A javaslat fenntartja az EU területére a menedékjog kérelmezése és magához a nemzetközi védelmi eljáráshoz való hozzáférés céljából történő belépés jogát. Ezen túlmenően az uniós jog alapján alkalmazandó biztosítékok továbbra is alkalmazandók a kiszolgáltatott személyek, köztük a gyermekek védelmének biztosítása érdekében. Ezeket az intézkedéseket számos további biztosíték egészíti ki. A javaslat azt is lehetővé teszi az érintett tagállam számára, hogy más tagállamok hozzájárulásával megvalósuló támogatási és szolidaritási intézkedéseket igényeljen. E javaslat értelmében a Tanácsnak végrehajtási határozat útján engedélyeznie kellene a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás alkalmazását a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam számára.

Amennyiben az Unió támadásnak van kitéve, fontos, hogy az EU az Európai Tanács szintjén elismerje, hogy az adott harmadik ország általi fellépések a migránsok instrumentalizálásának tekinthetők. Ezek a fellépések nem feltétlenül egy vagy több tagállamot, hanem az EU egészét célozzák meg, ezért kollektív uniós támogatást igényelnek. Ez a javaslat ilyen helyzet esetén lehetővé teszi az érintett tagállam számára, hogy a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló speciális szükséghelyzeti eljárást alkalmazzon, amely hosszabb nyilvántartásba vételi határidőkre, valamint annak lehetőségére vonatkozó különös eljárási rendelkezéseket tartalmaz, hogy a határon döntsenek valamennyi kérelem elfogadhatóságáról vagy megalapozottságáról, kivéve az olyan eseteket, amikor nem biztosítható valamilyen konkrét kiszolgáltatottság kezelése. Emellett különös rendelkezéseket ír elő a visszaküldésre vonatkozóan is. A migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam kérelmezheti e különös szabályok külön-külön vagy együttesen történő alkalmazását a rendkívüli állapot kezelésének elősegítése érdekében. Az egyes rendelkezések alkalmazásához előírt feltételeknek azonban külön-külön kell teljesülniük. Ezenkívül az előszűrésről szóló rendeletre irányuló javaslatban foglalt szabályok szerint előszűrést kell végezni a harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek esetében, azzal a lehetőséggel, hogy az ötnapos határidő az említett javaslatban meghatározottak szerint további öt nappal meghosszabbítható.

Ez a javaslat, amely a Schengeni határellenőrzési kódex módosítására irányuló javaslatot kíséri, a migráció, a menekültügy és a visszaküldés szemszögéből kezeli az instrumentalizálás helyzetét. E javaslat célja, hogy segítséget nyújtson a migránsok instrumentalizálásának helyzetével szembesülő tagállamnak, és ehhez a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló speciális szükséghelyzeti eljárást hoz létre, továbbá szükség esetére támogatási és szolidaritási intézkedésekről rendelkezik a valamely harmadik ország által instrumentalizált személyek érkezésének – az alapvető jogokat teljeskörűen tiszteletben tartó – rendezett, emberséges és méltó módon történő kezeléséhez. A javaslat nagyrészt átveszi a Lettország, Litvánia és Lengyelország érdekében hozott átmeneti szükséghelyzeti intézkedésekről szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat alapján e tagállamok számára biztosított lehetőségeket. Várható, hogy amennyiben az érintett intézkedések alkalmazása indokolt, az EU és a többi tagállam olyan egyéb eszközökkel is támogatni fogja a migránsok instrumentalizálása okozta helyzet következményeivel szembesülő tagállamokat, mint az uniós ügynökségek, az uniós finanszírozási lehetőségek és az uniós polgári védelmi mechanizmus által biztosított támogatás.

A jövőre nézve nem zárható ki, hogy mások is olyan hibrid támadásokat kísérelnek meg az Unióval szemben, amelyek a migránsok instrumentalizálását is magukban foglalják. Ezért fontos, hogy az Unió és tagállamai teljeskörűen fel legyenek szerelve a migránsok bármilyen jövőbeli instrumentalizálásával szembeni fellépéshez és az erre való gyors reagáláshoz szükséges eszközökkel. Az e javaslatban előterjesztett elemek, valamint a Schengeni határellenőrzési kódex módosításában foglalt intézkedések az Európai Tanács Bizottsághoz intézett felkérését követően születtek, és arra törekszenek, hogy megteremtsék a kereteket ehhez a reagáláshoz.

2021. november 23-án a Bizottság az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjével közösen közleményt fogadott el, amelyben összefoglalta az azonnali helyzet kezelése érdekében hozott intézkedéseket, valamint az olyan folyamatban lévő további intézkedéseket, amelyek egy tartósabb eszköztárat kívánnak biztosítani ahhoz, hogy kezelhetők legyenek a migránsok instrumentalizálása révén az EU destabilizálására irányuló jövőbeli kísérletek. A Bizottság a jelenségre már a migránscsempészés elleni megújított uniós cselekvési terv (2021–2025) keretében is felhívta a figyelmet.

Válaszul arra, hogy a belarusz rezsim embereket instrumentalizált, az Európai Tanács 2021. október 21–22-i következtetései kiemelték, hogy az EU nem fogadja el harmadik országok arra irányuló kísérleteit, hogy politikai célokból eszközként használják a migránsokat. A vezetők elkötelezték magukat amellett, hogy továbbra is fellépnek a belarusz rezsim által indított, az EU határán jelenleg zajló hibrid támadással szemben. Emlékeztettek arra is, hogy biztosítani kell a visszaküldések eredményességét és a visszafogadási megállapodások maradéktalan végrehajtását, a megfelelő befolyásgyakorlás bevetésével. Kijelentették, hogy az Európai Unió továbbra is elkötelezett amellett, hogy biztosítsa külső határainak hatékony ellenőrzését. A Bizottság felkérést kapott, hogy szükség esetén tegyen javaslatot az EU jogi keretében végrehajtandó változtatásokra, valamint megfelelő pénzügyi támogatáson alapuló, konkrét intézkedésekre, hogy biztosítani lehessen az uniós joggal és a nemzetközi kötelezettségekkel – ezen belül az alapvető jogokkal – összhangban álló, azonnali és megfelelő válaszlépéseket.

A migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam számára nehézséget okozhat a befogadás anyagi feltételeire vonatkozó előírások teljesítése, mivel az instrumentalizálás okozta helyzet túlterhelheti közigazgatási kapacitását. A tagállamnak a szokásos áramlásokat is kezelnie kell az instrumentalizálásból eredő megnövekedett áramlások mellett, és emellett területi integritásának védelme érdekében kénytelen átszervezni az erőforrásokat. Az érintett tagállamnak azonban gondoskodnia kell arról, hogy minden fellépés tiszteletben tartsa az alapvető humanitárius garanciákat, például a harmadik országbeli állampolgárok számára élelmet, vizet, ruházatot, megfelelő orvosi ellátást, a kiszolgáltatott személyek támogatását és ideiglenes szállást kell biztosítaniuk területükön, amint azt az Emberi Jogok Európai Bírósága is megállapította a közelmúltban ideiglenes intézkedéseket elrendelő végzéseiben.

A nyilvántartásba vételi határidő fent említett meghosszabbításához hasonlóan a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás időtartamának meghosszabbítása is olyan intézkedésnek tekinthető, amely segíti a tagállamot a migránsok instrumentalizálásából adódó következmények vonatkozásában, figyelembe véve a harmadik ország általi lépések természetét és jellegét. Az érintett tagállamnak időre lehet szüksége erőforrásainak átszervezéséhez és kapacitásának növeléséhez, amihez többek között az uniós ügynökségek is támogatást nyújthatnak. Ezenkívül a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás keretében több feldolgozandó ügy lesz (mivel elvileg minden kérelmező ezen eljárás hatálya alá tartozhat), mint rendes körülmények között. Ezért a meghosszabbítás segíteni fogja az adott tagállamot abban, hogy hosszabb ideig alkalmazza a belépés meg nem történtére vonatkozó jogi fikciót, ami nagyobb rugalmasságot biztosít a megnövekedett munkateher kezeléséhez.

Ez a javaslat lehetőséget biztosít továbbá a határon folytatott eljárás időtartamának tizenhat hétre történő meghosszabbítására, az esetleges fellebbezést is beleszámítva.

A javaslat előírja továbbá, hogy kötelezően elsőbbséget kell biztosítani a megalapozott kérelmeknek, valamint a kísérő nélküli kiskorúak, a családok és gyermekek által benyújtott kérelmeknek. Ha az előszűrés befejezését követően vagy a kérelem vizsgálata során nyilvánvalóvá válik, hogy a kérelem valószínűleg megalapozott, vagy ha a kérelmet kiskorúak és családtagjaik vagy kísérő nélküli kiskorúak nyújtották be, a kérelemnek a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló 2016. évi javaslat 33. cikkének (5) bekezdésével összhangban elsőbbséget kell biztosítani. Ezen túlmenően a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló 2020. évi módosított javaslat 41. cikke (9) bekezdésének c) pontjával összhangban orvosi esetekre nem alkalmazhatja a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárást.

A migránsok – egy ellenséges harmadik ország váratlan és előre nem látható fellépése/beavatkozása révén – történő instrumentalizálása esetén a helyzettel szembesülő tagállamnak adott esetben erőforrásokat kell átcsoportosítania, hogy kezelje a harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek határaira történő érkezését. Ennek eredményeként az érintett tagállamnak időre lehet szüksége erőforrásainak átszervezéséhez és kapacitásának növeléséhez, amihez többek között az uniós ügynökségek is támogatást nyújthatnak. Ha azonban a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam igénybe veszi a hosszabb nyilvántartásba vételi határidőt, a nemzetközi védelem iránti kérelmek nyilvántartásba vételénél elsőbbséget kell biztosítani minden olyan esetnek, amikor a kérelem valószínűleg megalapozott, vagy ha azt kísérő nélküli kiskorúak, illetve kiskorúak és családtagjaik nyújtották be.

Annak érdekében, hogy ezekkel az intézkedésekkel koherens megközelítést lehessen biztosítani az instrumentalizálás helyzetében, ez a javaslat tényleges és hatékony hozzáférést biztosít a menekültügyi eljáráshoz a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló javaslat által kínált lehetőségekkel összhangban, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy meghatározott helyszíneket jelöljenek ki a nemzetközi védelem iránti kérelmek nyilvántartásba vételére és benyújtására. Ezek a meghatározott regisztrációs pontok a határ közelében helyezkedhetnek el, és magukban foglalhatják az erre a célra kijelölt határátkelőhelyeket is.

Ez a javaslat összhangban van annak szükségességével, hogy tartósan csökkenteni kell az irreguláris érkezések okozta nyomást, és szilárd külső határokat kell fenntartani, ami fontos elem az új migrációs és menekültügyi paktumban meghatározott átfogó megközelítésben. A közös közleményben foglaltaknak megfelelően ez a javaslat az uniós jogi keret azzal a céllal történő megerősítésére irányuló erőfeszítések részét képezi „az Európai Unió területére történő illegális belépéssel összefüggésben az emberkereskedelmet vagy migránscsempészést elősegítő vagy abban részt vevő fuvarozókkal szembeni intézkedésekről” szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslattal együtt, hogy megfelelőbb – az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását is biztosító – eszközök álljanak a tagállamok rendelkezésére a migránsok instrumentalizálásának helyzeteiben a külső határok védelméhez. Ezzel összefüggésben a javaslat kiegészíti a Schengeni határellenőrzési kódexet és a schengeni reformot, amelyben a Bizottság állandó keretet javasol a migránsok instrumentalizálásának olyan lehetséges helyzeteinek kezelésére, amelyekkel az Unió szembesülhet a jövőben is.

E javaslat célja, hogy megteremtse az Unió számára az ahhoz szükséges feltételeket, hogy képes legyen kezelni egy korábban már felmerült sajátos helyzetet, és felkészüljön hasonló jövőbeli helyzetekre, lehetővé téve az Unió számára, hogy gyorsan cselekedjen a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam érdekében. Az ilyen helyzethez igazított, az Unió számára következetes eszközt biztosító állandó keretre van szükség, amely egyben lehetővé tenné az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése szerinti átmeneti intézkedések kivételes jellegének megőrzését is, és így nem lenne szükséges az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdését alkalmazni az e javaslat hatálya alá tartozó instrumentalizálási helyzetek kezeléséhez.

Ez a javaslat teljes mértékben összhangban van a Bizottság által 2020 szeptemberében elfogadott új migrációs és menekültügyi paktummal. A válsághelyzetek és vis maior helyzetek kezelésére vonatkozó javaslat mellett új elemként épül be abba a keretbe, amely további különös szabályokat határoz meg a migránsok instrumentalizálása jelentette sajátos helyzet kezelésére. Az e javaslatban bevezetett különös szabályok kiindulópontjához a következő bizottsági javaslatok jelentik az alapot: a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló, 2016-ban elfogadott javaslat és annak 2020-ban elfogadott módosított javaslata, a befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló, 2016-ban elfogadott javaslat és a visszatérési irányelv átdolgozására irányuló, 2018-ban elfogadott javaslat. A javaslat összhangban van továbbá a Lettország, Litvánia és Lengyelország érdekében hozott átmeneti szükséghelyzeti intézkedésekről szóló tanácsi határozatra irányuló COM(2021) 752 javaslattal, és annak jogalkotási nyomon követéseként született.

A migránsok instrumentalizálásával szembesülő és a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárást alkalmazni kívánó tagállamnak kérelmeznie kell a Bizottságtól az általa igénybe venni kívánt eltérések, valamint a támogatási és szolidaritási intézkedések alkalmazását. Az érintett tagállam által szolgáltatott információk alapján a Bizottság adott esetben haladéktalanul tanácsi végrehajtási határozatra irányuló javaslatot készít az alkalmazható, legfeljebb hat hónapos kezdeti időszakra szóló eltérések megállapításáról. A tanácsi végrehajtási határozat engedélyezi az alkalmazandó eltéréseket, és meghatározza azok időbeli hatályát, beleértve a kezdő időpontot és az időtartamot. A Bizottságnak folyamatosan figyelemmel kell kísérnie és felül kell vizsgálnia a helyzetet, beleértve az intézkedések arányosságát is, és javaslatot kell tennie az intézkedések meghosszabbítására vagy – amennyiben a helyzet szükségessé teszi – hatályon kívül helyezésére.

Ezek a támogatási és szolidaritási intézkedések kiegészítenék a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállamnak az e javaslat által létrehozni kívánt kereten kívül nyújtható egyéb támogatásokat, például a Vízumkódex 25a. cikke szerinti intézkedéseket vagy a külpolitikai intézkedéseket (diplomáciai kapcsolatfelvétel, korlátozó intézkedések, kereskedelmi intézkedések) vagy a többek között az Európai Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap (AMIF) vagy a Határigazgatási és Vízumeszköz (HAVE) keretében nyújtható pénzügyi támogatást.

Mivel az instrumentalizálásra irányuló lépések hatása könnyen átterjedhet a tágabban vett szomszédos tagállamokra és az Európai Unióra (vagy eleve ez a céljuk), rendelkezni kell az uniós szintű támogatás nyújtását lehetővé tevő eszközökről. Amennyiben a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam támogatást kér az uniós ügynökségektől, az ügynökségeknek kiemelten kell kezelniük az általuk kínált operatív támogatást. Különösen ez lenne a helyzet az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségével, amely segíteni tud a kérelmek nyilvántartásba vételében és feldolgozásában, a kiszolgáltatott migránsok előszűrésének biztosításában, valamint támogatni tudja a befogadó létesítmények igazgatását, megtervezését és megfelelő színvonalú kialakítását; vagy a Frontex által a határellenőrzési tevékenységekhez nyújtott támogatással, az előszűrést és a visszaküldési műveleteket is ideértve; illetőleg az Europol által biztosított hírszerzési információkkal. Hasonlóan a Schengeni határellenőrzési kódex módosításáról szóló javaslat szerinti műveleti segítségnyújtási folyamathoz – a menekültügy területén – az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége számára is lehetővé kell tenni, hogy az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségéről szóló rendelet 16. cikke (1) bekezdésének d) pontja alapján saját kezdeményezésre segítséget nyújtson, míg a Frontex és az Europol további segítséget biztosíthatna saját megbízatásukkal összhangban.

A javaslat a támogatási és szolidaritási intézkedések terén a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállam szükségleteire összpontosító intézkedéseket vezet be.

A migránsok instrumentalizálásának helyzetében alapvető fontosságú, hogy az érintett tagállam fel legyen szerelve az ahhoz szükséges jogi eszközökkel, hogy biztosítani tudja a nemzetközi védelemre nem jogosult személyek gyors visszaküldését. A javaslat ezért eltérési lehetőséget biztosít a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló javaslat 41a. cikkétől és a visszatérési irányelv átdolgozására irányuló javaslat alkalmazásától azon harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek tekintetében, akiknek a nemzetközi védelem iránti kérelmét a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás alapján elutasították. Azon harmadik országbeli állampolgárok vonatkozásában, akik nem folyamodtak nemzetközi védelemért, a tagállamok az átdolgozott visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontját alkalmazhatják. Az e javaslatban meghatározott eltérés célja az átdolgozott visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott eltéréshez hasonló, a Lettország, Litvánia és Lengyelország érdekében javasolt rendelkezésekhez hasonlatos mechanizmus létrehozása. A javaslat konkrét biztosítékokról is rendelkezik, különösen a visszaküldés tilalmának tiszteletben tartására vonatkozóan – figyelembe véve a gyermek mindenek felett álló érdekét, a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek családi életét és egészségi állapotát –, valamint a kényszerítő intézkedések alkalmazásának korlátozására, a kitoloncolás elhalasztására, a sürgősségi egészségügyi ellátásra, a kiszolgáltatott személyek szükségleteire és az őrizet körülményeire vonatkozóan, e személyek alapvető jogainak teljes körű biztosítása mellett.

A javaslat értelmében továbbá ezen intézkedések időbeli hatályát az ahhoz feltétlenül szükséges mértékre kell korlátozni, hogy az érintett tagállamok kezelni tudják az instrumentalizálás helyzetét, és az intézkedéseket minden esetben egy legfeljebb hat hónapos kezdeti időszakra lehet alkalmazni. E célból a Tanács felhatalmazását követően a Bizottságnak folyamatosan figyelemmel kell kísérnie és felül kell vizsgálnia a helyzetet, többek között annak megállapítása érdekében, hogy a tagállam számára engedélyezett intézkedések továbbra is arányosak-e.

Az átdolgozott visszatérési irányelvtől való különös eltérések arányosak azzal, hogy biztosítani lehessen a nemzetközi védelemre nem jogosult személyek gyors visszaküldését, amely alapvető fontosságú ahhoz, hogy a migránsok instrumentalizálásának helyzetében meg lehessen előzni a további érkezéseket. A javaslat az Európai Unió Alapjogi Chartájával és a nemzetközi kötelezettségekkel összhangban számos biztosítékot vezet be a visszatérésre kötelezett személyek alapvető jogainak védelmére.

Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, a Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv értelmében sem a 2005/85/EK irányelv, sem a 2013/32/EU irányelv nem kötelező Dániára nézve és nem is alkalmazandók Dániára nézve. Dánia e rendelet elfogadásában sem vesz részt, és a rendelet vagy annak alkalmazása rá nézve nem kötelező.

Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és az EUMSZ-hez csatolt, Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyvvel összhangban Írország határozhat úgy, hogy részt kíván venni a közös európai menekültügyi rendszert létrehozó intézkedések elfogadásában és alkalmazásában. E tekintetben Írország bejelentette, hogy részt kíván venni a 2005/85/EK irányelv elfogadásában és alkalmazásában, valamint nem kíván részt venni a 2013/32/EU irányelv elfogadásában. Következésképpen a 2005/85/EK irányelv rendelkezései alkalmazandók, míg a jelenlegi irányelv rendelkezései nem alkalmazandók Írországra. Írország nem jelentette be, hogy részt kívánna venni a menekültügyi eljárásról szóló új rendelet elfogadásában, amely szükséges lenne ahhoz, hogy e rendelet joghatást váltson ki Írország tekintetében, amennyiben Írország úgy dönt, hogy a 21. jegyzőkönyvvel összhangban részt vesz elfogadásában.

Ez a javaslat a migránsok instrumentalizálásával szembesülő tagállamot támogatja. A javaslat számos olyan rendelkezést tartalmaz, amely kapcsolódik a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló javaslathoz és annak módosított javaslatához, a befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslathoz és a visszatérési irányelv átdolgozására vonatkozó javaslathoz. Ezért a megfelelő jogalap – nevezetesen az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 78. cikke második bekezdésének d) és f) pontja és 79. cikke második bekezdésének c) pontja – alapján kell elfogadni, a rendes jogalkotási eljárásnak megfelelően.

A javaslat az érdekelt felektől a 2021. nyár elején indított konzultációs folyamat keretében kapott információkra támaszkodik.

•Alapjogok

Ez a javaslat tiszteletben tartja az alapvető jogokat és betartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, valamint a nemzetközi jogból eredő kötelezettségeket, többek között a menekültügyi eljáráshoz történő valódi és hatékony hozzáférést és az EU területére a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása céljából történő belépés lehetőségét. E célból az instrumentalizálással szembesülő tagállamnak biztosítania kell, hogy elegendő számú nyitott és könnyen megközelíthető regisztrációs pont álljon rendelkezésre, a határátkelőhelyeket is ideértve. Amint lent is szerepel, az ebben a javaslatban meghatározott szükséghelyzeti migrációs és menekültügyi eljárás tiszteletben tartja a Chartában rögzített alapvető jogokat, ideértve a következő jogokat: az emberi méltósághoz való jog (1. cikk), a kínzás és az embertelen vagy megalázó bánásmód és büntetés tilalma (4. cikk), a szabadsághoz és biztonsághoz való jog (6. cikk), a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jog (7. cikk), a személyes adatok védelméhez való jog (8. cikk), a menedékjog (18. cikk), a kollektív kiutasítás tilalma és a visszaküldés tilalma (19. cikk (1) és (2) bekezdés), a megkülönböztetésmentességhez való jog (21. cikk), a nők és férfiak közötti egyenlőség (23. cikk), a gyermekek jogai (24. cikk), valamint a hatékony jogorvoslathoz való jog (47. cikk). A Bizottság szükségesnek tartja továbbá, hogy a tagállamok tiszteletben tartsák a véleménynyilvánítás szabadságát, a tömegtájékoztatás szabadságát és a civil társadalmi szervezetek egyesülési szabadságát.

Ami a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás alkalmazását illeti, az új paktum javaslataiban előírt elvek és garanciák továbbra is alkalmazandók az ezen eljárás hatálya alá tartozó kérelmezőkre. Ezenkívül a javaslat értelmében kötelezően elsőbbséget kell biztosítani a megalapozott kérelmeknek az előszűrés befejezését követően, vagy amikor a védelmi szükségletek nyilvánvalóvá válnak, valamint a kísérő nélküli kiskorúak, a családok és gyermekek által benyújtott kérelmeknek, ami összhangban áll a menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló 2016. évi javaslattal. Az arra való törekvés, hogy a menedékjog iránti kérelmükről a lehető leggyorsabban döntés szülessen, az ilyen kérelmezők érdekét szolgálja. A menekültügyi eljárásról szóló rendeletre irányuló 2020. évi módosított javaslat 41. cikke (9) bekezdésének b) pontja szerinti, különleges eljárási igényekkel rendelkező személyekre vonatkozó garanciák szintén továbbra is alkalmazandók. A javaslat garantálja emellett a hatékony jogorvoslathoz való jogot, és biztosítja, hogy a bíróságok hatáskörrel rendelkezzenek annak eldöntésére, hogy a kérelmező a fellebbezés tárgyában hozott határozat meghozataláig a tagállam területén maradhat-e, valamint megfelelő garanciákat tartalmaz, amelyek lehetővé teszik a kérelmező számára, hogy erre irányuló kérelmet nyújtson be a bíróságokhoz.

E javaslat teljes mértékben tiszteletben tartja a gyermek jogait és a kiszolgáltatott személyek különleges szükségleteit. A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslatban a gyermekekre és a kiszolgáltatott személyekre vonatkozóan előírt biztosítékokat az illetékes hatóságoknak kiemelten szem előtt kell tartaniuk, ideértve azt az esetet, ha őrizet alkalmazandó. A befogadási feltételekre vonatkozó különböző szabályok meghatározásakor az e javaslatban előírt keret tiszteletben tartja az emberi méltóság mindenkori és minden körülmény közötti megőrzésére vonatkozó biztosítékokat.

Védelemben részesül a szabadság és a szabad mozgás joga, mivel abban az esetben, ha a migráció és a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárással összefüggésben őrizet alkalmazására kerül sor, az csak szigorúan szabályozott keretek között és korlátozott ideig alkalmazható. A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslat 7. cikkével összhangban a tagállamok a kérelmek határon folytatott eljárásban történő feldolgozása céljából korlátozhatják a kérelmező szabad mozgását. A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslat értelmében a tagállamok senkit sem tarthatnak őrizetben kizárólag azon az alapon, hogy az érintett nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtott be. Az említett javaslat 8. cikke rendelkezik az őrizetben tartás azon okairól és feltételeiről, amelyek alapján és személyre szabott értékelést követően a tagállamoknak – ha kevésbé korlátozó intézkedések nem alkalmazhatók – lehetősége van őrizetbe venni a nemzetközi védelmet kérelmezőket annak érdekében, hogy valamely eljárás keretében döntsenek a kérelmezőnek a területre való belépéshez való jogáról. A 8. cikk azt is előírja, hogy a tagállamok csak akkor vehetik őrizetbe a kérelmezőt, amennyiben kevésbé kényszerítő jellegű alternatív intézkedések – például a mozgásszabadságnak az irányelv 7. cikke szerinti korlátozása – alkalmazása nem lenne hatékony.

A visszaküldés tilalmának az 1951. évi genfi egyezmény 33. cikkében és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 19. cikkében rögzített elve az átdolgozott visszatérési irányelvtől való eltérések alkalmazása során is érvényesül. A javaslat ezért kifejezetten emlékeztet arra, hogy a tagállamoknak mindig tiszteletben kell tartaniuk ezt az elvet határellenőrzési kötelezettségük teljesítése során. A visszaküldés tilalmának tiszteletben tartása magában foglalja annak értékelését, hogy fenn áll-e az üldöztetés, a kínzás vagy az embertelen vagy megalázó bánásmód kockázata, vagy bekövetkezhet-e sorozatos visszaküldés.

4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

Mivel e javaslat a migránsok instrumentalizálásának helyzetéhez kapcsolódik, lehetséges költségvetési vonzatai nem becsülhetők meg előre. Az e javaslat végrehajtásával járó költségeket a 2021–2027-es időszakban a migráció és a menekültügy területén rendelkezésre álló uniós finanszírozási eszközök költségvetése fogja fedezni. Kivételes esetben igénybe lehet venni az (EU, Euratom) 2020/2093 tanácsi rendelet szerint a jelenlegi többéves pénzügyi keretben biztosított rugalmassági mechanizmusokat.

A menekültügyi eljárás kérdései tekintetében e javaslat nem ró az Unióra pénzügyi vagy igazgatási terhet. E részek vonatkozásában tehát nincs hatással az uniós költségvetésre.

5.EGYÉB ELEMEK

•Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

A Bizottság a „migrációs felkészültségi és válságkezelési terv” keretében történő jelentéstételt fogja használni a helyzet nyomonkövetési eszközeként, és szükség esetén ajánlásokat fog tenni az intézkedések meghosszabbítására vagy megszüntetésére vonatkozóan.

•A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

A migránsok instrumentalizálásával kapcsolatos helyzetek kezelésére irányuló javaslat tárgya

Az 1. cikk meghatározza a migráció és a menekültügy területével kapcsolatos instrumentalizálás helyzeteinek EU-n belüli kezeléséről szóló rendelet tárgyát.

Az instrumentalizálás helyzetére vonatkozó, a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás

A 2. cikk bevezeti azokat a különös szabályokat, amelyeket a tagállamok a migránsok instrumentalizálásának helyzete esetén a menekültügy kezelésére irányuló szükséghelyzeti eljárás keretében alkalmazhatnak.

A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja megállapítja, hogy a migránsok instrumentalizálásának helyzetével szembesülő tagállam a nemzetközi védelem iránti kérelmek nyilvántartásba vételének határidejét legfeljebb négy hétre meghosszabbíthatja a valamely, migránsokat instrumentalizáló harmadik országgal közös külső határ közelében szabálytalan határátlépéssel összefüggésben vagy határátkelőhelyeken való megjelenést követően elfogott vagy talált harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalan személyek kérelme vonatkozásában. Elsőbbséget kell biztosítani a valószínűleg megalapozott ügyek, valamint a kísérő nélküli kiskorúak, a kiskorúak és családjaik által benyújtott kérelmek nyilvántartásba vételének.

A 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja meghatározza annak lehetőségét, hogy a migránsok instrumentalizálásának helyzetével szembesülő tagállam valamennyi kérelmezőre kiterjessze a határon folytatott menekültügyi eljárás hatályát azáltal, hogy (a menekültügyi eljárásról szóló módosított rendelet 41. cikke (9) bekezdésének c) pontja szerint az orvosi esetek kivételével) a kérelmezők egyetlen kategóriáját sem zárja ki alóla. A 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja azt is egyértelművé teszi, hogy a kérelem elbírálásának elsőbbséget kell biztosítani, ha az előszűrést követően vagy a határon folytatott eljárásban történő vizsgálat során nyilvánvalóvá válik, hogy a kérelem valószínűleg megalapozott, vagy ha a kérelmet kiskorúak és családtagjaik, többek között kísérő nélküli kiskorúak nyújtották be.