Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi programról /* COM/2011/0707 végleges - 2011/0340 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A JAVASLAT HÁTTERE Az Európa 2020 stratégia arra szólít fel, hogy „adjunk lehetőséget az európai polgároknak arra, hogy teljes mértékben részesei legyenek az egységes piacnak”, ennek biztosításához pedig „több lehetőséget kell teremteni számukra arra, hogy a határon túlról vásároljanak árukat és szolgáltatásokat (…), és elő kell segíteni, hogy nagyobb bizalommal forduljanak az ilyen vásárlások felé.” Egyre nyilvánvalóbb, hogy ma, amikor Európának a növekedés új forrásaira van szüksége, a fogyasztóvédelmi politika az egyik olyan terület, amely hatékonyan hozzájárulhat az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek eléréséhez. Európában 500 millió fogyasztó él, a fogyasztói kiadások pedig az uniós GDP 56%-ának felelnek meg. Minél inkább képesek a fogyasztók megalapozott döntéseket hozni, annál jelentősebb hatást gyakorolhatnak az egységes piac megerősítésére és a növekedés ösztönzésére. A védelmet élvező és az egységes piac előnyeit kihasználó öntudatos fogyasztók ezért az érték, a minőség és a szolgáltatások megkövetelésével serkenthetik az innovációt és a növekedést. Azok az üzleti vállalkozások kerülnek majd a legjobb helyzetbe ahhoz, hogy megbirkózzanak a világpiaci nyomással, amelyek erre reagálni tudnak. A fokozottabb szerepvállalás nem csupán fogyasztói jogi kérdés, hanem egy olyan általános környezet kialakítása szempontjából is lényeges, amely lehetővé teszi, hogy a fogyasztók éljenek jogaikkal és előnyökhöz jussanak általuk. Ez egy olyan keret létrehozását jelenti, amelyben a fogyasztók arra az alapelvre támaszkodhatnak, hogy a biztonság garantált, és olyan eszközök állnak rendelkezésre, amelyek segítségével a szabványok és gyakorlatok hiányosságai felismerhetők és Európa-szerte hatékonyan kezelhetők. Olyan környezet kialakítását jelenti, amelyben az oktatás, a tájékoztatás és a tudatosság lehetővé teszi, hogy a fogyasztók úgy irányítsák az egységes piacot, hogy a legjobb termék- és szolgáltatási ajánlatokhoz jussanak hozzá. Végül, a fokozottabb részvétel megköveteli, hogy a fogyasztók egész Európában képesek legyenek magabiztosan gyakorolni uniós jogaikat, és hogy probléma esetén számíthassanak e jogok eredményes érvényesítésére, valamint arra, hogy hatékony jogorvoslatot egyszerűen vehetnek igénybe. „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című 2011. június 29-i közlemény[1] (2011. évi konstans árakkal számolva) 175 millió EUR-t különített el a 2014–2020 közötti időszak fogyasztóvédelmi programjára. Ilyen keretek között a javaslat a fogyasztóvédelmi politika területén létrehozott, 2007–2013-ra vonatkozó közösségi cselekvési program folytatását jelentő fogyasztóvédelmi programot kíván létrehozni a 2014–2020 közötti időszakra. Az új fogyasztóvédelmi program támogatni fogja a jövőbeni fogyasztóvédelmi politika általános célkitűzését, amely az öntudatos fogyasztót helyezi az egységes piac középpontjába. Azáltal, hogy biztosítani kívánja, hogy az uniós polgárok maximálisan kihasználhassák az egységes piacban rejlő lehetőségeket és így védi a polgárok biztonságát, illetve gazdasági érdekeit, az uniós fogyasztóvédelmi politika támogatja és kiegészíti a tagállami politikákat. A fogyasztói kiadások (amelyek az uniós GDP 56%-át képviselik) hatalmas gazdasági erejének hasznosítása jelentősen hozzájárul majd a növekedés ismételt fellendítésére vonatkozó uniós célkitűzés megvalósításához. · Háttér-információk Az új program keretében finanszírozott intézkedések révén megoldandó legfőbb problémák a következő négy csoportba sorolhatók: i. Biztonság: a termékbiztonsági jogszabályok végrehajtásának tagállamok közötti különbségei, veszélyes termékek jelenléte az egységes piacon; a termelési lánc globalizációjával kapcsolatos kockázatok; szolgáltatásbiztonság és a legelőnyösebb uniós társfinanszírozást biztosító megfelelő uniós szintű koordinációs struktúra hiánya. ii. Tájékoztatás és oktatás: az egységes piac működésének a fogyasztók szempontjából való megítélésére vonatkozó megbízható és jó minőségű adatok és elemzés hiánya; a fogyasztói szervezetek elégtelen kapacitása, beleértve a források és a szakértelem hiányát, különösen az új tagállamokban; a fogyasztóknak nyújtott átlátható, összehasonlítható, megbízható és felhasználóbarát információk hiánya, különösen a határokon átnyúló esetekben; a legfontosabb fogyasztói jogok és fogyasztóvédelmi intézkedések hiányos ismerete és megértése a fogyasztók és kereskedők körében egyaránt; a meglévő uniós fogyasztói oktatási eszközök elégtelensége, különös tekintettel a digitális környezet fejlesztéseire. iii. Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok optimálisnál alacsonyabb szintű védelme, különösen a határokon átnyúló helyzetekben; a fogyasztói érdekek uniós politikákba való hatékonyabb integrálásának szükségessége; azok a problémák, amelyekkel a fogyasztók szembesülnek, amikor jogorvoslathoz próbálnak folyamodni, különösen a határokon átnyúló esetekben. iv. Végrehajtás: a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat (a nemzeti végrehajtási hatóságok hálózata) kapacitása nincs teljes mértékben kihasználva; az európai fogyasztói központok hálózatának (ECC-Net) alacsony szintű ismertsége a fogyasztók körében, valamint a hálózat hatékonysága megerősítésének szükségessége. A biztonság, a tájékoztatás és oktatás, a jogok és jogorvoslat, valamint a végrehajtás négy kiemelt területével ugyanakkor az új programnak olyan új társadalmi kihívásokat kell figyelembe vennie, amelyek az utóbbi években váltak jelentőssé. Ezek többek között: a bonyolultabbá vált fogyasztói döntéshozatal, a fogyasztás fenntarthatóbb irányba terelésének szükségessége, a digitalizációban rejlő lehetőségek és veszélyek, a társadalmi kirekesztés és a kiszolgáltatott fogyasztók számának növekedése, valamint a népesség elöregedése. · A fogyasztóvédelmi program intézkedéseinek célja Noha a fogyasztóvédelmi politika által kezelni kívánt problémák szerteágazóak, a viszonylag kisméretű fogyasztóvédelmi program azt jelenti, hogy az annak keretében finanszírozott intézkedéseket olyan területekre kell összpontosítani, ahol az uniós szintű beavatkozás érdemi változást és hozzáadott értéket hozhat létre. A kiválasztott cselekvési területek három csoportba sorolhatók: i. A Szerződés és a hatályos uniós joganyag által az Unióra és a tagállamokra rótt, a fogyasztóvédelem területén meghatározott jogszabályi kötelezettségeinek megfelelő intézkedések. – A RAPEX[2]-hálózat, valamint a végrehajtási hatóságok fogyasztóvédelmi együttműködési hálózata és a kozmetikai termékekre vonatkozó adatbázisok karbantartásának és megfelelő működésének finanszírozása. ii. Az Európai Unió egészére kiterjedő jellegükből adódóan tagállami szinten nem végrehajtott vagy végrehajtható intézkedések: – Segítségnyújtás a fogyasztóknak határokon átnyúló kérdésekben a következők révén: - az Európai Fogyasztói Központok Hálózata működésének társfinanszírozása. A nemzeti hatóságok vagy fogyasztói szervezetek helyzete általában nem teszi lehetővé, hogy tanácsot adjanak és segítséget nyújtsanak a fogyasztóknak határokon átnyúló problémák esetében; - egy határokon átnyúló esetekkel is foglalkozó uniós szintű internetes vitarendezési fórum létrehozásának támogatása; – együttműködés kialakítása nemzetközi partnerekkel, azzal a céllal, hogy kezeljék a termelési lánc globalizációjának a termékbiztonságra gyakorolt hatását; – a fogyasztói piacokra vonatkozó, uniós szinten összehasonlítható adatok előállításának támogatása a tagállamok közötti teljesítményértékelés, valamint az uniós szintű szakpolitikai döntéshozatal céljaira; – a fogyasztói érdekek uniós szintű képviseletének biztosítása az uniós szintű fogyasztói szervezetek pénzügyi támogatása révén. iii. A tagállami szinten végrehajtott intézkedések hatékonyságát kiegészítő és fokozó intézkedések: – a termékbiztonság és a fogyasztói jogérvényesítés területén megvalósított közös intézkedések összehangolása és társfinanszírozása; – a tagállamokkal és más érintettekkel létrehozott, fogyasztókat érintő kérdésekre vonatkozó figyelemfelhívó kampányok támogatása, valamint közvetítőkkel történő együttműködés a világos, átlátható és megbízható fogyasztói tájékoztatás biztosítása érdekében; – a nemzeti fogyasztói szervezetek képzésének támogatása, amely a méretgazdaságosság hiányában tagállami szinten jóval költségesebb lenne; – a fogyasztók oktatása terén bevált gyakorlatok cseréjére és megosztására szolgáló fórum biztosítása. · A javaslat célkitűzései A fogyasztóvédelmi program azon szakpolitikai célkitűzés megvalósulását kívánja támogatni, amely az öntudatos fogyasztót helyezi az egységes piac középpontjába. A program a fogyasztók egészsége, biztonsága és gazdasági érdekei védelmének, valamint a tájékoztatáshoz, oktatáshoz és az érdekeik védelme céljából történő önszerveződéshez való joguk támogatásával fogja ezt biztosítani. A program kiegészíti, támogatja és nyomon követi majd a tagállamok szakpolitikáit. Az intézkedések a következő négy egyedi célkitűzést támogatják: i. Biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása Európa-szerte; ii. Tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása. iii. Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén. iv. Végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén. Ezek a célkitűzések támogatják az Európa 2020 stratégia növekedésre és versenyképességre irányuló célkitűzéseit. Magukban foglalják az Európa 2020 stratégia konkrét elképzeléseit a digitális menetrendről (annak biztosítása, hogy a digitalizáció valóban a fogyasztók fokozottabb jólétét eredményezze), a fenntartható növekedésről (a fogyasztás fenntarthatóbb irányba terelése), a társadalmi befogadásról (a kiszolgáltatott fogyasztók sajátos helyzetének és az elöregedő népesség szükségleteinek figyelembe vétele), valamint az intelligens szabályozásról (a fogyasztói piac figyelemmel kísérése az intelligens és célzott szabályozás elősegítése érdekében). 2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI · Konzultáció az érdekeltekkel A hatályos jogalap, a fogyasztóvédelmi politikával kapcsolatos, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi cselekvési program félidős értékelésére 2010 májusa és 2011 februárja között került sor[3]. Ebben az összefüggésben a fő érdekeltekkel (a fogyasztóvédelmi politikákban érdekelt nemzeti végrehajtási hatóságokkal, uniós és nemzeti fogyasztói szervezetekkel és üzleti vállalkozásokkal) egyeztettek a jelenlegi program keretében hozott intézkedésekről. Az értékelés kiemelte a program hozzáadott értékét, annak ellenére, hogy az uniós fogyasztóvédelmi politika viszonylag új terület, és hogy a program keretében biztosított uniós finanszírozás mértéke viszonylag alacsony. Hangsúlyozta, hogy a stratégia és a programok intézkedései hozzájárulnak az Európa 2020 stratégia intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó célkitűzéseinek megvalósításához. Átfogó szinten az eredmények különösen a program célkitűzéseinek érvényessége, hatásai és hozzáadott értéke tekintetében kedvezőek voltak. Az értékelés továbbá megállapította, hogy a program hosszú távú hatást gyakorol a fogyasztóvédelemre. A nemzeti hatóságok általánosan megerősítették, hogy a stratégia és a program kiegészítik a tagállami fogyasztóvédelmi politikákat. Az értékelés azonban megállapította, hogy a jelenlegi stratégia és program csupán részben kínál megoldást a kialakuló társadalmi és környezeti kihívásokra. Ezenfelül további megbeszéléseket folytattak az érintettekkel a fogyasztóvédelmi program előkészítése során, mindenekelőtt a 2011 áprilisában tartott 2011. évi fogyasztói csúcson, valamint a fogyasztói hálózatok keretében: a nemzeti hatóságok fogyasztóügyi hálózatán (CPN), a nemzeti végrehajtási hatóságok fogyasztóvédelmi együttműködési hálózatán, valamint az uniós és nemzeti fogyasztói szervezeteket tömörítő európai fogyasztói tanácsadó csoporton (ECCG) belül. A három legfőbb horizontális üzleti szervezetet (BusinessEurope, UEAPME és EuroCommerce) szintén felkérték a részvételre. A célokban mutatkozó különbségek ellenére a nemzeti hatóságok és a fogyasztói szervezetek általában támogatták az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság által a program számára javasolt kiemelt kérdéseket. Az üzleti szervezetek általában egyetértettek a Bizottság által javasolt kiemelt célokkal, de hangsúlyozták, hogy megfelelő egyensúlyt kell kialakítani a fogyasztóvédelem és a versenyképesség között. Ezenfelül az Európai Parlament az elmúlt években egy sor, a program keretében végzett tevékenységekhez közvetlenül kapcsolódó jelentést[4] tett közzé. · Hatásvizsgálat Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság 2011 februárja és júliusa között hatásvizsgálatot végzett. A vizsgálat négy lehetőséget vizsgált: - A 0. lehetőség a Szerződés és a fogyasztók védelmének biztosítását szolgáló uniós joganyag által meghatározott jogszabályi kötelezettségekből eredő legkevesebb intézkedés finanszírozását jelenti. - Az 1. lehetőség az alapforgatókönyv. E lehetőség esetén a 2007–2013 közötti időszak programja keretében végzett intézkedések többségét folytatják, bizonyos módosításokkal. Mivel jelentőségüket vesztették, egyes intézkedéseket nagymértékben csökkentettek vagy végre sem hajtanak, míg új, körülhatároltabb célokkal rendelkező intézkedéseket indítanak (például a jogorvoslatra vonatkozóan). Ennek költségvetése a jelenlegi program által biztosított vagy annál alacsonyabb költségvetésnek felel meg. - A 2. lehetőség a Bizottság kiemelt céljaival (Európa 2020 stratégia, egységes piaci intézkedéscsomag), illetve a fogyasztóvédelmi politika jövőjével kapcsolatos jelenlegi útkereséssel összhangban lévő ambiciózusabb megközelítés[5]. E lehetőség éves költségvetése hozzávetőleg 25 millió EUR. - A 3. lehetőség megvalósítása a jelenlegi programhoz képest költségvetés-növelést kívánna néhány további intézkedés végrehajtásához, úgymint: nyilvános fogyasztói termékbiztonsági adatbázis fejlesztése; illetve jogorvoslat: határokon átnyúló jogorvoslati intézkedésekhez pénzügyi támogatást biztosító alap létrehozása. A hatásvizsgálat megállapította, hogy a költség/haszon szempontjából a 2. lehetőség a legmegfelelőbb. A 2. lehetőségre vonatkozó éves költségvetés 25 millió EUR lenne, amely összhangban van az Európa 2020 stratégia költségvetéséről szóló 2011. júniusi közleményben a fogyasztóvédelmi programra javasolt költségvetési támogatással. · A finanszírozási folyamat egyszerűsítése A finanszírozási folyamat különösen a partnerségi megállapodások, valamint egy biztonsági szempontú piacfelügyeletet végző, uniós szintű koordinációs szervnek nyújtott támogatás révén egyszerűsödni fog[6]. Az adminisztratív teher csökkentése érdekében megvizsgálják annak lehetőségét, hogy amikor ez lehetséges, átalányösszeget alkalmazzanak. Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy a fogyasztóvédelmi program megvalósításához végrehajtó ügynökség tevékenységét veszi igénybe, az szintén hozzájárulna a finanszírozási folyamat eljárásainak egyszerűsítéséhez. · Az intézkedések hozzáadott értéke A program támogatni fogja a jövőbeni fogyasztóvédelmi politika azon célkitűzéseinek megvalósulását, amelyek az Unió fogyasztóit helyezik az egységes piac középpontjába. A négy egyedi célkitűzés keretében hozott intézkedések hozzáadott értékének összefoglalása alább olvasható: i. Biztonság A biztonság területén az uniós szintű intézkedések és az általános termékbiztonságról szóló irányelv hálózata révén történő együttműködés az önálló tagállami fellépésnél jobb eredményekkel szolgálnak, mivel megoldják az információhiány problémáját, ideértve a más tagállamok által gyűjtött adatok felhasználását, valamint általuk elkerülhetők az egységes piacon tapasztalható egyenlőtlenségek. ii. Tájékoztatás és oktatás A fogyasztói piac nyomon követésével meghatározhatók a nemzeti piacok azon hiányosságai és az egységes piacot akadályozó azon tényezők, amelyek az innovációt és a versenyt javító reformok segítségével megszüntethetők lennének. Az adatokat általában úgy tervezik, hogy kellően megbízhatóak és reprezentatívak legyenek ahhoz, hogy uniós és tagállami szinten egyaránt felhasználhatók legyenek, és ezáltal uniós szinten növeljék a hatékonyságot, valamint lehetővé tegyék a tagállamok teljesítményének értékelését. A fogyasztói mozgalom széles körű és következetes uniós szintű képviseletének támogatása hozzájárul a fogyasztók uniós szakpolitikai döntéshozatalban, uniós intézményekben és az uniós szintű párbeszédben való fokozott részvételéhez. Ezenfelül az új tagállamokban biztosítja a különösen gyenge szervezetek helyzetének közvetlen megerősítését, valamint azok támogatását. A nemzeti fogyasztói szervezetek kapacitását növelő intézkedések a résztvevők közötti transznacionális hálózatok létrehozását támogatják, többek között a mentorálás és a szakértői értékelés területén. Az uniós fogyasztói tájékoztatás és oktatás ösztönzői növelik a fogyasztók határokon átnyúló tranzakciókkal kapcsolatos ismereteit és bizalmát, így támogatják az egységes piac kiteljesítését. Elősegítik a bevált gyakorlatok tagállamok közötti megosztását, és hozzájárulnak az uniós szintű tájékoztatás és oktatás következetes és hiteles forrásának létrehozásához. iii. Jogok és jogorvoslat Az alternatív vitarendezés egyenlő feltételeket biztosítva Európa-szerte olcsó, gyors és egyszerű jogorvoslati lehetőséget kínál. Az alternatív vitarendezés az egységes piaci intézkedéscsomag egyik kulcsfontosságú intézkedése. A vitarendezés online uniós fórumának létrehozása összehangolt megközelítést, így méretgazdaságosságot és szinergiákat eredményez majd. iv. Végrehajtás Az Európai Fogyasztói Központok Hálózata a határokon átnyúló problémákkal kapcsolatos fogyasztói tanácsadással és segítségnyújtással vesz részt az egységes piac kiteljesítésében, amit a nemzeti hatóságoknak vagy fogyasztói szervezeteknek helyzetükből adódóan gyakran nem áll módjukban megtenni. A nemzeti végrehajtási hatóságok fogyasztóvédelmi együttműködési hálózatával összehangolt közös végrehajtási intézkedések, például az ellenőrzési akciók, rendkívül hatékonyak a határokon átnyúló jellegű uniós kérdések megoldásában. 3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI A javaslat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 169. cikke. Az EUMSZ 169. cikke értelmében elfogadott intézkedéseknek célul kell kitűznie a fogyasztói érdekek érvényesülésének előmozdítását és a fogyasztóvédelem magas szintjének biztosítását. A javaslat vállalja, hogy pénzügyi támogatást nyújt a fogyasztók biztonságának védelmét és tájékoztatáshoz való hozzáférését célzó, valamint a jogaikat tovább erősítő uniós és tagállami szintű intézkedésekhez. Ennélfogva mind a javaslat célja, mind pedig annak tartalma indokolja az EUMSZ 169. cikkének jogalapként való kiválasztását. A javaslatot a rendes jogalkotási eljárás keretében és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal történő egyeztetést követően fogadják el. 4. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK A 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig tartó időszakra vonatkozó program végrehajtásához kapcsolódó pénzügyi előirányzatok összege folyó árakkal számolva 197 millió EUR. Ez összhangban van az Európa 2020 stratégia költségvetéséről szóló 2011. júniusi közleményben a fogyasztóvédelmi programra javasolt költségvetési támogatással. 2011/0340 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi programról EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 169. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a javaslat nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[7], tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére[8], rendes jogalkotási eljárás keretében mivel: (1) Az „Európa 2020 – Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája”[9] című bizottsági közlemény arra szólít fel, hogy adjunk lehetőséget az európai polgároknak arra, hogy teljes mértékben részesei legyenek az egységes piacnak, ennek biztosításához pedig több lehetőséget kell teremteni számukra arra, hogy a határon túlról vásároljanak árukat és szolgáltatásokat – különösen online úton –, és elő kell segíteni, hogy nagyobb bizalommal forduljanak az ilyen vásárlások felé. (2) Azáltal, hogy törekszik annak biztosítására, hogy a polgárok maximálisan kihasználhassák a belső piacban rejlő lehetőségeket, és így konkrét intézkedések révén biztosítja a polgárok biztonságát, illetve gazdasági érdekeit, mindezzel támogatva és kiegészítve a tagállami politikákat, az Uniónak hozzá kell járulnia ahhoz, hogy a fogyasztók kerüljenek a belső piac középpontjába. (3) A rendelet figyelembe veszi a gazdasági, társadalmi és műszaki környezetet, valamint az azokkal párhuzamosan felmerülő kihívásokat. A program által finanszírozott intézkedések különösen a globalizációval, a digitalizációval, a fogyasztás fenntarthatóbb irányba történő terelésének szükségességével, a népesség elöregedésével, a társadalmi kirekesztéssel és a kiszolgáltatott fogyasztók kérdésével kapcsolatos problémák megoldását tűzik ki célul. Az EUMSZ 12. cikke értelmében a fogyasztói érdekek valamennyi uniós politikába történő integrálásának kiemelt szerepet kell kapnia. A más uniós szakpolitikákkal és programokkal való összehangolás meghatározó eleme annak biztosításának, hogy a fogyasztói érdekeket más szakpolitikák teljes mértékben figyelembe vegyék. A szinergiák elősegítése és a párhuzamos munka elkerülése érdekében más uniós alapoknak és programoknak kell pénzügyi támogatást nyújtaniuk a fogyasztói érdekek beépítéséhez az adott területeken. (4) Ezeket az intézkedéseket az uniós intézkedések finanszírozási keretét biztosító, 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi programban (a továbbiakban: a program) kell meghatározni. Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet[10] 49. cikke értelmében e rendelet célja, hogy jogalapot biztosítson a program intézkedéseihez és végrehajtásához. A rendelet a fogyasztóvédelmi politika területén közösségi cselekvési program (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1926/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra[11] épül, és az annak keretében finanszírozott intézkedéseket folytatja. (5) Fontos a fogyasztóvédelem javítása. Ahhoz, hogy ezt az általános célt megvalósíthassuk, egyedi célkitűzéseket kell meghatározni a biztonság, a fogyasztói tájékoztatás és oktatás, a jogok és jogorvoslat, valamint a fogyasztói jogok érvényesítése tekintetében. A program keretében meghozott intézkedések értékét és hatását rendszeresen mérni és értékelni kell. A fogyasztóvédelmi politika értékeléséhez mutatókat kell kidolgozni. (6) Rendelkezni kell azokról a támogatható tevékenységekről, amelyek révén ezek a célkitűzések megvalósíthatók. (7) Meg kell határozni a támogatásra jogosult lehetséges kedvezményezettek csoportjait. (8) A programnak hétéves időszakra kell szólnia, hogy igazodjon a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről szóló tanácsi rendelet 1. cikkében meghatározott többéves pénzügyi keret időtartamához. (9) A rendeletnek meg kell határoznia a program teljes időtartamára azt a pénzügyi keretet, amely a költségvetési kérdésekben történő együttműködésről, valamint a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló, 201Y.XX.YY-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti intézményközi megállapodás[12] 17. pontja értelmében az elsődleges kiindulási pont a költségvetési hatóság számára az éves költségvetési eljárás során. (10) Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (a továbbiakban: EGT-megállapodás) rendelkezik a fogyasztóvédelem területén egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országai (a továbbiakban: EFTA/EGT-országok) közötti együttműködésről. Gondoskodni kell továbbá arról, hogy a program nyitott legyen más országok, különösen a Közösség szomszédságában fekvő, valamint a közösségi tagságot kérelmező, tagjelölt vagy a csatlakozó országok részvételére is. (11) A program végrehajtása keretében adott esetben bátorítani kell az együttműködést a programban részt nem vevő harmadik országokkal, figyelembe véve az ezen országok és az Európai Unió között fennálló megállapodásokat. (12) A II. mellékletben említett mutatók módosítása tekintetében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet egyes nem alapvető elemeinek módosítása érdekében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell az alkalmazandó dokumentumoknak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz történő egyidejű, időszerű és megfelelő módon történő eljuttatásáról. (13) Annak érdekében, hogy az éves munkaprogramok elfogadása tekintetében a rendelet végrehajtásához egységes feltételeket biztosíthasson, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni.[13]. Mivel a program nem határoz meg termékbiztonsági kritériumokat, hanem pénzügyi támogatást kíván biztosítani a termékbiztonsági politika végrehajtására szolgáló eszközökhöz, valamint a támogatás viszonylag alacsony összege miatt helyénvaló, hogy a tanácsadó bizottsági eljárást alkalmazzák. (14) Helyénvaló a fogyasztóvédelmi politika területén a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi cselekvési program és e program között átmenetet biztosítani, különösen a több évre kiterjedő intézkedések folyamatosságának, valamint az előző program sikereinek, illetve a nagyobb figyelmet igénylő területeinek az értékelése tekintetében. Szükség esetén 2021. január 1. után a technikai és adminisztratív segítségre vonatkozó előirányzatnak tartalmaznia kell a 2020 végéig be nem fejezett intézkedések kezelésére vonatkozó kiadásokat. (15) Mivel e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani az érintett kérdéskörök határokon átnyúló jellege miatt, és ezért az uniós intézkedéseknek a polgárok egészségének, biztonságának, valamint gazdasági érdekeinek védelmére hatékonyabb és eredményesebb volta miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az abban a cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket. (16) Ennek megfelelően a fogyasztóvédelmi politika területén közösségi cselekvési program (2007–2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1926/2006/EK európai parlamenti és a tanácsi határozat hatályát veszti. (17) Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a kárba veszett, a jogtalanul kifizetett vagy a helytelenül felhasznált források visszafizettetését és adott esetben a bírságokat. ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk Létrehozás Ez a rendelet létrehozza a 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig tartó időszakra vonatkozó többéves fogyasztóvédelmi programot (a továbbiakban: a program). 2. cikk Általános célkitűzés A program azon szakpolitikai célkitűzés megvalósulását kívánja támogatni, amely az öntudatos fogyasztót helyezi a belső piac középpontjába. A program a fogyasztók egészsége, biztonsága és gazdasági érdekei védelmének, valamint a tájékoztatáshoz, oktatáshoz és az érdekeik védelme céljából történő önszerveződéshez való joguk támogatásával fogja ezt biztosítani. A program kiegészíti, támogatja és nyomon követi majd a tagállamok szakpolitikáit. 3. cikk Egyedi célkitűzések és mutatók (1) A 2. cikkben meghatározott általános célkitűzést a következő egyedi célkitűzéseken révén kell megvalósítani: a) 1. célkitűzés – biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása szerte az Unióban. E célkitűzést különösen a veszélyes fogyasztási cikkek uniós riasztási rendszerének (RAPEX) tevékenysége révén értékelik majd. b) 2. célkitűzés – tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása. c) 3. célkitűzés – jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén. E célkitűzést különösen az alternatív vitarendezés határokon átnyúló viták rendezéséhez történő igénybevétele révén, valamint egy uniós szintű internetes vitarendezési rendszer tevékenysége révén értékelik majd. d) 4. célkitűzés – végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén. E célkitűzést különösen a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belüli információáramlás és együttműködés szintje, valamint az európai fogyasztói központok tevékenysége révén értékelik majd. (2) A mutatók leírása a II. mellékletben olvasható. (3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. mellékletben szereplő mutatók módosítása érdekében. 4. cikk Támogatásra jogosult tevékenységek A 3. cikkben említett egyedi célkitűzések megvalósítását a következő felsorolásban meghatározott intézkedések segítségével, valamint a 12. cikkben említett éves munkaprogramokban meghatározott kiemelt céloknak megfelelően kell biztosítani. a) Az 1. célkitűzés – biztonság – keretében: 1) a nem élelmiszer jellegű termékek és szolgáltatások fogyasztókra vonatkozó egészségügyi és biztonsági szempontjaival kapcsolatos tudományos tanácsadás és kockázatelemzés, ideértve a fogyasztók biztonsága, a közegészségügy és a környezet területén a tudományos bizottságok tanácsadói szerkezetének kialakításáról szóló 2008/721/EK bizottsági határozattal létrehozott független tudományos bizottságok feladataihoz nyújtott támogatást is[14]; 2) az általános termékbiztonságról szóló, 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben[15] előírt, termékbiztonsággal kapcsolatos piacfelügyeleti és végrehajtási intézkedések összehangolása, valamint a fogyasztói szolgáltatások biztonságát javító intézkedések összehangolása; 3) kozmetikai termékek adatbázisainak karbantartása és továbbfejlesztése; b) A 2. célkitűzés – tájékoztatás és oktatás – keretében: 4) a fogyasztókat érintő területeken végzett szakpolitikai döntéshozatal tudományos alapjának kialakítása; 5) a fogyasztói szervezetek támogatása; 6) a fogyasztói piacok és a fogyasztók tájékoztatásának átláthatóbbá tétele; 7) a fogyasztók oktatásának előmozdítása; c) A 3. célkitűzés – jogok és jogorvoslat – keretében: 8) a fogyasztóvédelmi jogszabályok és egyéb szabályozási kezdeményezések Bizottság által történő előkészítése, a tagállamok által történő átültetés ellenőrzése, majd az átültetés hatásának értékelése, valamint a társszabályozási és az önszabályozási kezdeményezések elősegítése; 9) a fogyasztói vitarendezési mechanizmusok elérhetőségének megkönnyítése valamint azok működésének és eredményességének nyomon követése, különös tekintettel az alternatív vitarendezési rendszerekre, beleértve az online formákat, többek között a megfelelő informatikai eszközök kialakítása és üzemeltetése révén. d) A 4. célkitűzés – végrehajtás – keretében: 10) a felügyeleti és végrehajtási intézkedések összehangolása, tekintettel a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló, 2004. október 27-i 2006/2004/EK rendeletre[16]; 11) pénzügyi hozzájárulás azon, uniós hálózatba szerveződött köztestületek vagy üzleti haszonszerzésre nem törekvő más testületek közös cselekvéseihez, amelyek tájékoztatást és segítséget nyújtanak a fogyasztóknak jogaik gyakorlásában és a megfelelő vitarendezési fórumokhoz való hozzáférésben – beleértve a peren kívüli internetes vitarendezési fórumokat is (az európai fogyasztói központok hálózata). E tevékenységek lehetséges tartalmának részletes leírása az I. mellékletben olvasható. 5. cikk A támogatásra jogosult kedvezményezettek (1) Az uniós szintű fogyasztói szervezetek működéséhez nyújtott támogatásokban azok az európai fogyasztói szervezetek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik: a) az ipari, kereskedelmi és üzleti vagy más érdek-összeütközésektől független nem kormányzati, nonprofit szervezetek, melyeknek elsődleges céljuk, illetve tevékenységük az Unióban a fogyasztók egészségének, biztonságának, gazdasági és törvényes érdekeinek az előmozdítása és védelme; b) a tagállamok legalább felében működő, a nemzeti szabályoknak vagy gyakorlatnak megfelelően reprezentatív, és regionális vagy nemzeti szinten aktív szervezetek által a fogyasztói érdekek uniós szintű képviseletével megbízott szervezetek. (2) A program célkitűzéseinek végrehajtását előmozdító elveket és politikákat ösztönző nemzetközi szervek működéséhez nyújtott támogatásban azok a szervezetek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik: a) az üzleti vagy más érdek-összeütközésektől független nem kormányzati, nonprofit szervezetek, melyeknek elsődleges céljuk, illetve tevékenységük a fogyasztók egészségének, biztonságának, valamint gazdasági és törvényes érdekeinek az előmozdítása és védelme; b) a következő tevékenységeket végzik: formális mechanizmust biztosítanak az uniós, illetve harmadik országbeli fogyasztók képviselői számára a politikai vitákhoz és a szakpolitikákhoz való hozzájárulás érdekében; a fogyasztói érdekek állami hatóságok körében történő népszerűsítése és szorgalmazása érdekében találkozókat szerveznek a szakpolitika-területen dolgozó tisztviselőkkel és szabályozókkal; megállapítják a leggyakoribb fogyasztói problémákat és kihívásokat, az Unió és harmadik országok közötti kétoldalú kapcsolatok keretében népszerűsítik a fogyasztói nézeteket; részt vesznek a fogyasztói problémákkal kapcsolatos szakértelem és ismeretek Európai Unióban és harmadik országokban történő cseréjében és terjesztésében, valamint szakpolitikai ajánlásokat készítenek; (3) A fogyasztóvédelem területéhez tartozó intézkedések végrehajtásának összehangolásáért felelős uniós szintű szervek működéséhez nyújtott támogatásokban azok a szervek részesülhetnek, amelyeket uniós jogszabály ismer el erre a célra. (4) Az uniós szintű szerveknek a magatartási kódexek, a bevált gyakorlatok, valamint az árak, a termékminőség és a fenntarthatóság összehasonlítására vonatkozó iránymutatások kidolgozásához nyújtott támogatásban azok a szervek részesülhetnek, amelyek a következő feltételek mindegyikét teljesítik: a) nem kormányzati, nem profitorientált, az árutermelőktől és szolgáltatóktól független, összeférhetetlen érdektől mentes szervek, amelyek kiemelt célkitűzései és tevékenységei között szerepel a fogyasztói érdekek népszerűsítése és védelme; b) legalább a tagállamok felében működnek. (5) A fogyasztói ügyekért felelős tagállami és az azoknak megfelelő harmadik országbeli hatóságok intézkedéseihez nyújtott támogatásban az e rendelet 7. cikkében említett valamely tagállam vagy harmadik ország által a 2006/2004/EK rendelet vagy a 2001/95/EK irányelv alkalmazásában a Bizottsághoz bejelentett hatóságok részesülhetnek. (6) A jogalkalmazás terén dolgozó tagállami és harmadik országbeli szakértők számára nyújtott támogatásban az e rendelet 7. cikkében szereplő valamely tagállam vagy harmadik ország által a 2006/2004/EK rendelet és a 2001/95/EK irányelv alkalmazásában a Bizottsághoz bejelentett hatósági tisztviselők részesülhetnek. (7) Intézkedési támogatásban egy átlátható eljárás keretében kiválasztott és az e rendelet 7. cikkében szereplő valamely tagállam vagy harmadik ország által kijelölt állami köztestület vagy nonprofit szerv részesülhet. A kijelölt szervnek olyan uniós hálózat tagjának kell lennie, amely tájékoztatást és segítséget nyújt a fogyasztóknak jogaik gyakorlásában és a megfelelő vitarendezési fórumokhoz való hozzáférésben (az európai fogyasztói központok hálózata). (8) Intézkedési támogatásban az Unióban és az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országaiban létrehozott, valamint azokban működő panaszkezelő szervek részesülhetnek, amelyek a fogyasztói panaszok összegyűjtésével foglalkoznak, megkísérlik megoldani a fogyasztók problémáit, illetve a fogyasztók panaszaival vagy kérdéseivel kapcsolatban tanácsadást vagy tájékoztatást nyújtanak és a fogyasztó kereskedőt illető panasza vagy kérdése szempontjából harmadik félnek minősülnek. Ezek a kereskedők által működtetett panaszkezelési mechanizmusokat, amelyek a fogyasztók panaszait vagy kérdéseit közvetlenül kezelik, illetve a kereskedők által vagy nevében működtetett panaszkezelő szolgáltatásokat nem foglalják magukban. 6. cikk Pénzügyi keret A program végrehajtására előirányzott pénzügyi keret folyó árakkal számolva 197 000 000 EUR. 7. cikk Harmadik ország részvétele a programban A programban az alábbiak vehetnek részt: a) az Európai Szabadkereskedelmi Társulás Európai Gazdasági Térségben részt vevő országai, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban meghatározott feltételeknek megfelelően; b) harmadik országok, különösen a csatlakozó és tagjelölt, illetve lehetséges tagjelölt országok és az európai szomszédságpolitika alá tartozó országok, az uniós programokban való részvételükre vonatkozó keretmegállapodásokban, társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban meghatározott általános elveknek, valamint általános feltételeknek és rendelkezéseknek megfelelően. 8. cikk A támogatás típusai és a társfinanszírozás legmagasabb szintje (1) Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet értelmében az Unió pénzügyi hozzájárulása történhet támogatás vagy közbeszerzés, illetve a 2. és 3. cikkben említett célkitűzések megvalósításához szükséges bármely egyéb beavatkozás formájában. (2) Az Unió által nyújtott támogatások és azok legmagasabb szintje a következő: a) az 5. cikk (1) bekezdése szerinti uniós szintű fogyasztói szervezetek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50%-a; b) az 5. cikk (2) bekezdése értelmében, a fogyasztói program célkitűzéseinek végrehajtását előmozdító elveket és politikákat ösztönző nemzetközi szervek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50%-a; c) az 5. cikk (3) bekezdése értelmében a termékbiztonság területén a végrehajtási intézkedések összehangolásáért felelős, uniós jogszabály által erre a célra elismert uniós szintű szervek működéséhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 95%-a; d) az 5. cikk (4) bekezdése értelmében uniós szintű szerveknek a magatartási kódexek, a bevált gyakorlatok, valamint az árak, a termékminőség és a fenntarthatóság összehasonlítására vonatkozó iránymutatások kidolgozásához nyújtott intézkedési támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50%-a; e) az 5. cikk (5) bekezdése értelmében a tagállamok fogyasztói ügyekért felelős hatóságainak és a 7. cikk szerinti részt vevő harmadik országok megfelelő hatóságainak intézkedéseihez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50%-a, kivéve az éves munkaprogramokban meghatározott kivételesen hasznos cselekvéseket, amelyek esetében az uniós hozzájárulás mértéke legfeljebb 70% lehet; f) az 5. cikk (6) bekezdése értelmében a tagállamokban és a 7. cikk szerinti részt vevő harmadik országokban a jogalkalmazás területén dolgozó tisztviselők cseréjéhez kapcsolódó utazási költségekhez és napidíjakhoz nyújtott támogatás; g) az 5. cikk (7) bekezdése értelmében a tagállamok fogyasztói ügyekért felelős hatóságai és a 7. cikk szerinti részt vevő harmadik országok megfelelő hatóságai által kijelölt szervek intézkedéseihez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 70%-a; h) az 5. cikk (8) bekezdése szerint a nemzeti fogyasztói panaszkezelő szervek tevékenységéhez nyújtott támogatás, legfeljebb az elszámolható költségek 50%-a; 9. cikk Adminisztratív és technikai segítség A program pénzügyi kerete fedezheti a program irányításához és a célkitűzéseinek megvalósításához szükséges előkészítő, nyomon követési, ellenőrzési, auditálási és értékelési tevékenységhez tartozó költségeket is, különösen a tanulmányok, szakértői találkozók, tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek kiadásait, ideértve minden, az Unió politikai prioritásairól szóló intézményi kommunikációt, – amennyiben azok kapcsolódnak a rendelet általános célkitűzéseihez –, az információ-feldolgozásra és -cserére összpontosító információs technológiai hálózatokhoz kapcsolódó kiadásokat, továbbá minden, a Bizottság által a program irányításra fordított technikai és adminisztrációs kiadást. 10. cikk A végrehajtás módszerei A Bizottság az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 53. cikkében említett irányítási módszerek alkalmazásával hajtja végre a programot. 11. cikk Összhang és egymást kiegészítő jelleg más politikákkal A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben biztosítja az összhangot és egymást kiegészítő jelleget a program és más kapcsolódó uniós politikák, eszközök és cselekvések között. 12. cikk Éves munkaprogramok A Bizottság a programot az éves munkaprogramoknak az 1605/2002/EK, Euratom rendeletben előírt tényezőket, és különösen az alábbiakat tartalmazó végrehajtási jogi aktusok formájában történő elfogadásával hajtja végre: a) a végrehajtási prioritások és végrehajtandó fellépések, ideértve a pénzügyi erőforrások elosztását is; b) a pénzügyi támogatásban részesülő javaslatok kiválasztásához alkalmazott alapvető kiválasztási és odaítélési feltételek; c) a tervezett ajánlattételi és pályázati felhívások ütemezése; d) adott esetben az 1605/2002/EK, Euratom rendelettel összhangban az egyösszegű kifizetések, a standard egységköltségek vagy az átalányfinanszírozás alkalmazására történő felhatalmazás; e) a kivételes hasznosság meghatározásának kritériumai. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikkben említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében kell elfogadni. 13. cikk Értékelés és az eredmények terjesztése (1) A Bizottság kérésére a tagállamok információkat szolgáltatnak a program végrehajtásáról és hatásairól. (2) Az intézkedések megújítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó határozat meghozatala céljából a Bizottság legkésőbb 2018 közepéig értékelő jelentést készít valamennyi intézkedés célkitűzéseinek megvalósításáról (az eredmények és hatások tekintetében), a források felhasználásának hatékonyságáról és azok uniós hozzáadott értékéről. Az értékelés továbbá kitér az egyszerűsítési lehetőségekre, azok belső és külső koherenciájára, valamint arra, hogy a célkitűzések továbbra is relevánsak-e, és hogy az intézkedések hozzájárulnak-e az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés uniós prioritásainak megvalósításához. Figyelembe veszi a korábbi program hosszú távú hatásairól szóló értékelés eredményeit. A program hosszú távú eredményeit és hatásainak fenntarthatóságát is értékelni kell, hogy az értékelés eredménye felhasználható legyen egy későbbi program megújításával, módosításával vagy felfüggesztésével kapcsolatos döntésnél. (3) A Bizottság az e rendelet alapján végrehajtott cselekvések eredményeit nyilvánosan hozzáférhető formában közzéteszi. 14. cikk Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme (1) A Bizottság megfelelő intézkedésekkel – csalás, korrupció és más jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatásos ellenőrzésekkel, szabálytalanság feltárása esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal – biztosítja, hogy az Európai Unió pénzügyi érdekei az e rendelet alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során ne sérüljenek. (2) A Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosult dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni a támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) jogosult az ilyen finanszírozással közvetlenül vagy közvetetten érintett gazdasági szereplőknél a 2185/96/Euratom, EK rendeletben[17] előírt eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezni annak megállapítására, hogy történt-e az uniós finanszírozásra vonatkozó támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben olyan csalás, korrupciós vagy más jogellenes cselekmény, amely az Unió pénzügyi érdekeit sérti. Az első és második albekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásokban és az e rendelet végrehajtása keretében létrejött támogatási megállapodásokban, támogatási határozatokban és szerződésekben kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF elvégezheti az említett helyszíni és egyéb ellenőrzéseket és vizsgálatokat. 15. cikk A felhatalmazás gyakorlása (1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg. (2) A Bizottságnak a 3. cikkben említett felhatalmazása a 2014–2020 közötti időszak programjának idejére szól. (3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 3. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti a határozatban meghatározott felhatalmazást. Az említett határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a határozatban megjelölt napon lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét. (4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. (5) A 3. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlament vagy a Tanács az aktusról szóló értesítés kézhezvételétől számított 2 hónapon belül nem emel ellene kifogást, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az említett időszak lejárta előtt értesíti a Bizottságot arról, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére az említett időtartam 2 hónappal meghosszabbodik. 16. cikk A bizottság eljárása (1) A 182/2011/EU rendelet értelmében a Bizottság munkáját egy bizottság segíti. (2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni. 17. cikk Átmeneti intézkedések (1) Az 1926/2006/EK határozat 6. cikkét továbbra is alkalmazni kell a határozat hatálya alá tartozó, 2013. december 31-ig le nem záruló intézkedések esetében. Tehát a programra vonatkozó pénzügyi keret fedezheti továbbá a program és az 1926/2006/EK határozat alapján elfogadott intézkedések közötti átmenet biztosításához szükséges technikai és adminisztratív segítséggel kapcsolatos kiadásokat. (2) Szükség esetén előirányzatok vehetők fel a 2020 utáni költségvetésbe a 9. cikkben előírt kiadások fedezésére, hogy kezelni lehessen a 2020. december 31-ig le nem záruló intézkedéseket. 18. cikk Hatályon kívül helyezés Az 1926/2006/EK határozat 2014. január 1-jétől kezdődően hatályát veszti. 19. cikk Hatálybalépés és az alkalmazás dátuma Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, [...]-án/én Az Európai Parlament részéről a Tanács részéről Az elnök az elnök I. MELLÉKLET – Az intézkedések típusai I. célkitűzés – Biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása Európa-szerte; 1. A nem élelmiszer jellegű termékek és szolgáltatások fogyasztókra vonatkozó egészségügyi és biztonsági szempontjaival kapcsolatos tudományos tanácsadás és kockázatelemzés; a fogyasztók biztonsága, a közegészségügy és a környezet területén tudományos bizottságok létrehozásáról szóló 2004/210/EK bizottsági határozattal létrehozott független tudományos bizottságok feladatainak támogatása[18]. 2. Az általános termékbiztonságról szóló 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben előírt, termékbiztonsággal kapcsolatos piacfelügyeleti és végrehajtási intézkedések, valamint a fogyasztói szolgáltatások biztonságát javító intézkedések összehangolása: a) informatikai eszközök (például adatbázisok, információs és kommunikációs rendszerek) kialakítása és karbantartása;előadások, konferenciák, munkaértekezletek és a termékbiztonsággal kapcsolatos kockázatkezelés és jogalkalmazás területén dolgozó érintett felek és szakértők találkozói; b) a jogalkalmazás területén dolgozó szakértők cseréje és képzése; c) a nem élelmiszer jellegű termékek és szolgáltatások biztonsága területén megvalósított célzott közös együttműködési intézkedések a 2001/95/EK irányelv értelmében; d) a nem élelmiszer jellegű termékek és szolgáltatások biztonságának felügyelete és elemzése, beleértve a további normák tudásbázisát vagy egyéb biztonsági teljesítménymutatók kidolgozását; e) igazgatási és végrehajtási együttműködés a 7. cikk hatálya alá nem tartozó harmadik országokkal; f) a végrehajtási intézkedések tagállamok közötti összehangolásáért felelős, uniós jogszabály által elismert szerveknek nyújtott támogatás. 3. Kozmetikai termékek adatbázisainak karbantartása és továbbfejlesztése a) a kozmetikai termékekről szóló, 2009. november 30-i 1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében létrehozott, kozmetikai termékek bejelentésére szolgáló portál üzemeltetése[19]; b) a kozmetikai termékek összetevőire vonatkozó adatbázis karbantartása az 1223/2009/EK rendelet végrehajtása érdekében. II. célkitűzés – Tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása 4. A fogyasztókat érintő területeken végzett szakpolitikai döntéshozatal tudományos alapjának kialakítása, amely alapként szolgálhat a fogyasztóvédelmi politika kidolgozásához, valamint a fogyasztói érdekeknek más uniós szakpolitikákba történő integrálásához, ideértve a következőket: a) a fogyasztókról és a fogyasztói piacokról készített uniós szintű tanulmányok és vizsgálatok; b) adatbázisok kialakítása és karbantartása; c) nemzeti statisztikai és más vonatkozó bizonyítékok létrehozása és elemzése. Az árakra, panaszokra, végrehajtásra, jogorvoslatra stb. vonatkozó tagállami adatok és mutatók gyűjtését a nemzeti érdekelt felekkel együttműködésben végzik. 5. A fogyasztói szervezetek támogatása a) pénzügyi hozzájárulás a termékekre és a szolgáltatásokra vonatkozó uniós szintű szabványok kidolgozásában a fogyasztói érdekeket képviselő európai fogyasztói szervezetek működéséhez, az 5. cikk (1) bekezdésének rendelkezései értelmében; b) kapacitásépítés a regionális, nemzeti és európai fogyasztói szervezetek számára, különösen a munkatársak képzésével, valamint a bevált gyakorlat és szakértelem cseréje révén, különösen azokban a tagállamokban, amelyekben a fogyasztói piacok és a tagállami fogyasztói környezet ellenőrzéseinek adatai szerint viszonylag alacsony szintű a fogyasztói bizalom és tudatosság; c) a program célkitűzéseivel összhangban lévő elveket és politikákat ösztönző nemzetközi szerveknek nyújtott támogatás. 6. A fogyasztói piacok és a fogyasztók tájékoztatásának átláthatóbbá tétele a) a fogyasztókat érintő kérdésekkel kapcsolatos figyelemfelhívó kampányok, többek között a tagállamokkal közös intézkedések keretében; b) a fogyasztói piacok átláthatóságát növelő intézkedések, például a lakossági pénzügyi termékek, az energiaügyek, a digitális kommunikáció és távközlés vagy a közlekedés tekintetében; c) a fogyasztók hasznos termék- és szolgáltatási adatokhoz való hozzáférését növelő intézkedések; d) a termékek és szolgáltatások fenntartható fogyasztásával kapcsolatos információkhoz való fogyasztói hozzáférést növelő intézkedések; e) az uniós elnökség által a meghatározott uniós szakpolitikai prioritásokkal összhangban álló kérdésekről szervezett, az uniós fogyasztóvédelmi politikát érintő események támogatása; f) a fogyasztói panaszok és kérdések osztályozására és bejelentésére szolgáló harmonizált módszer alkalmazását segítő, nemzeti fogyasztói panaszkezelő szervek számára nyújtott pénzügyi hozzájárulás; g) uniós szintű szerveknek a magatartási kódexek/a bevált gyakorlatok/az árak/minőség/fenntarthatóság összehasonlítására vonatkozó iránymutatások kidolgozásához nyújtott támogatás; h) a fogyasztóvédelmi kérdésekről folytatott párbeszédhez nyújtott támogatás, beleértve a média számára a fogyasztói tudatosság és jogérvényesítés ösztönzéséhez biztosított támogatást. 7. A fogyasztók oktatásának előmozdítása a) a kiemelt célcsoportoknak, különösen a fiatal fogyasztóknak szánt bevált gyakorlatok és fogyasztói oktatási anyagok cseréjét lehetővé tevő interaktív fórum létrehozása az uniós oktatási és képzési finanszírozási programmal együttműködésben; b) oktatási intézkedések és oktatóanyagok kidolgozása például a fogyasztói jogokkal kapcsolatban, beleértve a határokon átnyúló problémákat, az egészségügyi és biztonsági kérdéseket, az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályokat, a fenntartható fogyasztást és a pénzügyi jártasságot. III. célkitűzés – Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén 8. A fogyasztóvédelmi jogszabályok és egyéb szabályozási kezdeményezések tagállamok által történő előkészítése, átültetésének értékelése, nyomon követése, értékelése, végrehajtása és alkalmazása, valamint a társszabályozási és az önszabályozási kezdeményezések elősegítése, többek között: a) tanulmányok, előzetes és utólagos értékelések, hatásvizsgálatok, nyilvános konzultációk és a hatályos jogszabályok értékelése; b) előadások, konferenciák, munkaértekezletek és az érintett felek és a szakértők találkozói; c) az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos, egyszerűen és nyilvánosan hozzáférhető adatbázisok létrehozása és karbantartása; d) a program keretében hozott intézkedések értékelése. 9. A fogyasztói vitarendezési mechanizmusok elérhetőségének megkönnyítése valamint azok működésének és eredményességének nyomon követése, különös tekintettel az alternatív vitarendezési rendszerekre, beleértve az online formákat, a többek között megfelelő informatikai eszközök kialakítása és üzemeltetése révén. a) informatikai eszközök kialakítása és üzemeltetése; b) uniós szintű internetes vitarendezési rendszer kialakításának és üzemeltetésének támogatása, beleértve a kapcsolódó szolgáltatásokhoz, például a fordításhoz nyújtott támogatást. IV. célkitűzés – Végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén 10. A felügyeleti és végrehajtási intézkedések összehangolása, tekintettel a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló, 2004. október 27-i 2006/2004/EK rendeletre; ideértve a következőket: a) informatikai eszközök (például adatbázisok, információs és kommunikációs rendszerek) kialakítása és karbantartása; b) a hatóságok közötti együttműködés javítását célzó intézkedések, valamint a monitoring és jogalkalmazás összehangolása, például a jogalkalmazás terén dolgozó szakértők cseréje, közös tevékenységek, valamint a jogalkalmazás területén és az igazságszolgáltatásban dolgozók képzése; c) előadások, konferenciák, munkaértekezletek és a jogalkalmazás területén dolgozó érintett felek és szakértők találkozói; d) igazgatási és végrehajtási együttműködés a programban részt nem vevő harmadik országokkal. 11. Pénzügyi hozzájárulás azon, közösségi hálózatba szerveződött köztestületek vagy üzleti haszonszerzésre nem törekvő más testületek közös cselekvéseihez, amelyek tájékoztatást és segítséget nyújtanak a fogyasztóknak jogaik gyakorlásában és a megfelelő vitarendezési fórumokhoz való hozzáférésben – beleértve a peren kívüli internetes vitarendezési fórumokat is (az európai fogyasztói központok hálózata), többek között: az európai fogyasztói központok hálózatának megfelelő működéséhez nélkülözhetetlen informatikai eszközök (például adatbázisok, információs és kommunikációs rendszerek) kialakítása és karbantartása. A felsorolás kiegészíthető olyan hasonló típusú és hatású további intézkedésekkel, amelyek a 3. cikkben szereplő egyedi célkitűzések megvalósítását célozzák. II. MELLÉKLET A fogyasztóvédelmi program 3. cikkében említett mutatók 1. célkitűzés: Biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása Európa-szerte Mutató || Forrás || Jelenlegi helyzet || Cél a legalább egy (más tagállam általi) reakciót kiváltó RAPEX-bejelentések %-os aránya || RAPEX || 2010-ben 43% (843 jelentés) || 7 éven belül 10%-os növekedés A reakciók számának a bejelentések (jelentős kockázat) számához viszonyított aránya)* || RAPEX || 2010-ben 1,07 || 7 éven belül 15%-os növekedés * egy bejelentésre számos reakció érkezhet más tagállamok hatóságaitól 2. célkitűzés: Tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása Mutató || Forrás || Jelenlegi helyzet || Cél Az ECCRS-hez panaszt benyújtó panaszkezelő szervek száma || Fogyasztói panaszok európai nyilvántartási rendszere (ECCRS, European Consumer Complaints Registration system) || n.a. || 7 éven belül a panaszkezelő szervek 60%-a A határokon átnyúló tranzakciók iránti bizalom – a más tagállamból származó kereskedőktől interneten azonos vagy nagyobb bizalommal vásároló fogyasztók %-os aránya || Fogyasztói Eurobarometer felmérés || 2010-ben 37% || 7 éven belül 50% 3. célkitűzés: Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén Mutató || Forrás || Jelenlegi helyzet || Cél Az európai fogyasztói központok által alternatív vitarendezésre bocsátott határokon átnyúló ügyek %-os aránya || Az európai fogyasztói központ éves jelentése || 2010-ben 9% || 7 éven belül 50% Egy uniós szintű internetes vitarendezési fórum által kezelt ügyek száma || || 2010-ben 17 500 (az internetes kereskedelmi tranzakciókkal kapcsolatban az európai fogyasztói központokhoz érkezett panasz) || 7 éven belül 38 500 (+120%) 4. célkitűzés: Végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén Mutató || Forrás || Jelenlegi helyzet || Cél Az információáramlás és az együttműködés szintje a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belül: - a fogyasztóvédelmi együttműködési hatóságok közötti információcserére vonatkozó kérelmek száma - a fogyasztóvédelmi együttműködési hatóságok közötti végrehajtási intézkedésekre vonatkozó kérelmek száma - a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belüli riasztások száma || A fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat adatbázisa (CPCS) || a 2007–2010 közötti időszak évesített átlaga 129 142 63 || - 7 éven belül 40%-os növekedés - 7 éven belül 40%-os növekedés - 7 éven belül 30%-os növekedés Az európai fogyasztói központok által kezelt fogyasztói kapcsolatfelvételek száma || Európai fogyasztói központok jelentése || 2010-ben 71 000 || 7 éven belül 50%-os növekedés Ezek a mutatók kiegészíthetők általános környezeti mutatókkal. PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe 1.2. A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek) 1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa 1.4. Célkitűzés(ek) 1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása 1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama 1.7. Tervezett irányítási módszer(ek) 2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések 2.2. Irányító és ellenőrző rendszer 2.3. A csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések 3. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA 3.1. A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik? 3.2. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás 3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése 3.2.2. Az operatív előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.3. Az igazgatási előirányzatokra gyakorolt becsült hatás 3.2.4. A jelenlegi többéves pénzügyi kerettel való összeegyeztethetőség 3.2.5. Harmadik felek részvétele a finanszírozásban 3.3. A bevételre gyakorolt becsült pénzügyi hatás PÉNZÜGYI KIMUTATÁS JAVASLATOKHOZ 1. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS FŐBB ADATAI 1.1. A javaslat/kezdeményezés címe Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi programról 1.2. A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett szakpolitikai terület(ek)[20] Fogyasztóvédelmi politika 1.3. A javaslat/kezdeményezés típusa ¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésre irányul ¨ A javaslat/kezdeményezés kísérleti projektet/előkészítő intézkedést követő új intézkedésre[21] irányul þ A javaslat/kezdeményezés jelenlegi intézkedés meghosszabbítására irányul ¨ A javaslat/kezdeményezés új intézkedésnek megfelelően módosított intézkedésre irányul 1.4. Célkitűzések 1.4.1. A javaslat/kezdeményezés által érintett többéves bizottsági stratégiai célkitűzések A fogyasztóvédelmi program azon szakpolitikai célkitűzés megvalósulását kívánja támogatni, amely az öntudatos fogyasztót helyezi az egységes piac középpontjába. A program a fogyasztók egészsége, biztonsága és gazdasági érdekei védelmének, valamint a tájékoztatáshoz, oktatáshoz és az érdekeik védelme céljából történő önszerveződéshez való joguk támogatásával fogja ezt biztosítani. A program kiegészíti, támogatja és nyomon követi majd a tagállamok szakpolitikáit. 1.4.2. Egyedi célkitűzés(ek) és a tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) 1. sz. egyedi célkitűzés Biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása Európa-szerte A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) Fogyasztóvédelmi politika 2. sz. egyedi célkitűzés Tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) Fogyasztóvédelmi politika 3. sz. egyedi célkitűzés Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) Fogyasztóvédelmi politika 4. sz. egyedi célkitűzés Végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén A tevékenységalapú irányítás/tevékenységalapú költségvetés-tervezés keretébe tartozó érintett tevékenység(ek) Fogyasztóvédelmi politika 1.4.3. Várható eredmény(ek) és hatás(ok) Tüntesse fel, milyen hatásokat gyakorolhat a javaslat/kezdeményezés a kedvezményezettekre/az érintett célcsoportokra. A program kedvezményezettjei a fogyasztók, a fogyasztóvédelemért felelős nemzeti hatóságok és a fogyasztói szervezetek, átfogó célkitűzése pedig a fogyasztók helyzetének javítása egész Európában. A program támogatást nyújt az uniós és tagállami szintű fogyasztói szervezetek, valamint a tagállamok termékbiztonságért és végrehajtásért felelős nemzeti hatóságai számára. A program de facto támogatja a tisztességes üzleti vállalkozásokat is, mivel a hatékony fogyasztóvédelmi politika segíti az egységes piac megfelelő működését, a leginkább versenyképes vállalatokat jutalmazza, és kiszorítja a tisztességtelen piaci szereplőket. Az öntudatos fogyasztók ösztönzik az innovációt, ennélfogva a fogyasztóvédelmi politika elősegíti az innovatív üzleti vállalkozások működését is. Végül a gazdasági szereplők világos szabályozáson és összehangoltabb végrehajtáson alapuló egyenlő feltételeket élveznek majd. Ennek értelmében a program hozzájárul a gazdasági növekedés előmozdításához. 1.4.4. Az eredmények és hatások mutatói Tüntesse fel a javaslat/kezdeményezés megvalósításának nyomon követését lehetővé tevő mutatókat. 1. célkitűzés: Biztonság: a termékbiztonság hatékony piacfelügyelet révén történő megszilárdítása és fokozása Európa-szerte - a legalább egy (más tagállam általi) reakciót kiváltó RAPEX-bejelentések %-os aránya - az reakciók számának a bejelentések számához viszonyított aránya (jelentős kockázat). 2. célkitűzés: Tájékoztatás és oktatás: a fogyasztók oktatásának, tájékoztatásának, valamint a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteinek javítása, a fogyasztóvédelmi politika tudományos alapjának megteremtése és a fogyasztói szervezetek támogatása - a fogyasztói panaszok európai nyilvántartási rendszeréhez (ECCRS) panaszt benyújtó panaszkezelő testületek száma - a határokon átnyúló tranzakciók iránti bizalom – a más tagállamból származó kereskedőktől interneten azonos vagy nagyobb bizalommal vásárló fogyasztók %-os aránya Ez a mutató egyértelműen kedvezőbb alternatíva hiányában kísérleti jelleggel szerepel a választott mutatók között. A jövőben feltehetően módosítani fogják vagy ki fogják egészíteni azt. 3. célkitűzés: Jogok és jogorvoslat: a fogyasztói jogok megszilárdítása különösen jogszabályi intézkedések, valamint a jogorvoslathoz, többek között az alternatív vitarendezéshez való hozzáférés javítása révén - az európai fogyasztói központok (ECC) által alternatív vitarendezésre bocsátott határokon átnyúló ügyek %-os aránya - egy uniós szintű internetes vitarendezési fórum által kezelt ügyek száma 4. célkitűzés: Végrehajtás: a fogyasztói jogok érvényesítésének támogatása a nemzeti végrehajtó szervek együttműködésének megerősítése és a fogyasztóknak történő tanácsadás révén - az információáramlás és az együttműködés szintje a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belül - a fogyasztóvédelmi együttműködési hatóságok közötti információcserére vonatkozó kérelmek száma - a fogyasztóvédelmi együttműködési hatóságok közötti végrehajtási intézkedésekre vonatkozó kérelmek száma - a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózaton belüli riasztások száma - az európai fogyasztói központok által kezelt fogyasztói kapcsolatfelvételek száma 1.5. A javaslat/kezdeményezés indoklása 1.5.1. Rövid vagy hosszú távon kielégítendő szükséglet(ek) A 2013 utáni időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi program (a továbbiakban: a program) támogatja a Bizottság fogyasztóvédelmi politikával kapcsolatos, 2014 utáni időszakra vonatkozó intézkedéseinek végrehajtását. A program a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó jelenlegi program által elért eredményekre épül. Az új program támogatja az uniós polgárokat mint öntudatos fogyasztókat az egységes piac középpontjába helyező jövőbeni fogyasztóvédelmi politikát és kiegészíti a kínálati oldalra összpontosító kezdeményezéseket. Összhangban a 2007–2013 közötti időszak stratégiája és programja félidős értékelésének eredményeivel – amely hangsúlyozza, hogy a szakpolitika uniós szinten viszonylag új, valamint hogy a folytonosság kulcsfontosságú a hatékonyság szempontjából – szükség van a jelenlegi és a jövőbeni program közötti folytonosságra. Ugyanakkor az újonnan megjelenő társadalmi kihívások is egyre nagyobb jelentőséggel bírnak, legyen szó a döntéshozatal összetettebb voltáról (információáradat, a fogyasztók megnövekedett felelőssége a piacok liberalizációját követően; bonyolult technológiájú termékek, szolgáltatások és reklám), a fogyasztás fenntarthatóbb irányba terelésének szükségessége, a digitalizációban rejlő lehetőségek és veszélyek, a társadalmi kirekesztés és a kiszolgáltatott fogyasztók számának növekedése, valamint a népesség elöregedése. Az intézkedések finanszírozása révén megoldandó fő problémák a biztonsággal, tájékoztatással és oktatással, jogokkal és jogorvoslattal, valamint a végrehajtással kapcsolatosak, amint az az Indokolásban olvasható. 1.5.2. Az uniós részvételből adódó többletérték Az Európai Unió közreműködésének hozzáadott értékét az Indokolásban ismertetjük. 1.5.3. Hasonló korábbi tapasztalatok tanulsága A 2004–2007 közötti időszak programjának utólagos értékelése, valamint a 2007–2013 közötti időszak programjának (és fogyasztóügyi politikai stratégiájának) félidős értékelése is kiemeli a hozzáadott értéket, annak ellenére, hogy az uniós fogyasztóvédelmi politika viszonylag új terület és hogy a program keretében biztosított uniós finanszírozás mértéke viszonylag alacsony. Hangsúlyozza, hogy a stratégia és a programok intézkedései hozzájárulnak az Európa 2020 stratégia intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó célkitűzéseinek megvalósításához. Átfogó szinten az eredmények különösen a stratégia és a program célkitűzéseinek érvényessége, hatásai és hozzáadott értéke tekintetében kedvezőek. Az értékelés továbbá megállapítja, hogy a program hosszú távú hatást gyakorol a fogyasztóvédelemre. A stratégiáról és a programról alkotott vélemények tekintetében az értékelés bizonyos eltérést mutat a nemzeti hatóságok és a fogyasztói szervezetek esetében, mivel előbbiek kedvezőbben ítélték meg a stratégia és a programok eredményeit (a nemzeti hatóságok 88%-a, míg a fogyasztói szervezetek 82%-a véli úgy, hogy a jelenlegi stratégia jelentős vagy mérsékelt (közepesen pozitív) hatást gyakorolt az uniós fogyasztóvédelmi politika kezdeményezéseinek megvalósítására). A nemzeti hatóságok általánosan megerősítik, hogy a stratégia és a program kiegészítik a tagállami fogyasztóvédelmi politikákat. Az értékelés azonban megállapítja, hogy a jelenlegi stratégia és program csupán részben kínál megoldást a kialakuló társadalmi és környezeti kihívásokra. A program keretében hozott konkrét intézkedések részletei: i. Biztonság: - A termékbiztonság tekintetében javult a piacfelügyeleti hatóságok közötti koordináció. A jelentés javasolja a felügyelet és a végrehajtás további megerősítését a RAPEX révén, a termékbiztonság nemzetközi vonatkozásainak kezelésére irányuló törekvések folytatását, valamint az új technológiák alkalmazásából fakadó előnyök kihasználását. ii. A fogyasztók tájékoztatása és oktatása: - A fogyasztói piac nyomon követése, a fogyasztói piac eredménytáblája és részletes piaci tanulmányok fontos szerepet játszanak a fogyasztóvédelmi politika támogatásában. Létfontosságúak a fogyasztói szempontoknak a vonatkozó uniós politikákba történő megfelelő integrálásához és a hatékony jogszabályok kialakításához. A jelentés a tényleges fogyasztói viselkedés megismerésének fejlesztésére is javaslatot tesz. - A fogyasztók oktatásának fejlődése nem volt egyenletes, különösen a Dolceta projekt esetében, amelynél problémát okoz a célközönség meghatározása. A jelentés az oktatási eszközök megszilárdítását, a Dolceta projekt célközönségének, tartalmának és terjesztésének pontosabb meghatározását és a nemzeti alaptantervekkel való szinergiák létrehozását javasolja. - A program keretében az uniós szintű és a nemzeti fogyasztói szervezeteknek nyújtott támogatás megítélése kedvező volt. Az uniós szintű szervezetek szerepét létfontosságúnak tartják a fogyasztói érdekek uniós szakpolitikai döntéshozatalban való képviseletének biztosításához. A jelentés szorgalmazza a nemzeti fogyasztói szervezetek számára nyújtott képzés (kapacitásépítés) megvalósítását, valamint javasolja, hogy vizsgálják meg a tagállami szintű képzések biztosításának lehetőségét. iii. Fogyasztói jogok és jogorvoslat: - A jelentés kiemeli a jogalkotási fejlemények eredményeképp megvalósult vagy még folyamatban lévő nagyobb mértékű harmonizáció által képviselt hozzáadott értéket. - A programok és a stratégia egyre sikeresebben képes a fogyasztóvédelmi politikát a vonatkozó uniós szakpolitikákba integrálni. A jelentés ezen a területen további erőfeszítéseket javasol, valamint szorgalmazza a felmerülő új kihívások kezelését, úgymint: a digitalizációval kapcsolatos kérdések, a fogyasztás fenntarthatóbb irányba történő terelése és a fogyasztók válság által előidézett kiszolgáltatottsága. Ezzel egyidejűleg felszólít arra, hogy az érdekeltek felé tisztázni kell a fogyasztói kérdésekkel foglalkozó különböző bizottsági szolgálatok szerepét. - A fogyasztók jogorvoslathoz való hozzáférése továbbra is probléma. A jelentés megemlíti, hogy ebben a kérdésben előrelépésre van szükség, valamint javítani kell a fogyasztók jogorvoslattal kapcsolatos tájékozottságát. iv. Végrehajtás: - A stratégia és a programok keretében a tagállamközi jogalkalmazási együttműködést a végrehajtási hatóságok hálózata (fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat) és összehangolt fellépések, például ellenőrzési akciók révén erősítették meg. A jelentés javasolja a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózattal és a végrehajtási hatóságokkal való együttműködés fokozását. - Az Európai Fogyasztói Központok Hálózata révén a stratégia és a programok egyre nagyobb segítséget nyújtanak a határokon átnyúló vitákkal kapcsolatban tanácsot kérő fogyasztók számára. A jelentés mindazonáltal javasolja láthatóságuk, és így a fogyasztói tudatosság növelését. 1.5.4. Összhang és lehetséges szinergia egyéb pénzügyi eszközökkel Kapcsolat az Európa 2020 stratégiával és a kiemelt kezdeményezésekkel Az Európa 2020 stratégia arra szólít fel, hogy „adjunk lehetőséget az európai polgároknak arra, hogy teljes mértékben részesei legyenek az egységes piacnak”, ennek biztosításához pedig „több lehetőséget kell teremteni számukra arra, hogy a határon túlról vásároljanak árukat és szolgáltatásokat – különösen online úton –, és elő kell segíteni, hogy nagyobb bizalommal forduljanak az ilyen vásárlások felé.” Kizárólag a tájékozott és öntudatos fogyasztók képesek a legjobb döntéseket hozni a saját jólétük és a gazdasági növekedés érdekében a verseny, az innováció és az egységes piac integrációjának fokozása révén, támogatva ezzel az Európa 2020 stratégia átfogó célját. A fogyasztói kiadások (amelyek az uniós GDP 56%-át képviselik) hatalmas gazdasági erejének hasznosítása jelentősen hozzájárul majd a növekedés ismételt fellendítésére vonatkozó uniós célkitűzés megvalósításához. Ezt támasztja alá a 2011. évi éves növekedési jelentés, amely megállapítja, hogy a fogyasztók számára kínált kedvezőbb feltételek a növekedés ösztönzői. A fogyasztóvédelmi politika segít a fogyasztóknak eligazodni a széles körű választási lehetőségek között, ennélfogva a hatékonyabb és innovatívabb üzleti vállalkozásokat népszerűsíti. A fogyasztóvédelmi politika hozzájárulása kulcsfontosságú a digitális menetrend kiemelt kezdeményezés (határok nélküli és biztonságos szolgáltatások és digitálistartalom-piac, hozzáférés, digitális jártasság), a társadalmi befogadás (a kiszolgáltatottabb helyzetben lévő fogyasztók figyelembe vétele), a fenntartható növekedés (fenntartható fogyasztás) és az intelligens szabályozás (a fogyasztói piac figyelemmel kísérése, mint a hatékony és célzott politikák kialakításának alapja) megvalósításához. Kapcsolat az egységes piaci intézkedéscsomaggal és más kezdeményezésekkel Az egységes piac új stratégiájáról szóló Monti-jelentés szerint „Az egységes piac következő megvalósítási szakaszának középpontjába a fogyasztókat és a fogyasztók jólétét kell helyezni.” Hangsúlyozza a fogyasztói jogok megerősítésének, a szakpolitikák tudományos adatok alapján történő kialakításának és a fogyasztóknak kárt okozó piacok felismerésének jelentőségét, egy egységes digitális piac létrehozását, a jogorvoslatot (alternatív vitarendezés és kollektív jogorvoslat révén), a termékbiztonságot és a szabványosítást. Az egységes piaci intézkedéscsomag többet is kiemel e fogyasztókkal kapcsolatos kérdések közül, különösen a jogorvoslatot (mint stratégiai kezdeményezést), a termékbiztonságot és a problémamegoldó módszerek kialakítását. Az egységes piaci intézkedéscsomagot kiegészítő kezdeményezésként a polgárságról szóló 2010. évi jelentés többek között megállapítja, hogy az uniós polgárság addig nem válhat igazán valósággá, amíg nem állnak rendelkezésre egységes fogyasztóvédelmi szabályok, hiányzik a jogorvoslati megoldások ismerete, a jogorvoslati megoldások pedig hiányosak. Az Európai Parlament számos jelentést adott ki 2010-ben, beleértve a fogyasztóvédelmi politika jövőjére vonatkozó ajánlásokat is: A Grech-jelentés átfogó megközelítésre szólít fel, amely a fogyasztói érdekeket helyezi az egységes piac középpontjába. A jelentés többek között kiemeli: a tudományos megalapozottság és piaci nyomon követés jelentőségét, a termék- és szolgáltatásbiztonság kérdését, a fogyasztói szervezetek kiemelt szerepét, a problémamegoldó mechanizmusok kapacitásának növelését, a fogyasztói érdekek vonatkozó uniós politikákba és jogszabályokba történő integrálását, a fogyasztók pénzügyi szolgáltatásokon belüli védelmét, a jogorvoslatot és a fogyasztók tájékoztatását. A Hedh-jelentés hangsúlyozza a kutatásokon nyugvó alap (eredménytábla, tanulmányok, panaszok), valamint a fogyasztóvédelmi jogszabályok és a termékbiztonság területén történő jogérvényesítés jelentőségét (beleértve az alternatív vitarendezést, az ellenőrzési akciókat, valamint a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat és az európai fogyasztói központok forrásigényét). Ugyancsak kiemeli annak szükségességét, hogy a fogyasztói érdekeket valamennyi uniós szakpolitikában figyelembe vegyék, és felszólítja a Bizottságot, hogy erről a kérdésről tegyen közzé éves jelentést, kiemeli továbbá a fogyasztói szervezetek szerepét, a fogyasztók (beleértve a felnőttek) oktatásfejlesztésének, a fogyasztók tájékoztatásának szükségességét (beleértve az internetes portálokat és a kiszolgáltatott fogyasztók elérését), valamint a fenntartható fogyasztás előmozdításának szükségességét. A termékbiztonság területén a 2011. évi Schaldemose-jelentés felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy különítsenek el megfelelő forrásokat a hatékony piacfelügyeleti tevékenységekre; hangsúlyozza, hogy az elégtelen piacfelügyeleti rendszerek torzíthatják a versenyt, kockára tehetik a fogyasztók biztonságát, és alááshatják a polgárok egységes piacba vetett bizalmát. A jelentés szintén felhívja a Bizottságot arra, hogy finanszírozzon további közös piacfelügyeleti fellépéseket és hogy bocsásson rendelkezésre elegendő forrásokat a tagállamok közötti kibővített koordinációt támogató fórum és/vagy szervezet pénzügyi támogatásához. A jelentés sürgeti a Bizottságot, hogy hozzon létre egy nyilvános fogyasztói termékbiztonsági információs adatbázist a panasztételt lehetővé tevő platformmal együtt. Az e-kereskedelemről szóló 2010. évi Arias-jelentés kiemelte a fogyasztói bizalom e területen történő erősítésének fontosságát. Az egységes piaci intézkedéscsomagról folyó vitával összefüggésben az egységes piacon belüli irányításról és partnerségről szóló Kalniete-jelentés hangsúlyozta az alternatív vitarendezési (ADR) mechanizmusokra vonatkozó jövőbeli javaslatok fontosságát. Végül a Parlament októberre készíti el saját kezdeményezésű jelentését a jövőbeni fogyasztóvédelmi politikáról (előadó: Eva-Britt Svensson/Kyriakos Triantaphyllides). 1.6. Az intézkedés és a pénzügyi hatás időtartama þ A javaslat/kezdeményezés határozott időtartamra vonatkozik – þ A javaslat/kezdeményezés időtartama: 2014. [01/01]-tól/től 2020. [12/31]-ig. – þ Pénzügyi hatás: 2014-től 2020-ig kifizetési előirányzatokban. ¨ A javaslat/kezdeményezés határozatlan időtartamra vonatkozik – Beindítási időszak: ÉÉÉÉ-tól/-től ÉÉÉÉ-ig – azt követően: rendes ütem. 1.7. Tervezett irányítási módszer(ek)[22] þ Centralizált irányítás közvetlenül a Bizottság által þ Centralizált irányítás közvetetten a következőknek történő hatáskör-átruházással: – þ végrehajtó ügynökségek – ¨ a Közösségek által létrehozott szervek[23] – ¨ tagállami közigazgatási /közfeladatot ellátó szervek – ¨ az Európai Unióról szóló szerződés V. címe értelmében külön intézkedések végrehajtásával megbízott, a költségvetési rendelet 49. cikke szerinti vonatkozó jogalapot megteremtő jogi aktusban meghatározott személyek ¨ Megosztott irányítás a tagállamokkal ¨ Decentralizált irányítás harmadik országokkal þ Nemzetközi szervezetekkel közös irányítás (nevezze meg) Egynél több irányítási módszer feltüntetése esetén kérjük, adjon részletes felvilágosítást a „Megjegyzések” rovatban. Megjegyzések Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC) A közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendeletnek[24] megfelelően a Bizottság a fogyasztóvédelmi politikára vonatkozó közösségi cselekvési program (2007–2013) irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal bízta meg[25] az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget. A Bizottság ennélfogva úgy határozhat, hogy a 2014–2020 közötti időszak fogyasztóvédelmi programjának irányításához szükséges végrehajtási feladatokkal szintén az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökséget bízza meg. Közös irányítás: célja a termékbiztonsággal foglalkozó OECD-munkacsoport támogatása. 2. IRÁNYÍTÁSI INTÉZKEDÉSEK 2.1. A nyomon követésre és a jelentéstételre vonatkozó rendelkezések Ismertesse a rendelkezések gyakoriságát és feltételeit. A program előírja, hogy a Bizottság tájékoztatja a tagállami bizottságot a program végrehajtása során hozott intézkedésekről. A program előírja, hogy az intézkedések megújítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó határozat meghozatala céljából a Bizottság legkésőbb 2018 közepéig értékelő jelentést készít valamennyi intézkedés célkitűzéseinek megvalósításáról, a források felhasználásának hatékonyságáról és azok uniós hozzáadott értékéről. Ezenfelül a fogyasztóvédelmi program hosszú távú eredményeit és hatásainak fenntarthatóságát is értékelni kell, hogy az értékelés eredménye felhasználható legyen egy későbbi program megújításával, módosításával vagy felfüggesztésével kapcsolatos döntésnél. A jelenlegi (2007–2013 közötti időszakra vonatkozó) program utólagos értékelése, amely várhatóan 2015 végéig elkészül, szintén hasznos adatokkal szolgál majd a 2014–2020 közötti időszak programjának végrehajtásához. 2.2. Irányító és ellenőrző rendszer 2.2.1. Felismert kockázat(ok) A költségvetés végrehajtása a szolgáltatási szerződések és a támogatások odaítélését foglalja magában. Támogatást segítő tevékenységért ítélhetnek oda, főképp tagállami hatóságoknak és a tagállamok által kijelölt és azoktól társfinanszírozásban részesülő állami szerveknek vagy nem profitorientált szerveknek. A támogatott projektek végrehajtási időszaka általában egy és két év között változik. A támogatási megállapodások éves száma korlátozott, összes éves költségvetésük pedig hozzávetőleg 13 millió EUR. Szolgáltatási szerződés különösen tanulmányokra, adatgyűjtésre, értékelésre, képzésre, tájékoztató kampányokra, informatikai és kommunikációs szolgáltatásokra, létesítmények üzemeltetésére stb. vonatkozóan köthető. A megbízott vállalkozók többnyire intézetek, laboratóriumok, tanácsadó cégek és egyéb magánvállalkozások, köztük sok kis- és középvállalkozás. A szerződések átlagos éves költségvetésének becsült összege 12 millió EUR, és a jelenlegi számítások szerint évente hozzávetőleg 25 szerződést kötnek. A főbb kockázatok a következők: · a kiválasztott projektek gyenge minősége és a hiányos műszaki végrehajtás kockázata, amely a nem megfelelő kiválasztási eljárásnak, a hiányos szakértelemnek vagy az elégtelen ellenőrzésnek tudható be, és csökkenti a programok hatékonyságát; · az odaítélt támogatások nem hatékony vagy nem gazdasági célú felhasználásának kockázata mind a támogatások (a tényleges elszámolható költségek megtérítésének bonyolultsága, különösen, mivel az elszámolható költségek dokumentumok alapján történő ellenőrzésének lehetősége korlátozott), mind a közbeszerzések esetében (a szükséges szaktudással rendelkező gazdasági szolgáltatók korlátozott száma olykor nem teszi lehetővé az árajánlatok megfelelő összehasonlítását). · A Bizottság jó hírnevét érintő kockázat csalás vagy bűncselekmény megállapítása esetén; a harmadik felek belső ellenőrzési rendszeréből csak részleges bizonyosság szerezhető, mivel a különböző megbízott vállalkozók és kedvezményezettek száma meglehetősen nagy, és mindegyikük saját, gyakran igen kisméretű belső ellenőrzési rendszert üzemeltet. 2.2.2. Tervezett ellenőrzési mód(ok) A költségvetést centralizált közvetlen irányítással hajtják végre, noha elképzelhető, hogy a program végrehajtási feladatainak egy részét átadják a meglévő Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökségnek. Az Ügynökség saját belső ellenőrzési rendszert hozott létre, amelyet az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság felügyel és a Bizottság belső ellenőre, valamint a Számvevőszék ellenőriz. Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság és az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség egyaránt kialakította azon belső eljárásait, amelyek célja a fentebb részletezett kockázatok kezelése. A belső eljárások maradéktalanul megfelelnek a költségvetési rendeletnek és költség/haszon megfontolásokat is tartalmaznak. Ezen a kereten belül az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság tovább kutatja az irányítás növelésére és a még hatékonyabb egyszerűsítésre kínálkozó lehetőségeket. Az ellenőrzési keret fő jellemzői a következők: · A pályázatok kiválasztási folyamatának tulajdonságai: valamennyi ajánlattételi/pályázati felhívás a Bizottság által elfogadott éves munkaprogram alapján készül. Valamennyi felhívásban közzéteszik a javaslatok/ajánlatok kiválasztására érvényes kizáró okokat, illetve kiválasztási és odaítélési feltételeket. Egy értékelő bizottság a függetlenség, az átláthatóság, az arányosság, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét figyelembe véve valamennyi javaslatot/ajánlatot összevet ezekkel az okokkal és feltételekkel. · Külső kommunikációs stratégia: Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság olyan kialakult kommunikációs stratégiával rendelkezik, amely biztosítani kívánja, hogy a megbízott vállalkozók/kedvezményezettek tökéletesen megértsék a szerződéses követelményeket és rendelkezéseket. Ehhez a következő eszközöket használják fel: az EUROPA program weboldala, a kedvezményezettek/megbízott vállalkozók számára tartott tájékoztatók; részletes iránymutatások és „gyakran ismételt kérdések”, valamint ügyfélszolgálat. · A projektek végrehajtását megelőző és a végrehajtásuk során végzett ellenőrzések: – Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság és az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség egyaránt a támogatási megállapodások és szolgáltatási szerződések Bizottság által javasolt mintáit alkalmazza. Ezek számos ellenőrzési rendelkezést tartalmaznak, például az ellenőrzési tanúsítványokra, a pénzügyi biztosítékokra, a helyszíni ellenőrzésekre és az OLAF által végzett vizsgálatokra vonatkozóan. A költségek elszámolhatóságára vonatkozó szabályokat le fogják egyszerűsíteni, többek között azáltal, hogy néhány költségkategóriában átalányösszegeket alkalmaznak. Ez egyúttal célzottabb vizsgálatokat és ellenőrzéseket tesz lehetővé. A partnerségi megállapodások bevezetésétől azt várják, hogy javítani fogja a kedvezményezettekkel ápolt munkakapcsolatokat és elősegíti a támogathatósági szabályok megértését. – Valamennyi alkalmazott aláírja a helyes hivatali magatartási kódexet. A kiválasztási eljárásban vagy a támogatási megállapodások/szerződések kezelésében részt vevő alkalmazottak egy összeférhetetlenséget kizáró nyilatkozatot is aláírnak. Az alkalmazottak rendszeres képzésben vesznek részt és használják a bevált gyakorlatok cseréjére szolgáló hálózatokat. – A projektek műszaki végrehajtását a megbízott vállalkozók technikai előrehaladásról szóló jelentései alapján dokumentumvizsgálat keretében rendszeres időközönként ellenőrzik; ezenfelül eseti alapon a megbízott vállalkozók közötti találkozókra és helyszíni látogatásokra kerülhet sor. – A Bizottság informatikai eszközökkel támogatja mind az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság, mind az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség pénzügyi eljárásait, amelyek feladatai jelentős mértékben elkülönülnek egymástól: mielőtt a tevékenységért felelős, engedélyezésre jogosult tisztviselő aláírja a szerződéseket/támogatási megállapodásokat, az azokkal kapcsolatos valamennyi pénzügyi tranzakciót két független személy ellenőrzi. A művelet kezdeményezését és ellenőrzését a szakpolitika-területen dolgozó személyzet különböző tagjai végzik. A kifizetéseket számos előre meghatározott igazoló dokumentum, például jóváhagyott technikai jelentések, valamint ellenőrzött fizetési kérelmek és számlák alapján teljesítik. A műveletekből vett mintán a központi pénzügyi egység másodlagos szintű előzetes dokumentumvizsgálatot végez; eseti alapon pedig előzetes helyszíni pénzügyi ellenőrzés is végezhető a végső kifizetést megelőzően. · A projekt befejezésekor végzett ellenőrzések: Mind az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság, mind az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség rendelkezik centralizált ellenőrző csoporttal, amely a helyszínen ellenőrzi a fizetési kérelmek támogathatóságát. Az ilyen ellenőrzések célja, hogy megelőzze, felismerje és korrigálja a pénzügyi tranzakciók jogszerűségével és szabályosságával kapcsolatos lényeges hibákat. Az ellenőrzés jelentős hatékonyságának elérése érdekében az ellenőrizni kívánt megbízott vállalkozók kiválasztásának feltétele az, hogy (a) a kockázatalapú kiválasztást véletlenszerű mintavétellel együtt alkalmazzák és (b) a helyszíni ellenőrzések során a lehető legnagyobb figyelmet fordítsák az operatív szempontokra. Az ellenőrzések költsége és haszna: A program irányítási és ellenőrzési intézkedéseit a korábbi tapasztalatok alapján alakítják ki: Az elmúlt három évben az érvényben lévő belső ellenőrzési rendszer 2%-nál alacsonyabb átlagos fennmaradó hibaarányt garantált, valamint biztosította a költségvetési rendeletben előírt támogatási és közbeszerzési eljárásoknak való megfelelést. Ez a korábbi és az új fogyasztóvédelmi program két fő „ellenőrzési célkitűzése”. Mivel az új program tervezett jellemzői nem különböznek jelentős mértékben a korábbi programtól, a program végrehajtásának kockázatai többnyire nem változnak. Ennélfogva az érvényben lévő irányítási és ellenőrzési intézkedéseket a tervek szerint folytatják, mindazonáltal az új költségvetési rendelet által biztosított esetleges egyszerűsítéseket, amennyire csak lehetséges, minél hamarabb be fogják vezetni.. A pénzügyi kimutatásban (3.2.1. pont) feltüntetett irányítási költségek a 2014–2020 között kezelt 197,2 millió EUR összegű forrásra vonatkozóan 12,5 millió EUR-nak felelnek meg; így az irányítási költségek kezelt forrásokhoz viszonyított aránya 6,4%, amely adatot egy más uniós szakpolitikáknál kevésbé kiadásorientált szakpolitika-terület összefüggésében kell értékelni. A támogatások és közbeszerzések, a kockázatalapú előzetes és utólagos ellenőrzések, valamint a helyszíni és dokumentumellenőrzések együttes alkalmazásának köszönhetően az „ellenőrzési célkitűzések” ésszerű költségszint mellett fognak megvalósulni. A 2%-nál alacsonyabb átlagos fennmaradó hibaarány előnyei és a költségvetési rendelet előírásainak való megfelelés kellően fontosnak tekinthető ahhoz, hogy indokolja a választott irányítási és ellenőrzési intézkedéseket. 2.3. A csalások és a szabálytalanságok megelőzésre vonatkozó intézkedések Tüntesse fel a meglévő vagy tervezett megelőző és védintézkedéseket. A szabályozási ellenőrzési mechanizmusok alkalmazásán felül az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság a Bizottság 2011. június 24-én elfogadott új csalás elleni stratégiájával összhangban ki fog dolgozni egy csalás elleni stratégiát, hogy biztosítsa többek között azt, hogy a csalásellenes belső ellenőrzések tökéletesen összhangban legyenek a Bizottság csalás elleni stratégiájával, és hogy annak csalással kapcsolatos kockázatkezelési megközelítését alkalmazzák a csalási kockázatot jelentő területek felismerésére és a megfelelő válaszok kialakítására. Amennyiben szükséges, hálózati csoportok és a fogyasztóvédelmi programmal kapcsolatos csalási esetek kivizsgálását szolgáló megfelelő informatikai eszközök létrehozására kerül sor. Különösen egy sor intézkedést vezetnek majd be, többek között: · a fogyasztóvédelmi program végrehajtásából eredő határozatok, megállapodások és szerződések kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot pénzügyi ellenőrzések, helyszíni ellenőrzések és vizsgálatok elvégzésére; · az ajánlattételi/pályázati felhívások értékelési szakaszában az ajánlattevőket és a pályázókat a nyilatkozatokon és a korai előrejelző rendszeren alapuló, közzétett kizáró okok szempontjából ellenőrzik; · a költségvetési rendelet előírásainak megfelelően a költségek elszámolhatóságára vonatkozó szabályokat le fogják egyszerűsíteni. · A szerződések kezelésében részt vevő valamennyi alkalmazott, valamint a kedvezményezettek nyilatkozatait a helyszínen ellenőrző könyvvizsgálók és ellenőrök a csalás és szabálytalanságok kérdéseivel kapcsolatos rendszeres képzésben részesülnek. 3. A JAVASLAT/KEZDEMÉNYEZÉS BECSÜLT PÉNZÜGYI HATÁSA 3.1. A kiadások a többéves pénzügyi keret mely fejezetét/fejezeteit és a költségvetés mely kiadási tételét/tételeit érintik? · Jelenlegi költségvetési kiadási tételek A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében. A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Járulék Szám [Megnevezés………………………………] || diff./nem diff. előirányzat ([26]) || EFTA-országokból[27] || tagjelölt országokból[28] || harmadik országokból || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében 3 || 17 01 04 03 A 2014–2020 közötti időszak fogyasztóvédelmi programjának igazgatási költségei. || diff./nem diff. előirányzat || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM 3 || 17 01 04 30 Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség || diff./nem diff. előirányzat || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM · Létrehozandó új költségvetési tételek A többéves pénzügyi keret fejezetei, azon belül pedig a költségvetési tételek sorrendjében. A többéves pénzügyi keret fejezete || Költségvetési tétel || Kiadás típusa || Járulék Szám [Megnevezés...................................................] || diff./nem diff. Előirányzat || EFTA-országokból || tagjelölt országokból || harmadik országokból || a költségvetési rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében 3 || 17 02 06 Fogyasztóvédelmi program 2014–2020 || diff./nem diff. előirányzat || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM || IGEN/NEM 3.2. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás 3.2.1. A kiadásokra gyakorolt becsült hatás összegzése millió EUR (három tizedesjegyig) A többéves pénzügyi keret fejezete: || 3 || Biztonság és polgárság Főigazgatóság: SANCO || || || || || || || || || || ÖSSZESEN 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 [1]. Operatív előirányzatok || || || || || || || || 17 02 06 Fogyasztóvédelmi program 2014–2020 || Kötelezettségvállalások || -1 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Kifizetési előirányzatok || -2 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 Bizonyos operatív programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok || || || || || || || || finanszírozott igazgatási előirányzatok || || || 17 01 04 [1] || || -3 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 Összes előirányzat || Kötelezettségvállalások || =1+3 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 a SANCO Főigazgatóság részére || Kifizetési előirányzatok || =2+3 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalások || -4 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Kifizetési előirányzatok || -5 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || -6 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 A többéves pénzügyi keret || Kötelezettségvállalások || = 4+ 6 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 3. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN || Kifizetési előirányzatok || = 5+ 6 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 [1] A Bizottság megbízást adhat egy végrehajtó ügynökségnek a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi program irányításához kapcsolódó végrehajtási feladatok elvégzésére. Amennyiben szükséges, az összegeket és imputálásokat az externalizációs folyamat eredményeinek megfelelően módosítani fogják. Amennyiben a javaslat/kezdeményezés több fejezetet is érint: NEM ALKALMAZHATÓ  Operatív előirányzatok ÖSSZESEN || Kötelezettségvállalások || (4) || || || || || || || || Kifizetési előirányzatok || (5) || || || || || || || ||  Bizonyos egyedi programok keretéből finanszírozott igazgatási előirányzatok ÖSSZESEN || (6) || || || || || || || || A többéves pénzügyi keret 1-4. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZESEN (Referenciaösszeg) || Kötelezettségvállalások || =4+ 6 || || || || || || || || Kifizetési előirányzatok || =5+ 6 || || || || || || || || A többéves pénzügyi keret fejezete: || 5 || „Igazgatási kiadások” millió EUR (három tizedesjegyig) || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ÖSSZESEN Főigazgatóság: Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság – Fogyasztóvédelmi politika ||  Humán erőforrások [2] || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520  Egyéb igazgatási kiadások [2] || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 ÖSSZESEN || Előirányzatok || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 A többéves pénzügyi keret 5. FEJEZETÉHEZ tartozó előirányzatok ÖSSZES