Egy csomagban értékesített, szervezett üdülésekről és társasutazásokról szóló piacfigyelési felmérés szerint 2020-ban az EU-27 fogyasztóinak többsége (81 %) bizalommal volt a csomagban értékesített, szervezett üdüléseket és társasutazásokat kínáló szolgáltatók iránt. Ez az arány tagállamonként bizonyos mértékben eltér, a legmagasabb érték 90 % volt (Horvátország és Portugália), a legalacsonyabb pedig 60 % (Lengyelország). A nagy többség (91 %) pozitív tapasztalatokról számol be a piaci vásárlások terén, és kevés figyelemre méltó különbség van az országok vagy a szociodemográfiai alcsoportok között.

·a csomagban értékesített, szervezett üdüléseket értékesítő vállalatoknak biztosítékot kell nyújtaniuk a befizetések visszatérítésére és az utazók hazaszállítására abban az esetben, ha az utazásszervezők csődbe mennek. Ez a garancia korlátozott mértékben az utazási szolgáltatásegyüttesekre is vonatkozik. Az utazási szolgáltatásegyüttesek megvásárlását elősegítő kereskedőknek pénzvisszafizetési garanciát kell nyújtaniuk az utazótól kapott befizetésekre, amennyiben az adott utazási szolgáltatást a fizetésképtelenségük miatt nem teljesítik. Ez a garancia kiterjed a hazaszállításra is, ha az utazási szolgáltatásegyüttes megvásárlását elősegítő kereskedő, például egy légitársaság felelős az utasok szállításáért. Az irányelv a székhelyük szerinti tagállam jogával összhangban lefekteti az utazásszervezők vagy az utazási szolgáltatásegyüttes megvásárlását elősegítő kereskedők által nyújtott, fizetésképtelenséggel szembeni védelem kölcsönös elismerésének elvét;

Azok a fogyasztók, akik utazási irodánál vásároltak, általában egy összesített árat fizettek a különböző szolgáltatásokért (82 %). Ezzel szemben az olyan személyek 25 %-a, akik online vásároltak szolgáltatásokat, ezt egyetlen weboldalon tette, de minden egyes szolgáltatásért külön fizetett, míg 19 %-uk egy honlapon vásárolta meg azokat, majd rákattintott az említett honlapon található linkre, hogy egy másik szolgáltatótól vásároljon egy másik szolgáltatást.

A fogyasztók 11 %-a tapasztalt olyan problémákat a megvásárolt szolgáltatásokkal vagy a szolgáltatókkal kapcsolatban, amelyek jogos indokot adtak a panasztételre. E csoport 40 %-ának voltak pénzügyi veszteségei, 79 %-uk pedig olyan nem pénzügyi hatásokat tapasztalt, mint az időveszteség, mérgelődés, frusztráció, stressz vagy szorongás. A problémákat tapasztalók többsége (62 %) panaszt nyújtott be. Az érintettek alig több mint fele (54 %) számolt be arról, hogy elégedett a panaszkezelés eredményével, míg 42 %-uk elégedetlenségről számolt be.

2.Átültetés

A tagállamoknak 2018. január 1-jéig kellett átültetniük az utazási csomagokról szóló irányelvet. 2016 februárja és 2017 májusa között a Bizottság öt műhelytalálkozót szervezett, hogy segítse a tagállamokat az irányelv átültetésében.

2.1. Az átültetési határidő betartása

2018 márciusában a Bizottság a nemzeti átültető intézkedések bejelentésének elmulasztása miatt kötelezettségszegési eljárást indított 14 tagállammal szemben. Két tagállam csak azt követően ültette át az irányelvet, hogy a Bizottság az EUMSZ 258. cikke alapján indokolással ellátott véleményt adott ki. 2019 márciusáig valamennyi tagállam értesítette a Bizottságot az irányelv teljes körű átültetéséről.

2.2. Az átültető intézkedések megfelelőségértékelése

2021 elején került sor a nemzeti átültető intézkedésekről egy külső vállalkozó által készített megfelelőségértékelési tanulmány véglegesítésére. E tanulmány szerint – különböző mértékben – előfordulhatnak meg nem feleléssel kapcsolatos azonosított problémák valamennyi tagállamban, például a fogalommeghatározásokat, a szerződéskötést megelőző tájékoztatási követelményeket, az utazók felmondási jogait és a felmondási díjakat, a szerződés nem teljesítésének vagy nem megfelelő teljesítésének következményeit, az utazási szolgáltatásegyüttes megvásárlását elősegítő kereskedők kötelezettségeit, a foglalási hibákért való felelősséget és az irányelv kötelező jellegét illetően. Az azonosított problémák nem mutatnak általános tendenciát, kivéve azt a tényt, hogy a fizetésképtelenséggel szembeni védelemre vonatkozó rendelkezések megfelelő átültetése, különösen annak hatékonysága, számos tagállamban nem feltétlenül garantált teljes mértékben. A Bizottság elemezni fogja a tanulmány megállapításait, és adott esetben fontolóra veszi párbeszéd kezdeményezését a tagállamokkal és/vagy kötelezettségszegési eljárás indítását.

3.Alkalmazás és végrehajtás

A tagállamoknak 2018. július 1-jétől kellett alkalmazniuk az irányelvet átültető szabályaikat.

3.1. Figyelemfelhívás

A Bizottság sajtóközleményt adott ki, amelyben felhívta a figyelmet az új szabályok hatálybalépésére, tájékoztatást nyújtott az utazók és a vállalkozások számára a YOUR EUROPE honlapján, és a 2019-ben indított, számos főbb fogyasztói joggal foglalkozó #yourEUright kommunikációs kampányába belefoglalta az utazási csomagokat is. Ugyanakkor a fogyasztók képviselői úgy vélik, hogy sok fogyasztó nincs kellően tisztában jogaival, különösen az utazási csomagra vonatkozó szerződés felmondásakor őt megillető jogokkal kapcsolatban.

3.2. Az irányelv alkalmazásával kapcsolatos főbb kihívások

Az átültetési szakaszban és az alkalmazás első éveiben az érdekelt felek és a hatóságok kérdéseket vetettek fel különösen az „utazási csomag” tág fogalommeghatározásával, az utazási szolgáltatásegyüttes új fogalmával, a két fogalom szétválasztásával és a tájékoztató formanyomtatványokkal kapcsolatban. Kihívások merültek fel továbbá a fizetésképtelenséggel szembeni védelemmel kapcsolatban, különösen a Thomas Cook csődje (lásd a 4. fejezetet) és a Covid19-világjárvány (lásd az 5. fejezetet) összefüggésében.

3.2.1.Az utazási csomag tág fogalommeghatározása

Az egy kereskedő által – többek között az utazó kérésére – összekapcsolt, ugyanazon utazás vagy üdülés során nyújtott legalább két különböző típusú utazási szolgáltatás bármilyen kombinációja utazási csomagnak minősül, ha valamennyi szolgáltatás egyetlen szerződés részét képezi, vagy ha teljesülnek egyéb kritériumok, például az inkluzív vagy a teljes ár. Az irányelv hatálya alóli kivételek köre nagyon korlátozott. Az irányelv átültetése során és azt követően ez bizonytalanságokhoz vezetett azzal kapcsolatban, hogy az irányelv alkalmazandó-e azokra a turisztikai szálláshely-szolgáltatókra, amelyek ajánlatukban ingyenes hozzáférést biztosítanak helyi szabadidős tevékenységekhez vagy szállítási szolgáltatásokhoz (például „turisztikai kártyák”).

Példák: 1. Az a mezőgazdasági termelő, aki a honlapján lovas nyaralást – beleértve szállást és lovagló leckéket – hirdet teljes áron, az irányelv értelmében utazási csomag szervezője. 2. Az az utazási iroda, amely tájékoztatja ügyfelét az esetleges szafari túrákról, és az utóbbi választása szerint lefoglalja a repülőutat, a szállást különböző szálláshelyeken, illetve lefoglal egy vezetett utat, amelyek kifizetését az utazó vállalja, miután kiválasztotta az összes elemet, utazási csomag szervezője, és felelős a különböző utazási szolgáltatások teljesítéséért.

Az idegenforgalmi és szabadidős ágazatban működő kisvállalkozások (például falusi turizmus, sportklubok) képviselői úgy vélik, hogy a kis- vagy nagyon kis vállalkozásokat mentesíteni kell az irányelv hatálya alól, különösen akkor, ha nem kínálnak szállítást. A fogyasztói és utazási vállalkozások szervezetei azonban úgy vélik, hogy a további mentességek nem jelentenének megfelelő megoldást.

3.2.2.Utazási szolgáltatásegyüttesek