HU    HU HU 
 
HU 1   HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 29.10.2009 
SEC(2009) 1476 végleges 
  
A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
  
Javaslat: 
  
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS HATÁROZATA 
  
a több tagállam által indított közös balti-tengeri kutatási és fejlesztési programban 
(BONUS-169) való közösségi részvételr ől 
  
{COM(2009) 610} {SEC(2009) 1475} 
 
HU 2   HU 1. Bevezetés és a probléma meghatározása 
A Balti-tenger ökoszisztémáját számos, súlyos következménnyel járó természeti és emberi 
eredetű hatás terheli. A tengert  és annak partvidékét kül önösen súlyosan érintik a 
szennyeződéssel, az eutrofizációval, az éghajlatváltozással, a savas odással, az invazív idegen 
fajok megjelenésével, az él ő források túlzott kimerítéséve l és a biológiai sokféleség 
csökkenésével járó összetett és egyre fokozódó negatív hatások. E veszélyek miatt a Balti-
tenger egyre kevésbé tudja fennt arthatóan biztosítani az embe rek számára elengedhetetlen 
javakat és szolgáltatás okat. Mindez nemcsak az egész balti -tengeri régióra, de a tágabb 
értelemben vett Európai Közösségre nézve is  súlyos következményekke l jár. Az elkövetkez ő 
évtizedekben a globális változások (beleé rtve az éghajlatváltozást) és azok id őben és térben 
egyaránt sokáig fennmaradó hatásai várhatóan er ősödni fognak, ami további nyomást 
gyakorol a Balti-tenger ökoszisztémájára.  
A környezeti problémákra nyújtott fenntar tható megoldások és a balti-tengeri 
ökoszisztémából származó javak és szolgáltat ások hasznosítása új t udományos ismereteket 
tesz szükségessé a rendkívül ös szetett balti-tengeri ökoszisztéma  viselkedésének, valamint a 
nagyszámú természeti és emberi tényez ővel való kölcsönhatásainak és az azokra adott 
visszajelzéseinek a megértéséhez ; ennélfogva a kutatás terén a balti-tengeri államok között 
megerősített koordinációra és együttm űködésre van szükség. 
Miközben azonban a balti-tengeri régióban számos  kutatási tevékenység folyik, e törekvések 
javarészt továbbra is koordináció és közösen jóváhagyott regionális csel ekvési terv nélkül 
zajlanak. Ebb ől kifolyólag a kialakult összetett ki hívások kezeléséhez halaszthatatlanul 
szükséges er őfeszítések rendkívül szétaprózódnak. Emellett a problémák regionális – 
esetenként globális (lásd: éghajlatváltozás) – jellege miatt a regionális szinten zajló kutatások 
terén fenntartható integrált megközelítésre van szükség.  
Ez a helyzet olyan, maradéktala nul integrált megközel ítés kidolgozását és végrehajtását teszi 
szükségessé, amely egyszer űsítené és célzottá tenné a ré gióval határos államok vonatkozó 
kutatási programjait annak érdekében, hogy az összetett és éget ő kérdések kezelése 
összehangoltan, eredményesen és hatékonyan történjen. 
Ezért a kompetenciák széttago lódásának és a közöttük lev ő átfedések elkerülése érdekében az 
elmúlt 15 évben kitartó politikai támogatás övezte az európai kutatási tevékenységek 
fokozottabb összehangolását, valamint a nemzeti és regionális kutatási po litikák és programok 
hetedik keretprogramon belül történ ő koordinálását. Erre vála szul és a Balti-tenger 
összefüggésében a Bizottság ismertette a Szerz ődés 169. cikke szerinti kezdeményezés 
végrehajtásának ütemtervét a hetedik keretpro gram egyedi programja keretében folytatandó 
balti-tengeri kutatás terén.1.  
2. Szubszidiaritás 
A számos kutatási tevékenység és a régióban zajló kutatások szétaprózódásának kezelésére 
tett erőfeszítés ellenére továbbra is szükséges a nemzeti finanszírozású kutatási törekvések 
megerősített integrációja annak érdekében, hogy a balti-tengeri régióban jelentkez ő – és 
                                                 
1 A Tanács határozata (2006. december 19.) az Európa i Közösség kutatási, tech nológiafejlesztési és 
demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására 
irányuló „Együttm űködés” egyedi programról  
 
HU 3   HU javarészt több államot is érint ő – környezeti kihívásokat, vala mint a kutatási tevékenységek 
széttagolódásához vezet ő hiányosságokat kezelni lehessen. U gyanakkor e fellépés stratégiai 
célkitűzését – azaz a térséggel határos államok nemzeti balti-tengeri környezeti kutatási 
programjainak integrációját – az egymástól elszigetelten cselekv ő tagállamok egyedül nem 
tudják sikerrel megvalósítani . A nyolc balti-tengeri állam – és adott esetben az Orosz 
Föderáció – együttm űködéséből megszülethet a program célkit űzéseinek eléréséhez 
szükséges, mindeddig példa nélküli kritikus tömeg. 
A 169. cikk szerinti kezdeményezés végrehajtásához Európa által nyújtott hozzáadott értéket 
teljes mértékben indokolja az a tény, hogy ne mzeti, regionális vagy helyi szinten csak 
korlátozott lehet őségek állnak rendelkezésre a ba lti-tengeri régió egészét érint ő összetett 
környezeti kihívások egyéni kezelésére. Ezt a balti államok nemzeti kormányai, az Európai Tanács különböz ő ülései és az Európai Parlament által adott jóváhagyás és igen er ős politikai 
támogatás is meger ősítette. Továbbá egy ilyen kezdemény ezés – a pályázati felhívások közös 
végrehajtásának, a közös szervezés ű képzések és csereprogramok együttes kidolgozásának, 
valamint a nagy volumen ű kutatási infrastruktúrák köz ös használatának köszönhet ően – a 
kisebb kutatási kapa citással rendelkez ő tagállamokban el ősegítené a kapacitásépítést és a 
Balti-tenger kutatásában mutatkoz ó hiányosságok áthidalását.  
Végül, de nem utolsósorban a jellemz ően a Balti-tenger hozzáadott értékeként számon tartott 
értékek mellett a kezdeményezés további európai tengerek esetében is hasonló kutatási irányítási modellek kido lgozását ösztönözheti.  
3. Célkit űzések  
A jelenlegi kezdeményezés általános politikai célkit űzése a balti-tengeri régió kutatási 
kapacitásának meger ősítése a „célnak megfelel ő” szabályozások, szakpolitikák és irányítási 
módszerek kidolgozásának és végrehajtá sának támogatása, a régióban a következ ő években 
jelentkező komoly környezeti és társadalmi kihívá sok hatékony kezelése, valamint a balti-
tengeri régió szétaprózódot t környezeti kutatási programozása és megközelítése 
hatékonyságának és eredményességének javítá sa érdekében azáltal, hogy a balti-tengeri 
ökoszisztémára vonatkozó kutatási tevékenységeket egy tartós, együttm űködő, több 
tudományterületet érint ő, jól integrált és célzott multinacionális programba tömöríti. 
A kezdeményezés egyedi célkit ű
zései  a következ ők:  
• a politikai célokhoz illeszked ő stratégiai kutatási  program kidolgozása; 
• az állami kutatási programok fenntarth ató, határokon és ágazatokon átnyúló 
koordinációjának és inte grációjának fokozása;  
• a kutatási kapacitás szintjének emelése a Balti-régió új uniós  tagállamaiban;  
• további pénzügyi források mozgósítása a ba lti-tengeri ökosziszté mához kapcsolódó, 
megerősített, ágazatokon átnyúló kutatási együttm űködésből. 
A kezdeményezés operatív célkit űzései  a következ ők:  
• az érdekelt feleket – köztük a vonatkozó ágazatok képvisel őit – tömörít ő megfelel ő 
konzultációs platform létrehozása; 
 
HU 4   HU • olyan megfelel ő részletes végrehajtási szabályo k kialakítása, amelyekkel a közös 
irányítást végz ő jogi személyek és kormányzati st ruktúrák révén a program hatékonyan 
végrehajtható;  
• legkevesebb három, több témát érint ő, stratégiailag célz ott és több partner 
bevonásával készül ő közös pályázati felhívás meghirdetése.  
4. Szakpolitikai lehet őségek   
A kezdeményezés általános és egyedi célkit űzéseinek teljesítéséhez három szakpolitikai 
lehetőséget kell mérlegelni. Ezek a következ ők: 
Első szakpolitikai lehet őség: a hetedik keretprogram sorá n eddig kidolgozo tt szakpolitikák 
folytatása (a mostani helyzet fenntartása). 
Második szakpolitikai lehet őség: a keretprogramok szerinti,  regionális irányultságú, több 
témakört átfogó pályázati felhívás(ok) kiírása. 
Harmadik szakpolitikai lehet őség: a Szerz ődés 169. cikkének három (A , B vagy C) lehetséges 
megközelítés szerinti alkalmazása, amelyekben a st ratégiai orientáció részletessége és az 
érdekelt feleknek a pályázati felhívások egyszer űsítésébe és végrehajtá sába való bevonásának 
mértéke változik.  
– A harmadik szakpolitikai lehet őség megvalósítása az „A” megközelítés szerint: a Szerz ődés 
169. cikkének alkalmazása, középpontban a tengerkutatással és a tudományos alapú pályázati felhívások azonnali meghirdetésével. 
– A harmadik szakpolitikai lehet őség megvalósítása a „B” me gközelítés szerint: a Szerz ődés 
169. cikkének alkalmazása tágabb tart ományban, a balti-tengeri vízgy űjtő medencére 
kiterjesztve, valamint stratégiai elképzelés és ütemterv kidolgozása a kezdeményezés útnak 
indítása és a bizottsági  javaslat megalkotása el őtt. 
– A harmadik szakpolitikai lehet őség megvalósítása a „C” megközelítés szerint: a Szerz ődés 
169. cikkének alkalmazása tágabb tart ományban, a balti-tengeri vízgy űjtő medencére 
kiterjesztve, valamint stratégiai elképzelés  és ütemterv kidolgozása a kezdeményezés els ő 
szakaszában.  
A három figyelembe vett lehet ő
ség közötti eltérés a közösségi beavatkozás (közvetett vagy 
közvetlen) végrehajtásának, illetve a mögöttes st ratégiák kidolgozásának és végrehajtásának 
módjában, valamint a kutatási terület – kizá rólag a tengerre összpon tosuló vagy a vízgy űjtő 
medencét is magában foglaló megközel ítés – kiterjedtségében rejlik. 
5. A hatások elemzése  
Az alábbi táblázat összefoglalja az elemzést és  bemutatja, hogy a második, illetve az „A”, „B” 
és „C” megközelítésekben alkalmazott harmadik szakpolitikai lehet őség hogyan viszonyul 
egymáshoz a közösségi fellépésnek a megha tározott általános és egyedi célkit űzésekre 
gyakorolt pozitív hatása tekintetébe n. A táblázat nem tartalmazza az els ő szakpolitikai 
lehetőség (a hetedik keretprogram során eddig kidolgozott szakpolitikák folytatása, „a 
mostani helyzet fenntartása”) lehetséges hatásainak elemzését, mivel ez a lehet őség képezi a 
kiindulási alapot. Az eredményeke t a kiindulási helyzetet tükröz ő alapforgatókönyvhöz (els ő 
 
HU 5   HU szakpolitikai lehet őség – a hetedik keretprogram sorá n eddig kidolgozott szakpolitikák 
folytatása, „a mostani helyzet fenntartása”) képest számítottuk ki. Ez az összehasonlítás azt mutatja, hogy a „C” megközelítés szer inti harmadik szakpolitikai lehet őség a legel őnyösebb. 
 
HU 6   HU A szakpolitikai lehet őségek potenciális hatásainak áttekintése 
A meghatározott célkit űzések esetleges 
hatása:  
 2. 
lehetőség 3 A. 
lehetőség 3 B. 
lehetőség 3 C. 
lehetőség 
ÁLTALÁNOS CÉLKIT ŰZÉS 
• A balti-tengeri régió kutatási kapacitásának 
megerősítése a „célnak megfelel ő” 
rendeletek, szakpolitikák és irányítási 
gyakorlatok kidolgozásának és 
végrehajtásának támogatása, a régióban a 
következő években jelentkez ő komoly 
környezeti és társadalmi kihívások hatékony 
kezelése, valamint a balti-tengeri régió 
szétaprózódott környezeti kutatási programozása és megközelítése 
hatékonyságának és eredményességének 
javítása érdekében azáltal, hogy a balti-tengeri ökoszisztémára vonatkozó kutatási 
tevékenységeket egy tartós, együttm űködő, 
több tudományterületet érint ő, jól integrált 
és célzott multinacionális programba 
tömörítik.
 Közepes  Közepes  Nagy Igen nagy  
EGYEDI CÉLKIT ŰZÉSEK  
• a politikai célokhoz illeszked ő stratégiai 
kutatási program kidolgozása  Igen 
csekély  Igen csekély Nagy Igen nagy  
•  az állami kutatási programok fenntartható, 
határokon és ágazatokon átnyúló 
koordinációjának és  integrációjának 
fokozása  Közepes  Nagy Nagy Igen nagy  
• a kutatási kapacitás szintjének emelése a 
Balti-régió új uniós tagállamaiban  Nagy Nagy Nagy Nagy 
• további pénzügyi források mozgósítása a 
balti-tengeri ökoszisztémához kapcsolódó, 
megerősített, ágazatokon átnyúló kutatási 
együttműködésből Csekély  Csekély  Nagy Igen nagy  
OPERATÍV CÉLKIT ŰZÉSEK  
• az érdekelt feleket – köztük az érintett 
ágazatok képvisel őit – tömörít ő megfelel ő 
konzultációs platform létrehozása  Csekély  Közepes  Nagy Igen nagy  
• olyan megfelel ő részletes végrehajtási 
szabályok kialakulása, amelyekkel a közös 
irányítást végz ő jogi személyek és 
kormányzati struktúrák révén a program 
hatékonyan végrehajtható  Csekély  Csekély  Nagy Igen nagy  
• legkevesebb három, több témát érint ő, Közepes  Közepes  Nagy Igen nagy  
 
HU 7   HU stratégiailag célzott és több partner 
bevonásával készül ő közös pályázati 
felhívás meghirdetése  
 
6. A lehet őségek összehasonlítása: az el őnyben részesített lehet őség 
A szóba jöhet ő szakpolitikai lehet őségek áttekintése alapján megállapítható, hogy a balti-
tengeri régió kutatási kapacitásának érdeml eges javulásához a „C” megközelítés szerinti 
harmadik szakpolitikai lehet őség vezet, amellyel – teljes kör ű kihasználása esetén – 
hatékonyabban ösztönözhet ő a térség fenntartható fejl ődése.   
A „C” megközelítés szerinti ha rmadik szakpolitikai lehet őség további id őt és forrásokat enged 
azon szükséges mechanizmusok létrehozásához, amelyekkel a Szerz ődés 169. cikke szerinti 
kezdeményezés még h űebben követheti a 169. cikk bet űjét és szellemét, és amelyek közös 
platformot teremtenek az EU és a tagállamok ku tatási programjához, és ezáltal koherens és 
hosszú távú kutatási programot hoznak létre. A kezdeményezés irányító testületébe való 
bevonásával az Európai Bizottság te vékeny részvétele biztosíthatja a mobilitás és a nyitottság 
kiemelt szerepét, valamint a kibontakozó kutatás területekre való összpontosítást. Az EU és a 
nemzeti alapok kombinációja kapacitás, szakérte lem és források tekintetében olyan kritikus 
tömeget alkot, amely strukturális változásokat indíthat el a nemzeti balti-tengeri és a 
kapcsolódó vízgy űjtő területtel kapcsolatos kut atási rendszerekben, és el őmozdítaná egy 
tartós, együttm űködő, interdiszciplináris értelemben jó l integrált és f ókuszált multinacionális 
program kidolgozását és végrehaj tását a régió fenntartható fejl ődésének támogatására. 
Nemzeti szinten szorosabbá válnának az ipar ággal, az egyéb érdekelt felekkel és a 
felhasználókkal kialakított ka pcsolatok. Tekintve, hogy az EEIG már korábban létrejött, ez a 
lehetőség nem tesz szükségessé lényegi int ézményi változtatásokat; ugyanakkor lehet őségeket 
tár fel más finanszírozó intézmények számára a stratégiai kutatásra vonatkozó azon ütemterv 
finanszírozásának támogatására, amelynek haszonélvez ője a Balti-tenger ökoszisztémájából 
származó forrásoktól függ ő gazdasági és társadalmi érdekek szélesebb közössége lehet. Az 
intézményi (finanszírozó szervek) és közösségi  szinten egyaránt megvalósuló hosszú távú és 
tartós integráció tekintetében ez a legígéretesebb szakpolitikai lehet őség.  
A „C” megközelítés szerinti harmadik szakpolitikai lehet őség hatékony lehet a tekintetben, 
hogy érvényesüljön a Szerz ődés 169. cikkének szándéka és s zelleme, továbbá segítségével a 
hatodik és a hetedik keretprogr amban finanszírozott kiegészít ő kutatási tevékenységekb ől is 
további hozzáadott értékek nyerhet ők ki. Sikere azonban a st ratégiai szakasz célkit űzéseinek 
megvalósításától függ. A célkit űzések teljesítésének igazolása érdekében a Bizottság 
szolgálatai – egy független szakért őkből álló felülvizsgálati bizottsággal közösen – elvégzik a 
stratégiai szakasz felülvizsgálatát annak ellen őrzésére, hogy a kezdeti stratégiai szakaszban 
meghatározott célkit űzéseket sikerült-e megvalósítani.  
A „C” megközelítés szerinti ha rmadik szakpolitikai lehet őség európai és nemzeti szinten 
egyaránt további forrásokat mozgósít. A közösségi hozzájárulás biztosítja, hogy a munkaprogramban megjelenjenek a valódi eu rópai érdekek, ugyanakkor a nemzeti szint ű 
tevékenységek se szenvedjen ek hátrányt oly módon, hogy szerepük a program európai 
dimenziójának kiszolgálására szorítkozzék.  
Általános következtetésként megállapítható, hogy elérkezett az id ő egy, a Szerz ődés 169. 
cikkén alapuló kezdeményezés útnak indítására, amely a programok célkit űzéseinek elérése 
 
HU 8   HU érdekében létrehozná az eg ész balti-tengeri régió el őtt álló összetett környezeti kihívások 
kezeléséhez szükséges kritikus tömeget. 
 
7. Nyomon követés és értékelés 
Az előnyben részesített lehet őség („C” megközelítés szerinti harmadik szakpolitikai 
lehetőség) szerint a BONUS-169 kezdeményezés megvalósítása két külön szakaszban 
történne: az els ő, kétéves stratégiai szakaszt a másodi k, ötéves végrehajtá si szakasz követné, 
amelynek során legalább három pályázati felhívás közzétételére kerülne sor.  
A célzott végrehajtó struktúra el őzetes értékelésén túlmen ően – amelyet a költségvetési 
rendelet értelmében a végrehajtási szakasz kezdete el őtt kell majd elkészíteni – a BONUS 
kezdeményezés értékelését és nyomon követésé t a Bizottság végzi el független szakért ők 
bevonásával. Három felülviz sgálatra lesz: az els őre a stratégiai szakasz végén, a félid ős 
felülvizsgálatra a végrehajtási szakaszban, az ut ólagos felülvizsgálatra  pedig a végrehajtási 
szakasz végén kerül sor. A Bizottság mérhet ő mutatószámokkal értékeli az általános és egyedi 
célkitűzések irányába tett el őrelépést. Megjegyzend ő, hogy a kezdeményezés várhatóan 
leginkább a BONUS program vége felé fogj a éreztetni hatását. Emellett a Szerz ődés 169. 
cikke szerinti kezdeményezés igen nagy mértékben teljesíteni fogja a Van Velzen-
ajánlásokat2. 
A kezdeményezés pénzügyi következményeire tekintettel a fent ismertetett, el őnyben 
részesített szakpolitikai lehet őség tekintetében a résztvev ő államok 26 millió EUR összeg ű új 
pénzeszközre vállaltak pénzügyi kötelezet tséget , amelyet további 10 millió EUR 
„természetbeni” és „infrastrukturális” hozzáj árulással egészítettek ki. A „B” és „C” 
megközelítés szerinti harmad ik szakpolitikai lehet őség értelmében – szemben az „A” 
megközelítés szerintivel – a résztvev ő államoktól 14 millió EUR összeg ű kiegészít ő 
finanszírozásra tartanak igényt további nem zeti finanszírozó szerveknek a kezdeményezés 
stratégiai szakaszában történ ő bevonásával. A Szerz ődés 169. cikke szerinti kezdeményezés 
keretében végrehajtott projek teket a Közösség és a résztvev ő államok közös pénzügyi 
hozzájárulás formájában finanszírozzák. Az  EK a BONUS-169 kezdeményezésre a résztvev ő 
államok által tett hozzájárulások összegének megfelel ő hozzájárulást tesz, amelynek fels ő 
határát egy, az együttdöntési eljárás keretében el fogadandó bizottsági javaslat állapítja majd 
meg.  
A „C” megközelítés szerinti ha rmadik szakpolitikai lehet őség értelmében – szemben a 
második, illetve az „A” és „B” megközelítés t alkalmazó harmadik szakpolitikai 
lehetőségekkel – a teljes uniós hozzájárulásbó l legfeljebb 1,25 millió EUR (amennyiben a 
résztvevő államok ugyanilyen összeg ű hozzájárulást tesznek) áll majd rendelkezésre a 
stratégiai szakaszban felmerül ő támogatható költségek fedezésér e. Ezt az összeget le kell 
majd vonni a teljes uniós hozzájárulásból . Ez az összeg ugyana kkor fokozza e lehet őség 
költséghatékonyságát, mivel a bevezetésre váró  stratégiai „mechaniz musok” amellett, hogy 
jelentősen növelik a kezdeményezés hozzáadott értékét, számottev ően fokozzák a szakpolitika 
relevanciáját, valamint a végrehajtási szakaszban tervezett kutatási tevékenységek 
                                                 
2 Független küls ő felülvizsgálati jelentés, az EDCTP program IER/EDCTP által végzett felülvizsgálata. 
Bizottság: Wim Van Velzen (elnök), Adetokunbo O. Lucas, Allyson Pollock, Jean Stéphenne and 
Fernand Sauer, 2007. július 12. http:// ec.europa.eu/research/health/poverty-
diseases/doc/final_ier_report_12july2007_en.pdf  
 
HU 9   HU hatékonyságát és hatását. Emelle tt a 3C. szakpolitikai lehet őség egyben a legmagasabb 
hatásfokú és a Bizottságnál felmerül ő adminisztratív költségeket illet ően a leginkább 
költséghatékony megoldásszámára.  
A különféle szakpolitikai lehet őségek várható költséghatékonyság ának értékelése, valamint a 
tengerkutatás és tengerhasznos ítási célú kutatás régiószint ű koordinációja által betöltött szerep 
számszerűsítése óhatatlanul bizonyos fokú bizonytalanságg al jár. Ezenkívül az EU-ban nem 
létezik hasonló modell, amely összehasonlítási alapul szolgálhatna. Mivel egy ilyen jelleg ű 
kezdeményezés végs ő hozadéka az az ismeretanyag, amelyet a tengeri ökoszisztéma által 
nyújtott és hosszú távon a környezet min őségét oltalmazó javak és szolgáltatások fenntartható 
felhasználása érdekében lehet kiaknázni, várható – igaz, bi zonyítani nehéz –, hogy az „A”, 
„B” és „C” megközelítés szerinti  harmadik szakpolitikai lehet őség által (változó sikerrel) 
kezelt nemzeti rendszerek koordinációja és inte grációja lesz a leginkább költséghatékony 
módja annak, hogy a megbízhatóság, átfogó jelleg és a felhasználók igényeire adott válaszok 
tekintetében jobb min őségű ismeretanyag szülessen.