjed a műveleti, vészhelyzeti és képességfejlesztésre, amelyek mindegyikét a Frontex központilag koordinálja és támogatja. Az Ügynökség emellett számos egyéb folyamatot is kezdeményez, koordinál és támogat (pl. a műszaki eszközök szabványosítását és az információcserét) azzal a céllal, hogy tovább erősítse az Európai Határ- és Parti Őrséget és megkönnyítse a határőrök napi munkáját az EU-ban.

Határaik igazgatása továbbra is elsődlegesen a tagállamok felelőssége és hatásköre. Új megbízatásának köszönhetően a Frontex központi szerepet tölt be az Európai Határ- és Parti Őrségben azáltal, hogy megerősíti, értékeli és koordinálja a tagállamok intézkedéseit, valamint európai képességeket hoz létre.

Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet olyan átfogó struktúrát hoz létre az Európai Határ- és Parti Őrség számára, amely összefogja a Frontexet, valamint mintegy 50–60 tagállami hatóságot, amelyek a határigazgatásért (beleértve a határőrizeti feladatok ellátása során a parti őrségeket is) és a visszaküldésért felelősek. A rendelet értelmében az Európai Határ- és Parti Őrség feladata továbbá, hogy a megosztott felelősség szellemében biztosítsa az európai integrált határigazgatás hatékony végrehajtását. Az Európai Határ- és Parti Őrségben rejlő lehetőségek teljes körű kiaknázása valódi és szükséges változást eredményezne a gyakorlatban. E célból az EU-nak és a tagállamoknak közösen kell kihasználniuk ezt az új architektúrát, és meg kell erősíteniük az Európai Határ- és Parti Őrség irányítási struktúráit, ezzel párhuzamosan pedig jobb és gyorsabb uniós szintű koordináció révén fokozniuk kell annak új műveleti képességeit.

·Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 3. cikkében felsorolt 15 elemen alapulnak, ugyanakkor a nemzeti hatáskörbe tartozó területekre is kiterjednek, amennyiben azt helyénvalónak ítélik.

Saját érdekükben és valamennyi tagállam érdekében továbbra is a tagállamok felelnek elsődlegesen a külső határaik igazgatásáért. Erre való tekintettel az európai integrált határigazgatás hatékony végrehajtásához az uniós szinten kialakított stratégiákat át kell ültetni nemzeti szintre. Ezért az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 8. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy a tagállamoknak ki kell alakítaniuk az integrált határigazgatásra vonatkozó nemzeti stratégiáikat.

f)a kiberbűnözők folyamatosan demonstrálják rugalmasságukat és rezilienciájukat, de támaszkodnak az ismert sebezhetőségeket és az új áldozatokat célzó, már létező elkövetési módokra is. A Covid19-világjárvány során tapasztaltak alapján megpróbálják kihasználni a korábban offline tevékenységeknek az online környezetbe való nagymértékű áthelyezéséből származó előnyöket;

e)a Frontex 2020. évi elemzése szerint az európai integrált határigazgatás számára kulcsfontosságú kihívást jelentenek, mivel azzal a potenciállal rendelkeznek, hogy látens fenyegetésből gyorsan kézzelfogható fenyegetéssé válnak, amint azt a Covid19-világjárvány is bizonyítja;

Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet értelmében továbbra is elsődlegesen a tagállamok nemzeti határigazgatási hatóságai felelősek a külső határok saját szakaszainak igazgatásáért. Ugyanezt az elvet kell alkalmazni az uniós visszaküldési politika végrehajtására is. Az európai integrált határigazgatás olyan eszköz, amelynek keretében egyes feladatok nemzeti szinten léteznek, míg az Ügynökség feladatai a nemzeti hatóságokéhoz képest korlátozottak. A nemzeti szakpolitikák hatálya alá tartozó e területek érintik például a schengeni térségen belüli intézkedéseket (pl. rendőrségi ellenőrzések, migrációkezelés és a határellenőrzések visszaállítása a belső határokon), valamint a határokon átnyúló szervezett bűnözés elleni küzdelmet a külső határokon. Ezért a nemzeti integrált határigazgatási stratégiáknak részletesebben és egységes módon kell foglalkozniuk ezekkel a témákkal és funkciókkal.

A fennálló és előre látható helyzetek átfogó és közel valós idejű ismerete, amely lefedi az integrált határigazgatás szinte valamennyi funkcióját és a négylépcsős belépés-ellenőrzési modell valamennyi szintjét, a különböző helyzetekre való helyes és időben történő reagálás sarokköve. Az Ügynökségnek uniós szinten, a tagállamoknak pedig nemzeti szinten átfogó európai helyzetképpel kell rendelkezniük annak biztosítása érdekében, hogy az Európai Határ- és Parti Őrség hatékonyan és gyorsan reagáljon a felmerülő fenyegetésekre. Ennek továbbá hozzá kell járulnia a határokon és a schengeni térségen belül a feladataikat ellátó más nemzeti hatóságok és uniós ügynökségek által végzett operatív tevékenységek időszerűségének és hatékonyságának javításához. Az integrált határigazgatási helyzetkép fő alapjaként az EUROSUR-t hatékonyan végre kell hajtani és tovább kell fejleszteni. Ez különösen azért fontos, mert az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet új EUROSUR-funkciókat vezetett be, amelyek várhatóan javítják az Európai Határ- és Parti Őrség helyzetismeretét és reagálási képességeit, valamint a tagállamok és a Frontex közötti operatív együttműködést.

1.A tagállamoknak rendelkezniük kell az ahhoz szükséges jogi, strukturális, igazgatási és technikai kapacitással, hogy a Schengeni határellenőrzési kódexszel összhangban végezzék a határforgalom-ellenőrzést, és elősegítsék a személyek és járművek jogszerű határátlépését. A külső határokon lévő határátkelőhelyek számának tükröznie kell a harmadik országokkal fenntartott kapcsolatokhoz fűződő azon igényeket, hogy a határellenőrzés ne akadályozza a kereskedelmet, a társadalmi és kulturális cseréket vagy a határokon átnyúló együttműködést. Ugyanakkor figyelembe kell vennie a rendelkezésre álló kapacitásokat (erőforrások és infrastruktúra) és a kihívások tendenciáit (például a migránsok eszközként való felhasználását) is.

A kockázatelemzésen alapuló határellenőrzés (határforgalom-ellenőrzés a határátkelőhelyeken és határőrizet a határátkelőhelyek között) az európai integrált határigazgatás központi eleme. A Frontexnek és a tagállamok határigazgatási hatóságainak – amelyek együtt alkotják az Európai Határ- és Parti Őrséget – rendelkezniük kell az ahhoz szükséges jogi, intézményi, igazgatási és operatív kapacitással, valamint erőforrásokkal, hogy minden körülmények között hatékony és eredményes határellenőrzést végezzenek. Az EU és polgárai belső biztonságának megerősítése érdekében a határellenőrzés megakadályozza a külső határok irreguláris migránsok általi szabálytalan átlépését. Megkönnyíti továbbá a személyek jogszerű határátlépését és a határokon áthaladó forgalmat. A határellenőrzés ugyanakkor hozzájárul a határokon átnyúló bűnözés különböző formáinak megelőzéséhez és leküzdéséhez. A határellenőrzést olyan módon kell végezni, amely tiszteletben tartja valamennyi ember jogait, függetlenül attól, hogy folyamodnak-e védelemért vagy sem. A védelemért folyamodó személyek számára hozzáférést kell biztosítani az eljárásokhoz, és azokat is meg kell védeni a visszaküldéstől, akik nem folyamodnak védelemért. A határellenőrzés továbbá magában foglalja a határ menti területre vonatkozó intézkedéseket (vagyis a nemzeti jog szerinti előszűrési intézkedéseket vagy elfogadásukat követően az uniós szabályok szerinti előszűrési szakaszt) azon személyek tekintetében, akik a határátkelőhelyeken kívül lépték át a külső határokat.

2.A tagállamok kutatási-mentési felelősségét teljes mértékben figyelembe kell venni az Ügynökség és a tagállamok tengeri határőrizeti műveletei operatív tervezésének és végrehajtásának valamennyi szakaszában. A tagállamok kutatási-mentési hatóságaival (tengeri mentést koordináló központ), a nemzeti koordinációs központtal és a nemzetközi koordinációs központtal közösen szabványosított megállapodásokat és eljárási standardokat kell kialakítani és rendszeresen tesztelni. A tengeri határőrizetben – beleértve a Frontex által koordinált közös műveletekben és gyorsreagálású tengeri határvédelmi intervenciókban – részt vevő valamennyi járőrszolgálatot és technikai eszközt megfelelően ki kell képezni és megfelelően fel kell szerelni az esetleges kutatási-mentési beavatkozásokhoz, szükség esetén a helyszíni koordinátorként való fellépéshez is.

16.A határőröknek arra is fel kell készülniük, hogy azonosítsák a bűncselekmények – különös tekintettel az emberkereskedelem – áldozatait és segítséget nyújtsanak nekik, valamint továbbirányítsák őket a megfelelő szolgálatokhoz.

4. elem: „Információcsere és együttműködés a tagállamok között az e rendelet hatálya alá tartozó területeken, valamint információcsere és együttműködés a tagállamok és az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség között, ideértve az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség által koordinált támogatást is ”.

2.A külső határok igazgatásának javítására és a belső biztonság fenntartására irányuló összehangolt uniós fellépések támogatása érdekében a tagállamoknak létre kell hozniuk az egységes kockázatelemzések és sebezhetőségi értékelések elvégzéséhez szükséges nemzeti (szervezeti, igazgatási és technikai) kapacitást. A Frontex által biztosított kockázatelemzési termékeket és eljárásokat be kell építeni az integrált határigazgatásra vonatkozó kockázatelemzés összeállításának nemzeti folyamatába, amely a négylépcsős belépés-ellenőrzési modell valamennyi szintjére kiterjed.

1.A tagállamoknak hatékony nemzeti koordinációs mechanizmust és munkafolyamatokat kell létrehozniuk az Európai Határ- és Parti Őrség valamennyi feladata és tevékenysége tekintetében. A tagállamoknak egyedüli nemzeti kapcsolattartó pontot kell létrehozniuk, amely a hét minden napján napi 24 órában működik, és az Ügynökség tevékenységeivel kapcsolatos valamennyi kérdésben illetékes. A nemzeti kapcsolattartó pontnak a határigazgatásban és a visszaküldésben részt vevő valamennyi nemzeti hatóságot képviselnie kell.

2.Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelettel és az (EU) 2021/581 bizottsági végrehajtási rendelettel összhangban tovább kell erősíteni és integrálni a helyzetismeretet, a reagálási képességet és a nemzeti koordinációs központ szerepét. Minden tagállamnak teljeskörűen működő nemzeti koordinációs központtal kell rendelkeznie.

3.A megfigyelési eszközök segítségével gyűjtött, a nemzeti koordinációs központok által összesített és továbbadott információkat fel kell használni mind a valós idejű reagálási képesség megerősítésére (pl. feltartóztatások), mind kockázatelemzési célokra.

4.A tagállamoknak rendelkezésre kell bocsátaniuk a szükséges humán- és pénzügyi erőforrásokat, és folyamatosan készen kell állniuk a Frontex által koordinált kollektív európai képességekhez – különösen az Európai Határ- és Parti Őrség készenléti alakulatához és a műszakieszköz-állományhoz – való kötelező és önkéntes hozzájárulásra vonatkozó kötelezettségük teljesítésére.

5.A tagállamoknak és az Ügynökségnek gondoskodniuk kell a készenléti alakulat fokozatos bővítéséről, hogy az 2027-ig elérje a 10 000 fős kapacitást.

6.Az Ügynökség fokozott hatékonyságának biztosítása érdekében a Frontex igazgatótanácsának el kell fogadnia és rendszeresen felül kell vizsgálnia a készenléti alakulatra vonatkozó műveleti koncepciót. Ennek célja, hogy javítsa az Ügynökség által végzett operatív és technikai feladatok végrehajtásának irányítását, különösen ami a gyorsreagálású határvédelmi intervenciók konkrét válsághelyzetekben történő indítását illeti, ideértve a migránsok eszközként való felhasználásának eseteit is. Így biztosítható, hogy egy ilyen válság esetén a készenléti alakulat és az eszközök kellő időben telepítésre kerüljenek.

7.A Frontexnek még jobban integrálnia kell a sebezhetőségi értékelés eredményeit a felkészültségbe, a vészhelyzeti tervezésbe és a szükségletek felmérésébe. Ez biztosítani fogja, hogy a tagállamok ne csupán a külső határaik biztonságának garantálására, hanem a készenléti alakulatban való megfelelő részvételre is kapacitással rendelkezzenek, a gyorsreagálású intervenciókhoz és a műszakieszköz-állományhoz való hozzájárulást is beleértve. E folyamat során az Ügynökség a schengeni értékelési mechanizmus és a sebezhetőségi értékelés közötti szinergiákra is épít.

8.Minden integrált határigazgatásra vonatkozó nemzeti stratégia keretében érvényesíteni kell a központosított mechanizmust az integrált határigazgatás általános felügyeletéért felelős nemzeti hatóság, valamint a határigazgatási feladatokat ellátó valamennyi nemzeti hatóság és a többi tagállambeli partnerhatóságaik közötti hatékony koordináció biztosítása érdekében.

9.Tovább kell fejleszteni a tagállamok közötti két- és többoldalú operatív együttműködést, amennyiben ez az együttműködés összeegyeztethető az Ügynökség feladataival. Teljes mértékben ki kell használni az Ügynökség, illetve a közös európai képességek és eszközök (pl. EUROSUR) által kínált támogatást.

10.Az információcsere a tagállamok közötti, valamint a tagállamok és a Frontex közötti operatív együttműködés egyik kulcsfontosságú eleme. Az információcserét biztonságos módon, az e célt szolgáló kommunikációs hálózaton keresztül kell végrehajtani, különösen akkor, ha legfeljebb „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” szintű minősített adatok cseréjéről van szó. A tagállamoknak és a Frontexnek az uniós adatvédelmi jogszabályokkal és az Ügynökség által meghatározott biztonsági szabályokkal összhangban mindenkor garantálniuk kell a személyes adatok védelmét és az információbiztonságot.

11.Az Ügynökségnek biztosítania kell a folyamatos nyomon követést és a helyzetismeretet, és az EUROSUR-on keresztül meg kell osztania ezeket az információkat a nemzeti koordinációs központokkal, különösen annak érdekében, hogy valós idejű információkkal szolgáljon a határ menti területekről és a megfelelő határ előtti területekről a válsághelyzettel kapcsolatban. Az EUROSUR-adatok és -információk kezelése során a tagállamoknak és a Frontexnek a megfelelő szintű védelem érdekében biztosítaniuk kell a biztonsági ellenőrzések, folyamatok és tervek meglétét.

18.A tagállamoknak tesztelt fogadókapacitással kell rendelkezniük ahhoz, hogy szükség esetén támogatásban részesüljenek az Európai Határ- és Parti Őrség készenléti alakulatának telepítése révén.

19.Az Ügynökség technikai képességeinek fejlesztésére és beszerzésére vonatkozó többéves stratégiának és az ahhoz kapcsolódó végrehajtási tervnek rugalmas eszközként hosszú távú megoldásokat kell kínálnia a készenléti alakulat technikai eszközökkel való ellátására, ideértve a legkritikusabb szükségletekre (pl. a légi felügyeletre) vonatkozó alternatív megoldások igénybevételének lehetőségét is.

20.A tagállamoknak és az Ügynökségnek hatékony tervezési, koordinációs és végrehajtási kapacitással kell rendelkezniük ahhoz, hogy kockázatelemzés alapján megszervezzék a külső határokon és/vagy harmadik országokban esedékes műveleteket, az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendeletben meghatározott feltételekkel összhangban. A felderítési adatokon alapuló tervezési folyamatnak az Ügynökség és a tagállamok közötti koordinálása és szinkronizálása révén biztosítani kell az erőforrások hatékony felhasználását.

21.Az Ügynökségnek tovább kell fejlesztenie a közös műveletek koncepcióját, biztosítva a kellő rugalmasságot és a különböző modellek alkalmazásához szükséges kapacitást, az adott műveleti forgatókönyvtől függően.

22.Tovább kell fejleszteni a kapcsolattartó pontok koncepcióját – beleértve egy kapacitásépítési elemet is – a hatékony műveleti reagálás biztosítására összpontosítva, különösen a külső határokon és a határátkelőhelyeken található uniós fogadóállomásokon.

23.Az eszközökre és az információcserére – többek között a rendszerek és hálózatok összekapcsolására – vonatkozóan az Ügynökség által kidolgozott műszaki szabványokat az Európai Határ- és Parti Őrség valamennyi szereplőjének egységesen kell alkalmaznia. Az Európai Határ- és Parti Őrségnek törekednie kell a szabványosításra, amely biztosítja az alkalmazott eszközök interoperabilitását és kompatibilitását a vonatkozó információs és kommunikációs rendszerekkel, valamint az EUROSUR-ral.