Másodszor, a Covid19-válsághoz kapcsolódó garanciák hatásának figyelembevétele érdekében úgy kell módosítani a nemteljesítő kitettségekre vonatkozó minimális veszteségfedezettel kapcsolatos szabályokat, hogy az exporthitel-ügynökségek által garantált vagy biztosított nemteljesítő kitettségekre jelenleg alkalmazandó kezelés átmenetileg kiterjedjen azokra a nemteljesítő kitettségekre is, amelyek a Covid19-világjárvány következtében keletkeznének, és amelyeket a tagállamok által létrehozott különböző garanciarendszerek fedeznek. Ez elismerné az exporthitel-ügynökségek garanciáinak és a Covid19-válsághoz kapcsolódó garanciáknak a hasonló jellemzőit.

A meglévő keretben biztosított rugalmasság teljes körű kihasználása mellett szükség van a CRR egyes vonatkozásainak korlátozott módosítására annak érdekében, hogy a hitelintézetek a lehető legnagyobb mértékben képesek legyenek a hitelnyújtásra és a Covid19-világjárványhoz kapcsolódó veszteségek elnyelésére, ugyanakkor továbbra is biztosított legyen az ellenálló képességük. Ezen túlmenően a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság nemzetközi szinten megegyezett a Bázel III keretrendszer végső elemeinek – amelyek közül néhány elem már beépült a CRR-be – végrehajtására vonatkozó határidő egyéves elhalasztásáról, valamint az IFRS 9 tőkére gyakorolt hatásának fokozatos bevezetéséhez kapcsolódó nagyobb rugalmasságról. E változásoknak tükröződniük kell a meglévő szabályokban.

A CRR ezt követően a prudenciális szabályozási keret még meglévő hiányosságainak kezelése, továbbá a globális pénzügyi szolgáltatási reform néhány, az intézmények ellenálló képessége szempontjából alapvetően fontos fennmaradó elemének végrehajtása érdekében került módosításra. A későbbi módosítások között az (EU) 2017/2395 rendelet átmeneti intézkedéseket vezetett be a CRR-be az új számviteli standard, az IFRS 9 Pénzügyi instrumentumok nemzetközi pénzügyi beszámolási standard bevezetése által a szavatolótőkére gyakorolt hatás enyhítésére. Az (EU) 2019/630 rendelet bevezette a CRR-be a nemteljesítő kitettségekre vonatkozó minimális veszteségfedezet követelményét (az úgynevezett prudenciális védőhálót). Ezen túlmenően az (EU) 2019/876 rendelet (CRR II) kiegészítette a CRR-t a nemzetközi reformok (a véglegesített Bázel III keretrendszer) néhány utolsó elemével, többek között a tőkeáttételi mutató új fogalommeghatározásával és egy tőkeáttételi mutató pufferrel, amely megakadályozza az intézmények tőkeáttételének túlzott mértékű növelését. Ez utóbbi rendelet továbbá bizonyos szoftvereszközökre, bizonyos nyugdíj- és fizetésfedezetű hitelekre, valamint a kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) nyújtott hitelekre és az infrastrukturális projektekre vonatkozóan kedvezőbb prudenciális kezelést vezetett be a tőkekövetelmény-rendeletbe.

A Covid19-világjárvánnyal összefüggésben az átmeneti intézkedések kiterjesztésére csak a dinamikus összetevő esetében kerül sor, összhangban a nemzetközileg elfogadott prudenciális standardok célzott felülvizsgálatával (a javaslat 1. cikkének 2. pontja), a várható hitelezési veszteségekre képzett céltartalékok Covid19-világjárvány nyomán lehetséges megnövekedésének kezelése érdekében. Annak biztosítása érdekében, hogy a további könnyítés a Covid19-világjárvány jelentette rendkívüli körülményekből eredő várható hitelezési veszteségre irányuljon anélkül, hogy indokolatlanul bonyolult szabályokat vezetne be, a kiterjesztett átmeneti intézkedések hatálya alá tartozó céltartalék-növekedés vonatkozási napja 2018. január 1-jéről 2020. január 1-jére módosul, mivel ettől a dátumtól kezdve az intézményeknél felmerült többletveszteségek valószínűleg a Covid19-világjárványhoz kapcsolódnak.

A CRR II az olyan, „prudenciális értékelésbe bevont szoftvereszközök” szabályozási kezelésének módosítására irányuló rendelkezéseket vezetett be, amelyek nem érintettek lényegesen egy fizetésképtelenségi helyzetben (vagyis az intézmény szanálása, fizetésképtelensége vagy felszámolása esetén). Az intézményeknek a továbbiakban már nem kell levonniuk ezeket a konkrét szoftvereszközöket az elsődleges alapvető tőkéjükből (a CRR 36. cikke (1) bekezdésének b) pontja). Az EBH megbízást kapott arra, hogy szabályozástechnikai standardtervezetet dolgozzon ki az ezen levonások alóli mentesség alkalmazásának pontosítása céljából, a mentesítendő szoftvereszközök körének, valamint kockázati súlyozásuknak meghatározása révén (a CRR 36. cikkének (4) bekezdése). A szoftvereszközök felülvizsgált kezelése alkalmazásának kezdőnapját a szabályozástechnikai standard hatálybalépésétől számított 12 hónapban határozták meg (a CRR II 3. cikkének (7) bekezdése).

E megállapítások alapján és a CRR 511. cikkében a Bizottságnak adott azon megbízás fényében, hogy vizsgálja felül többek között a központi banki tartalékok kezelését, a Bizottság helyénvalónak tartja a nettósítási mechanizmus módosítását, mielőtt alkalmazandóvá válna (a javaslat 1. cikke 1. pontjának b) alpontja). Ez fokozza a lehetséges jövőbeli sokkhatások és válságok során a megfelelő és célirányos fellépést lehetővé tevő rugalmasságot, és növeli az intézkedés hatékonyságát. Konkrétan, a mérlegelési jogkörrel élő hitelintézetnek csak egyszer, a mérlegelési jogkör alkalmazásakor kell kiszámítania a kiigazított tőkeáttételi mutatót, mégpedig az intézmény figyelembe vehető központi banki tartalékainak és teljes kitettségi mértékének aznapi értéke alapján, amikor az intézmény illetékes hatósága kijelenti, hogy a mérlegelési jogkör gyakorlását indokló rendkívüli körülmények állnak fenn. A kiigazított tőkeáttételi mutató a mérlegelési jogkör alkalmazásának teljes időtartama alatt alkalmazandó, és nem változik, mint a jelenlegi nettósítási mechanizmus keretében. A nettósítási mechanizmus módosítása szükségessé teszi a 429a. cikk (1) bekezdése n) pontjának módosítását is, hogy lehetővé váljon az összes figyelembe vehető központi banki tartalék kizárása, ne csak azoké, amelyek a mentesítés hatálybalépését követően keletkeztek (a javaslat 1. cikke 1. pontjának a) alpontja).

A hivatalos exporthitel-ügynökségek jellemzően nemzeti kormányok nevében adnak garanciákat, hogy hitelkockázati fedezetet nyújtsanak az exportfinanszírozási célokra nyújtott hitelekhez. Az ilyen ügynökségek által garantált nemteljesítő hitelek preferenciális kezelésben részesülnek a CRR 47c. cikke szerinti céltartalékolási követelmények tekintetében. A 47c. cikk (3) bekezdésétől való javasolt eltérés ezt a preferenciális kezelést terjeszti ki azokra a kitettségekre, amelyekre az állami szektor garanciát vagy viszontgaranciát nyújt a Covid19-világjárvány gazdasági hatásának enyhítésére irányuló intézkedésekkel összefüggésben, adott esetben az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályokra is figyelemmel. Ez a rendelkezés figyelembe venné az említett garantált kitettségek hasonló kockázati profilját (a javaslat 1. cikkének 3. pontja).

(1)Az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel együtt alkotja az Unióban működő intézményekre vonatkozó prudenciális szabályozási keretet. A 2007–2008-ban kibontakozott pénzügyi válságot követően és nagyrészt a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által 2010-ben jóváhagyott nemzetközi standardok, az úgynevezett Bázel III keretrendszer alapján elfogadott prudenciális keret hozzájárult az Unióban működő intézmények ellenálló képességének fokozásához és ahhoz, hogy jobban fel tudjanak készülni a potenciális – többek között az esetleges jövőbeli válságokból eredő – nehézségekre.

(2)Az 575/2013/EU rendeletet hatálybalépése óta több alkalommal módosították a prudenciális szabályozási keret még meglévő hiányosságainak kezelése, valamint a globális pénzügyi szolgáltatási reform néhány, az intézmények ellenálló képessége szempontjából alapvetően fontos fennmaradó elemének végrehajtása érdekében. A későbbi módosítások között az (EU) 2017/2395 európai parlamenti és tanácsi rendelet átmeneti intézkedéseket vezetett be az 575/2013/EU rendeletbe, amelyek célja az IFRS 9 Pénzügyi instrumentumok nemzetközi pénzügyi beszámolási standard alkalmazása által a szavatolótőkére gyakorolt hatás enyhítése. Az (EU) 2019/630 európai parlamenti és tanácsi rendelet úgynevezett prudenciális védőhálóként bevezette az 575/2013/EU rendeletbe a nemteljesítő kitettségekre vonatkozó minimális veszteségfedezet követelményét. Ezen túlmenően az (EU) 2019/876 európai parlamenti és tanácsi rendelet bevezette az 575/2013/EU rendeletbe a véglegesített Bázel III keretrendszer néhány utolsó elemét, többek között a tőkeáttételi mutató új fogalommeghatározását és egy tőkeáttételi mutató puffert, amely megakadályozza az intézmények tőkeáttételének túlzott mértékű növelését, továbbá bizonyos szoftvereszközök kedvezőbb prudenciális kezelését, egyes nyugdíj-, vagy fizetésfedezetű hitelek kedvezőbb kezelését, valamint a kis- és középvállalkozásokra (kkv-k) és az infrastrukturális projektekre vonatkozó módosított szorzót.

(3)A Covid19-világjárvány által okozott súlyos gazdasági sokk és a járvány megfékezésére irányuló rendkívüli intézkedések messzemenő következményekkel járnak a gazdaságra nézve. A vállalkozások az ellátási lánc zavaraival, ideiglenes bezárásokkal és a kereslet csökkenésével, a háztartások pedig munkanélküliséggel és jövedelemcsökkenéssel szembesülnek. A hatóságok az Unió és a tagállamok szintjén határozott intézkedéseket hoztak, hogy támogassák a háztartásokat és a fizetőképes vállalkozásokat abban, hogy átvészeljék a gazdasági tevékenység e súlyos, de átmeneti lassulását és az általa okozott likviditáshiányt.

(4)Az intézményeknek kulcsfontosságú szerepük lesz a gazdaság helyreállításában. Ugyanakkor valószínűleg hatást gyakorol rájuk a romló gazdasági helyzet. Az illetékes hatóságok ideiglenesen engedményeket állapítottak meg az intézmények számára a tőketartalék, likviditás és működés tekintetében, hogy a megnövekedett kihívásokkal teli környezetben továbbra is be tudják tölteni a reálgazdaság finanszírozásában játszott szerepüket. A Bizottság, az Európai Központi Bank és az Európai Bankhatóság egyértelműsítette az 575/2013/EU rendeletbe már beépített rugalmasság alkalmazását azáltal, hogy értelmezéseket és iránymutatásokat adott ki a prudenciális keretnek a Covid19-járvánnyal összefüggésben történő alkalmazására vonatkozóan. A Covid19-világjárványra adott válaszként a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság is biztosított bizonyos mértékű rugalmasságot a nemzetközi standardok alkalmazása terén.

(5)Fontos, hogy az intézmények ott használják fel tőkéjüket, ahol arra a legnagyobb szükség van, és ehhez az uniós szabályozási keret – az intézmények prudens működésének biztosítása mellett – hozzájáruljon. A hatályos szabályok által biztosított rugalmasságon túlmenően az 575/2013/EU rendelet célzott módosításai biztosítani fogják, hogy a szóban forgó prudenciális keret zökkenőmentesen együttműködjön a Covid19-világjárvány kezelésére szolgáló különböző intézkedésekkel.

(6)A Covid19-világjárvány okozta rendkívüli körülmények és a példátlan mértékű kihívások azonnali fellépést tettek szükségessé annak biztosításához, hogy az intézmények megfelelő körülmények között hatékonyan el tudják látni forrásokkal a vállalkozásokat és a háztartásokat, és meg tudjanak birkózni a Covid19-világjárvány miatt kialakult gazdasági sokkhatásokkal.

(7)Az 575/2013/EU rendelet harmadik részének negyedik fejezetében meghatározott hitelkockázat-mérséklési szabályok szerint fedezetnyújtóként figyelembe vehető nemzeti kormányok vagy más állami szervek által a Covid19-világjárvánnyal összefüggésben biztosított garanciák kockázatmérséklési hatásuk tekintetében megfelelnek az 575/2013/EU rendelet 47c. cikkében említett hivatalos exporthitel-ügynökségek által nyújtott garanciáknak. Indokolt ezért összehangolni a nemzeti kormányok vagy más állami szervek által nyújtott garanciákban részesülő nemteljesítő kitettségekre vonatkozó minimális fedezeti követelményeket azon kitettségekre vonatkozó követelményekkel, amelyekre a hivatalos exporthitel-ügynökségek által nyújtott garanciák vonatkoznak. Következésképpen a Covid19-világjárvány összefüggésében az állami támogatási szabályokkal összhangban nyújtott garanciákat és viszontgaranciákat a hivatalos exporthitel-ügynökségek által nyújtott garanciákkal azonos módon kell kezelni.

(8)A Covid19-világjárvány kapcsán szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy válsághelyzetben rendkívül fontosnak bizonyult az a lehetőség, hogy egyes központi banki kitettségek átmenetileg kizárhatók legyenek az intézmények teljes kitettségi mértékének számításából, az 575/2013/EU rendelet (EU) 2019/876 rendelettel módosított 429a. cikkében meghatározottaknak megfelelően. Úgy tűnik azonban, hogy ennek az intézkedésnek a hatékonyságát rontotta az említett átmeneti kizárásokhoz kapcsolódó nettósítási mechanizmusból eredő csekély rugalmasság, ami korlátozhatja az intézmények azon képességét, hogy válsághelyzetben növeljék a központi bankkal szembeni kitettségeiket. Ez pedig végső soron azt eredményezheti, hogy az intézmények kénytelenek visszafogni a háztartásokra és vállalkozásokra irányuló hitelezés mértékét. A nettósítási mechanizmusból eredő nemkívánatos következmények elkerülése és annak biztosítása érdekében, hogy az említett kizárás az esetleges jövőbeli sokkok és válságok közepette is hatékony legyen, a nettósítási mechanizmust még azelőtt módosítani kell, hogy az uniós joggal összhangban 2021. június 28-án hatályba lépne az 575/2013/EU rendelet 92. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott, tőkeáttételi mutatóra vonatkozó követelmény. A tőkeáttételi mutató (EU) 2019/876 rendelet szerinti kiszámítására vonatkozó módosított rendelkezések alkalmazásának megkezdéséig az (EU) 2015/62 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel bevezetett 429a. cikk alkalmazandó.

(9)Az Unióban működő intézmények többsége 2018. január 1-jétől az IFRS 9 hatálya alá tartozik. A Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által elfogadott nemzetközi standardokkal összhangban az (EU) 2017/2395 rendelet átmeneti intézkedéseket vezetett be az 575/2013/EU rendeletbe azon potenciálisan jelentős negatív hatás enyhítése érdekében, amelyet a várható hitelezési veszteség IFRS 9 szerinti elszámolása gyakorolhat az intézmények elsődleges alapvető tőkéjére.

(10)Az IFRS 9 standardnak a Covid19-világjárvány által okozott gazdasági visszaesés idején történő alkalmazása a várható hitelezési veszteségekre képzett céltartalékok hirtelen és jelentős növekedéséhez vezethet, mivel számos kitettség esetében szükség lehet az élettartamuk során várható veszteségek kiszámítására. A Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság 2020. április 3-án megállapodott az IFRS 9 hatásának fokozatos bevezetésére irányuló átmeneti intézkedések végrehajtására vonatkozó rugalmasság növeléséről. A szabályozói tőke abból eredő esetleges volatilitásának korlátozása érdekében, hogy a Covid19-járvány okozta válság miatt a várható hitelezési veszteségekre képzett céltartalékok jelentősen megnövekedhetnek, az átmeneti intézkedéseket az uniós jogban is meg kell hosszabbítani.

(11)Annak érdekében, hogy enyhíthető legyen a várható hitelezési veszteségre képzett céltartalékok hirtelen megnövekedése által az intézmények azon képességére gyakorolt esetleges hatás, hogy akkor nyújtsanak hitelt az ügyfeleknek, amikor arra a legnagyobb szükség van, indokolt két évvel meghosszabbítani az átmeneti intézkedéseket, és lehetővé kell tenni az intézmények számára, hogy teljes mértékben beszámítsák elsődleges alapvető tőkéjükbe a nem értékvesztett pénzügyi eszközeikhez kapcsolódó, várható új hitelezési veszteségekre képzett céltartalékok 2020-ban és 2021-ben megjelenített növekedését. Ez tovább enyhítené a Covid19-válság által az intézmények IFRS 9 szerinti tartalékképzési szükségletének lehetséges növekedésére gyakorolt hatást, ugyanakkor fenntartja az átmeneti intézkedéseket a várható hitelezési veszteségek Covid19-világjárvány előtt megállapított összegei esetében.

(12)Azon intézmények, amelyek korábban úgy döntöttek, hogy nem alkalmazzák az átmeneti intézkedéseket, az illetékes hatóságuk előzetes jóváhagyásával az átmeneti időszak alatt bármikor visszavonhatják döntésüket. A későbbiekben és felügyeleti jóváhagyástól függően az intézményeknek lehetőségük van arra, hogy úgy döntsenek, nem alkalmazzák az átmeneti intézkedéseket.

(13)A központi bankok elnökeinek és a felügyeleti hatóságok vezetőinek csoportja 2020 márciusában módosította a bázeli keretrendszer utolsó elemeinek végrehajtására vonatkozó ütemtervet. Noha az utolsó elemek többségét még nem építették be az uniós jogba, a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények számára előírt, tőkeáttételi mutató pufferre vonatkozó követelmény az (EU) 2019/876 rendelettel bevezetett módosítások révén már végrehajtásra került. Ezért a tőkeáttételi mutató pufferre vonatkozó követelmény alkalmazásának kezdőnapját a nemzetközi megállapodásnak megfelelően egy évvel, 2023. január 1-jéig el kell halasztani. Az alkalmazás (EU) 2019/876 rendeletben meghatározott kezdőnapját megfelelően módosítani kell annak érdekében, hogy az Unióban letelepedett, de az Unión kívül működő intézmények számára nemzetközi szinten egyenlő versenyfeltételek legyenek biztosíthatók. A tőkeáttételi mutató pufferre vonatkozó követelmény alkalmazásának elhalasztása azt eredményezi, hogy az érintett időszakban nem jár következményekkel a szóban forgó követelmény teljesítésének elmulasztása a 2013/36/EU irányelv 141c. cikkében meghatározottaknak megfelelően, és nem jár az említett irányelv 141b. cikkében előírt kifizetési korlátozásokkal.

(14)Tekintettel az olyan egyedi garanciákra, amelyek a hitelintézetek által nyugdíjasnak vagy munkavállalónak nyújtott olyan hitelekhez kapcsolódnak, amelyek esetében határozatlan idejű szerződés alapján a hitelfelvevő nyugdíjának vagy fizetésének egy részét feltétel nélkül a hitelintézethez utalják, az (EU) 2019/876 rendelet módosította az 575/2013/EU rendelet 123. cikkét az ilyen hitelek kedvezőbb kezelése érdekében. E kezelés alkalmazása a Covid19-világjárvány összefüggésében ösztönözné az intézményeket a munkavállalóknak és nyugdíjasoknak nyújtott hitelezés növelésére. Következésképpen a szóban forgó előírás alkalmazásának kezdőnapját előre kell hozni, hogy azt az intézmények már a Covid19-világjárvány alatt alkalmazni tudják.

(15)Az (EU) 2019/876 rendelet módosította a kkv-kkal szembeni teljesítő kitettségek kockázattal súlyozott értékének kiigazítására vonatkozó, az 575/2013/EU rendelet 501. cikkében meghatározott rendelkezéseket (kkv-szorzó). Az említett rendelet az 575/2013/EU rendelet 501a. cikkével bevezette az alapvető közszolgáltatásokat nyújtó vagy támogató fizikai struktúrákat vagy létesítményeket, rendszereket és hálózatokat működtető vagy finanszírozó szervezetekkel szembeni kitettségek hitelkockázatára vonatkozó szavatolótőke-követelmények új kiigazítását (infrastruktúra-szorzó). Mivel ezek a szorzók lehetővé teszik a kkv-kkal és az infrastrukturális projektekkel szembeni egyes kitettségek kedvezőbb kezelését, azoknak a Covid19-világjárvánnyal összefüggésben történő alkalmazása ösztönözné az intézményeket az említett szervezetek számára elengedhetetlen hitelezés biztosítására. Következésképpen a szóban forgó két szorzó alkalmazásának kezdőnapját előbbre kell hozni, hogy azokat az intézmények már a Covid19-világjárvány alatt alkalmazni tudják.

(16)Az (EU) 2019/876 rendelet módosította egyes szoftvereszközök prudenciális kezelését a bankszektor nagyobb fokú digitalizációjára való átállás további támogatása érdekében. A digitális szolgáltatások alkalmazásának a Covid19-világjárvány kezelése érdekében elfogadott állami intézkedések következtében történő felgyorsításával összefüggésben indokolt előrehozni e változások alkalmazásának megkezdését.

(17)Mivel e rendelet céljait, nevezetesen a hitelintézetek Covid19-világjárványhoz kapcsolódó hitelezési és veszteségviselési képességének maximalizálását, ugyanakkor ellenálló képességük folyamatos biztosítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedések léptéke és hatása miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

(18)Annak érdekében, hogy a Covid19-világjárvány hatásának enyhítése céljából elfogadott rendkívüli támogatási intézkedések a lehető leghatékonyabban biztosítsák a bankszektor ellenálló képességének fenntartását és ösztönzést jelentsenek az intézmények számára a hitelnyújtás folytatásához, szükséges, hogy az említett intézkedések enyhítő hatása haladéktalanul érvényesüljön a szabályozói tőkekövetelmények meghatározásának módjában. A prudenciális keret kiigazításának sürgősségére tekintettel e rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie.

(19)A helyzet említett sürgősségére tekintettel szükségesnek tűnik kivételt biztosítani a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló, az Európai Unióról szóló szerződéshez, az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéshez csatolt 1. jegyzőkönyv 4. cikkében említett nyolchetes időszak alól.

(20)Az 575/2013/EU rendeletet és az (EU) 2019/876 rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,