AZ EU ÁLTALÁNOS TARIFÁLIS PREFERENCIARENDSZERE

Az Európai Unió általános tarifális preferenciarendszere (továbbiakban: GSP) egy általános, egyoldalú és diszkriminációmentes, a preferenciális kereskedelmi szabályozásokat magában foglaló rendszer, amellyel az EU megadja a fejlődő országok számára az uniós piachoz való preferenciális hozzáférést. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 208. cikkével és az Európai Uniónak a fenntartható fejlődés átfogó hosszú távú céljával összhangban, a GSP általános célkitűzései közé tartozik a fejlődő országok támogatása a szegénység csökkentésében az uniós piacokhoz való preferenciális hozzáférés megadásával, valamint a fenntartható fejlődés elősegítése.

A GSP célja, hogy preferenciális tarifákkal ösztönözze a fejlődő országoknak az Európai Unióba irányuló exportját a hangsúlyt a leginkább rászoruló országokra helyezve, bátorítva a fejlődő országok meglévő termékei kivitelének növelését vagy azoknak új termékekkel történő diverzifikálását. A cél, hogy képessé tegye ezeket az országokat iparuk fejlesztésére, amely a termelékenység és a versenyképesség növekedéséhez vezet és lehetőleg ösztönözze a diverzifikációt és a befektetéseket. Az Európai Unió fenntartható fejlődésre vonatkozó politikájával összhangban a GSP célja az is, hogy ösztönözze a fejlődő országokat arra, hogy kötelezettségvállalásokat tegyenek az emberi jogokra, a munkajogokra, a környezetvédelemre és a jó kormányzásra vonatkozó alapvető nemzetközi egyezmények megerősítésére és tényleges végrehajtására.

Az Unió az Egyesült Nemzetek Kereskedelmi és Fejlesztési Konferenciája (UNCTAD) 1968-as ajánlását követően fogadta el az általános preferenciarendszert; az ajánlás a tarifális preferenciák olyan általános rendszerének kidolgozását javasolta, amellyel a fejlett országok kereskedelmi kedvezményeket nyújtanának valamennyi fejlődő országnak. A WTO/GATT rendszerben az általános preferenciarendszer a „fejlődő országokra vonatkozó megkülönböztetett és kedvezőbb elbánásról, viszonosságról és teljesebb részvételről szóló határozat” hatálya alá tartozik (ez az úgynevezett „felhatalmazó záradék”).

Az Európai Közösség 1971-ben elsőként vezette be a GSP rendszert. Azóta a GSP jelentősen megváltozott. A rendszernek a multilaterális kereskedelmi rendszer változó környezetéhez való, rendszeres időközönkénti kiigazítása érdekében elhatározták, hogy a GSP rendszert tízéves ciklusokban kell alkalmazni. A jelenlegi ciklus 2006-ban kezdődött és 2015-ben jár le. A rendszert egymást követő rendeletek útján alkalmazzák, amelyek három évig hatályosak, azért, hogy a GSP-t rendszeresen aktualizálni lehessen, figyelembe véve a vonatkozó kereskedelmi adatok alakulását. A jelenlegi GSP rendszert a 732/2008/EK tanácsi rendelet[1] (a GSP-rendelet) hozta létre, amely 2009. január 1-jén lépett hatályba és 2011. december 31-én jár le. 2010. május 26-án a Bizottság javaslatot fogadott el e rendelet érvényességének 2013. december 31-ig történő kiterjesztéséről, amely időt ad a GSP felülvizsgálatának előkészítésére. A javaslatot ugyanazon a napon küldték meg a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek[2].

A kedvezményezettek számára három típusú GSP-szabályozás létezik: az általános előírás, a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírás (a továbbiakban: GSP+) és a „fegyver kivételével mindent” (EBA) kezdeményezés.

A GSP+

A GSP+ további vámtarifa-csökkentést kínál az általános GSP-szabályozás értelmében rendelkezésre álló kedvezményeken túl olyan fejlődő országok egy kiválasztott csoportjának, amelyek kiszolgáltatottak a forgalmazott áruik diverzifikációjának hiánya, valamint a nemzetközi kereskedelmi rendszerbe való elégtelen integrációjuk miatt. A GSP+-ra való jogosultság megszerzése érdekében meg kell erősíteniük és végre kell hajtaniuk az emberi jogokra, a munkajogokra, a környezetvédelemre és a jó kormányzásra vonatkozó alapvető nemzetközi egyezményeket. A GSP+-t úgy alakították ki, hogy előmozdítsa a további gazdasági növekedést és ezáltal konkrét választ kínáljon a fenntartható fejlődés szükségességére.

A GSP+ támogathatósági kritériumával összhangban a GSP-rendelet 8. cikke (1) bekezdésében rögzítetteknek megfelelően a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírás szerinti kedvezmények olyan országnak nyújthatók, amely:

- megerősítette és ténylegesen végrehajtotta a III. mellékletben felsorolt valamennyi egyezményt, és

- kötelezettséget vállal arra vonatkozóan, hogy folytatja az egyezmények, illetve azok végrehajtási jogszabályai és előírásai megerősítését, valamint beleegyezik – az általa megerősített egyezmények végrehajtási rendelkezéseinek megfelelően – a végrehajtás eredményességének rendszeres ellenőrzésébe és felülvizsgálatába, és

- kiszolgáltatott országnak minősül.

A kiszolgáltatottság kritériumát a GSP-rendelet 8. cikkének (2) bekezdése rögzíti. Ezek szerint az az ország tekinthető kiszolgáltatottnak:

- amely a Világbank besorolása szerint három egymást követő évben nem minősül magas jövedelműnek, és amelynek az Európai Unióba irányuló GSP-importjának az öt legnagyobb áruosztályra vonatkozó értéke meghaladja a teljes GSP-importjának 75%-át, és

- amelynek az Unióba irányuló GSP-importja nem éri el az Unióba irányuló teljes GSP-import értékének 1%-át.

A GSP+-t akkor adták meg, ha egy ország vagy terület erre irányuló kérelmet nyújtott be vagy 2008. október 31-ig vagy 2010. április 30-ig és a kérvényre vonatkozó vizsgálat azt mutatta, hogy a kérelmező ország vagy terület megfelel a feltételeknek.

A JELENLEGI HELYZET

A GSP-rendelet 8. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság e rendelet alkalmazási időszakának vége előtt, ugyanakkor a következő rendelet megtárgyalására elegendő időt hagyva, benyújtja a Tanácshoz a III. mellékletben felsorolt egyezmények megerősítésének helyzetéről szóló jelentést, valamint a megfelelő ellenőrző testületek rendelkezésre álló ajánlásait.

Ez a jelentés leírja a III. mellékletben szereplő egyezményeknek a következő 16 GSP+-kedvezményezett ország általi megerősítése és tényleges végrehajtása helyzetét: Azerbajdzsán, Bolívia, Costa Rica, Ecuador, Grúzia, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Mongólia, Nicaragua, Örményország, Panama, Paraguay, Peru, Salvador és Srí Lanka.

A Bizottság 2008. december 9-én a GSP+-kedvezményezettek listájának összeállításáról szóló határozatot[3] fogadott el. A GSP+-t azon országok számára biztosították, amelyek teljesítették a GSP-rendeletben előírt követelményeket. A lista a következő 16 országot tartalmazta: Azerbajdzsán, Bolívia, Costa Rica, Ecuador, Grúzia, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Mongólia, Nicaragua, Örményország, Paraguay, Peru, Salvador, Srí Lanka és Venezuela.

Az előző, 2006-2008-as évekre vonatkozó GSP+-rendszerrel[4] összehasonlítva, a GSP+ preferenciák hatálya alá három új ország tartozott: Azerbajdzsán, Örményország és Paraguay. Moldova és Venezuela már nem tartozik a kedvezményezett országok közé. 2008 márciusában Moldovát levették a kedvezményezett országok listájáról, mivel számára autonóm preferenciákat nyújtottak egy külön uniós jogi eszköz értelmében. 2009 augusztusában Venezuelát levették a kedvezményezett országok listájáról[5], mivel nem erősítette meg az Egyesült Nemzetek (ENSZ) korrupció elleni egyezményét.

Panama nem nyújtott be kérelmet a GSP+ iránt a 2008. október 31-i határidőig, ezért nem részesült a GSP+ kedvezményeiből 2009. január 1-től 2010. június 30-ig[6].

2010. augusztus 16-tól a GSP+ kedvezményeit ideiglenesen megvonták Srí Lankától (részletekért lásd az Emberi jogi egyezményekről szóló szakaszt).

A. A megerősítés helyzete

Valamennyi kedvezményezett megerősítette a GSP-rendelet III. mellékletében felsorolt egyezményeket.

B. A tényleges végrehajtás helyzete

A GSP-rendelet 8. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottságnak folyamatosan felül kell vizsgálnia a GSP+ egyezmények megerősítésének és tényleges végrehajtásának helyzetét, a megfelelő ellenőrző testületektől kapott rendelkezésre álló információk vizsgálata útján. A Bizottságtól azt várják, hogy kísérje figyelemmel a nemzetközi egyezményeknek a vonatkozó végrehajtási mechanizmusokkal összhangban történő tényleges végrehajtását. Ennek megfelelően a rendszer követelményeinek való megfelelés felülvizsgálata a megfelelő nemzetközi szervezetek ellenőrző testületeitől kapott jelentéseken és megfigyeléseken alapul.

Ez a jelentés általános áttekintés ad az ellenőrző testületek megállapításairól. Az ENSZ és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) ellenőrző testületeinek és egyéb, megfeleléssel/végrehajtással foglalkozó bizottságoknak a részletes ajánlásait csatolták a GSP+ jelentés kísérő dokumentumának IV. mellékletében. A figyelemmel kísérés során különösen arra helyezték a hangsúlyt, hogy a helyzet hogyan változott az előző jelentés óta.

Emberi jogi egyezmények

A kedvezményezett országok általában megfelelnek az emberi jogi egyezmények tényleges végrehajtására vonatkozó követelményeknek. A legtöbb ország részéről azonban késedelem mutatkozott az ENSZ ellenőrző testületeinek történő jelentéstételt illetően. Az ellenőrző testületek azonban számos pozitív fejleményt jegyeztek meg, beleértve a jogalkotási és szakpolitikai intézkedéseknek az egyezmények végrehajtása céljából történő elfogadását. Az ellenőrző testületek üdvözölték ezeket a pozitív fejleményeket és további erőfeszítéseket javasoltak, hogy a nemzeti jogot teljes mértékben összhangba hozzák a vonatkozó egyezményekkel.

Az ellenőrző testületek egyúttal felhívták a figyelmet bizonyos hiányosságokra a jogszabályoknak az egyezményekkel való összehangolását, valamint azoknak a gyakorlati végrehajtását illetően. Ennek fényében az ellenőrző testületek ajánlásokat tettek a kedvezményezett országok által bevezetendő intézkedésekre . A Bizottság kétoldalú párbeszédeket folytat (részletekért lásd a GSP+ párbeszéd szakaszt) azért, hogy közelről figyelemmel kísérje a kedvezményezett országok által az egyezmények követelményeinek való megfelelés érdekében tett előrelépést, valamint azért, hogy felgyorsítsa a további előrelépést. Indokolt esetben lépéseket tesznek, mint ahogyan az Srí Lanka esetében is történt.

2008-ban az Európai Bizottsághoz beérkezett információkból, többek között nyilvános jelentésekből, ENSZ-nyilatkozatokból, valamint más megbízható forrásokból, köztük nem kormányzati szervezetektől származó információkból az derült ki, hogy Srí Lanka nemzetközi emberi jogi egyezményeket magukban foglaló nemzeti jogszabályait – különösen a polgári és politikai jogok nemzetközi egyezségokmányát, a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések és bánásmódok elleni egyezményt és a gyermek jogairól szóló egyezményt – nem hajtották végre ténylegesen. 2008 októberében a Bizottság vizsgálatot[7] kezdeményezett. A vizsgálat külső szakértők bevonásával folyt és arra a következtetésre jutott, hogy Srí Lanka nem hajtotta végre ténylegesen ezt a három egyezményt. 2010. február 15-én az Európai Unió Tanácsa úgy határozott, hogy ideiglenesen visszavonja a GSP+ preferenciális tarifakedvezményeit Srí Lanka esetében[8]. A Srí Lankából származó termékekre vonatkozó különleges ösztönző előírást akkor lehet újra bevezetni, ha az ideiglenes visszavonás indokai már nem állnak fenn. Az EU továbbra is elkötelezett a GSP+ mint olyan ösztönző alkalmazása mellett, amellyel javítható Srí Lankán az emberi jogok helyzete. Az ideiglenes visszavonás 2010. augusztus 16-án lépett hatályba.

Munkajogi egyezmények

A kedvezményezett országok általában megfelelnek az alapvető ILO-egyezményekben meghatározott alapvető ILO munkaügyi szabványok tényleges végrehajtására vonatkozó követelményeknek. Az ILO ellenőrző testületek néhány egyezmény végrehajtását illetően azonban hiányosságokat jelentettek, különösen a 87. és 98. egyezmény végrehajtását illetően, de a 100., a 111., a 138. és a 182. egyezmények esetében is. Ennek ellenére az ellenőrző testületek elismerik a kedvezményezett országok konstruktív elkötelezettségét a figyelemmel kísérés folyamata során és azokat a lépéseket, amelyeket ezek az országok meghoztak a helyzet kezelésére. A Bizottság kétoldalú párbeszédeket folytat (részletekért lásd a GSP+ párbeszéd szakaszt) azért, hogy közelről figyelemmel kísérje az előrelépést, amelyet a kedvezményezett országok az egyezmények követelményeinek való megfelelés érdekében tesznek, valamint a párbeszédeket, amelyek felgyorsítják a további előrelépést. Indokolt esetben intézkedés meghozatalára kerül sor.

2008. március 31-én a Bizottság vizsgálatot[9] kezdeményezett annak megállapítására, hogy Salvador nemzeti jogszabályai továbbra is magukban foglalják-e az ILO 87. egyezményét, és hogy ezeket a jogszabályokat ténylegesen végrehajtották-e. A GSP-rendelet 19. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság a rendelet 27. cikkének (5) bekezdésében említett eljárással összhangban úgy határozott, hogy a vizsgálat megállapításai nem indokolják a különleges ösztönző intézkedések ideiglenes visszavonását. A vizsgálatot tehát megszüntették.

A környezetvédelemre és a jó kormányzásra vonatkozó egyezmények

Az ellenőrző testületek jelentései szerint a környezetvédelemre és a jó kormányzásra vonatkozó egyezményeknek való megfelelés általában kielégítő volt. Az ellenőrző testületek számos pozitív fejleményről számoltak be a jelentéstételi időszak folyamán, beleértve az előrelépést néhány egyezmény végrehajtása terén. Továbbra is vannak azonban hiányosságok a jelentéstételi kötelezettségeket illetően. Ismételten, a Bizottság kétoldalú párbeszédeket folytat (lásd a következő szakaszt) azért, hogy közelről figyelemmel kísérje a kedvezményezett országok által az egyezmények követelményeinek való megfelelés érdekében tett előrelépést, valamint, hogy felgyorsítsa a további előrelépést. Indokolt esetben intézkedés meghozatalára kerül sor.

GSP+ párbeszéd

Mivel a GSP+ rendszer ösztönzőként szolgál a kedvezményezett országok számára, hogy bátorítsa a vonatkozó egyezmények tényleges végrehajtását, 2009-ben a Bizottság egy sor kétoldalú párbeszédet kezdeményezett minden egyes GSP+-kedvezményezett országgal erre vonatkozóan, különösen azokon a területeken, ahol a nemzetközi figyelemmel kísérés során aggodalomra okot adó kérdéseket azonosítottak be és ahol ez a párbeszéd a leghasznosabban hozzájárulhat a javuláshoz GSP+ egyezmények tényleges végrehajtása terén. Az összes GSP+-kedvezményezett ország kormánya pozitívan reagált e folyamatra és különösen értékelte annak informális, konstruktív és eredmény-orientált jellegét.

A Bizottság szándéka, hogy fenntartsa és ahol szükséges fokozza a kétoldalú párbeszédet az egyes GSP+ országokkal annak érdekében, hogy bátorítsa a folyamatban lévő fokozatos javulást a GSP+ egyezmények végrehajtása terén. [pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] A Tanács 732/2008/EK (2008. július 22.) rendelete az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől 2011. december 31-ig történő alkalmazásáról (HL L 211., 2008.8.6., 1. o.).

[2] Az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 207. cikkének (2) bekezdése értelmében a közös kereskedelempolitika végrehajtásának kereteit meghatározó intézkedéseket rendes jogalkotási eljárás keretében elfogadott rendeletekben az Európai Parlament és a Tanács határozza meg. Az előző GSP-rendeletet a Tanács egyedül fogadta el.

[3] A Bizottság határozata a 2008/938/EK (2008. december 9.) az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől 2011. december 31-ig történő alkalmazásáról szóló 732/2008/EK tanácsi rendeletben előírt, a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak megfelelő kedvezményezett országok listájáról (HL L 334., 2008.12.12., 90. o.).

[4] A Bizottság 2005/924/EK határozata (2005. december 21.) a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló 980/2005/EK tanácsi rendelet 26. cikke e) pontja által előírt, a fenntartható fejlődésre és a felelősségteljes kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak megfelelő kedvezményezett országok listájáról (HL L 337., 2005.12.22., 50.o.)

[5] A Bizottság 2009/454/EK határozata (2009. június 11.) az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől 2011. december 31-ig történő alkalmazásáról szóló 732/2008/EK tanácsi rendeletben előírt, a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak megfelelő kedvezményezett országok listájáról (HL L 149., 2009.6.12., 78. o.).

[6] Panama 2010. július 1-jétől részesül a GSP+ kedvezményeiben a 2010. július 1. és 2011. december 31. közötti időszakban a 732/2008/EK tanácsi rendelet szerint a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak megfelelő kedvezményezett országokról szóló, 2010. június 9-i 2010/318/EU bizottsági határozat értelmében (HL L 142, 2010.6.10., 10.o.).

[7] A Bizottság 2008/803/EK határozata (2008. október 14.) egyes emberi jogi egyezmények Srí Lankán való hatékony végrehajtása tekintetében a 980/2005/EK tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti vizsgálat megindításáról (HL L 277., 2008.10.18., 34. o.).

[8] A Tanács 143/2010/EU végrehajtási rendelete ( 2010. február 15. ) a 732/2008/EK rendeletben rögzített, a fenntartható fejlődésre és a jó kormányzásra vonatkozó különleges ösztönző előírásnak Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság tekintetében történő ideiglenes visszavonásáról ( HL L 45., 2010.2.20., 1.o.).

[9] A Bizottság 2008/316/EK határozata (2008. március 31.) tekintettel az egyesülési szabadság és a szervezkedési jog védelmére Salvadorban, a 980/2005/EK tanácsi rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti vizsgálat megindításáról (HL L 108., 2008.4.18., 29.o.).