HU    HU HU 
 
HU    HU  EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2010.10.26. 
SEC(2010) 1243 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A katasztrófákra adott uniós válasz er ősítése felé: a polgári védelem és a humanitárius 
segítségnyújtás szerepe 
  
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
  
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A katasztrófákra adott uniós válasz er ősítése felé: a polgári véd elem és a humanitárius 
segítségnyújtás szerepe 
 
HU 3   HU A. Bevezetés 
A hatásvizsgálatról szóló jelentés a Bizottságot kívánja ellátni a szükséges 
információkkal az EU katasztr ófaelhárítási képességér ől szóló közlemény 
kidolgozásához, amelyet 2010 novemberében terveznek elfogadni. A jelentés különösen a továbbiakban feltérképezhet ő azon szakpolitikai lehet őségek 
életképességér ől kívánja tájékoztatni a Bizottságo t, amelyek révén az Európai Unión 
belül és kívül bekövetkez ő katasztrófákra való uniós válaszadás fejleszthet ő. 
A hatásvizsgálat nem teljes. Ellenkez őleg, az elvégzett analízis a kit űzött célokkal 
arányos. A teljes kör ű hatásvizsgálat ebben a szakaszban nem t űnik sem 
szükségesnek, sem pedig kötelez őnek, mivel a Bizottság az EU katasztrófaelhárítási 
képességének továbbfejlesztésére vona tkozóan nem megoldásokat, csupán 
lehetőségeket javasol, esetleg megjelöli az el őnyben részesített alternatívát. 
Amennyiben és amikor konkrét jogalkot ási javaslatokat nyú jtanak be, azokat a 
választott lehet őségre vonatkozó mélyrehatóbb ha tásvizsgálatoknak kell kísérniük. 
A jelentés els ősorban a közlemény azon részeire összpontosít, amelyek esetében 
konkrét hatás azonosítható, és amelyek enné lfogva hatásvizsgálatot kívánnak meg, 
azaz az uniós polgári védelmi együttm űködés szervezésével és szerkezetével 
kapcsolatos új szakpolitikai lehet őségekre és különböz ő módokra. Meg kell jegyezni, 
hogy a megjelenés el őtt álló közlemény foglalkozik a humanitárius támogatással való 
összhanggal is, de e kérdések vonatkozásában nem t űnik szükségesnek konkrét 
hatásvizsgálat, mivel ez utóbbi csak a meglév ő uniós gyakorlat és szakpolitika 
megerősítésének szükségességér ől szóló szakpolitikai nyilatkozatokat eredményez. 
B. Problémameghatározás és célkit űzések 
i. Problémameghatározás 
Az EU jelenlegi polgári védelmi mechanizmusának értékét széles körben elismerik. 
A rendszer kiválóan m űködik a gyakorlatban, teljes mértékben végrehajtja 
megbízatását és eredményei meghaladták a várakozásokat. Emellett számos küls ő 
tényező adott okot aggodalomra: ahhoz, hogy a jöv őbeli kihívásokkal 
költséghatékonyan, ugyanakkor hatékonyabb, gyorsabb és el őreláthatóbb 
koordinációt biztosítva tudjunk megbirkóz ni, szükség van-e a rendszer jelenlegi 
mandátumának kiterjesztésére, és erre  milyen módon kerüljön sor. A globális 
pénzügyi helyzet és a költségvetési me gszorítások például megkövetelik a lehet ő 
legköltséghatékonyabb fellépéseket. Ezen fe lül uniós és világszinten is tanúi 
vagyunk az egyre gyakoribb természeti és embe r által okozott (pl. technológiai és 
környezeti) katasztrófáknak, amelyek miatt egyre több a mechanizmus keretében 
elvégzett uniós pol gári védelmi m űvelet. A katasztrófák intenzitása és súlyossága 
szintén növekv őben van, amit láthatólag az olyan tényez ők befolyásolnak, mint 
például az éghajlatváltozás, a terrorizmus, az urbanizác ió és az egyre intenzívebb 
ipari tevékenység. A szükségletek és a kapacitás közötti rés növekedésének 
elkerülése érdekében nélkülözhetetlen, hogy az EU maximalizálja  válaszadásának 
hatékonyságát, ami – a múltbéli tapasztalat ok alapján – megvalósítható korlátozott 
mértékű további forrás segítségével. 
Az EU polgári védelmi mechanizmusána k kulcsfontosságú hiányossága az, hogy egy 
jelentős katasztrófa esetén nem tudja ga rantálni a segítségnyújtást, mivel 
támogatásnyújtási és koordinációs céllal jö tt létre, és ezért függ a tagállamok 
önkéntes és ad hoc segítségnyújtási felajá nlásaitól. A jelenlegi rendszer ad hoc 
 
HU 4   HU jellege arra enged következt etni, hogy az EU polgári védelmi mechanizmus inkább 
reagáló, mintsem proaktív jelleg ű. Mivel nem lehet pontosan el őre látni, milyen és 
mekkora segítségnyújtást ajánlanak fel az ado tt veszélyhelyzetben, a megfigyelési és 
tájékoztatási központ nem képes készenlé ti terveket kidolgozni, ami az azonnali 
reagálási szakaszban elkerülhetetlenül egy bizonyos fokú improvizációhoz vezet, 
kedvezőtlenül befolyásolva ezzel az általános hatékonyságot . Ebből az is következik, 
hogy a kulcsfontosságú segítségnyújtásra vo natkozó döntések esetenként késést 
szenvednek, és a reakcióid ő függ a tagállamoktól, amelyek vagy kell ő időben 
felajánlják a segítséget, vagy sem. A rendszer kiszámíthatóbbá tételére és a 
tagállamok által nyújtott segítség jobb koordinálására vonatkozó lehet őségek 
mindenképpen hozzáadott értéket képviselnek. Az évek során egyértelm űvé vált, hogy a rendszer, am ely keretében a tagállamok 
természetbeni segítséget ajánlanak fel, szintén felaprózódáshoz vezet. Mivel a 
tagállamok az adott válsághelyzetben an élkül ajánlanak fel segítséget, hogy 
szükségképpen figyelembe vennék az átfogó uniós válaszadást, a felajánlások 
inkoherensek  lehetnek. Valójában nem ritka, h ogy a megfigyelési és tájékoztatási 
központ úgy találja, a tagállam ok által nyújtott segítség b őségesen megfelel a 
segítséget kér ő állam egyes igényeinek, miközben az egyéb igényeit figyelmen kívül 
hagyja. A következetesség és költség hatékonyság tekintet ében bizonyosan 
előnyökkel járna egy olyan er őteljesebb rendszer, amely biztosítja a koherens uniós 
válaszadást és amely maximalizálja a különböz ő résztvevők közti összhangot. 
ii. Célkitűzések 
Az általános célkit űzés az EU katasztrófaelhárítási képességének fejlesztése és 
megerősítése, építve valamennyi rendelkezésre álló eszközre, képességre és 
tapasztalatra, maximalizálva az ezek köz ötti összhangot és komplementaritást. A 
javasolt lehet őségek egy olyan – szilárdabb és er őteljesebb – rendszer kiépítését 
célozzák, amely biztosítani tudja az embe rek, a környezet és a tulajdon hatékonyabb 
védelmét a veszélyhelyzetek  közvetlen utóhatásai idején. 
Ebben az összefüggésben a Lisszaboni Szerz ődésből eredő fejleményeket szintén 
fontos figyelembe venni. Az Európai Unió m űködésér
ől szóló szerz ődés 196. cikke a 
polgári védelem terén egyértelm ű jogalapot szolgáltat az Unió számára többek között 
a tagállamok nemzeti, regionális vagy helyi szint ű intézkedésének támogatásához a 
természeti vagy ember által okozott term észeti katasztrófák kezelése terén. A 
katasztrófaelhárítási képesség meger ősítésének szükségét emeli ki az EUMSz. 222. 
cikkében foglalt szolidaritási klauzula, amely meghatározza a tagállamoknak az egymásnak nyújtott segítségre vonatkozó jogi  kötelezettségét, továbbá az Unió azon 
jogi kötelezettségét, amely szerint válsághelyzetben minden rendelkezésére álló eszközt mozgósítania kell. Az átfogó célkit űzés az alábbi konkrét célkit űzések megvalósításával érhet ő el: 
• Az EU katasztrófaelhárítási képess ége hatékonyságának, többek között a 
költséghatékonyságának javítása 
• Az EU katasztrófaelhárítási képessége koherenciájának meger ősítése 
• Láthatóbbá tétel 
E célkitűzések nem kívánják meg új mechaniz musok létrehozását, hanem inkább a 
már meglév ő eszközök alkalmazását és fejlesztését feltételezik. Az esetlegesen 
felmerülő költségek valószín űleg realisztikusak és ará nyosak lesznek a jelenlegi 
költségekkel. 
 
HU 5   HU C. Szubszidiaritás 
A katasztrófakezelés els ősorban tagállami felel ősség. Az Unió polgári védelem terén 
betöltött szerepét az Európai Unió m űködéséről szóló szerz ődés 196. cikkének (1) 
bekezdése határozza meg, amely szerint az Unió, többek között, támogatja és kiegészíti a tagállamok nemzeti, regionális vagy helyi szint ű intézkedését az Unión 
belüli természeti vagy ember által okozott te rmészeti katasztrófák kezelése terén, 
valamint el őmozdítja a következetessége t a nemzetközi szint ű polgári védelemben. 
Következésképpen úgy t űnik, hogy a katasztrófa esetén adott polgári védelmi válasz 
a szubszidiaritás elvének hatálya alá tartozó kiegészít ő hatáskörbe esik. 
A hatásvizsgálatban bemutatott probl émák megoldása érdekében EU-szint ű 
fellépésre és koordinációra van szüks ég. Bár a katasztrófaelhárítás els ődleges 
felelőssége a tagállamoké, a mechanizmus keretében a múltbéli tapasztalatok azt 
mutatják, hogy valóban lehetséges, hogy az ad ott katasztrófának már a mértéke is 
kimerítheti a nemzeti polgári védelmi forrás okat. Ilyen esetekben szükség van a többi 
tagállam segítségére. Ezen a terü leten az uniós fellépések egyértelm űen magukban 
foglalnak egy er őteljes, nemzeteken átível ő elemet, mivel szükség mutatkozik a 
fellépések nemzeti szint feletti általános  koordinációjára és összehangolására. 
A kizárólag belföldi fellépések nem képe sek garantálni a koherens, eredményes és 
hatékony katasztrófaelhárítást az EU-ban. Az EU polgári védelmi mechanizmusa 
kiszámíthatóságának, eredményességének és  láthatóságának növelése megköveteli, 
hogy a fellépések uniós szinten, az EU MSz. 196. cikkében foglalt célokkal és 
jogalkotási eljárással összhangba n történjenek. Az ilyen jelleg ű értelmezést er ősíti 
meg az EUMSz. 222. cikkében foglalt szolidaritási klauzula.  A fentiek fényében arra kell követk eztetnünk, hogy a szubs zidiaritás elvét 
tiszteletben tartják, mivel a tárgyalt szakpolitikai lehet őségeket a tagállamok egyedi 
fellépéssel nem tudják kielégít ően megvalósítani, hanem szükség van valamennyi 
tagállam részvételére az uniós szint ű fellépésekben. 
D. Az azonosított lehet őségek és a részletesen vizsgált lehet őségek 
i. Azonosított szakpolitikai lehet őségek 
A Bizottság az alábbi szakpolitikai lehet őségeket azonosította: 
• 1. lehetőség: A meglév
ő szakpolitikák megszüntetése  
A meglév ő szakpolitikák megszüntetése az un iós katasztrófaelhárítás terén maga 
után vonná a jelenlegi eszközök és egyú ttal valamennyi kapcsolódó tevékenység 
megszüntetését. E lehet őség magában foglalná a területen elfogadandó megközelítés 
újragondolását is .  
 
• 2. lehetőség: Az eredeti állapot fenntartása 
Az eredeti állapot fenntartása az uniós katasztrófaelhárítás terén folytatott jelenlegi 
uniós szakpolitikák folytatását jelentené. A hatásvizsgálati jelentésben felvázolt tevékenységek és eszközök továbbra is fennmaradnának. A finanszírozást a 2007–
2013-as pénzügyi terv mentén garantálnák. 
• 3. lehetőség: A tagállamok önkéntes alapon biztosított, összevont készenléti 
kapacitásán (emberi er őforrások és eszközök) alapuló uniós 
katasztrófaelhárítási képesség kifejlesztése  
 
HU 6   HU A csapatok és az eszközök továbbra is nemzeti irányítás és ellen őrzés alatt 
maradnának, azonban a tagállamok határozott abban köteleznék el magukat amellett, 
hogy ezeket a megfigyelési és tájékoztatási központ kérésére készenlétbe helyezzék 
és rendelkezésre bocsássá k az EU polgári védelmi m űveletei keretében végzett 
azonnali fellépésekhez. A bevetésre vonatkozó végs ő döntés a tagállamok kezében 
marad, hiszen a belföldi veszélyhelyzetek kezeléséhez esetleg szükségük lehet ezen 
erőforrásokra. Ezen kívül meg kell jegyezni, hogy az uniós m űveletek közötti 
időszakban a készenléti kapaci tást nem szükséges tartalék olni vagy tétlenül hagyni, 
hiszen a tagállamoknak jogukban áll ezt belföldön kiaknázni. 
A tagállamok készenléti kapacitásának felhas ználása képezné az Unión belül és kívül 
bekövetkez ő katasztrófákra adott uniós polgári vé delmi válasz magját , és e kapacitást 
egészítenék ki a tagállamok által nyújto tt további felajánl ások, ugyanolyan módon, 
amilyen formában a polgári védelmi seg ítségnyújtás jelenleg zajlik. Ezen felül 
további er őfeszítéseket lehet tenni a kett ős (nemzeti és  európai szint ű) láthatóság 
biztosításához a tagállamok által az EU polgári védelmi mechanizmusán keresztül 
felhasznált polgári védelmi eszközök tekintetében; az Unió Haitiben tett er őfeszítései 
esetében ezzel kapcsolatb an hiányosságok mutatkoztak. 
A hadsereg által nyújtott seg ítséget és a katonai szál lítóeszközöket, különösen a 
stratégiai légi szállítási ké pességet bele kell foglalni a rendelkezésre álló összevont 
kapacitásba, amelyet a megfigyelési és  tájékoztatási központon keresztül lehet 
továbbítani a humanitárius segítségnyújtáss al kapcsolatos európai konszenzussal és a 
nemzetközi (különösen az oslói) iránymutatásokkal összhangban. 
A tagállamok önkéntes alapon biztosított, összevont kapacitásának létrehozása 
megkívánja a fejlesztést, valamint a közös továbbképzések, gyakorlatok és a korábbi 
tapasztalatokon alapuló munka iránti folyam atos elkötelezettséget. Emellett szükség 
van készenléti tervek és forgatókönyvek kidolgozására annak érdekében, hogy az összevont kapacitásban rejl ő valamennyi lehet őséget kiaknázzuk. A rendszer 
hatékonyságának és koherenc iájának garantálásához elengedhetetlen, hogy ilyen 
jellegű tevékenységekre alapozzunk. 
• 4. lehetőség: EU-szint ű eszközökön alapuló uniós katasztrófaelhárítási 
képesség kifejlesztése  
Az EU által finanszírozott kiegészít ő eszközöket  lehet kialakítani azon egyes konkrét 
igények kapcsán, amelyek esetében az un iós válaszadásban hiányosságok merültek 
fel, és amelyek esetében az európai szint ű fellépés költséghatékonyabbnak 
tekinthető. Konkrét figyelmet kell fordítani az ol yan horizontális feladatokat ellátó 
eszközökre, mint például az értékelés ( gyors környezeti hatásvizsgálati modulok), 
logisztika és koordináció (kül önösen a technikai értékelésé rt és támogatásért felel ős 
egységek és távközlési berendezése k). E megközelítés továbbfejleszthet ő egy 
mindent átfogó olyan uniós koordiná ciós központtá a helyszínen, amely 
szoláltatásokat nyújthat az ENSZ s zámára is. Hasonlóképpen, az EU által 
finanszírozott kiegészít ő eszközöket szakosodott, nagy érték ű válaszadási 
eszközöknek tekinthetjük ol yan esetekben, amikor a közös források és a 
tehermegosztás hatékonyságnövekedést eredményezhet, és amikor a nemzeti források jellemz ően elégtelennek bizonyulnak. 
Bár az uniós szint ű kapacitásokat az Unió finans zírozza, kezelésüket az érdekelt 
tagállamokra ruháznák át. Elérhet őségüket garantálnák az uniós szint ű műveletek 
számára, azonban használaton kí vül nemzeti célokra hozzáférhet őek lennének az 
őket kezelő tagállamok számára. Az össze vont uniós kapacitások a kisméret űektől 
(azaz a legfontosabb hiányosságok át hidalását célzóktól) a nagyméret űekig (azaz a 
 
HU 7   HU kulcsterületeken jelent ős számú eszközt felölel őkig) terjedhetnek, lehet ővé téve a 
tagállamok számára, hogy csökkentsék nemzeti kapacitásukat és egyidej űleg 
növeljék az uniós válaszad ás költséghatékonyságát. 
• 5. lehetőség: Az EU polgári védelmi erejének kialakítása  
Egy saját képességekke l, eszközökkel, er ővel és koordinációval rendelkez ő független 
európai polgári védelmi er ő kialakítása, amihez egy készültségi szervezet és a már 
meglévő erőforrások összegy űjtése társul, minden bizonnyal biztosítaná, hogy az EU 
koherensen és hatékonyan reagálhasson a ka tasztrófákra. Az ilyen elveken alapuló 
európai er őt olyan mandátummal kell felruházni, amely révén hozzáfér az el őzetesen 
azonosított tagállami forrásokhoz, valamint képes további forrásokhoz is hozzájutni 
függetlenül attól, hogy val óban léteznek-e már el őzőleg azonosított hiányosságok az 
EU katasztrófaelhárítási kapacitása terén. Az utóbbi irányítását az önkéntes 
tagállamokra ruháznák át a 4. lehet őségben ismertetett rendszernek megfelel ően. 
Egy hiteles készültségi szervezet létrehozás a érdekében az EU polgári védelmi ereje 
igényli egy operatív központ létre hozását forgatókönyvek és jegyz őkönyvek 
készítése céljából, továbbá a személyzet, az EU polgári védelmi erejét alkotó nemzeti 
és regionális csoportok, valamint az EU számára értékeléseket végz ő szakemberek 
továbbképzéséhez saját polgári védelmi és humanitárius segítségnyújtási oktatási 
központ kiépítését. 
ii. Az elemzett szakpolitikai lehet őségek 
A lehetőségek előzetes vizsgálatát követ ően az a következtetés született, hogy az 1. 
és az 5. lehet őségből eredő társadalmi, gazdasági és politikai hátrányok nem 
elfogadhatóak. Mivel a 2. lehet őség a már meglév ő uniós szakpolitikák folytatását 
takarja, ezért azt az alaphelyzetet  képviseli, amelyh ez a többi lehet őséget kell 
viszonyítani; az arányos hatásv izsgálat a 3. és 4. lehet őségre összpontosított. 
E. A kiválasztott lehet őségek fő gazdasági, társadalmi és környezeti hatásai 
Meg kell említeni, hogy valamennyi választási lehet őség megköveteli az Európai 
Bizottság megfigyelési és tá jékoztatási központjának meger ősítését a koordináció és 
az elemzési kapacitás tekintetében. Az ilyen jelleg ű fejlesztés a választási 
lehetőségek megvalósítása nélkül is megtörténi k, mivel a Humanitárius Segélyek és 
Polgári Védelem F őigazgatóságának válságközpontja i és a megfigyelési és 
tájékoztatási központ válságközpon tjai a tervek szerint a jöv őben a nap minden 
órájában m űködő, valódi katasztrófaelhárítási köz ponttá olvadnak össze, amely az 
uniós polgári katasztrófaelhárítá s koordinációjáért felel majd. 
• Gazdasági hatások 
i. A 3. lehet őség gazdasági hatásai 
Az eredeti állapotról az önkéntes alapon bi ztosított, összevont kapacitás modelljére 
való átállás valószín űleg nem gyakorol jelent ős hatást a befektetett t őkére. Valójában 
biztonsággal feltételezhet ő, hogy a tagállamok nem hajlanak arra, hogy eszközökkel 
hozzájáruljanak az összevont kapacitáshoz mindaddig, amíg nem biztosak abban, hogy saját polgári védelmi igénye iket el tudják látni. Ebb ől következik, hogy az 
önkéntes alapon biztosított, összevont kapa citás csak egy kis részét képviselné a 
meglévő kapacitásnak. Ezen felül ha az eszk özhozzájárulást szabályozó feltételek 
kifejezetten lehet ővé tenné a tagállamok számára, hogy belföldi szükség esetén 
 
HU 8   HU ezeket az eszközöket visszavonják, akkor egyértelm ű, hogy a tagállamokban nem 
merülnek fel további eszközköltségek. 
Amint teljesen kialakul és m űködőképessé válik, ez a rends zer csökkentheti annak 
szükségét, hogy tagállami szinten további válaszadási kapacitásba fektessenek be. 
Míg az egyes tagállamok felelnek azért, hogy az el őre látható vagy ismétl ődő 
kockázatokra adott válaszhoz megfelel ő felszereltséggel bírjanak, gazdasági 
előnyökre lehet szert tenni a további tartal ékok összevonásával és megosztásával, 
kiegészítve az egyes tagállamok alapvet ő válaszadási eszközeit.  Az ilyen uniós szint ű 
tartalék kapacitások fenntartása és az ál talános terhek tagállamok közti megosztása 
révén törekedni lehet a méretg azdaságosságra és biztosítani lehet a megtakarításokat.  
Feltételezhet ő, hogy általános szabályként a 3. lehet őség nem teremtene további 
felhasználási költségeket. Az önkéntes al apon biztosított összevont kapacitás ugyan 
biztosan garantálná a hozzáférést közve tlenül a katasztrófák bekövetkezését 
követően, ez azonban nem befolyásolhatja sem az eszközök szállít ásának, sem pedig 
azok helyszíni m űködtetésének költségeit. Ellenkez őleg, különösen a szállítás 
tekintetében nyílhat lehet őség arra, hogy az eszközöke t költséghatékonyabban vessék 
be, mint ahogy az egyébként lehetséges lenne. Az összevont kapacitás által 
támogatott közös válaszadás és az ehhez kapcsolódó el őzetes tervezés biztosítaná, 
hogy a szállítási lehet őségeket gyorsabban azonosítsák, a megfelel ően elhelyezett 
eszközöket összegy űjtsék és együttesen szállítsák, lecsökkentve ezzel a szállítás 
idejét és költségeit. Ezen felül az eszközök légi járm űvek közötti el osztását is 
hatékonyabbá lehet tenni, maximalizálva ezzel a légi szállítá si képességet és 
csökkentve a határköltségeket.  
Ezzel szemben a 3. lehet őség hatást gyakorolhat a éves m űködési összköltségre, 
amennyiben a tagállami kapacitások éves fe lhasználásának költs égei növekednek az 
összevont kapacitásban való részvétel mi att. Az ilyen fejlemények a személyzeti 
költségek terén is jelent ős következményekkel járhatnak az egyes tagállamokban. 
Általánosabb szinten egyes különleg es szervezeti struktúrával rendelkez ő 
tagállamokban költségek merülhetnek fel az er edeti állapotról való szervezeti és jogi 
átállás során. 
A fent említett negatív hatásokat er ősen befolyásolja az, hogy az összevont 
kapacitásból milyen módon választják ki  az eszközöket, illetve mekkora maga az 
összevont kapacitás mérete. Egy adott tagállamra gyakorolt, az igényekkel 
kapcsolatos hatások például enyhíthet ők, ha a kiválasztásra nem preferenciális 
szempontok alapján, hanem a rotációs elv al apján kerül sor. E zen kívül egy nagyobb 
összevont kapacitás valószín űleg azt eredményezné, hogy a „résztvev ő” 
kapacitásokra kisebb nyomás nehezedjen.  
A hatások tovább enyhíthet ők az előzetesen meghatározott elszámolható költségek 
uniós támogatásának biztosításával. A teherm egosztás új modellje révén a költségek 
egy része a tagállamokról az Unióra hárulna. Ez nem csak azt tenné lehet ővé a 
tagállamok számára, hogy az önkéntes alapon  biztosított, össze vont kapacitásban 
való részvételb ől származó évi összköltségeik egy részét fedezzék, hanem ez a 
kisebb tagállamokat is arra ösztönözné, hogy nagyobb részt vállaljanak az Unió katasztrófaelhárítási er őfeszítéseib ől .  A z  E U  e b b ől eredően megnövekedett 
válaszadási képessége tovább enyh ítené az azon tagállamokra nehezed ő nyomást, 
amelyek nagyobb részt vállalnak a katasztrófaelhárí tási terhekb ől, és meger ősítené az 
 
HU 9   HU Unió képességét abban, hogy az Európa i Unión kívüli területeken bekövetkez ő 
jelentős veszélyhelyzetekre válaszoljon.  
ii. A 4. lehet őség gazdasági hatásai 
E lehetőség legfontosabb gazdaság i hatása a tagállami t őkebefektetések elkerülése. 
Az EU által finanszírozott kiegészít ő eszközök és a légi szállítási képesség 
megszerzése valóban garantálná, hogy a tagállamok – nemzeti szinten korábban 
hiányzó – jelent ős közös kapacitás segítségét ké rhetik anélkül,  hogy további 
befektetési költségek merülnének fel. E garantált hozzáférhet őség jelent ős előnnyel 
járna, amely túlmutat azokon, amelyeket egy önkéntes alapon biztosított közös 
eszköztár alkalmazása jelentene. Nevezetesen az olyan kiegészít ő eszközök 
vásárlásába történ ő uniós szint ű globális beruházás, amelyeket kés őbb valamennyi 
tagállam megoszthat és felhasználhat, valószín űleg jelent ősen alacsonyabb szint ű 
befektetést jelentene az EU mint egész számára, mint ha az egyes tagállamok önállóan szereznék be ezeket az esz közöket. Hasonlókképpen, azon eszközök 
tekintetében, amelyek esetében kap acitásnövelést terveznek, ez a lehet őség széles 
körű előnyöket nyújtana a költséghatékonyság és az eredményesség vonatkozásában, 
csökkentve az igényt arra, hogy a tagállamok be lföldi befektetéseket eszközöljenek.  
A 4. lehet őség egy másik jelent ős gazdasági el őnye az, hogy több 
költséghatékonysági megoldás re jlik benne. Az uniós szint ű eszközök, amelyeket a 
tagállamok felhasználhatnak, jelent ős mértékben növelnék a katasztrófaelhárítási 
műveletek költséghatékonyságát a mobilizációs költségek csökkentése révén 
(összehasonlítva az ilyen kapacitás piaci lízi ngjével), valamint fokoznák a válaszadás 
gyorsaságát ás haté konyságát. Jelent ős hatékonysági el őnyök származhatnak a közös 
szállításból és logisztikából, vala mint a méretgazdaságosságból is. 
A fentiek mellett – a 3. lehet őségben vázolt módhoz hasonlóan – szintén növelné a 
felhasználás eredményességét és a m űködtetési szint ű hatékonyságot az olyan 
további uniós eszközök vásárlás a, amelyeket a tagállamok m űködtetnének. Továbbá 
az EU fedezné a kiegészít ő eszközök készenléti/felhaszná lási költségeit, garantálva 
ezzel a tehermegosztás fent említett új modelljét, és lehet ővé téve, hogy valamennyi 
költség az Unióra háruljon. 
A költségek tekintetében az uniós szint ű kapacitás kifejlesztése  megkívánja a kezelés 
és az irányítás valamilyen formáját.  
• Társadalmi hatások 
A jelentésben vizsgált lehet őségeknek nincsenek a szó hagyományos értelemében 
vett szociális hatásai, azonban font os társadalmi hatásokkal járnak. 
Az összevont tagállami kapacitás (3. lehet őség) vagy az összevont uniós eszközök (4. 
lehetőség) révén történ ő azonnali és pontos válaszadás lehet ősége kétségkívül 
csökkentené az áldozatok számát, enyhítené a szenvedést és minimalizálná az 
egyének és a közösségek által elszenvedett károkat. A katasztrófák által érintett 
társadalmak számára a pozitív hatás elvitathatatlan lenne.  
Ezen felül egy koherensebb és hatékonya bb válaszadás bizonyosan növelné az 
embereknek az Unió katasztrófaelhárítási képességébe vetett h itét. Mindennek kett ős 
következménye lenne: els ősorban a katasztrófák által érintett lakosság szívesebben 
működne együtt az EU-val, potenciálisan befolyásolva a harmadik országokkal 
 
HU 10   HU folytatott jöv őbeli együttm űködést. Másodsorban, az EU katasztrófaelhárítási 
képességébe vetett bizalom segítene elnyerni az uniós polgárok és államigazgatás támogatását.  Meg kell említeni, hogy az uniós eszközök fejlesztése (4. lehet őség), amelyek 
kezelését az érdekelt tagá llamokra ruháznák át, az uniós szolidaritást fejezné ki, 
összhangban az EUMSz. 222. cikkével, valami nt az uniós polgárok kívánságaival és 
elvárásaival.  
• Környezeti hatások 
Mind az önkéntes alapon bi ztosított, összevont kész enléti eszközök (3. lehet őség), 
mind pedig az uniós szint ű eszközök (4. lehet őség) lehet ővé tennék az EU számára, 
hogy garantálni tudja a segítségnyújtást közvetlenül a veszélyhelyzeteket követ ően. 
Az ilyen fejlesztésb ől eredő fokozott koherencia és hatékonyság lehet ővé tenné az 
EU számára, hogy a veszélyhelyze tekre gyorsabban reagáljon, jelent ős mértékben 
csökkentve ezzel a katasztrófák kör nyezeti hatásait (például az erd őtüzek esetében 
hozott azonnali és hatékony válaszintézk edések lényegesen csökkentenék a 
környezeti károkat). 
F. A lehet őségek összehasonlítása 
A lehetőségek összehasonlítása a következ ő kritériumok alapján történt: 
• a lehetőség hatékonysága a célkit űzések vonatkozásában; 
• a lehetőség költséghatékonysága; 
• a lehetőség koherenciája az átfogó uniós célkit űzések, stratégiák és prioritások 
összefüggésében. 
A lehetőségeket az alaphelyzethez (2. lehet őség – az eredeti állapot fenntartása) 
viszonyítottuk. A következtetéseket táblázat ok és grafikonok révén ábrázoltuk és 
foglaltuk össze.  
Az alaphelyzettel összevetve – valamennyi  kritérium alapján – mind a harmadik, 
mind pedig a negyedik lehet őség egyértelm ű előnyöket mutat az eredeti állapot 
fenntartásához képest. Arra a követk eztetésre jutottunk, hogy ezeket a lehet őségeket 
kell el
őnyben részesíteni az alaphelyzettel sz emben. Az összehasonlítás különösen 
kiemelte a 3. lehet őség előnyeit, figyelemmel arra, hogy azok megfelelnek a 
szubszidiaritás és az arányossá g elvének, valamint a 4. lehet őséggel járó el őnyöket a 
hatékonyság, és a (lehetséges) költséghaté konyság tekintetében (különösen, ami a 
horizontális feladatokat ellátó uniós szint ű kapacitásokat és a különleges nagy érték ű 
eszközöket illeti). E két lehet őség előnyei és hátrányai kiegyenlítik egymást egy 
olyan rendszer tervezése szempontjából, amel y maximalizálja a hatékonyságot és a 
koherenciát, ugyanakkor biztos ítja a minimális negatív hatásokat és költségeket. 
A két legvonzóbb lehet őség összeolvasztásakor a 3. lehet őséget részesítettük 
előnyben, mivel ez mutatkozott leginkább összhangban a szubszidiaritás és 
arányosság elvével. Szintén fi gyelembe vettük azonban a 4. lehet őség bizonyos 
elemeit is, amelyek lényeges gazdasági el őnyöket biztosítanak az EU mint egész 
számára. 
A figyelembe vett lehet őségek viszonylagos er ősségei egy olyan hibrid rendszer felé 
mutattak, amely a következ ő elemeket foglalja magában: 
 
HU 11   HU • Az uniós m űveletekhez rendelt eszközök önkéntes alapon biztosított 
összevont készlete.  Ez képezné a rendszer magját . Az összevont kapacitás 
méretét és összetételét a kés őbbiekben határozzák meg. 
• A tagállamok által nyújtott ad hoc kiegészít ő felajánlások  a jelenlegi EU polgári 
védelmi mechanizmussal összhangban.  
• Kiegészítő uniós szint ű eszközök , amennyiben a költséghatékonyság lényegesebb 
annál, hogy milyen politikai hátrányokkal jár, ha nem a tagállami eszközökre 
támaszkodnak.  
E rendszer tovább er ősíthető azon humanitárius szervezetek számára nyújtott 
folyamatos támogatással, amelyek a nemzetközi humanitárius m űveletek esetében a 
segélyanyagok el őzetes telepítését tervezik és keze lik, valamint különleges esetekben 
támogatható katonai eszközökkel is.