A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Első egyszerűsítési eredménytábla a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez /* COM/2012/0531 final */





1. HÁTTÉR-INFORMÁCIÓK A Bizottság elkötelezetten kiáll az uniós szakpolitikák végrehajtásának egyszerűsítése és javítása mellett. Ennek jegyében Az Európa 2020 stratégia költségvetése című közleményben[1] előirányozta, majd 2012. február 8-án elfogadta az Egyszerűsítési menetrend a 2014–2020 közötti többéves pénzügyi kerethez című dokumentumot[2]. Az egyszerűsítési menetrend célja az volt, hogy a Bizottság által javasolt fontosabb intézkedések vonatkozásában egyszerűsítse és javítsa a következő többéves pénzügyi keret időszakát érintő uniós kiadások végrehajtását, és a jogalkotási javaslatok elfogadásáig nyomon kövesse az e tekintetben megtett haladást. A menetrend az egyszerűsítést két részre bontva irányozta elő: az egyik részt a költségvetési rendelet felülvizsgálata[3], a másikat a következő pénzügyi keret kiadási programjainak és eszközeinek alapjául szolgáló 57 ágazatspecifikus jogalkotási javaslat vizsgálata alkotta. A Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy egy erre a célra kialakított eredménytábla segítségével a jogalkotási folyamat teljes skáláján rendszeresen megvizsgálja az egyszerűsítési menetrend végrehajtása terén elért haladást. Emellett arról is határozott, hogy az eredménytáblát rendszeresen elérhetővé teszi az Európai Parlament és a Tanács számára. A jelen dokumentum tartalmát képező első egyszerűsítési eredménytáblának az a célja, hogy számot adjon az egyszerűsítés terén a jogalkotási folyamatban elért előrehaladásról, és ezáltal hozzájáruljon a jól informált és átlátható döntéshozatalhoz. 2. ÁLTALÁNOS ÉRTÉKELÉS A Bizottság üdvözli az egyszerűsítési intézkedések széles körét tartalmazó, új költségvetési rendelettel kapcsolatban elért jelentős haladást. Kiterjedt tárgyalási folyamatot követően az Európai Parlament és a Tanács 2012 júniusában politikai megállapodást ért el a rendelet tárgyában. A javaslatot előreláthatóan első olvasatban 2012 őszén fogadják el hivatalosan; ezt követően a Bizottság elfogadhatja a költségvetési rendelet alkalmazási szabályait. Az új költségvetési rendelet és alkalmazási szabályai az elképzelések szerint 2013. januárban lépnek hatályba; az egyetlen kivételt a megosztott igazgatásra vonatkozó új rendelkezések jelentik, amelyek csak 2014. január 1-jén lépnének hatályba. A Bizottság üdvözli az ágazatspecifikus javaslatokkal kapcsolatban elért haladást, ám egyúttal komoly aggodalmának kell hangot adnia egyes konkrét, e közleményben ismertetett fejlemények kapcsán. Ami az Európai Parlamentben folytatott tárgyalások állását illeti, a felelős előadók és bizottságok a Bizottság legtöbb javaslatával kapcsolatban benyújtották jelentéseiket és véleményeiket, amelyek alapján megkezdődhetnek a tárgyalások a Tanácsban. Ez idáig az Európai Parlament hivatalosan még nem döntött módosításokról. A lengyel és a dán elnökség alatt jelentős munka folyt a Tanácsban a javaslatokkal kapcsolatban. Ennek eredményeként a Tanács részleges általános megközelítéseket fogadott el a Bizottság javaslatainak egyes elemeivel kapcsolatban; ezek nem terjednek ki azokra a kérdésekre, amelyek közvetlenül összefüggnek a többéves pénzügyi keretről és a költségvetési rendelet felülvizsgálatáról folyó tárgyalások eredményével. A jogalkotási folyamat e szakaszában ideiglenes értékelést lehet készíteni. Az Európai Parlamentben és a Tanácsban elvégzett munka arról tanúskodik, hogy az intézmények pozitívan állnak az egyszerűsítéshez, amelyet alapvetően a következő programozási időszak egyik legfontosabb horizontális kérdésének tekintenek. Néhány kivételtől eltekintve (lásd alább a FISCUS program esetét), a jogalkotási javaslatok egyszerűsítési célkitűzései mindkét intézményben széles körű politikai támogatást kaptak; a jogalkotók az egyszerűsítés számos kulcselemét megtartották, és újakat is beillesztettek a javaslatokba. Volt azonban néhány fontos kérdés, amelynek esetében az egyszerűsítésre irányuló javaslatot érdemben ásták alá az EU egyes konkrét földrajzi régióira, egyes konkrét fellépésekre vagy szereplőkre irányuló új javaslatok vagy a döntéshozatali eljárásokat érintő eljárási komplikációk. Az eredeti bizottsági javaslatoktól való ilyen eltérések elfogadása jelentősen csökkentené az egyszerűsítés hatókörét és hatását (lásd a melléklet 3. pontját). Az Európai Bizottság komoly aggodalommal konstatálja az alábbi fejleményeket: A programok végrehajtásával kapcsolatos nehézkesebb döntéshozatali eljárások, amelyek jelentős késedelmeket okoznak az uniós programok végrehajtása során. A költségvetés végrehajtási eljárásainak túlzott részletességű meghatározása (korlátok (sub-ceilings), egyedi fellépésekre előirányzott fix összegek), ami a Bizottság tekintetében korlátozza a programok zökkenőmentes és hatékony végrehajtásához szükséges operatív rugalmasságot. A pénzügyi eszközök felhasználási lehetőségeinek túlságosan részletes meghatározása az alap-jogiaktus szintjén, ami behatárolja a végrehajtáshoz szükséges rugalmasságot, és egyes esetekben a visszafolyó összegek újrafelhasználásának korlátozásával akadályozza az eszközök hatékony alkalmazását. E nemkívánatos fejlemények közös jellemzője, hogy korlátozzák a Bizottságnak mint az uniós költségvetés kezelőjének operatív rugalmasságát. Ezzel szemben a Tanács a tagállami közigazgatásokra háruló terheket csökkentő, további egyszerűsítéseket javasolt a megosztott igazgatás terén. A Tanács által kifejtett több álláspont, például a Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra (a továbbiakban együttesen: KSK-alapok) vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról szóló bizottsági javaslatra[4] vonatkozó álláspont rugalmasabb eljárást biztosít a tagállamoknak (egyszerűbb programozási és jelentéstételi eljárások, rugalmasabb támogathatósági szabályok és egyszerűbb ellenőrzési és kontrolleljárások). A Bizottság ellenzi a Tanács által bevezetett azon elemeket, amelyek: a) veszélyeztetik a költségvetési kiadási oldal gazdaságosságát, hatékonyságát és eredményességét, és növekvő hibaarányokhoz vezethetnek, és b) amelyek olyan módosításokat eszközölnek a beszámolási rendszerben, amelyek nem segítik elő a folyamatos nyomon követést és az időben történő döntéshozatalt, illetve negatívan hatnak a megbízhatóság szintjére. Különösen ez a helyzet ott, ahol érintetlenül hagyva a Bizottságnak az uniós források felhasználásáért viselt felelősségét, ad hoc módon korlátozzák a Bizottság nyomonkövetési és ellenőrzési hatáskörét, korlátozva ezáltal az uniós források felhasználásával kapcsolatos eredményes monitorozási, értékelési és beszámolási képességeit, valamint ott, ahol olyan ellenőrzési módszereket javasolnak, amelyek nem szükségképpen nyújtanak minden tagállam tekintetében megbízható és összehasonlítható információkat, és így uniós szinten aláássák a megbízhatóságot (pl. a nem statisztikai mintavétel lehetővé tétele a kohéziós politika területén). Emellett az egyszerűsítéssel kapcsolatos tanácsi megközelítés és az Európai Parlament több bizottsági jelentésében tükröződő álláspont nem mindig következetes, mivel egyes esetekben az egyértelmű egyszerűsítéssel szemben előnyben részesíti a status quo megőrzését. Ellenzi például a Tanács a horizontális KAP-rendeletben[5] kifejtett azon bizottsági javaslatokat, amelyek a kifizető ügynökségek számának korlátozására (tagállamonként vagy régiónként egy ügynökség) vagy az európai területi együttműködéshez tartozó viszonylag kis programok esetében az irányító hatósági és igazoló hatósági feladatok összevonására[6] irányulnak. A Bizottság álláspontja szerint ez a megközelítés ellentmond az európai és a tagállami szintű igazgatási struktúrák és eljárások egyszerűsítésére irányuló tényleges kísérleteknek. A Bizottság véleménye szerint az intézményeknek kiemelt figyelmet kell fordítaniuk arra, hogy a végleges jogalkotási aktusokban elkerüljék a következetlenségeket. A Bizottság ennek tudatában, és az intézmények figyelmének az egyszerűsítésre történő összpontosítása végett nyújtja be a jelen eredménytáblát. A közlemény mellékletében táblázatban foglaltuk össze az egyszerűsítést érintő főbb elemeket. Az egyes szakpolitikai területeket érintő egyszerűsítési intézkedések tekintetében elért haladásról szóló részletes információk az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal folytatott megbeszélések során lesznek elérhetők. 3. A PROGRAMOK ÉSSZERŰSÍTÉSE 3.1 A programok számának csökkentése A társjogalkotók üdvözölték a programok számának integrált programok létrehozása révén történő, tervezett csökkentését (amely szerint 2014-től 22-vel kevesebb program lenne). Az egyetlen kivétel a Bizottság által javasolt integrált vám- és adóügyi program (FISCUS)[7], amellyel kapcsolatban mindkét jogalkotó a program kettéválasztását és az eredeti állapothoz való visszatérést kérte elsősorban az elkülönült tagállami igazgatási struktúrák és a vám- és adóüggyel foglalkozó illetékes európai parlamenti bizottságok előjogainak megőrzése érdekében. A Bizottság szerint az elkülönült programok egy keretbe történő integrálása az egyszerűsítés hathatós eszköze, amely biztosítja a szinergiák kihasználását és a közös végrehajtási szabályok és eljárások alkalmazását. E konkrét esetben a Bizottságnak az a véleménye, hogy a közös vám- és adóügyi program a két programkomponens szerkezeti hasonlóságainak köszönhetően egyszerűbbé és koherensebbé tenné a rendszert, miközben megőrizné a vámügyi és az adóügyi alkotóelem sajátos vonásait. Ez nemcsak az uniós finanszírozás kedvezményezettjei számára jelentene előnyt, de lehetővé tenné az uniós programok végrehajtásával kapcsolatos igazgatási eljárások ésszerűsítését is. Mindamellett az Európai Parlament és a Tanács álláspontjára tekintettel a Bizottság augusztus 29-én két külön jogalkotási javaslatot fogadott el[8]. 3.2 A szabályok koherensebbé és világosabbá tétele - Költségvetési rendelet A költségvetési rendelet felülvizsgálata fontos egyszerűsítési intézkedéseket tartalmaz, amelyek közvetlen haszonnal járnak majd az érdekelt felek számára, mivel a megosztott igazgatás révén irányított programokon kívül minden program végrehajtására egyaránt vonatkoznak. A főbb előnyök a következők: rövidebb kifizetési határidők, a többéves munkaprogramoknak köszönhetően az uniós kiadások kiszámíthatóságának növekedése, az előfinanszírozásból származó kamatjövedelem kötelező visszafizetésének eltörlése a támogatások kedvezményezettjei tekintetében, egyszerűsített költségformák a támogatások esetében, az adminisztratív terhek csökkentése a kis összegű szerződések és támogatások esetében, elektronikus kommunikáció a kedvezményezettekkel és a hatóságokkal. - Ágazatspecifikus szabályok A Bizottság üdvözli az ágazatspecifikus javaslatok és a költségvetési rendelet felülvizsgálata közötti összhang biztosítására irányuló európai parlamenti és tanácsi erőfeszítéseket. Az ágazatspecifikus javaslatokba beépített pénzügyi szabályok a költségvetési rendelet felülvizsgálatának elfogadásáig általában nem lépnek hatályba. Ez rendkívül lényeges, mivel a költségvetési rendelet megerősíti az ágazatspecifikus szabályok és a költségvetési rendelet közötti koherencia követelményét (a költségvetési rendelet 2. cikke) azáltal, hogy nem enged kivételt a közös elvek alól, és úgy rendelkezik, hogy a költségvetési rendelettől (valamint annak alkalmazási szabályaitól) való bármely eltérést kifejezetten meg kell jelölni, és indokolni kell. Mindazonáltal a Bizottság megjegyzi, hogy egyes szakpolitikai területeken a jogalkotók megkísérelnek olyan, túlzottan részletes szabályokat beilleszteni az alap-jogiaktusokba, amelyek elfogadásuk esetén akadályozni fogják a zökkenőmentes végrehajtást, és megbontják a jogszabályi keretrendszer egészének koherenciáját. Ezzel kapcsolatban a Bizottság különösen aggályosnak tartja azokat a jelzéseket, miszerint a Horizont 2020 programra alkalmazandó részvételi és terjesztési szabályokba[9] (a továbbiakban: a Horizont 2020 részvételi szabályai) és a javasolt LIFE programra alkalmazandó részvételi és terjesztési szabályokba[10] különleges vagy túlságosan részletes rendelkezéseket illesztenének a jogalkotók, miközben e területeken jelentős egyszerűsítésre van szükség, amelyet a Bizottság javaslatai tartalmaznak is. - Különböző eszközök egyetlen keretbe foglalása Az egységes ágazati keretszabályok bevezetését (nevezetesen a KSK-alapok, a közös agrárpolitika finanszírozásáról és nyomon követéséről szóló horizontális KAP-rendelet, a Horizont 2020[11], az Erasmus mindenkinek[12], a Kreatív Európa[13] és a külső fellépési eszközök végrehajtási szabályai[14] tekintetében) általában üdvözölte mind az Európai Parlament, mind a Tanács. Ezt a hozzáállást a jogalkotási folyamat további szakaszaiban is érdemes tartósítani. Az Európai Parlament és a Tanács ugyancsak üdvözölte az uniós jogi keretek egyszerűsítéséhez vezető ágazatközi megközelítések alkalmazását (nevezetesen az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz[15] tekintetében, amely biztosítja az uniós projektfinanszírozás koherens és átlátható kezelését az energetikai, közlekedési és távközlési infrastruktúra területén). Ez kiszámíthatóságot kínál, és ezáltal nagy lehetőséget nyit a magánfinanszírozási források bővítésére, valamint a tapasztalatok és a legjobb gyakorlatok ágazatok közötti cseréjére, lehetővé téve, hogy az uniós finanszírozás minden ágazatban hatékonyabbá és eredményesebbé váljon. - A prioritások horizontális érvényesítése A Bizottság üdvözli a tagállamok és az európai intézmények elkötelezettségét az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítése iránt, amely a jelenlegi gazdasági kontextusban kiemelkedő fontossággal bír. A prioritások, így az erőforrás-hatékonyság, az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a környezetvédelem, valamint az energiabiztonság és energiahatékonyság különböző programokban történő érvényesítésére irányuló javaslatok célja szinergiák kialakítása az uniós források felhasználása során. Ez a megközelítés várhatóan egységesebb, egyszerűbb és költséghatékonyabb megoldásokat biztosít majd a kiadások tekintetében, amelynek a végső kedvezményezettek (például a kis- és középvállalkozások) lesznek a haszonélvezői. A kohéziós politikát illetően a Bizottság széles körű politikai akaratot tapasztalt a tekintetben, hogy a javasolt tematikusan koncentrált megközelítés (KSK-alapok) rugalmasabb szabályokat tartalmazzon. A KAP vonatkozásában a tagállamok az uniós prioritások és célkitűzések kevésbé szigorú alkalmazása mellett szálltak síkra a vidékfejlesztési programozás területén. Miközben a Bizottság megérti azon felvetések létjogosultságát, hogy a sajátos helyzeteket és igényeket jobban figyelembe kell venni, emlékeztetni kell arra, hogy az „à la carte” megközelítés, szemben a minden tagállamra egységesen alkalmazandó egyszerű szabályokkal, az uniós kiadások felhígulását eredményezheti, és akár az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek előtérbe helyezését is veszélybe sodorhatja. Ami a közös agrárpolitikát és a közvetlen kifizetésekről szóló rendeletet[16] illeti, a KAP-reform környezetvédelmi célkitűzéseit, amelyek a 2013 utáni közös agrárpolitika egyik fő prioritását jelentik, széles körben támogatják az európai intézmények, a tagállamok és más partnerek. A környezetvédelmi célok elérését szolgáló konkrét intézkedésekre vonatkozó bizottsági javaslatok azonban vegyes fogadtatásra találtak a Tanácsban, mivel a tagállamok a környezeti szempont érvényesítését célzó technikai megoldásokat túlságosan bonyolultaknak tartják. A tagállamok sajátos helyzetének és igényeinek figyelembevétele érdekében néhány tagállam kérte e célkitűzések újradefiniálását és az eltérések lehetőségének a három javasolt környezetvédelmi követelményre (a növénytermesztés diverzifikációja, állandó gyepterületek fenntartása és az ökológiai jelentőségű területek minimális arányának meghatározása) való kiterjesztését. Mind a dán tanácsi elnökség, mind az Európai Parlament előadója javasolta a környezetvédelmi követelmények érvényének korlátozását, például a küszöbértékek emelése vagy a definíciók szélesítése által. Emellett további lehetőségeket is javasoltak azzal kapcsolatban, miképpen lennének a mezőgazdasági üzemek alapértelmezés szerint környezetbarátnak tekinthetők. Több tagállam továbbá fenntartásait fejezte ki a II. pillér (vidékfejlesztés) keretében nyújtott támogatások kiszámításához használt referenciaértékek javasolt emelése, valamint a környezetvédelmi követelmények nem teljesítése esetén esetlegesen érvényesíteni javasolt, a „zöld” kifizetéseket meghaladó mértékű igazgatási szankciók kapcsán. Az Európai Parlament előadója által a horizontális KAP-rendeletjavaslathoz előterjesztett módosítások szerint a környezetvédelmi követelmények be nem tartása nem lenne hatással a közvetlen kifizetések alapösszegére. Ez a környezetvédelmi szempontok érvényesítését de facto önkéntessé tenné a gazdálkodók számára. A Bizottság nyitott marad a technikai javaslatait érintő esetleges kiigazítások irányában, ugyanakkor hangsúlyozza, hogy olyan hatékony, egységes és hiteles környezetvédelmi mechanizmust kell kialakítani, amelyben érvényesül az a célkitűzés, hogy a közvetlen kifizetések 30 %-a környezet- és klímabarát gyakorlatokhoz kötődjön. 3.3 Összpontosítás az egyértelmű prioritásokra és mutatókra A tagállamok és az európai intézmények ismételt sürgetésének megfelelve a Bizottság célja, hogy megkönnyítse az uniós beavatkozások hatásának értékelését. Tekintettel az közösségi források szűkös mivoltára, az uniós hozzáadott érték optimalizálását célzó, felelős megközelítésre van szükség a szakpolitikai prioritások tekintetében. A Bizottság ezért több szakpolitikai területen korlátozott számú, egyértelmű prioritást javasolt, kiegészítve ezeket a mutatók és célértékek megfelelő listáival, konkrét eredményességértékelési kerettel, valamint az eredményesség biztosítását szolgáló pozitív ösztönzőkkel és megelőző intézkedésekkel. (KSK-alapok, külső fellépési eszközök). Ez a megközelítés széles körű támogatást kapott az Európai Parlamentben és a Tanácsban. A Bizottság rámutat arra, hogy több célkitűzés meghatározásával több esetben felhígítják a prioritásokat (példaként említhető az Egészség és növekedés program), a mutatókat pedig meggyengítik azáltal, hogy kevésbé közvetlenné teszik a program eredményeivel való kapcsolatukat. Ennek következtében gyengül az eredményközpontúság, és kevésbé lesz szembeötlő az uniós költségvetés hozzáadott értéke (itt a fogyasztóvédelmi program[17], a COSME[18] vagy a külső fellépési eszközök említhetők példaként). Emellett olyan új mutatók is bekerültek a javaslatokba, amelyekhez rendkívül költséges lenne az adatgyűjtés, illetve egyes célértékeket irreálisan magasra emeltek a jogalkotók. A Bizottság pozitív elemeket is tapasztalt a KSK-alapok tematikusan koncentrált mechanizmusát illetően, ugyanakkor nem ért egyet egyes fontos kohéziós politikai elemek gyengítésével, például a Tanács azon javaslataival, amelyek kiiktatnák az Európai Szociális Alap számára járó minimális hozzájárulást (különösen a munkanélküliség magas szintje elleni küzdelem és az emberi erőforrásokba való beruházások támogatása szükségességének fényében), kiüresítenék a szegénység csökkentését és a társadalmi befogadás ösztönzését előtérbe helyező törekvéseket, és lehetővé tennék alapvető infrastrukturális beruházások támogatását a fejlettebb régiókban. A Bizottság széles körű politikai akaratot tapasztalt a tekintetben, hogy a javasolt tematikusan koncentrált megközelítés (KSK-alapok) rugalmasabb szabályokat tartalmazzon. A Bizottság ellenzi a tematikus koncentrációval kapcsolatos kohéziós politikai követelmények jelentős felhígítását, mivel ez messzemenően alááshatja e szakpolitika eredményességét. A Bizottság általános törekvésként érzékelte a társjogalkotóknál a teljesítményértékelés céljából előírt, a nemzeti hatóságokra háruló jelentéstételi követelmények ésszerűsítését és egyszerűsítését (éves végrehajtási jelentések, előrehaladási jelentések, pénzügyi adatok gyűjtése és továbbítása, éves igazgatási nyilatkozat). A Bizottság általában támogatta az ilyen irányú törekvéseket annak érdekében, hogy az előrehaladásról és a teljesítményről szóló, az előrehaladás nyomon követését és a vezetői döntések megalapozását lehetővé tevő lényegi adatokat indokolatlan késedelem nélkül rendelkezésre lehessen bocsátani. A Bizottság azonban az elért egyszerűsítés ellenére a jelentések benyújtására rendelkezésre álló határidők meghosszabbítására irányuló tendenciát érzékelt a Tanácsban. Ez csökkenti a monitorozási és döntéselőkészítési célú jelentéstétel hasznosságát, mivel azt jelenti, hogy mire a Bizottság megkapja a jelentéseket, az azokban foglalt információk idejétmúlttá válnak. Tekintettel az EUMSZ 318. cikke szerinti uniós pénzügyi helyzetértékeléshez kapcsolódó teljesítményértékelés és jelentéstétel javításának minden intézmény által elismert fontosságára, elengedhetetlen, hogy az új pénzügyi programokhoz hatékony, koherens és összehasonlítható nyomonkövetési, értékelési és beszámolási mechanizmusok kapcsolódjanak. Az egyes jogalkotási javaslatokba foglalt célkitűzések, mutatók és jelentéstételi követelmények meggyengítése a 318. cikk szerinti jelentéstétel minőségének romlását okozhatja. A Bizottság reményét fejezi ki, hogy a két jogalkotóval folyó tárgyalások során ezeket a kérdéseket sikerül újragondolni, és hogy az uniós intézmények közötti konstruktív párbeszéd hatékony és kiegyensúlyozottabb megközelítést eredményez majd. Széles körű vita folyt a Tanácsban a KSK-alapok tekintetében javasolt eredményességi tartalékról (az egyes KSK-alapok és tagállamok számára biztosított források 5 %-a), mivel több tagállam továbbra is szkeptikus a javasolt megoldással kapcsolatban. Az Európai Parlament témavezető bizottsága (REGI) elutasította az eredményességi tartalékot, azzal érvelve, hogy az arra ösztönözheti a döntéshozókat, hogy a források biztosítása érdekében könnyebben elérhető célokat tűzzenek ki. A Bizottság nem osztja ezt a véleményt. Emellett ez a megközelítés ellentétes azzal az állásponttal, amelyet az Európai Parlament és a Tanács az IPA II-vel kapcsolatban képvisel, ott ugyanis a legjobban teljesítő országok jutalmazása érdekében mindkét intézmény támogatja az 5 %-os (vagy magasabb) eredményességi tartalékot. A Bizottság üdvözli a tényt, hogy a Tanács elismerte az eredményorientáltabb megközelítés szükségességét, és – a kifizetések felfüggesztésével és a pénzügyi korrekciókkal kapcsolatos egyes biztosítékok beépítése mellett – hozzájárult a KSK-alapokra vonatkozó egyértelmű eredményességmérési keret létrehozásához. A Bizottság hangsúlyozza, hogy az eredményességmérési keretet a tagállamok és a Bizottság közötti párbeszéd útján és – a reális célértékek és „mérföldkövek” kitűzése érdekében – a korábbi tapasztalatok figyelembevételével kell kialakítani. A Bizottság fenntartja azt a véleményét, hogy a KSK-alapok eredményorientált működtetésének biztosítása érdekében egyaránt szükség van pozitív ösztönzőkre és megelőző intézkedésekre (a kifizetések felfüggesztésének és a pénzügyi korrekciók alkalmazásának lehetősége). A KSK-alapokra vonatkozó makrogazdasági feltételrendszer javasolt bevezetését mind a Tanácsban néhány tagállam, mind az Európai Parlament kifogásolta. A Bizottság úgy véli, hogy a makrogazdasági feltételrendszer az Európa 2020 stratégia céljaival összhangban valóban hathatósan segíti elő a kohéziós politika növekedésre és gazdasági fejlődésre fókuszálását, és erősíteni fogja a kiadások hatását, ha azok szorosabban kötődnek a kedvezményezett tagállamban megvalósuló megfelelő makrogazdasági feltételekhez. A Bizottság továbbá emlékeztet arra, hogy a Bizottság a folyamat minden szakaszában teljes mértékben tiszteletben tartja majd az arányosság elvét, és hogy a javasolt mechanizmus ösztönzőkre, nem pedig szankciókra épül. Az e két témával (eredményességi tartalék és makrogazdasági feltételrendszer) kapcsolatos elvi döntések mindamellett várhatóan a többéves pénzügyi keretről szóló tárgyalások keretében születnek meg, és azokat ezt követően a KSK-alapokról szóló rendeletben tükrözni kell. 3.4 Egyszerűsített eszközök alkalmazása a döntéshozatalban Az ágazatspecifikus szabályok kialakítása során a Bizottság azt javasolta, hogy rendelet, ne pedig határozat útján rögzítsék az új jogalkotási rendelkezéseket. A rendelet a jogbiztonság magasabb fokát valósítja meg azáltal, hogy egységes jogokat és kötelezettségeket állapít meg az uniós polgárok számára. Ezt a gondolatot az Európai Parlament és a Tanács is osztja. A jogszabályi hierarchiára és az uniós jogalkotás egyszerűsítésére tekintettel az EUMSZ 290. cikke lehetővé teszi, hogy a jogalkotó felhatalmazza a Bizottságot a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit kiegészítő, illetve módosító, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. Az EUMSZ 291. cikke szerint, ha valamely jogi aktus végrehajtásának egységes feltételek szerint kell történnie, a Bizottságnak végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadnia. Ennek alapján a Bizottság az alap-jogiaktusok nem alapvető rendelkezéseit kiegészítő vagy módosító eszközként javasolta felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazását, mivel ezek elég rugalmasak ahhoz, hogy figyelembe vegyék az operatív szükségleteket, és egyúttal lehetővé teszik mindkét jogalkotó számára a megfelelő kontroll gyakorlását. Az érintett rendelkezések legmegfelelőbb jogi formájának meghatározása tekintetében a Bizottság a Szerződésen és az érintett jogi aktusok objektív természetén alapuló közös megközelítésre hív fel. A Bizottság aggodalmát fejezi ki a felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok alkalmazása kapcsán a Tanács és az Európai Parlament által kifejtett eltérő álláspontok miatt, és arra kéri az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy kiegyensúlyozottabb megközelítést alkalmazzon a fenti horizontális kérdések tekintetében, a Szerződés és az intézmények előjogainak maradéktalan tiszteletben tartása mellett. A Bizottság hangsúlyozza, hogy i. az alap-jogiaktusokba foglalt rendelkezéseknek a jogszabály lényegi elemeire kell szorítkozniuk, ii. biztosítani kell az előre nem látható eseményekhez és fejleményekhez való alkalmazkodáshoz a gyakorlati tapasztalatok fényében szükséges rugalmasság minimális szintjét, és iii. el kell kerülni a döntéshozatali folyamat túlbonyolítását és túlszabályozását. A Bizottság kiemelt figyelmet fordít arra, hogy: az éves munkaprogramok és a külső fellépési eszközök területén az indikatív programozási dokumentumok végrehajtási jogi aktusok révén kerüljenek elfogadásra; a jogalkotási aktusok ne tartalmazzanak költségvetési túlszabályozást jelentő elemeket, például részletes korlátokat (sub-ceilings) vagy egyedi fellépésekre előirányzott fix összegeket; az egyedi kiválasztási és támogatási döntések esetében ne kerüljön sor bizottsági (komitológiai) eljárásokra[19]. Az Európai Parlament által általában javasolt felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egyáltalán nem megfelelő eszközök az éves munkaprogramok elfogadására. Az éves munkaprogramokat a költségvetési rendelet szabályozza, és azokat késedelem nélkül kell elfogadni annak érdekében, hogy mielőbb megkezdődhessen a költségvetés-végrehajtási szakasz, és meghirdetésre kerülhessenek a pályázati felhívások. Ezeket jelenleg a Bizottság fogadja el, többnyire komitológiai eljárást követve. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal járó nehézkesebb eljárás kötelezővé tétele indokolatlan késedelmet okozna a programok végrehajtásában, szaporítva a kedvezményezetteknek a késedelmes végrehajtással kapcsolatos panaszait. További késedelmeket okozna, ha az Európai Parlament előadói által egyes esetek (COSME program, Egészségügy a növekedésért program) tekintetében felvetetteknek megfelelően az éves munkaprogramról előzetesen konzultálni kellene az érdekelt felekkel. A társjogalkotók között a végrehajtási aktusok alkalmazása tekintetében fennálló nézeteltérést nem a vonatkozó rendelkezéseknek az alap-jogiaktusokba történő beépítése révén helyénvaló megoldani, mivel ez bonyolultabbá tenné a jogalkotási eljárást. Ez megfosztaná a Bizottságot a napi irányításban rendelkezésére álló, szükséges rugalmasságtól, aránytalanul késleltetné a programok végrehajtását, és egyértelműen sértené a Bizottság költségvetés-végrehajtással kapcsolatos intézményi felelősségét. A külső fellépési eszközök területén rendkívül lényeges, hogy az indikatív programozási dokumentumokat végrehajtási jogi aktusok révén fogadják el. Az országonkénti prioritási területeket vagy beavatkozási célágazatokat, elvárt eredményeket és indikatív pénzügyi hozzájárulásokat részletező programozási dokumentumok végrehajtási döntések. E dokumentumok elfogadása és felülvizsgálata tekintetében takarékos, késedelem nélküli döntéshozatali eljárást kell kialakítani. Ha e dokumentumokat az Európai Parlament javaslatának megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján kellene elfogadni és módosítani, csorbát szenvednének a hatékonyság, rugalmasság és egyszerűsítés oly fontos szempontjai. Lehetetlenné válna az, hogy a pénzügyi segítséget időben hozzáigazítsuk a kedvezményezett országok (változó) igényeihez és kapacitásaihoz. A pénzügyi keretösszegeknek vagy részletesebb korlátoknak (sub-ceilings) magába az alap-jogiaktusba történő, javasolt beépítése bonyolultabbá teszi és késlelteti a pénzügyi igazgatást. Ezen összegek egyedi célkitűzések vagy fellépések vonatkozásában történő pontos meghatározása – különösen a Bizottság által igazgatott programok esetében – a költségvetés napi igazgatási igényei szempontjából kontraproduktív túlszabályozást jelent (példaként említhető itt az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközzel, az Európa a polgárokért[20] programmal vagy az Erasmus mindenkinek programmal kapcsolatos tanácsi álláspont és a fogyasztóvédelmi programmal és néhány más kezdeményezéssel kapcsolatos európai parlamenti bizottsági jelentés). Még ennél is nehézkesebb helyzetet okozna az, ha éves alapon történne meg a költségvetési támogatások részletes lebontása (lásd a FISCUS programmal kapcsolatos előadó javaslatát). E részletes lebontást a Bizottság javaslatának megfelelően a jogalkotási javaslatot kísérő, a Bizottság által készített pénzügyi kimutatásnak kell tartalmaznia. Az egyedi célkitűzések külön költségvetési sorokhoz rendelése hasonlóan negatív hatással járna az érintett programok gyakorlati végrehajtására, különösen a kisebb programok esetében. Nem helyénvaló komitológiai eljárást alkalmazni az egyedi kiválasztási és támogatási határozatok esetében. Ezek pusztán igazgatási határozatok, amelyeket jelenleg a Bizottság felhatalmazása alapján az engedélyezésre jogosult tisztviselők fogadnak el közvetlenül az éves munkaprogramoknak megfelelően, mely utóbbiakat komitológiai eljárást követően a biztosi testület fogadja el. A gyakorlat emellett azt mutatja, hogy e határozatok nem adnak okot vitára. Amennyiben ezeket komitológiai eljárásnak vetnék alá, ez kezelhetetlen, szélsőségesen aránytalan és bürokratikus helyzetet teremtene (különösen az alacsony értékű támogatások esetében), amely hozzáadott értéket nem hozna létre, ellenben további igazgatási költségeket okozna. Hasonlóképpen óva int a Bizottság a komitológiai eljárásnak a bizottsági iránymutatásokra való alkalmazásától (pl. Kreatív Európa program). Az utóbbi nincs összhangban a Szerződéssel, mivel a 291. cikk szerint végrehajtási aktusok alkalmazására akkor van lehetőség, ha valamely kötelező erejű jogi aktus végrehajtásának egységes feltételek szerint kell történnie. Az iránymutatások nem biztosítanak egységes feltételeket, mivel jogilag nem kötelezőek. 4. Egyszerűsített végrehajtási mechanizmusok és eljárások 4.1 A költségek támogathatóságára vonatkozó világos és koherens szabályok A tagállamok ismételten sürgették a magasabb fokú rugalmasságot az uniós programokhoz való hozzáférés, a programok felhasználása és végrehajtása tekintetében. Más szóval, a megosztott igazgatási módon belül általában előnyben részesítik a „személyre szabott” vagy „à la carte” megoldásokat az egyenmegoldásokkal szemben. Ezt a szükségletet, mint a nemzeti, regionális, helyi vagy ágazatspecifikus igények figyelembevételének egy módját az Európai Parlamentben is hangoztatták. Hasonló a helyzet a Horizont 2020 program közvetlen központi igazgatási módjával kapcsolatban is (idevágó példaként említhető az a módosítási javaslat, amely a kedvezményezett és a tevékenység típusától függő, különböző támogatási rátákat vezetne be a Horizont 2020 program részvételi szabályaiba). A Bizottság hangsúlyozza, hogy e megközelítés általánossá válása jelentősen csökkentené az egyszerűsítésből fakadóan az érintett partnereknél jelentkező előnyöket mind nemzeti, mind helyi vagy végfelhasználói szinten. Ebben az összefüggésben a hozzáadottérték-adó támogathatóságára vonatkozóan a költségvetési rendelet felülvizsgálata keretében elért megállapodás szerint a hozzáadottérték-adó akkor támogatható költség, ha annak visszaigénylését a nemzeti jogszabályok nem teszik lehetővé, és azt a 2006/112/EK irányelv 13. cikke (1) bekezdése szerinti adóalanynak nem minősülő személytől eltérő kedvezményezett fizeti meg. A Bizottság aggályosnak tartja azokat az indítványokat, melyek szerint ezt a szabályt minden kedvezményezettre és minden programra ki kellene terjeszteni, különös tekintettel azokra a közjogi testületekre, amelyek jelentős infrastrukturális projektek kedvezményezettjei (Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, KSK-alapok). Ez csökkentené az uniós költségvetés eredményességét, mivel jelentős költségvetési összegeket terelne tagállami adópolitikai intézkedések kompenzálásának irányába, és egyes műveletek túlfinanszírozásával fenyegetne. Ezért a Bizottság az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközre és a KSK-alapok közös rendelkezéseire (CPR) vonatkozó javaslatában a hozzáadottérték-adó támogathatóságának korlátozását javasolta, mely javaslatait mindamellett fenntartásokkal fogadták. 4.2 Egyszerűsített támogatási formák A Tanács és az Európai Parlament teljes mértékben támogatta a Bizottság egyszerűsített támogatási formákra vonatkozó javaslatait és azt, hogy a költségvetési rendelet kevésbé szigorú szabályokat határozzon meg az alacsony összegű támogatásokra, amelyeket 60 000 EUR-t el nem érő támogatásokként definiáltak. A pénzdíjakra, köztük a potenciálisan emelőhatással járó, ösztönző jellegű díjak vonatkozó új szabályozást végül beépítették a jogalkotók a költségvetési rendeletbe, azzal a feltétellel, hogy a költségvetési hatóság megfelelő tájékoztatást kap az 1 millió EUR-nál nagyobb összegű díjakról. Általános támogatást kapott mind a Tanácsban, mind az Európai Parlamentben az a bizottsági javaslat, amely a megosztott igazgatásban az egyszerűbb támogatási költségformák használatának megkönnyítését volt hivatva elősegíteni. Egyes esetekben azonban a jogalkotók megemelték a támogathatósági küszöböt vagy a támogatási plafont (például a KSK-alapokat illetően a közvetett költségek átalányfinanszírozása), és új, egyszerűsített költségelszámolási lehetőségeket vezettek be (például a KSK-alapok esetében a személyzeti költségek standard számítási módszere), mindezt anélkül, hogy megfelelően elemezték volna az ezt alátámasztó adatokat vagy a gyakorlati következményeket. A Bizottság nem ért egyet az egyszerűsített költségelszámolás alternatívájaként előirányzott reálköltség-számítás lehetőségével, amely mint ilyen az egyszerűsítés ellenében hat, és továbbra is ragaszkodik az egyszerűsített támogatási formák kizárólagos kötelező használatához (például a Horizont 2020 részvételi szabályaiban vagy az ESZA alacsony összegű támogatásai esetében). Ami a közös agrárpolitikát illeti, a javasolt alapvető kifizetési rendszert a Tanács jelentős egyszerűsítésként üdvözölte, ugyanakkor a jelenlegi rendszerből a jövőbelibe vezető átmenet várható zökkenőmentessége tekintetében aggodalmak is felmerültek. Több eltérést javasoltak ezért a Bizottság javaslatához (a jelenlegi kifizetési jogosultságok megőrzése, a regionális modellről a nemzeti modellre való átállás lehetősége). Ezeket a kérdéseket jelenleg vizsgálja a Bizottság. 4.3 A közbeszerzési eljárások egyszerűsítése Az uniós programokra vonatkozó közbeszerzési szabályok összhangban állnak a tagállamokban alkalmazandó, megfelelő uniós közbeszerzési irányelvekkel. Néhány javító jellegű módosításra azonban így is mód nyílt. Biztosítékokra például csak kockázatértékelést követően lesz szükség, és egyszerűbb szabályok vonatkoznak majd az irányelv által meghatározott küszöbértékek alatti közbeszerzésekre. 4.4 Az e-kormányzás előmozdítása Az új költségvetési rendelet a lehetőségek körének szélesítésével (támogatási kérelmek elektronikus úton történő benyújtása és kezelése, támogatási megállapodások elektronikus aláírása, elektronikus közbeszerzés) és megerősített célkitűzések révén lehetővé teszi a tagállamok, az uniós intézmények és a partnerek számára, hogy konkrét lépéseket tegyenek az e-kormányzás irányába. A Bizottság nem támogatja az elektronikus adatcserét lehetővé tevő e-kohézió projekt végrehajtási határidejének 2014. december 31-ről 2016. december 31-re történő módosítására irányuló tanácsi javaslatot (KSK-alapok). Az e-kohézió az egyszerűsítési program fontos eleme, és késedelmes megvalósítása csökkentené a projektnek a kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek csökkentésében megjelenő hasznát. A 2014. évi határidő emellett a digitális menetrenddel is össze van hangolva. Ugyanez vonatkozik a Tanács azon tervére, amely a vidékfejlesztési programok nyomon követésére és értékelésére szolgáló elektronikus információs rendszer kiépítésére vonatkozó követelmény törlését célozza. 4.5 Arányosabb és költséghatékonyabb ellenőrzés Az ellenőrzési és kontrolleljárásokkal kapcsolatos bizottsági javaslatok kockázatalapú megközelítést is tartalmaztak. A Bizottság általános igényt tapasztalt minden szinten több arányosság iránt, és törekvést lát a Bizottság nyomonkövetési és ellenőrzési hatásköreinek a megosztott igazgatási módon belüli szűkítésére (mindenekelőtt a mezőgazdasági politika és a kohéziós politika területén). A Bizottság ellenzi a Tanács által az ellenőrzés és kontroll kapcsán bevezetett korlátozásokat, amelyek veszélyeztetik a megbízhatósági szintet (például a KSK-alapok és a közös agrárpolitika tekintetében). A Bizottság következetesen ellenezte javaslatainak ilyen irányú megváltoztatását, mivel e módosítások aláássák a nemzeti hatóságok által biztosított megbízhatóság szintjét, és veszélyeztetik a korábbi többéves pénzügyi keretek során elért fejlődést. A Bizottság emlékeztet arra, hogy jelentős tekintélyvesztést okozhat az Európai Unió mint egész számára az, ha a Bizottságnak a tagállamokkal és az Európai Parlamenttel együtt nincs módja meghozni a hibaarányok csökkentését, valamint az ellenőrzési és kontrollmechanizmusok továbbfejlesztését lehetővé tevő, szükséges intézkedéseket. 5. KÖVETKEZTETÉSEK ÉS KÖVETKEZŐ LÉPÉSEK A Bizottság: - Üdvözli, hogy a költségvetési rendelet felülvizsgált szabályaival kapcsolatos politikai megállapodás részeként az Európai Parlament és a Tanács a pénzügyi szabályok egyszerűsítésére vonatkozó, az érdekelt felek számára előnyös javaslatainak jelentős részét elfogadta. - Tudomásul veszi, hogy a következő többéves pénzügyi kerethez kapcsolódó javaslatokat érintő jogalkotási folyamat jelen szakaszában a Tanácsban és az Európai Parlamentben elvégzett munka az egyszerűsítési javaslatok nagy többségének széles körű támogatottságára utal. Komoly aggodalomra ad azonban okot, hogy a megbeszélések során egyes kulcsterületeken a javaslatok lényegi elemei gyengültek meg, aminek kedvezőtlen hatása lehet a költségvetési és pénzügyi igazgatáshoz, többek között a teljesítményértékeléshez és az teljesítéssel kapcsolatos jelentéstételhez szükséges működési rugalmasságra. - Hangsúlyozza az ágazatspecifikus szabályok és az általános költségvetési szabályozási keret közötti koherencia, valamint az egyszerűsítés és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás közötti egyensúly fontosságát. - Emlékeztet arra, hogy az egyszerűsítés közös kihívást és közös felelősséget jelent valamennyi uniós intézmény és tagállam számára. - Megerősíti arra irányuló eltökéltségét, hogy a továbbiakban is megvédje egyszerűsítési javaslatait, és nyomon kövesse az egyszerűsítési menetrend terén elért haladást azáltal, hogy felhívja a figyelmet a jogalkotási folyamat során előterjesztett azon intézkedésekre, amelyek a kedvezményezettek terheinek növelésével járnak. A Bizottság reméli, hogy a jelen előrehaladási jelentés elősegíti egyszerűsítési javaslatainak egyes központi elemeit érintő bizonyos tervezett módosítások újragondolását és a kiadási programok szabályainak és eljárásainak egyszerűsítésére és hatékonyabbá tételére irányuló törekvések fenntartását. Ennek révén az Unió anélkül felelhet meg a kedvezményezettek és a tagállami közigazgatások markáns egyszerűsítésre vonatkozó igényeinek, hogy csökkenne az uniós költségvetés-végrehajtás minősége. A Bizottság a tárgyalások előrehaladását követően időben rendelkezésre bocsátja majd az eredménytábla aktualizált változatát, szem előtt tartva az Európai Tanács azon célkitűzését, hogy a többéves pénzügyi keretről 2012 végéig megállapodást kell elérni. Melléklet Az eredménytábla valamennyi szakpolitikai területre kiterjedő, főbb pontjai Általános észrevételek || Mind a Tanács, mind az Európai Parlament jelentős munkát végzett a 2014–2020 közötti évekre vonatkozó többéves pénzügyi keret új kiadási programjairól szóló bizottsági javaslatok legtöbbjével kapcsolatban. A társjogalkotók elismerik az egyszerűsítés mint horizontális cél fontosságát. A konkrétumok tekintetében azonban nézeteltérések tapasztalhatók. A Tanács a tagállami közigazgatások mozgásterének növelése érdekében további egyszerűsítéseket javasol, különösen azokon a területeken, ahol az uniós költségvetést a Bizottság a tagállamokkal együtt kezeli (megosztott igazgatás), így például a mezőgazdaság és a kohéziós politika területén. A Bizottság támogatja a további egyszerűsítést, azzal a feltétellel, hogy az új elemek nem ássák alá a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást és a Bizottság azon képességét, hogy biztosítsa az alkalmazandó jogi kereteknek való megfelelést. Az Európai Parlament nyitott a további egyszerűsítés felé, és osztja a tagállamok azon célját, hogy növeljék a nemzeti közigazgatások mozgásterét a megosztott igazgatás keretein belül. A Parlamentnek mindamellett meg kell határoznia a konkrét paramétereket. A költségvetési és pénzgazdálkodási döntéshozatali eszközökkel kapcsolatos tanácsi és európai parlamenti álláspont bonyolultabbá teszi a jogi aktusokat azáltal, hogy túl sok technikai részletet épít be a jogi aktusok szövegébe, megnehezíti a pusztán technikai jellegű határozatok elfogadását, és a Bizottságra történő hatáskör-átruházás (felhatalmazáson alapuló és végrehajtási aktusok) tekintetében a társjogalkotók eltérő megközelítésmódjáról tanúskodik. A programok végrehajtásának felgyorsítására vonatkozó, a kedvezményezettektől érkező elvárások teljesítése és a bürokráciának a programok eredményességét segítő visszaszorítása érdekében a Bizottság ragaszkodik a hatékony pénzgazdálkodáshoz szükséges operatív mozgástér fenntartásához. Ugyancsak kiegyensúlyozottabb megközelítésre van szükség a következő kérdéseket illetően: a) az alapok hatékony alkalmazása a 2020-as stratégiai célkitűzések teljesítésére való fokozottabb összpontosítás révén; b) a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosítása arányos és eredményes ellenőrzési és kontrollmechanizmusok segítségével. A Bizottság szorosan együtt fog működni a társjogalkotókkal annak érdekében, hogy elfogadható eredmény szülessen a fenti prioritások vonatkozásában. A programok számának csökkentése || A közös szabályok és az ágazatspecifikus szabályok közötti koherencia (a KSK-alapokról szóló rendeletjavaslat 1. cikke) (COM(2011) 615 végleges) || A KSK-alapokra vonatkozó rendelettel (CPR) kapcsolatos tanácsi álláspont érvényesülése esetén többszörös eltérés keletkezhet az ágazatspecifikus szabályokban. A Bizottság véleménye szerint az eltérések ágazatspecifikus szabályokba történő beépítésére a közös szabályokban kell felhatalmazást adni, mert ha az ágazatspecifikus szabályok sok eltérést tartalmaznak, annak a tervezett harmonizáció látja kárát. E tekintetben a Bizottság támogatja az Egyesült Királyság azon nyilatkozatát amely a Közös Stratégiai Kerethez tartozó alapok szabályai tekintetében fokozott harmonizációra szólít fel. FISCUS program (COM(2011) 706 végleges) || A Tanács és az Európai Parlament a Bizottság által javasolt integrált vám- és adóügyi program kettéválasztását javasolta. A Bizottság fenntartja azon álláspontját, miszerint az integrált FISCUS program markáns egyszerűsítéshez és a szinergiák erősödéséhez vezetne, valamint biztosítaná a végrehajtási módok közötti koherenciát, mindezt a két ágazat sajátos jellemzőinek sérelme nélkül. A társjogalkotók álláspontjának ismeretében mindazonáltal a Bizottság végül két különálló programra nyújtott be javaslatot. Egységes ágazati keret || Közös Stratégiai Keret (a KSK-alapokról szóló rendeletjavaslat 12. cikke) || A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusban kívánta meghatározni a Közös Stratégiai Keret nem alapvető rendelkezéseit, amit a Tanács és az Európai Parlament elutasított; ők a jogalkotási aktus mellékletébe foglalnák ezeket az elemeket. A Bizottság elfogadta ezt az álláspontot, de ragaszkodik ahhoz, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadhasson el, amelyben a mellékletet kiegészítheti a technikaibb jellegű nem alapvető elemekkel, és azt módosíthatja. Erre azért van szükség, hogy a gyakorlati tapasztalatok fényében biztosítva legyen a releváns elemek kiigazítását lehetővé tevő rugalmasság. A külső pénzügyi eszközök közös szabályai (COM(2011) 842 végleges) || A Tanács és az Európai Parlament előadói az ágazatspecifikus külső pénzügyi eszközökbe be kívánják építeni a valamennyi külső pénzügyi eszközre alkalmazandó közös végrehajtási szabályokról szóló rendelet egyes részeit. A Bizottság arra törekszik, hogy az eredményes és hatékony pénzgazdálkodást és a megfelelő jogi megközelítést biztosítandó megőrizze az egységes egyszerűsített végrehajtási szabályok végrehajtási rendeletben biztosított integritását. Egyetlen kifizető ügynökség – KAP (a KAP-rendelet 7. cikke) (COM(2011) 625 végleges 2) || A tanácsi elnökség a kifizető ügynökségek tagállamonkénti számát a „szükséges minimumra” korlátozná. A Bizottság azért javasolt tagállamonként vagy régiónként egyetlen ügynökséget, mert ez az adminisztratív terhek csökkentésével és az ellenőrzések hatékonyságának növelésével biztosítaná a KAP igazgatásának további harmonizálását és egyszerűsítését. Egyetlen nemzeti koordináló ügynökség – Erasmus mindenkinek program (21. cikk) (COM(2011) 788 végleges) || A tagállamonkénti egyetlen koordináló szervre vonatkozó bizottsági javaslatot a Tanács a részleges általános megközelítésben törölte, és azt az Európai Parlament illetékes bizottsága is megkérdőjelezte. A Bizottság nem ért egyet e megközelítéssel és a parlamenti bizottság álláspontjával, amely fenntartaná a jelenlegi helyzetet, mivel ez hátráltatná az uniós források rugalmas tagállami felhasználását, és újabb igazgatási munkaterhet és költségeket jelentene. Három ágazat egyetlen eszköz keretében – Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (COM (2011) 665 végleges 2) || Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközzel kapcsolatos integrált megközelítést a Tanács támogatta a 2012. június 7-i részleges általános megközelítésben. Az Európai Parlamentben, ahol az aktát közösen vizsgálja a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság és az Ipar, Kutatás, és Energiaügyi Bizottság (TRAN-ITRE), az eszközre vonatkozó javaslat széles körű támogatást kapott. Szinergiák / Prioritásokhorizontális érvényesítése || A közvetlen kifizetések környezetbarátabbá tétele – KAP (a közvetlen kifizetésekről szóló rendeletjavaslat 29–33. cikke) (COM(2011) 625 végleges) || A Tanácsban érzékelhető tendenciák a bizottsági javaslat felhígításával fenyegetnek. Mind a Tanács, mind az Európai Parlament előadója a környezetvédelmi követelmények érvényének korlátozását javasolta, például a küszöbértékek emelése vagy a definíciók szélesítése által. Az Európai Parlament előadója által a horizontális KAP-rendeletjavaslathoz előterjesztett módosítások szerint a környezetvédelmi követelmények be nem tartása nem lenne hatással a közvetlen kifizetések alapösszegére. Ez a környezetvédelmi szempontok érvényesítését de facto önkéntessé tenné a gazdálkodók számára. Míg a Bizottság technikai javaslatainak bizonyos módosítására lehetőség van, a környezeti szempontok érvényesítését szolgáló mechanizmusnak hitelesnek kell maradnia annak érdekében, hogy ne sérüljön a közvetlen kifizetések 30 %-ának környezet- és klímabarát gyakorlatokhoz való kötésére vonatkozó célkitűzés. A horizontális elvek általános érvényesítése (a KSK-alapokról szóló rendeletjavaslat 7., 8. 48. és 87. cikke) || A Tanács és az Európai Parlament támogatja a horizontális elvek (egyenlő bánásmód, megkülönböztetésmentesség, fenntartható fejlődés, éghajlatváltozás) megerősített általános érvényesítését. A Tanács azon álláspontja azonban, amely szerint a tagállamoknak lehetőségük lenne annak mérlegelésére, hogy ezek az operatív programok tekintetében mennyire relevánsak, az említett elvek általános érvényesítésének gyengítése irányába hat. Világos elsődleges célkitűzések és mutatók (eredményorientált) || Az ESZA számára biztosított minimum-hozzájárulás (Az ERFA-rendeletjavaslat 4. cikke (COM(2011) 611 végleges 2)) || A CPR-javaslattal kapcsolatos azon tanácsi álláspont, amely törölné az Európai Szociális Alap (ESZA) számára előirányzott minimális támogatást, gyengítené az Európa 2020 növekedési és foglalkoztatási prioritásaira való összpontosítást. A Bizottság ragaszkodik ahhoz, hogy az ESZA a kohéziós támogatásokban való minimális részesedés révén kiszámítható költségvetéssel rendelkezzen. Ez elengedhetetlen az emberi erőforrásokba való beruházások szükséges szintjének garantálásához, amelyre az ambiciózus foglalkoztatási célok teljesítése miatt van szükség, tekintettel a munkanélküliség magas szintjének csökkentésére vonatkozó igényre és a szegénység, valamint a társadalmi kirekesztés elleni harcra. Az Európai Parlament Foglalkoztatási Bizottsága határozottan támogatja a Bizottság valamennyi fenti javaslatát. (az ERFA-rendeletjavaslat 5. cikke) || A Tanács fejlettebb régiók számára is lehetővé kívánja tenni az alapvető infrastruktúra finanszírozását a környezetvédelem a közlekedés és az információs és kommunikációs technológiák területén. A Bizottság véleménye az, hogy kis összegű ERFA-támogatások a már ma is jól ellátott, fejlettebb régiókban történő felhasználása kevés gazdasági haszonnal kecsegtet. Ezeket az összegeket sokkal hasznosabban el lehet költeni az azokra rászoruló, kevésbé fejlett régiókban a növekedés és a foglalkoztatás közvetlen élénkítésére. Tematikusan koncentrált megközelítés – ESZA (az ESZA-rendeletjavaslat 4. cikke) (COM (2011) 607 végleges 2) || A Tanács „a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység elleni küzdelem” tematikus célkitűzésre vonatkozó koncentrációs mechanizmus módosítását javasolja. A Tanács által javasolt eltérés, miszerint az ERFA-forrásokból e tematikus célkitűzés megvalósítására fordított összegek beleszámítanak az ESZA e célra szolgáló 20 %-os hozzájárulásába, irrelevánssá teszi a koncentrációt. Az ERFA-támogatások – különösen a kevésbé fejlett régiókban – önmagukban is kitehetik az ESZA-források 20 %-át. Az Európai Parlament Foglalkoztatási Bizottsága határozottan támogatja a Bizottság valamennyi fenti javaslatát. Eredményességmérési keret – KSK-alapok (a KSK-alapokról szóló rendeletjavaslat 20. cikke és I. melléklete) || A Tanács változtatásokat javasolt, amelyek nagyobb rugalmasságot biztosítanak a tagállamok számára, és elegendő garanciákat nyújtanak a negatív ösztönzőkkel (kifizetések felfüggesztése és pénzügyi korrekciók) kapcsolatos félelmek enyhítésére. A Bizottság elfogadhatónak tartja ezeket a módosításokat, ám nem fog hozzájárulni a rossz teljesítménytől és az irreális célmeghatározástól védeni hivatott negatív ösztönzők elhagyásához vagy meggyengítéséhez. Új célkitűzések és mutatók || Ez esetben horizontális kérdésről van szó. Az európai parlamenti előadók és egyes esetekben a Tanács több bizottsági javaslatot további részletes célkitűzésekkel és új mutatókkal bővítenének. Mivel ezek kevésbé konkrétak vagy kevésbé relevánsak, gyengítenék az eredményekre való összpontosítást. Erasmus mindenkinek (4., 5. és 11. cikk, COM(2011)788 végleges) || Részleges általános megközelítésében a Tanács minden mutatót törölt a rendeletjavaslatból. A Tanács végrehajtási aktusban javasolja e mutatókat meghatározni. Ez nem áll összhangban a más programok esetében követett gyakorlattal. A mutatók rendszerint a jogalkotási aktusoknak képezik részét, vagy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban kell meghatározni őket. Kreatív Európa (14. cikk, COM(2011) 785 végleges) || A Tanács végrehajtási aktusban javasolja e mutatókat meghatározni. Ez nem áll összhangban a más programok esetében követett gyakorlattal. A program egészére vonatkozó általános mutatók a jogalkotási aktusnak képezik részét. Ezért az alapvető mutatókat a jogalkotási szövegekben határozzák meg, míg azok részletezésére felhatalmazáson alapuló aktusokban kerül sor. Egészségügyi program (2. és 7. cikk, COM(2011)709 végleges) || A bizottsági javaslathoz fűzött módosítások jelentősen tágítják a program célkitűzéseit, szélesítik mutatóit, és csökkentik azok eredményorientáltságát. Ezáltal a célkitűzések és mutatók elveszítik közvetlen kapcsolatukat a program pénzügyi és operatív kapacitásaival. A Tanács általános megközelítésében tükröződő azon döntés, hogy a tagállamok közötti úgynevezett „közös fellépések” esetén (lásd alább) a társfinanszírozás aránya általánosan 80 %-ig növelhető, valamint a célkitűzések vitatható kiterjesztése a program hatásának felhígulását eredményezhetik, mivel kevesebb fellépés lesz majd finanszírozható. Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) (6. cikk, COM(2011) 804 végleges) || A Tanács új prioritásokkal bővítette a javaslatot. Ez – és különösen a feldolgozásra való hivatkozásnak a prioritások közé történő beillesztése – csökkentheti a program hatékonyságát. Tekintettel a program más strukturális eszközökhöz képest kis méretére, az alappal kapcsolatos javaslatnak a halászati és akvakultúra-ágazat kulcsterületeire kell fókuszálnia. Rugalmas döntéshozatali eljárások || A Bizottságra történő hatáskör-átruházás törlése vagy korlátozása || A Tanács és az Európai Parlament által a Bizottság javaslataihoz javasolt változtatások több horizontális kérdés vetnek fel. A Tanács és egyes esetekben az Európai Parlament javasolta a jogalkotási aktusok nem alapvető rendelkezéseiről szóló, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok bizottsági elfogadására irányuló felhatalmazás törlését vagy alkalmazási körének korlátozását; azt javasolták, hogy ezeket a rendelkezéseket a jogalkotási aktusok tartalmazzák. Ez a hozzáállás túl sok technikai részlettel terheli meg a jogalkotási aktusok szövegét, ami megnehezíti e szövegek olvashatóságát, hátrányosan érinti az érdekelt felek hozzáférését, és szűkíti az uniós források eredményes és hatékony pénzügyi igazgatásához szükséges operatív igazgatási mozgásteret, illetve hosszadalmas döntéshozatali eljárásokhoz vezet. Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok kontra végrehajtási aktusok || A Tanács több esetben – és különösen a megosztott igazgatás alá tartozó területeken (KAP, kohéziós politika, Európai Tengerügyi és Halászati Alap) – javasolta a felhatalmazáson alapuló aktusok végrehajtási aktusokká történő átalakítását a tagállamok ellenőrzési jogának (a komitológiai eljárásokon keresztül történő) megerősítése és az Európai Parlament nyomonkövetési lehetőségeinek korlátozása céljából. Ez kérdéseket vet fel az EUMSZ 290. és 291. cikkének hatálya alá tartozó aktusok alkalmazási köre és jellege vonatkozásában, és lényeges intézményi következményekkel jár. Ezzel épp ellentétben az Európai Parlament következetesen a végrehajtási aktusok felhatalmazáson alapuló aktusokká történő átalakítását javasolja, ami egyenlő alapra helyezné a Parlamentet a Tanáccsal. Ezek az álláspontok messzemenően inadekvátak az indikatív programozási dokumentumok és az éves munkaprogramok vonatkozásában, amelyeket gyorsan el kell fogadni és azt követően késedelem nélkül ki kell igazítani, lehetővé téve a változó körülményekhez való gyors alkalmazkodást és a programok hatékony végrehajtását. Az ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktusok nem felelnének meg a Szerződésnek, jelentősen akadályoznák az operatív végrehajtást, és meghosszabbítanák a támogatások odaítéléséhez és a kifizetésekhez szükséges időt. Ugyancsak nem lennének ilyen aktusok megfelelőek a RELEX-eszközökhöz tartozó programozási dokumentumok esetében, amelyek tartalmukat tekintve nem jogalkotási jellegűek, és amelyeket a legtöbb esetben meg kell tárgyalni, és el kell fogadtatni a kedvezményezett harmadik országokkal. Emlékeztetni kell arra, hogy a programozási dokumentumok célja a vonatkozó jogi eszközök végrehajtása, nem pedig azok szabályozása, így e dokumentumok mindazon jogi jellemzőknek híján vannak (pl. általános és kötelező szabályok beépítése az uniós jogrendbe), amelyek minden „felhatalmazáson alapuló jogi aktus” kötelező jellemzői. A Bizottság költségvetési jogköreinek korlátozása || A Tanács és sok esetben az Európai Parlament is javasolja a költségvetés további, a programok különböző tevékenységeire és/vagy fellépéseire, valamint a technikai segítségnyújtásra vonatkozó korlátok (sub-ceilings) szerinti lebontását, és ennek jogalkotási aktusokban történő rögzítését. Az ilyen irányú javaslatok korlátozzák a Bizottság szükséges operatív igazgatási mozgásterét, mivel megfosztják a Bizottságot a költségvetés megfelelő napi irányításához szükséges rugalmasságtól. Teljes mértékben inadekvátak az alacsony pénzügyi keretösszeggel rendelkező programok esetében, és aránytalanul merevek az éves munkaprogramokat illetően. Európai területi együttműködés (20. cikk, COM(2011) 611 végleges) || Az európai területi együttműködés esetében a Tanács azt javasolta, hogy az irányító hatósági feladatok és az igazoló hatósági feladatok összevonása legyen választható. A Bizottság ezzel nem értett egyet, és fenntartja, hogy ennek kötelezőnek kell lennie annak érdekében, hogy az európai területi együttműködés keretébe tartozó viszonylag kis programok igazgatási struktúrái arányosak maradjanak, és elkerülhető legyen az állami szektorban rendelkezésre álló szűkös emberi erőforrások pazarlása. Támogathatósági szabályok || Hozzáadottérték-adó az infrastruktúra-projektekben (8. cikk, Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, COM(2011) 665 végleges) (a KSK-alapokról szóló rendelet 59. cikke) (a LIFE programról szóló rendelet 20. cikke) (COM(2011) 874 végleges) || Miután a költségvetési rendelettel kapcsolatos megegyezés szerint a hozzáadottérték-adó támogathatóvá válik azzal a feltétellel, hogy annak visszaigénylése nem lehetséges, és azt a 2006/112/EK irányelv 13. cikke (1) bekezdése szerinti adóalanynak nem minősülő személytől eltérő kedvezményezett fizeti meg, a Tanácsban és az Európai Parlamentben megkérdőjeleződtek az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközre, a KSK-alapok közös rendelkezéseire és a LIFE programra vonatkozó ágazatspecifikus javaslatok azon rendelkezései is, amelyek kizárják a hozzáadottérték-adó támogathatóságát. A Bizottság úgy véli, hogy a hozzáadottérték-adó támogathatóságának kizárása különösen az infrastrukturális projektek esetében megalapozott, és ezért a vonatkozó ágazatspecifikus jogalkotási aktusokban fenntartandó. A hozzáadottérték-adó támogatható költségként történő elismerésével az Európai Unió költségvetését a nemzeti költségvetések finanszírozására használnánk fel további projektek finanszírozása helyett, ami az érintett finanszírozási eszközök céljaival és rendeltetésével ellentétes lenne. Értékesítési intézkedések – Európai Tengerügyi és Halászati Alap (az ETHA-rendelet 71. cikke) (COM(2011) 804 végleges) Egységes visszatérítési ráta – Horizont 2020 (a részvételi szabályok 22. és 24. cikke) (COM(2011) 810 végleges) || A Tanács javasolja a „halászati termékeknek az azokat megtermelő, kisüzemi part menti halászatot folytató halászok általi közvetlen értékesítése” számára nyújtott támogatás ETHA-rendeletjavaslatból történő törlését. Az Európai Parlament azt jelezte, hogy támogatja a Bizottság javaslatát. A Bizottság nem ért egyet a Tanács álláspontjával. Szerinte a kisüzemi halászat támogatása fontos, mivel ezen ágazat szereplői gyakran nem rendelkeznek a közvetlen értékesítéshez szükséges tapasztalattal, tudással és pénzügyi eszközökkel. A valamennyi tevékenységre vonatkozó egységes visszatérítési rátával szemben fenntartásokkal élt az Európai Parlament előadója, míg a közvetett költségekre vonatkozó egységes ráta létjogosultságát mind a Tanács, mind az Európai Parlament előadója megkérdőjelezte. A Bizottság ragaszkodik a Horizont 2020 program részvételi szabályaiban foglalt e javaslatokhoz, mivel azok a program finanszírozási szabályai egyszerűsítésének két sarokkövét jelentik. E javaslatok a kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek és a hibaarányok csökkentésére irányuló bizottsági törekvéseket képviselik, valamint lehetővé teszik egy engedékenyebb ellenőrzési stratégia alkalmazását, és a kedvezményezettek számára előnyös módon lerövidítik a támogatások odaítéléséhez szükséges időt. Egyszerűsített költségelszámolási módszerek || KSK-alapok (58. cikk) || A személyzeti költségek egyszerűsített kiszámítása vonatkozásában a Tanács új lehetőséget javasolt, éspedig az éves bruttó foglalkoztatási költségek 1650 órával történő elosztását. A Bizottság e javaslattal szemben az azt alátámasztó módszer hiányában szkeptikus maradt. ESZA (az ESZA-rendeletjavaslat 14. cikke, COM(2011) 607) || Az ESZA esetében a Tanács azt javasolta, hogy az 50 000 EUR alatti műveletek az átalányösszegek és az egységköltség alapján történő visszatérítés mellett átalányfinanszírozással is támogathatók lennének. A Bizottság a választható megoldás helyett inkább az átalányfinanszírozás kötelező alkalmazását preferálná, mivel ez jobban hozzájárul az egyszerűsítéshez. Arányos ellenőrzés || KSK-alapok (140. cikk) || A Tanács által javasolt módosítások elfogadhatatlan mértékben korlátozzák a Bizottság ellenőrzési tevékenységét, mivel alááshatják a Bizottság azon képességét, hogy az uniós költségvetés felhasználását nyomon kövesse, és azzal elszámoljon. Ellenőrzési módszerek – KSK-alapok (116. cikk) || A Tanács azt javasolta, hogy a kohéziós politikai nemzeti ellenőrző hatóságok nem statisztikai jellegű mintavételt is alkalmazhassanak. A Bizottság nem fogadta el ezt az álláspontot, mivel az nem eredményez szükségképpen a tagállamok teljes köre tekintetében megbízható és összehasonlítható adatokat, és így aláássa az uniós szintű megbízhatóságot. E-kormányzás || KSK-alapok (112. cikk) || Az elektronikus adatcsere-rendszerek bevezetéséről szóló e-kohéziós projekt végrehajtására vonatkozó határidőt a Tanács javaslata 2014-ről 2016-ra tolná ki, két évvel késleltetve ezzel egy a kedvezményezettek számára fontos egyszerűsítési lépést. A Bizottság nem tartja elfogadhatónak ezt a késedelmet. [1] COM(2011) 500 (2011.6.29.). [2] COM(2012) 42 final. [3] COM(2010) 815 végleges. [4] A Közös Stratégiai Kerethez tartozó Európai Regionális Fejlesztési Alapra, Európai Szociális Alapra, Kohéziós Alapra, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 615 végleges). [5] A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és nyomon követéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 628 végleges). [6] Az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló, 2006. július 5-i 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek („EGTC-rendelet”) a csoportosulások létrehozásának és működésének egyértelművé tétele, egyszerűsítése és javítása tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslat (COM(2011) 610 végleges). [7] Az Európai Unióban a 2014-2020 közötti időszakra vámügyi és adóügyi cselekvési program (FISCUS) létrehozásáról, valamint az 1482/2007/EK és a 624/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 706 végleges). [8] A 2014–2020 közötti időszakra szóló, európai uniós vámügyi cselekvési program (Vám 2020) létrehozásáról, valamint a 624/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló módosított javaslat (COM(2012) 464 final) és a 2014-2020 közötti időszakra szóló, európai uniós adóügyi cselekvési program (Fiscalis 2020) létrehozásáról, valamint az 1482/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló módosított javaslat (COM(2012) 465 final). [9] A „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) részvételi és terjesztési szabályainak megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM (2011) 810 végleges). [10] A környezetvédelmi és éghajlat-politikai program (LIFE) létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 874 végleges). [11] A „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogramról (2014–2020) szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM (2011) 809 végleges). [12] Az Unió oktatási, képzési, ifjúsági és sportprogramja, az „Erasmus mindenkinek” létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 788 végleges). [13] A Kreatív Európa program létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 785 végleges). [14] Az Unió külső fellépési eszközeinek végrehajtására vonatkozó közös szabályok és eljárások megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 842 végleges). [15] Az európai összekapcsolódási eszköz létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 665 végleges 2). [16] A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 625 végleges). [17] A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó fogyasztóvédelmi programról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 707 végleges). [18] A vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő program (2014–2020) létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 834 végleges). [19] Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról. [20] A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó „Európa a polgárokért” program létrehozásáról szóló tanácsi rendeletre irányuló javaslat (COM(2011) 884 végleges).