RÖVIDÍTÉSEK

CATS : az európai mezőgazdasági pénzalapok kifizetéseivel kapcsolatos információkat gyűjtő adatbázis (Clearance Audit Trail System)

EMGA : Európai Mezőgazdasági Garanciaalap

Eurostat : az Európai Unió Statisztikai Hivatala

HMKÁ : helyes mezőgazdasági és környezeti állapot

IIER : integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer

JFGK : jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények

KAP : közös agrárpolitika

KAT : kedvezőtlen adottságú terület

MePaR : mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer

MHT : mezőgazdasági hasznosítású terület

SAPS : egységes területalapú támogatási rendszer (Single Area Payment Scheme)

SPS : egységes támogatási rendszer (Single Payment Scheme)

GLOSSZÁRIUM

2003-as reform : Ez a KAP-reform ("félidős értékelés") – folytatva az 1992-ben a MacSharry-reformmal megkezdett folyamatot, amelyet 1999-ben az Agenda 2000 reform vitt tovább – az ártámogatás csökkentését és e csökkentés közvetlen jövedelemtámogatással való kompenzálását tűzte ki célul. A 2003-as reform bevezette a támogatás termeléstől való függetlenítését és a kölcsönös megfeleltetést, miközben hangsúlyosabbá tette a vidékfejlesztés támogatását.

Agenda 2000 : Ez a reform két fő pillérre helyezte a KAP-ot, amelyeket a közösségi költségvetés két európai mezőgazdasági alapon keresztül finanszíroz. Az első pillért finanszírozó alap (Európai Mezőgazdasági Garanciaalap, EMGA) gondoskodik a piaccal kapcsolatos intézkedésekről és közvetlen kifizetések formájában a jövedelemtámogatásról. A második pillért finanszírozó alap (Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap, EMVA) vidékfejlesztési intézkedéseket társfinanszíroz olyan területeken, mint pl. az agrár-környezetvédelem, az élelmiszerek minőségének javítása, a magasabb szakmai színvonal vagy az állatjólét.

Állapotfelmérés : A 2003-as KAP-reform 2008-as felülvizsgálata. A közvetlen támogatások termeléstől való további függetlenítésére és az SPS rugalmasabbá tételére, a vidékfejlesztési intézkedéseket célzó magasabb összegű kiadásokra, az intervenciós rendszer módosítására, a tejkvóták növelésére és egyéb szakágazat-specifikus intézkedésekre vonatkozó bizottsági javaslatok elfogadása.

Csatlakozási okmány : Azokat a feltételeket tartalmazó okmány, amelyek mellett valamely ország az Európai Unió tagállamává válik.

EU-15 : Belgium, Dánia, Németország, Írország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Luxemburg, Hollandia, Ausztria, Portugália, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság.

Az Európai Unió bővítése : Az Unió új tagállamok csatlakozásával történő bővítése.

Mezőgazdasági tényezőjövedelem : A mezőgazdasági tevékenységek (valamint az el nem különíthető, nem mezőgazdasági másodlagos tevékenységek) nettó hozzáadott értékét mutatja tényezőköltségen. Ennek kiszámításához a mezőgazdasági kibocsátás alapáron számított értékéből ki kell vonni a folyó termelőfelhasználás értékét, az állóeszközök értékcsökkenését és a termelési adókat, majd hozzá kell adni az (egyéb) termelési támogatások értékét. A háztartások gyakran kapnak jövedelmet egyéb forrásokból (nem mezőgazdasági tevékenységek, bérek, társadalmi juttatások, tulajdonosi jövedelmek), ezért a mezőgazdasági jövedelem nem feltétlenül egyezik meg a mezőgazdasági háztartások tényleges jövedelmével.

Mezőgazdasági vállalkozói jövedelem : Mezőgazdasági tevékenységekből származó jövedelem, amely a saját termelési tényezők (munka és/vagy vállalkozás, saját tőke és saját tulajdonban lévő föld) ellenértékeként szolgál. A finanszírozási teherhez (tőkekölcsönzés) és a munkaerő igénybevételéhez kapcsolódó költségek levonása után a tényezőjövedelemnek felel meg.

SAPS : Átmeneti egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszer az új tagállamok mezőgazdasági termelői részére.

A SAPS-rendszert alkalmazó tagállamok : Azok az új tagállamok, amelyek úgy döntöttek, hogy az EU-15-ben alkalmazott támogatási rendszerek helyett a SAPS-rendszert vezetik be: Bulgária, Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Románia és Szlovákia.

A támogatás termeléstől való függetlenítése : A közvetlen kifizetések elválasztása a mezőgazdasági termeléstől.

Új tagállamok : Bulgária, Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Románia, Szlovákia és Szlovénia.

ÖSSZEFOGLALÓ

I. Az egységes területalapú támogatási rendszer (SAPS) az új tagállamok mezőgazdasági termelőit célzó egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszer. A Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Románia és Szlovákia által bevezetett rendszer lehetővé teszi, hogy a tagállami kormányok közvetlen támogatást nyújtsanak a gazdálkodók számára mindaddig, amíg az érintett tagállam át nem áll az EU egészében a tervek szerint 2014. január 1-jétől bevezetendő támogatási rendszerre. A SAPS keretében teljesített kifizetések a 2011-es pénzügyi évben mintegy 5 milliárd eurót tettek ki.

II. A SAPS rendszerében a mezőgazdasági termelők nem kötelezettek javak előállítására vagy termelési tényezők felhasználására, azonban helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban (HMKÁ) kell tartaniuk a földterületüket, és be kell tartaniuk a környezetre, az élelmiszer-biztonságra, valamint az állat-egészségügyre és az állatjólétre vonatkozó alapvető előírásokat.

III. A Számvevőszék a SAPS végrehajtásának ellenőrzésekor az alábbiakra helyezte a hangsúlyt:

- a rendszer fő elemeinek végrehajtása, beleértve a kedvezményezettek definícióját és a támogatható földterületek meghatározását;

- a rendszer hozzájárulása az új tagállamok mezőgazdasági termelőinek jövedelemtámogatásával kapcsolatos célkitűzéshez;

- az összes uniós tagállam számára közös, új közvetlen támogatási rendszerre történő átállás előkészítése.

IV. Az SPS-ről szóló jelentésében [1] a Számvevőszék rámutatott a "mezőgazdasági termelő" fogalmának nem megfelelő definiálására és arra, hogy mezőgazdasági termeléssel nem – vagy csak csekély mértékben – foglalkozó kedvezményezettek is részesülnek támogatásban. A jelenlegi ellenőrzés nyomán ugyanezek a következtetések vonhatók le a SAPS tekintetében is. Ezen túlmenően néhány érintett tagállamban a SAPS keretében jogszerűen támogatást fizettek ki (és jövedelemtámogatást nyújtottak) állami földterületeket kezelő és mezőgazdasági tevékenységgel máskülönben nem foglalkozó közintézményeknek is.

V. A tagállamok nem azonosították be pontosan, melyek a támogatható földterületek, így egyes nem hasznosított parcellák, valamint nem mezőgazdasági tevékenység céljára használt földterületek után is történtek kifizetések. Ez a körülmény hatással van az egyes egyéni mezőgazdasági termelőknek kifizetett összegre, és negatívan befolyásolja a kifizetés és a támogatható földterület közötti kapcsolatot.

VI. A SAPS-kifizetések az érintett tagállamokban jelentős mértékben hozzájárultak a mezőgazdasági termelők jövedelmének növeléséhez, és számos termelő számára jelenleg is a fő jövedelemforrást jelentik. A SAPS keretében fizetett támogatások eloszlása azonban elsősorban a gazdálkodók rendelkezésére álló mezőgazdasági parcellák területén alapul, és nem veszi figyelembe sem a mezőgazdasági tevékenység sajátos regionális jellemzőit, sem a gazdálkodóknak a közjavak előállításához való hozzájárulását. Ezenfelül a mezőgazdaság sok új tagállamban duális szerkezetű (egyfelől kisszámú nagy gazdaságból, másfelől nagyszámú kis családi gazdaságból épül fel), ami a támogatási rendszer területalapú jellege folytán olyan helyzet kialakulásához vezetett, hogy a kifizetések nagyrészt néhány nagy kedvezményezettnél koncentrálódnak, míg a gazdálkodók többsége csak igen kis összegű támogatásban részesül.

VII. Nem létezik azt lehetővé tévő opció, hogy a SAPS-kifizetéseket differenciálhassák egy tagállamon belül a régiók mezőgazdasági potenciálja vagy környezeti kritériumok alapján. 2010 óta mindamellett a tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy nemzeti SAPS-keretük egy részét olyan mezőgazdasági termelők számára nyújtandó különtámogatásokra fordítsák, akik gazdasági szempontból sérülékeny vagy környezetvédelmi szempontból érzékeny térségben, illetve gazdaságilag érzékeny mezőgazdasági ágazatban tevékenykednek. Jelenleg még túl korai lenne azonban annak értékelése, hogy ez az opció milyen hatást gyakorol a SAPS-támogatások eloszlására.

VIII. A tagállamokban a közvetlen kifizetések szintjét úgy határozták meg, hogy ösztönözzék a mezőgazdasági ágazat szükségszerű szerkezetátalakítását, és az érintett vidéki társadalmakban elkerüljék a jelentős jövedelemkülönbségek és társadalmi egyenlőtlenségek kialakulását. A SAPS-ot alkalmazó tagállamok agrárgazdaságainak régóta fennálló strukturális hiányosságai azonban befolyásolhatják a közvetlen kifizetések hosszú távú eredményességét és hatékonyságát. A Bizottság mindezidáig nem elemezte a SAPS-támogatások mezőgazdasági ágazat szerkezetátalakítására gyakorolt hatásait.

IX. Amennyiben a támogatás beépül a földterületek árába vagy bérleti díjába, a SAPS eredményes hozzájárulása a gazdaságok jövedelmének támogatásához csökken. A Bizottság az ellenőrzött tagállamokban mindeddig nem elemezte ezeket a hatásokat; mindamellett bizonyított, hogy a SAPS-kifizetések együtt járnak a földterületek vételárának, illetve bérleti díjának növekedésével.

X. A SAPS-ot alkalmazó tagállamok többsége nem készült fel a SAPS-rendszert követő jogosultságalapú rendszer bevezetésére. Az SPS-rendszernek az EU-15-ben történt 2005-ös bevezetése során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy az ilyen rendszerek alkalmazása jelentős késéseket eredményezhet a mezőgazdasági termelőknek folyósított kifizetésekben.

XI. A Számvevőszék ajánlásai a következők:

- A gazdálkodók jövedelemtámogatását elsősorban azoknak az aktív mezőgazdasági termelőknek kell nyújtani, akik konkrét és rendszeres mezőgazdasági tevékenységet végeznek. A SAPS-támogatások kedvezményezettjei közül különösen az állami földterületeket kezelő, de mezőgazdasági tevékenységgel egyébiránt nem foglalkozó közintézményeket kell kizárni.

- Egyértelműen meg kell határozni, hogy melyek a támogatható földterületek, és azokat olyan parcellákra kell korlátozni, amelyek esetében a HMKÁ-követelmények a konkrét és rendszeres mezőgazdasági tevékenység végzését követelik meg. A jogosultságalapú rendszer bevezetése esetén kizárólag ilyen parcellák után lehessen támogatási jogosultságot biztosítani.

- A nagy összegű egyéni kifizetések maximálásával, vagy a különböző régiókban található gazdaságok sajátos körülményeinek figyelembevételével törekedni kell a támogatások kiegyensúlyozottabb eloszlására a gazdálkodók között.

- A Bizottság elemezze, hogy a strukturális hiányosságok és a földárak milyen mértékben érintik hátrányosan a közvetlen kifizetések eredményességét és hatékonyságát. Ezen elemzés alapján a Bizottság mérlegelje, mely kiegészítő intézkedések szükségesek a mezőgazdasági szektor szerkezetátalakítása és versenyképességének javítása érdekében.

- A Bizottság támogassa tevékenyen a tagállamokat, és szorosabban kövesse figyelemmel azok felkészülését a jövőbeni jogosultságalapú rendszer bevezetésére. A Bizottságnak különösen a tagállami hatóságokra és a gazdálkodókra vonatkozó legfontosabb követelmények meghatározásában kell segítenie a tagállamokat.

BEVEZETÉS

HÁTTÉR-INFORMÁCIÓK

1. Amikor a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovákia és Szlovénia 2004. május 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz (EU), a közös agrárpolitika (KAP) a gazdálkodóknak lényegében a termőterület és az állatok (szarvasmarha-, juh- és kecskefélék) száma alapján nyújtott, termeléstől függő közvetlen támogatásból állt. 2002-ben a Tanács úgy határozott, hogy ezeket a közvetlen kifizetéseket az új tagállamokbeli mezőgazdasági termelők előtt is megnyitja. Az akkor az uniós tagállamokban (EU-15) hatályos elvekkel összhangban a Tanács minden egyes új tagállam számára költségvetési felső határt állapított meg. Ez jelentette azt a maximális összeget, amelyet az uniós költségvetés évente a közvetlen kifizetések finanszírozására biztosított. A Tanács ezenkívül döntött arról is, hogy a közvetlen kifizetéseket 2013-ig fokozatosan növelik, míg azok megközelítőleg elérik az EU-15-ben nyújtott támogatás szintjét.

2. Az új tagállamok többségében azonban a mezőgazdasági ágazat szerkezete alapjaiban különbözött az EU-15 tagállamaiban szokásostól. Jellemzően duális szerkezetű volt: egyfelől nagy gazdaságokból, másfelől sok kis családi gazdaságból épült fel. Az ágazat termelékenysége összességében alacsony volt. Ráadásul a legtöbb tagállami hatóság nem rendelkezett tapasztalatokkal a mezőgazdasági termelőknek folyósított közvetlen támogatások igazgatása terén.

3. A fentiek miatt a 2004-ben az Unióhoz csatlakozott tagállamokkal aláírt csatlakozási okmányban a termeléstől függő közvetlen támogatás alternatívájaként e tagállamok számára felajánlották azt a lehetőséget, hogy egy átmeneti időszakban egy egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszert – az úgynevezett egységes területalapú támogatási rendszert (SAPS) – vezessenek be. Az okmány úgy rendelkezik, hogy a Tanács által megállapított nemzeti költségvetési felső határon belül a Bizottság minden egyes új tagállam esetében előírja a SAPS-kiadások éves pénzügyi keretét. Ugyanezt a lehetőséget Bulgáriának és Romániának is felajánlották, amikor a két ország 2007-ben csatlakozott az Unióhoz.

4. Az EU bővítési folyamatával párhuzamosan a Tanács 2003-ban elfogadta a KAP reformját. Ez a reform:

a) bevezette a legtöbb meglévő közvetlen támogatást kiváltó egységes támogatási rendszert (SPS), amelynek keretében a támogatást függetlenítették a termelési kötelezettségektől;

b) a közvetlen támogatások teljes összegének kifizetését bizonyos, a gazdálkodóknak előírt "kölcsönös megfeleltetési" kötelezettségek betartásához kötötte [2];

c) kötelező mechanizmust hozott létre a naptári évenként és gazdaságonként 5000 EUR összeget meghaladó közvetlen kifizetések meghatározott mértékű csökkentésére ("moduláció").

5. A Tanács 2004-ben úgy határozott, hogy a 2003. évi reform során elfogadott elvek az új tagállamokban is alkalmazandók lesznek, a moduláció kivételével (legalábbis addig, amíg a közvetlen támogatások új tagállamokban hatályos mértéke el nem éri az EU-15-ben alkalmazandó szintet). A SAPS végrehajtásával kapcsolatos opció azonban érvényben maradt [3].

6. 2004-ben csak Málta és Szlovénia döntött a közvetlen kifizetések tekintetében akkor hatályos rendelkezések, majd 2007-ben az – EU-15-ben már 2005 óta hatályban lévő – SPS végrehajtása mellett. A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia, majd 2007-ben Bulgária és Románia is a SAPS alkalmazását választotta.

7. A SAPS-ot tehát a kezdetektől fogva úgy alakították ki, hogy átmenetet képezzen az Unió egészében hatályos közvetlen támogatási rendszer (illetve 2005 után az SPS) felé. Kezdetben úgy tervezték, hogy az átmeneti időszak legkésőbb 2009-ben véget ér. A KAP 2008. évi "állapotfelmérésekor" azonban a Tanács ezt az időszakot 2013 végéig meghosszabbította. Így a jelenleg az Európai Parlamentben és a Tanácsban vita alatt álló közvetlen támogatási rendszer, amelyet a 2014-től végrehajtandó új KAP részeként fognak elfogadni, ettől az időponttól kezdve váltja majd fel a SAPS rendszerét [4].

A SAPS LEGFONTOSABB ELEMEI

8. A SAPS a mezőgazdasági termelőket célzó, a rendelkezésükre álló támogatható földterületen alapuló egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszer [5]. A támogatás minden tagállamban a támogatható földterület alapján megállapított hektáronkénti éves összegből áll. A gazdálkodók éves nyilatkozatot nyújtanak be az illetékes tagállami hatóságnak az összes mezőgazdasági parcelláról. A mezőgazdasági termelők nem kötelezettek termelésre vagy termelési tényezők felhasználására, azonban a parcellákat helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban (HMKÁ) kell tartaniuk [6].

9. Az egyes tagállamokban a hektáronkénti kifizetés éves összegét az éves pénzügyi keretnek és az adott új tagállam mezőgazdasági területének hányadosaként számítják ki. Amennyiben egy adott évben ezek a kifizetések meghaladják az éves pénzügyi keretet, a hektáronkénti tagállami összeget egy csökkentési együttható alkalmazásával arányosan csökkentik. Ez biztosítja azt, hogy a kifizetések összege nem haladja meg a csatlakozási okmányokban elfogadott tagállami kereteket.

10. Az Unióhoz 2004-ben csatlakozott tagállamok esetében mezőgazdasági terület alatt a 2003. június 30-án "jó mezőgazdasági állapotban" tartott "mezőgazdasági hasznosítású terület" (MHT) értendő [7]. E dátum meghatározása kizárta a SAPS-támogatásokból mindazon területeket, amelyek akkor nem voltak használatban, még akkor is, ha a gazdálkodók e földterületeket a későbbi években újra művelés alá vonták. Bulgáriában és Romániában azonban nem állapítottak meg ilyen határidőt, következésképpen a gazdálkodók itt a termelésből korábban kivont, azonban a tagállamok uniós csatlakozását követően ismét művelés alá vont területek után is részesülhetnek SAPS-kifizetésekben.

11. A "mezőgazdasági hasznosítású terület" az Eurostat által használt statisztikai fogalom [8]. A fogalom a szántóterületek, az állandó gyepterületek, az állandó kultúrák és a konyhakertek összterületét foglalja magában.

12. A SAPS és az SPS összehasonlítását az I. melléklet tartalmazza.

A NEMZETI KIEGÉSZÍTŐ KÖZVETLEN KIFIZETÉSEK NYÚJTÁSÁVAL KAPCSOLATOS OPCIÓ

13. Néhány tagállam már az uniós csatlakozást megelőzően is nyújtott közvetlen kifizetéseket gazdálkodóinak, amelyek összeegyeztethetetlenek lettek volna az uniós közös piac elveivel. Annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termelők által kapott támogatások összege országuk uniós csatlakozását követően ne csökkenjen, az uniós közvetlen kifizetések fokozatos bevezetésének ellensúlyozására az érintett tagállamok számára lehetővé tették a SAPS-támogatásokon felül a nemzeti költségvetésből juttatott kiegészítő közvetlen kifizetések folyósítását [9]. E kifizetéseket a Bizottságnak jóvá kell hagynia, és a mezőgazdasági termelőknek nyújtott teljes közvetlen támogatás nem haladhatja meg a közvetlen támogatásnak azt a szintjét, amelyre a mezőgazdasági termelő az EU-15 tagállamaiban jogosult lenne. A nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések összegét a SAPS-kifizetések fokozatos éves emelésével párhuzamosan fokozatosan csökkentik.

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE, CÉLJAI ÉS MÓDSZERE

14. A Számvevőszék az éves megbízhatósági nyilatkozat (DAS) keretében 2005 óta ellenőrzi a SAPS végrehajtását. Ezek az ellenőrzések azonban a kifizetések jogszerűségére és szabályszerűségére, valamint a felügyeleti és kontrollrendszerek működésére korlátozódtak. A Számvevőszék ezeknek az ellenőrzéseknek az eredményeit éves jelentéseiben tette közzé.

15. A SAPS az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) finanszírozott második legnagyobb rendszer, és a mezőgazdasági termelők legfontosabb jövedelemforrását jelenti az új tagállamokban. Az évek során (a 2005-ös és a 2011-es pénzügyi évek között) az éves kiadások összege 1,4 milliárd euróról mintegy 5 milliárd euróra nőtt. A támogatás a tervek szerint a 2014-es pénzügyi évre eléri majd a 7,5 milliárd eurót.

16. A 2011-ben elvégzett ellenőrzés keretében a Számvevőszék felkereste az Európai Bizottságot és öt olyan tagállamot, amely 2004-ben (Magyarország, Lengyelország és Szlovákia) vagy 2007-ben (Bulgária és Románia) bevezette a SAPS-rendszert, valamint dokumentációk elemzésére, illetve tanulmányok és értékelések áttekintésére is sor került. 2011-ben a felkeresett tagállamok mintegy 4 milliárd EUR értékben teljesítettek SAPS-kifizetéseket, ami az adott pénzügyi évben a SAPS-rendszerből folyósított kiadások 80%-át tette ki [10].

17. Ez a jelentés elsősorban a következő témákkal foglalkozik:

- a rendszer fő elemeinek végrehajtása, beleértve a kedvezményezettek definiálását és a támogatható földterületek meghatározását;

- a rendszer hozzájárulása az új tagállamokbeli mezőgazdasági termelők jövedelemtámogatásával kapcsolatos célkitűzéshez;

- felkészülés az összes uniós tagállam számára közös, új közvetlen támogatási rendszerre történő átállásra.

ÉSZREVÉTELEK

A MEZŐGAZDASÁGI TEVÉKENYSÉGGEL CSAK CSEKÉLY MÉRTÉKBEN FOGLALKOZÓ KEDVEZMÉNYEZETTEKNEK FOLYÓSÍTOTT KIFIZETÉSEK

18. A fentiekben leírtak értelmében a SAPS-kifizetések célja a mezőgazdasági termelők jövedelemtámogatása [11]. A rendszert úgy tervezték meg, hogy összhangban legyen a KAP átfogó célkitűzéseivel, amelyek a következők: "a mezőgazdasági termelékenység növelése" és "ily módon a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonalának biztosítása, különösen a mezőgazdaságban dolgozók egy főre jutó jövedelmének növelésével" [12].

A "MEZŐGAZDASÁGI TERMELŐ" ÉS A "MEZŐGAZDASÁGI TEVÉKENYSÉG" DEFINÍCIÓJA

19. A rendelet értelmében [13] a mezőgazdasági termelő olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja, aki, illetve amely "mezőgazdasági tevékenységet" folytat. "Mezőgazdasági tevékenység" a "mezőgazdasági termékek termelése, tenyésztése vagy termesztése, ideértve a betakarítást, a fejést, az állattenyésztést és a mezőgazdasági célból történő állattartást, valamint a földterületek helyes mezőgazdasági és környezeti állapotának fenntartását".

20. A Számvevőszék már korábban megállapította, hogy a "termelő" kifejezés "mezőgazdasági tevékenységet" folytató és támogatható földterülettel rendelkező természetes vagy jogi személyként történő meghatározása nem teljesen pontos [14]. A Számvevőszék megállapította, hogy Magyarország és Románia saját nemzeti jogszabályaiban egyértelműbben meghatározta ezeket a fogalmakat. Magyarország úgy döntött, hogy SAPS-támogatás csak a földhasználóknak folyósítható. Romániában a nemzeti szabályok a SAPS-kifizetések kedvezményezetti köréből kifejezetten kizárják azokat, akik földterületet adnak bérbe vagy engedményeznek használat céljára. Ezt azonban a gyakorlatban ritkán ellenőrzik, és a Számvevőszék mindkét tagállam esetében úgy találta, hogy olyan földtulajdonosok is részesültek SAPS-támogatásban, akik maguk nem folytattak mezőgazdasági tevékenységet a szóban forgó területen, az azt valóban használó gazdálkodók pedig nem jutottak SAPS-támogatáshoz.

21. Akárcsak az SPS esetében, a Számvevőszék olyan SAPS-kedvezményezetteket is talált, akik csak csekély mértékben foglalkoztak mezőgazdasági tevékenységgel. Ezek között voltak ingatlanvállalatok, repülőterek (Lengyelország és Románia), erdészeti vállalatok, vadászegyesületek, horgászklubok és síklubok (Magyarország, Lengyelország és Szlovákia). A Bizottság és a felkeresett tagállamok sem az ilyen esetek számáról, sem pénzügyi hatásáról nem rendelkeztek pontos adatokkal. Szemléltető példaként: a Számvevőszék megállapította, hogy Lengyelországban a 2010. kérelmezési évben 19000 ha mezőgazdasági földterület címén 1345 vadászegyesület kapott jogszerűen SAPS-támogatást 2,54 millió EUR értékben. Hasonlóképpen Magyarországon 337 vadászegyesületnek 7000 ha mezőgazdasági földterület címén több mint 1 millió EUR SAPS-támogatást folyósítottak.

22. A Számvevőszék a felkeresett tagállamokban ezenfelül megállapította, hogy a SAPS-kedvezményezettek egy sajátos csoportja az állami földterületeket a vonatkozó jogszabályok értelmében kezelő közintézményekből áll. Ezek a jogalanyok mezőgazdasági tevékenységet nem vagy csak csekély mértékben végeznek. Ezekben az esetekben a SAPS-kifizetések elsődlegesen az ilyen közintézményekre háruló állami feladatokat finanszíroznak, nem pedig a mezőgazdasági termelők jövedelmét támogatják.

23. A KAP 2008. évi állapotfelmérése lehetővé tette a tagállamoknak olyan kritériumok megfogalmazását, amelyek a fent említettekhez hasonló kedvezményezetteket kizárják a SAPS-kifizetésekből. Az ellenőrzés során felkeresett tagállamok közül azonban a mai napig egy sem élt ezzel a lehetőséggel, következésképpen a fent leírt helyzet továbbra is fennáll.

NEM MEZŐGAZDASÁGI TEVÉKENYSÉGRE HASZNÁLT FÖLDTERÜLET

24. Az SPS-re alkalmazandó rendelkezések nem teszik lehetővé kifizetések nyújtását olyan földterületek után, amelyeket nem elsősorban mezőgazdasági célra használnak [15]. Ilyen szabályok azonban a SAPS esetében nem léteznek. Magyarországon a hatóságok SAPS-kifizetéseket folyósítottak olyan állami tulajdonban lévő állandó gyepterületek címén, amelyeket katonai kiképzés céljára használtak, azonban a nemzeti hatóságok nem tudták megmondani, hogy azokat kizárólag kiképzés céljára vagy akár csak részben mezőgazdasági célra (juhok legeltetésére) is hasznosítják-e. A Számvevőszék becslése szerint 2010-ben 4,25 millió eurót fizettek ki 25000 ha katonai hasznosítású terület jogán [16].

1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

KIZÁRÓLAG A NEMZETI JOGSZABÁLYOK ÉRTELMÉBEN ELLÁTOTT KÖZFELADATAIKÉRT SAPS-TÁMOGATÁSBAN RÉSZESÜLŐ ÁLLAMI INTÉZMÉNYEK

Lengyelországban, Romániában, Szlovákiában és Magyarországon nagy mezőgazdasági földterületek vannak állami tulajdonban. Lengyelországban például a Mezőgazdasági Ingatlanügynökség – amely mintegy kétmillió hektár, az Államkincstár tulajdonát képező földterületet igazgat – a legnagyobb egyéni mezőgazdaságiföldterület-kezelő. Ezek az irányító hatóságok nem maguk művelik meg a földet, hanem azt bérbe adják termelőknek, akik az általuk megművelt parcellák után rendszerint jogosultak SAPS-támogatás igénylésére. A vizsgált tagállamok nem alkalmaznak egységes megközelítést az ilyen közintézmények tekintetében: míg Szlovákiában és Romániában ezek nem kaphatnak SAPS-támogatást, Lengyelországban a Mezőgazdasági Ingatlanügynökség megyei hivatalai évente mintegy 1 millió EUR értékű SAPS-támogatásban részesülnek azon földterületek után, amelyeket nem sikerül bérbe adniuk. A megyei hivatalok alvállalkozókat bíztak meg a földterület ahhoz szükséges művelésével, hogy az megtartsa mezőgazdasági értékét – mindezt az éves SAPS-támogatásnál jóval alacsonyabb hektáronkénti költség fejében. Mindamellett olyan feladatról van szó, amelyet a hatóságoknak mindenképpen el kell látniuk, hiszen a nemzeti jog kötelezi őket a köztulajdon értékének megőrzésére.

Magyarországon az állam a legnagyobb egyedi SAPS-kedvezményezett [17]. Ily módon támogatást kapnak például a központi állami költségvetésből finanszírozott nemzeti parkok is: az elsődleges cél a természetvédelmi területek fenntartása. Olyan intézményi földhasználókra, amelyek fő célja nem a mezőgazdasági termelés, további példaként hozhatók fel a vízgazdálkodási társaságok és a települési önkormányzatok. A magyar hatóságok nem rendelkeznek rálátással arra, hogy az ilyen intézmények milyen mértékben részesülnek a kifizetésekből. A Számvevőszék becslése alapján azonban 300000 hektárról lehet szó, amely után a magyar hatóságok mintegy 50 millió EUR összegű SAPS-támogatást fizettek ki 2010-ben.

Romániában – ahol mintegy 1,6 millió ha mezőgazdasági földterület van a települések tulajdonában, ebből körülbelül 1,5 millió ha gyepterület – a Számvevőszék megállapítása szerint 2010-ben több mint 1000 település és helyi önkormányzat részesült összesen 23,5 millió EUR összegű SAPS-támogatásban mintegy 340000 ha köztulajdonban lévő földterület címén. Ezeket a földterületeket a helyi mezőgazdasági termelők rendszerint közösen használják, például szarvasmarha legeltetésére vagy fűkaszálásra, és azokon az állami földtulajdonos jellemzően semmiféle mezőgazdasági tevékenységet nem végez. A román hatóságok a közelmúltban lépéseket tettek annak érdekében, hogy a kifizetések célzottabban a mezőgazdasági termelőkre irányuljanak. Ezek az intézkedések azonban csak részben eredményesek, és a földet használó termelők közül sokan továbbra sem jutnak hozzá a SAPS-kifizetésekhez.

A Számvevőszék hasonló eseteket tárt fel Bulgáriában is, ahol a települések jogi személyeket hoztak létre a SAPS-támogatás felvételére olyan állami földterületek után, amelyeket a helyi gazdálkodók legeltetésre használtak. Ezeknek az intézményeknek a tevékenysége kimerült abban, hogy vizet biztosítottak az állatok számára, vagy alkalmanként felvettek néhány munkavállalót, hogy megtisztítsák a területet a bozóttól.

A SAPS-kifizetések hektáronkénti összegének tervezett emelkedése miatt az ilyen intézményeknek kifizetett éves összegek 2013-ig (illetve Bulgária és Románia esetében 2016-ig) emelkedni fognak. A fent említett esetekben a támogatás nem a mezőgazdasági termelők jövedelemtámogatására szolgál, hanem egy-egy állami szervezet finanszírozásához járul hozzá.

NEM HATÁROZTÁK MEG MEGBÍZHATÓ MÓDON A SAPS-TÁMOGATÁSRA JOGOSULT ÖSSZTERÜLETET, ÉS A FELKERESETT TAGÁLLAMOK EGYMÁSTÓL ELTÉRŐEN HATÁROZTÁK MEG A PARCELLÁK TÁMOGATHATÓSÁGÁT

AZ ÉRINTETT TAGÁLLAMOK TÖBBSÉGE NEM TUDJA PONTOSAN MEGHATÁROZNI A SAPS KERETÉBEN TÁMOGATHATÓ MEZŐGAZDASÁGI TERÜLETEKET

25. Míg a közvetlen kifizetések nemzeti költségvetési felső értékeit a Tanács állapította meg, a SAPS-támogatásokra ténylegesen jogosult területek pontos meghatározása a Bizottság és az érintett tagállamok hatáskörében maradt [18].

26. Az előzőekben leírtak szerint a csatlakozási okmány és a későbbi tanácsi rendeletek értelmében támogatható mezőgazdasági terület alatt a 2003. június 30-án "jó mezőgazdasági állapotban" tartott "mezőgazdasági hasznosítású terület" (MHT) értendő, függetlenül attól, hogy azon abban az időben termelést folytattak-e.

27. Bulgária és Románia esetében azonban ez az időbeni viszonyítás nem alkalmazandó, azaz az adott kérelmezési évben jó mezőgazdasági állapotban tartott minden MHT támogatható mezőgazdasági területnek minősül.

28. Az MHT-kritérium kizárja a SAPS-támogatásból a nem mezőgazdasági hasznosítású területeket (például az erdőket és a parkokat), valamint az olyan területeket is, amelyeket gazdasági, társadalmi vagy más okból már nem művelnek (akkor is, ha ezeket a területeket a szokásosan a gazdaság rendelkezésére álló erőforrásokkal újra be lehetne vonni a termelésbe). A Számvevőszék megjegyzi, hogy a jelenleg hatályos szabályok nem következetesek, mivel azok a gazdálkodók, akik újra be akarnak vonni parcellákat a termelésbe, az Unióhoz 2004-ben csatlakozott, SAPS-ot alkalmazó tagállamokban az ilyen parcellák tekintetében ki vannak zárva a SAPS-támogatásból, míg Bulgáriában és Romániában a termelők SAPS-támogatásban részesülhetnek a korábban termelésből kivont területek újbóli műveléséhez.

29. Az uniós jog nem határozza meg közelebbről a "jó mezőgazdasági állapot" fogalmát. A számvevőszéki ellenőrzés időpontjáig csak Bulgária fogadott el egyértelműen meghatározott előírásokat annak meghatározására.

30. Noha a csatlakozási okmányokkal elfogadott rendelkezések előírták a tagállami hatóságok számára a támogatható mezőgazdasági terület fizikai azonosítását, a felkeresett tagállamok többsége számára e területek megbízható beazonosítása problémát okoz. Egyrészt a "jó mezőgazdasági állapot" meghatározásának hiánya, másrészt a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszerek (MePaR) nem megfelelő kialakítása vagy teljes hiánya miatt a tagállamok egymástól eltérő módszereket használtak saját mezőgazdasági területeik meghatározására.

31. Lengyelországban a Bizottság által is elfogadott támogatható mezőgazdasági területet a 2002. évi mezőgazdasági felmérésből származó globális földhasználati adatok alapján határozták meg az olyan parlagon lévő földterületekkel kapcsolatos kiegészítő információk felhasználásával, amelyeket várhatóan ismét bevonnának a termelésbe, amint a gazdálkodók értesülnének arról, hogy azok után SAPS-kifizetésekben részesülnének. Ezzel szemben a MePaR-ban nyilvántartandó területeket a földkataszterből származó adatok alapján határozták meg, amely jóval nagyobb területeket tartalmazott; mindamellett e területek 2003. évi állapotáról nem állt rendelkezésre információ [19].

32. Magyarországon a Bizottság által is elfogadott támogatható mezőgazdasági területet a csatlakozás előtti földhasználati adatok és a 2002. évi mezőgazdasági felmérés alapján határozták meg, majd ebből levonták a mezőgazdasági hasznosításra alkalmatlan földterületek becsült nagyságát. A MePaR ezzel szemben teljes mértékben a légi felvételek értelmezésén alapult.

33. A fenti példák azt is szemléltetik, hogy a SAPS-támogatásra jogosult területeket nyilvántartó és az új tagállamok által a támogatási kérelmek igazgatása során felhasznált MePaR-ban [20] nyilvántartott mezőgazdasági területek kiterjedése gyakran jóval nagyobb a Bizottság által a csatlakozás időpontjában meghatározott és elfogadott mezőgazdasági területnél. A következő táblázat tanúsága szerint még 2010-ben is ez volt a helyzet.

34. A Bizottság nem szólította fel a tagállamokat ezeknek az eltéréseknek a vizsgálatára. A Számvevőszék ezért nem tudja megerősíteni, hogy a SAPS-kifizetések tekintetében támogathatóként nyilvántartásba vett területeket valóban a csatlakozási okmányok és az azok alapján született uniós jogszabályok [21] rendelkezéseivel összhangban határozták-e meg.

35. A SAPS keretében támogatható földterületekkel kapcsolatos bizonytalanság kétféle következménnyel jár:

a) mivel az egyes tagállamok számára meghatározott pénzügyi keretek a pénzügyi időszakra rögzítettek, a hektáronkénti átlagösszeg arányosan csökkent, amikor a gazdálkodók nyilatkozataiban szereplő összterület meghaladta a Bizottság által jóváhagyott mezőgazdasági területet;

b) a hektáronkénti SAPS-támogatás átlagos összege nőtt, amikor a Bizottság kisebb mezőgazdasági területet hagyott jóvá, mint a MePAR-ban ténylegesen rögzített mezőgazdasági terület.

TÁBLÁZAT

A MEZŐGAZDASÁGI HASZNOSÍTÁSÚ TERÜLETEK, A BIZOTTSÁG ÁLTAL JÓVÁHAGYOTT MEZŐGAZDASÁGI TERÜLETEK ÉS A SAPS-TÁMOGATÁSRA JOGOSULT TERÜLETEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA (2010-ES KÉRELMEZÉSI ÉV)

Forrás: Európai Számvevőszék, a tagállami statisztikai hivatalok és a kifizető ügynökségek adatai alapján (2011).

(hektár) |

| Bulgária | Magyarország | Lengyelország | Románia | Szlovákia |

Mezőgazdasági hasznosítású terület (MHT) 2010-ben, a statisztikai hivatalok adatai alapján | 3620000 | 5343000 | 15534000 | 13298000 | 1921000 |

A Bizottság által jóváhagyott mezőgazdasági terület (az 1121/2009/EK rendelet VIII. melléklete) | 3492000 | 4829000 | 14137000 | 8716000 | 1865000 |

A MePaR nyilvántartása szerint a SAPS keretében támogatható terület összesen | 3707125 | 5681781 | 18245374 | 13015446 | 2083248 |

A TÁMOGATHATÓMEZŐGAZDASÁGI TERÜLETEK MÓDOSÍTÁSAI NEM MINDIG ALAPULTAK ELLENŐRIZHETŐ KRITÉRIUMOKON

36. A Bizottság jóváhagyhatja az egyes tagállamok támogatható mezőgazdasági területének módosítását, amennyiben kiderül, hogy azt eredetileg nem megfelelően határozták meg. E kiigazítás feltétele, hogy az érintett tagállam objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumokat határozzon meg [22].

37. A Bizottság 2004 óta Bulgária, Litvánia, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia mezőgazdasági területei tekintetében hagyott jóvá módosítási kérelmeket. Bulgária, Lengyelország és Szlovákia esetében a módosítás eredményeképpen csökkent a mezőgazdasági terület, ezért nőtt a SAPS-támogatás hektáronkénti összege, így ezek a tagállamok teljes mértékben fel tudták használni éves pénzügyi keretüket. Magyarország a mezőgazdasági terület növelését kérte, mert a hatóságokhoz a vártnál jóval nagyobb területre érkeztek be támogatási kérelmek. Ennek eredményeképpen csökkent az egyes gazdálkodóknak kifizetett SAPS-támogatás összege, így ez az ország sem lépte túl az éves pénzügyi keretet.

38. A Számvevőszék rámutatott, hogy míg Bulgária a mezőgazdasági terület módosítását részben egyes nem támogatható földterületek beazonosítása miatt kérelmezte, addig Magyarország, Lengyelország és Szlovákia esetében a módosítás nem ellenőrizhető kritériumokon alapult, csupán azon a tényen, hogy a hatóságoktól a vártnál nagyobb vagy kisebb mezőgazdasági földterületre igényeltek támogatást. A Bizottság már 2005-ben tájékoztatta a szlovák hatóságokat arról, hogy az egy adott évben beérkező támogatási kérelmek száma, illetve annak várható emelkedése nem jelent kellőképpen objektív kritériumot a SAPS keretében támogatható mezőgazdasági terület módosításához. Ennek ellenére a Bizottság Magyarország, Lengyelország és Szlovákia esetében is végül további vizsgálatok nélkül elfogadta a kérelmeket [23].

A SAPS KERETÉBEN NEM HASZNOSÍTOTT ÉS TERMELÉSBŐL KIVONT MEZŐGAZDASÁGI FÖLDTERÜLETEKRE IS FOLYÓSÍTANAK KIFIZETÉSEKET

39. Számos SAPS-ot alkalmazó tagállamra sajátosan jellemző a nem hasznosított vagy termelésből kivont mezőgazdasági földterületek létezése. Ez elsősorban az 1990 utáni társadalmi és gazdasági változásokkal magyarázható. Az ilyen földterületek után SAPS-támogatás nem folyósítható.

40. Amint az előzőekben már olvasható volt, a tagállamoknak nehézségeik adódtak annak megbízható beazonosításakor, hogy 2003. június 30-án az MHT-nek mely részét tartották jó mezőgazdasági állapotban. A Számvevőszék által az éves megbízhatósági nyilatkozatok keretében végzett ellenőrzések rámutattak, hogy a MePaR rendszerek gyakran nem voltak megfelelő minőségűek, és azokat nem frissítették szisztematikusan.

41. A Számvevőszék megállapításai szerint a Bizottság és a tagállamok törekedtek a MePaR rendszerek javítására. Magyarországon például a hatóságok 2008 és 2010 között mintegy 891000 hektárt minősítettek a SAPS keretében nem támogathatónak, mert úgy találták, hogy az érintett parcellákat kivonták a termelésből, vagy többé nem voltak alkalmasak mezőgazdasági célú tevékenységre. Bulgária és Románia esetében a Bizottság egyedi cselekvési terveket dolgozott ki, amelyeket az ellenőrzési időszakra nézve (2010-es kérelmezési év) még nem hajtott végre maradéktalanul, azonban amelyek már így is jelentősen csökkentették a támogatható területek kiterjedését. Szlovákiában a hatóságok mintegy 100000 ha olyan állandó gyepterületet (ez az állandó gyepterületek mintegy egyötöde) azonosítottak, amelyek teljes mértékű mezőgazdasági hasznosításával kapcsolatban kétségeik merültek fel, és mérlegelték a hektáronkénti SAPS-kifizetéseknek – a parcellák használaton kívüli részeinek figyelembevételével történő – csökkentését.

42. Ezen erőfeszítések ellenére néhány tagállam MePaR rendszereiben még mindig maradtak termelésből kivont vagy nem hasznosított földterületek.

2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

SAPS-TÁMOGATÁS KIFIZETÉSE NEM HASZNOSÍTOTT FÖLDTERÜLETEK UTÁN

Romániában, ahol a SAPS-kérelmekben szereplő mezőgazdasági területek összterülete 2007 óta megnőtt, olyan parcellákat is támogathatónak minősítettek, amelyeken nem folytattak mezőgazdasági tevékenységet (1. kép). A hatóságok mindeddig nem határozták meg világosan és egyértelműen azokat a feltételeket, amelyek mellett támogathatóvá válnak azok a termelésből kivont területek, amelyeket a gazdálkodók ismét művelés alá kívánnak vonni.

+++++ TIFF +++++

Bulgáriában a hatóságok a támogathatóság minimumfeltételeként azt írják elő, hogy az állandó gyepterületet legalább évente egyszer le kell legeltetni vagy kaszálni. A gyakorlatban azonban a hatóságok olyan parcellákat is támogathatónak fogadnak el, amelyeken egyáltalán nem vagy csak igen korlátozott mértékben végeznek mezőgazdasági tevékenységet (például olyanokat, amelyen háziállatok vagy vadállatok járnak át). A Számvevőszék talált példákat SAPS-kifizetésekre olyan parcellák után is, amelyek esetében semmiféle jelenlegi vagy múltbeli mezőgazdasági tevékenység nem volt igazolható (2. kép).

+++++ TIFF +++++

Lengyelországban a HMKÁ-követelmények rendszeres tevékenység végzését írják elő a termőföldeken. Amint azonban a 3. képen látható, a Számvevőszék megállapította, hogy nem hasznosított területek címén is folyósítottak SAPS-támogatást. A Számvevőszék a felkeresett kedvezményezettek esetében gyakran találkozott ilyen helyzettel. A SAPS-kedvezményezettek legtöbbször teljes összegű vagy csak igen kis mértékben csökkentett kifizetésben részesültek még akkor is, ha a hatóságok megállapították, hogy évek óta nem használták földjüket.

+++++ TIFF +++++

Magyarországon a gazdálkodók – a gyomirtási kötelezettségen túlmenően – nem kötelesek mezőgazdasági tevékenységet végezni ahhoz, hogy parcelláik támogatásban részesülhessenek. A Számvevőszék találkozott olyan esetekkel, amikor a termelők nagy kiterjedésű féltermészetes gyepterületeket béreltek, és azok után SAPS-támogatást kaptak annak ellenére, hogy azokon semmiféle mezőgazdasági tevékenységet nem végeztek. Ráadásul a mezőgazdasági tevékenység hiánya kedvezőtlenül érinti az ilyen talajtípus környezeti értékét is (4. kép).

+++++ TIFF +++++

43. Annak értékelése, hogy egy adott parcella jogosult-e SAPS-kifizetésre, attól függ, hogy a tagállamok részletesebben meghatározták-e (és ha igen, milyen pontossággal) a támogathatósági kritériumokat és a mezőgazdasági tevékenységre vonatkozó minimumkövetelményeket, valamint hogy a tagállami hatóságok mennyire megbízhatóan tudják meghatározni az adott parcella 2003. június 30-i állapotát, és milyen pontossággal tudják ellenőrizni azt. E tényezők függvényében a Számvevőszék olyan esetek széles körét figyelte meg, amelyek a termelőkkel való egyenlőtlen elbánáshoz vezettek a felkeresett tagállamokban.

A SAPS-KIFIZETÉSEK JELENTŐSEN NÖVELIK A TERMELŐK JÖVEDELMÉT, DE A TÁMOGATÁS ELSŐSORBAN A NAGYOBB GAZDASÁGOKNAK KEDVEZ

AZ ÚJ TAGÁLLAMOKBAN A SAPS-KIFIZETÉSEK ÖSSZESSÉGÉBEN TÁMOGATJÁK A GAZDASÁGOK JÖVEDELMÉT…

44. A SAPS célja a gazdálkodók jövedelemtámogatása; ezt a célkitűzést azonban nem határozták meg pontosabban a támogatás kívánt mértéke vagy eloszlása tekintetében.

45. 2004 és 2010 között (azaz a 2005 és 2011 közötti pénzügyi években) az új tagállamokbeli termelők összesen mintegy 21,5 milliárd EUR értékű SAPS-támogatást kaptak [24]. 2010-ben a kedvezményezettek száma 3 millió körül alakult, és az gazdaságonkénti SAPS-kifizetések összege átlagosan 1668 EUR volt [25]. A SAPS-ot alkalmazó összes tagállam felhasználta a saját pénzügyi keretének legnagyobb részét. Összességében tehát elmondható, hogy a SAPS hozzájárult a gazdálkodók jövedelmének növeléséhez [26].

46. A Bizottság által a mezőgazdasági termelők jövedelméről készített legutóbbi elemzés megállapította, hogy a jelenlegi gazdasági válság miatt 2009-ben bekövetkezett erős visszaesés ellenére az EU-12-ben (azaz a SAPS-rendszert alkalmazó tagállamokban, valamint Máltán és Szlovéniában) a gazdálkodók jövedelme jóval a csatlakozás előtti szint felett maradt. 2004 és 2009 között az éves egy munkaegységre eső jövedelem összességében 34%-kal nőtt [27]. Ez a növekedés az egységes piacon érvényesülő magasabb árakkal és a mezőgazdasági ágazatnak nyújtott állami támogatások növekedésével magyarázható.

47. Amint az 1. ábra mutatja, ezekben a tagállamokban a gazdálkodók nettó jövedelmében a SAPS-kifizetések tekinthetők a legjelentősebb elemnek.

48. A gazdaságok jövedelmének alakulása azonban tagállamonként nagymértékben eltér. Míg Lengyelországban összességében kedvezőek a fejlemények, Magyarországon és Szlovákiában a mezőgazdasági termelés nettó hozzáadott értéke a SAPS-kifizetések bevezetése ellenére is jelentősen visszaesett.

1. ÁBRA

A SAPS-KIFIZETÉSEK, AZ EGYÉB TÁMOGATÁSOK ÉS A MEZŐGAZDASÁGI VÁLLALKOZÓI JÖVEDELMEK ALAKULÁSA AZ ÖSSZES SAPS-RENDSZERT ALKALMAZÓ TAGÁLLAMBAN (FOLYÓ ÁRAKON)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Számvevőszék, a mezőgazdasági számlarendszer (Eurostat) alapján.

…HATÁSUK AZONBAN A GAZDASÁGOK MÉRETE ÉS TÍPUSA SZERINT, VALAMINT TAGÁLLAMONKÉNT ELTÉRŐ

49. A Számvevőszék megjegyzi, hogy a rendszer területalapú jellege [28] és a mezőgazdasági ágazat duális szerkezete együttesen az összes felkeresett, SAPS-rendszert alkalmazó tagállamban azt eredményezte, hogy a kifizetések rendkívüli mértékben a nagyobb üzemeknél koncentrálódtak, míg a kisebb gazdaságok esetenként nagyon alacsony támogatást kaptak [29]. Sok gazdálkodó egyáltalán nem részesül SAPS-támogatásban, mert túl kicsi a gazdaságuk támogatható területe. Ez a koncentráció különösen Bulgáriában szembeötlő, ahol 2010-ben a gazdaságok 2%-ának fizették ki a nemzeti SAPS-keret több mint felét.

50. A SAPS-támogatás kialakítása jellegénél fogva ellentmondásos, mivel egyfelől az egyéni jövedelmek támogatása a célja, másfelől azonban az elosztáskor a kedvezményezett konkrét körülményeit egyáltalán nem veszi figyelembe.

51. Összességében 2010-ben a SAPS-kedvezményezettek 98%-a kapta a kifizetések összértékének 49%-át, egyenként kevesebb mint 10000 eurót. Ezzel szemben a kedvezményezettek 0,2%-a több mint 100000 EUR támogatást kapott, így nekik jutott a kifizetések teljes összegének 24%-a.

52. Az SPS-sel ellentétben a SAPS-ra irányadó jogi keret nem rendelkezik annak a lehetőségéről, hogy a kifizetéseket egy-egy tagállamon belül úgy differenciálják, hogy azok jobban figyelembe vegyék a régiók mezőgazdasági potenciálját vagy a környezeti kritériumokat. Ez egyszerűvé, könnyen végrehajthatóvá teszi a SAPS-rendszert, azonban nem teszi lehetővé a kifizetéseknek a régiók sajátos szükségleteit is figyelembe vevő elosztását.

53. Magyarország, Románia és Szlovákia esetében a Számvevőszék megállapította, hogy a kedvezményezettek oly módon is jó haszonra tettek szert a SAPS-kifizetésekből, hogy mezőgazdasági területeket béreltek vagy vásároltak, ám azokat nem művelték meg aktívan, hiszen nem kötelezettek a földterületen bármiféle konkrét tevékenység végzésére. Ezekben az esetekben a SAPS-kifizetések nem járulnak hozzá a mezőgazdaság termelékenységének növelésére vonatkozó, a Szerződésben is rögzített célkitűzéshez [30].

54. A SAPS-támogatásoknak a gazdaságok jövedelmére gyakorolt hatása az egyes gazdaságtípusok szerint is jelentősen különbözik. Az uniós csatlakozással számos új tagállamban különösen az állattenyésztés indult hanyatlásnak, mindemellett sok állattenyésztő nem vagy csak igen korlátozott mértékben jutott SAPS-támogatáshoz, mivel nem vagy csak nagyon kis mértékben rendelkeztek mezőgazdasági területtel.

55. A nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetések lehetőségén keresztül az új tagállamok kezelni tudták a sajátos igényeket. Ezen túlmenően 2009-ben, a KAP állapotfelmérése keretében a Tanács megnyitotta a tagállamok előtt annak lehetőségét, hogy nemzeti SAPS keretük egy részét pl. olyan mezőgazdasági termelők számára nyújtandó különtámogatásokra fordítsák, akik gazdasági szempontból sérülékeny vagy környezetvédelmi szempontból érzékeny térségben, illetve gazdaságilag érzékeny mezőgazdasági ágazatban tevékenykednek [31]. Valamilyen módon az összes felkeresett új tagállam kihasználta ezt a lehetőséget. Mivel azonban ez a lehetőség csak 2010-ben nyílt meg, még nem született értékelés annak a gazdálkodók jövedelmének eloszlására gyakorolt hatásáról.

2. ÁBRA

A SAPS-JÖVEDELEMTÁMOGATÁS ELOSZLÁSA 2010-BEN (EUR)

+++++ TIFF +++++

Forrás: Európai Számvevőszék, az Európai Bizottság kifizetési adatai (CATS) alapján.

A SAPS-KIFIZETÉSEK ÁLTAL A SZERKEZETÁTALAKÍTÁSRA ÉS A GAZDASÁGOK HATÉKONYSÁGÁNAK NÖVELÉSÉRE GYAKOROLT HATÁS ÉRTÉKELÉSÉRE MINDEDDIG NEM KERÜLT SOR

56. A SAPS-kifizetések hektáronkénti szintjét úgy határozták meg az új tagállamokban, hogy az ne hátráltassa a mezőgazdasági ágazat szükségszerű szerkezetátalakítását, és elkerülhető legyen a jelentős jövedelemkülönbségek, illetve társadalmi egyenlőtlenségek kialakulása a vidéki társadalmakban. A Bizottság úgy vélte, hogy "az alacsony szintű közvetlen kifizetések bevezetése hozzájárulna a mezőgazdasági jövedelmek stabilizálásához anélkül, hogy aláásná a szerkezetátalakítás folyamatát" [32].

57. A Bizottság azt mindeddig még nem elemezte azonban, hogy a SAPS-támogatás milyen hatást gyakorol a szerkezetátalakításra, illetve a gazdaságok termelékenységére és jövedelmezőségére az új tagállamokban.

A STRUKTURÁLIS HIÁNYOSSÁGOK TOVÁBBRA IS KEDVEZŐTLENÜL HATNAK A GAZDASÁGOK JÖVEDELMÉRE

58. Különböző tanulmányok és a Bizottság saját megállapításai is arra utalnak, hogy egyes strukturális tényezők – például az elaprózott földtulajdon, a gazdaságok alacsony technológiai színvonala, az elegendő tárolókapacitás hiánya, az élelmiszer-feldolgozó létesítmények fejletlensége, a szakképzett munkaerő hiánya és a finanszírozáshoz való hozzáférés nehézségei – kedvezőtlenül érintik a SAPS-támogatásoknak a gazdaságok korszerűsítésére és életképességére gyakorolt várt hatását [33].

A SAPS-KIFIZETÉSEK EREDMÉNYESSÉGÉT CSÖKKENTŐ EGYÉB TÉNYEZŐK

59. A SAPS kevésbé eredményesen járulhat hozzá a gazdaságok jövedelmének támogatásához, amennyiben a támogatás a földterületek árába vagy bérleti díjába "épül be". Ez azt jelenti, hogy a mezőgazdasági termelőknek pusztán amiatt kell magasabb vételárat vagy bérleti díjat fizetniük a földterületekért, mert SAPS-támogatásban részesülnek. Ez csökkenti a támogatás eredményességét, és kedvezőtlen hatást gyakorolhat a gazdaságok jövedelmezőségére [34].

60. Bulgáriában, Magyarországon, Szlovákiában, valamint Lengyelország és Románia bizonyos régióiban nagy mezőgazdasági földterületeket adnak bérbe [35]. A Bizottság mindeddig nem készített külön értékelést arról, hogy az új tagállamokban milyen hatást gyakorolt a SAPS bevezetése a földterületek vételárára és bérleti díjára. A rendelkezésre álló tanulmányok mindamellett arra mutatnak, hogy a SAPS-kifizetések statisztikailag lényeges hatást gyakorolnak a földek bérleti díjára [36] annak ellenére, hogy a mezőgazdasági földterületek piaca még nem működik teljes mértékben az összes új tagállamban. A SAPS-kifizetéseknek a földterületek vételárára és bérleti díjára gyakorolt hatásait teljességükben ezért még nem lehet felmérni [37].

3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT

A SAPS-KIFIZETÉSEKNEK A BÉRLETI FELTÉTELEKRE ÉS DÍJAKRA GYAKOROLT HATÁSAI

A Számvevőszék megállapította, hogy Lengyelországban és Magyarországon különösen nagy mértékben emelkedtek az állami tulajdonban lévő, alacsony mezőgazdasági értékű földterületek (mint például az alacsony termőképességű gyepterületek) bérleti díjai. 2004 előtt az e területeket hagyományosan használó juhtenyésztők azokat ingyen vagy igen alacsony bérleti díjért kapták meg, de a SAPS bevezetésével megnőtt irántuk a kereslet. Ennek magyarázata nem a mezőgazdasági piacokban rejlik, hanem abban, hogy mivel a SAPS-kifizetések kizárólag a területtel arányosak, a földterületek gyenge termőképességéhez képest nagymértékű támogatást garantálnak. A hatóságok nyilvános pályázatokat kezdtek kiírni a bérleti szerződések odaítélésére, ami jóval magasabb bérleti díjakat eredményezett, ez pedig érzékenyen érintette az ilyen típusú földterületeken dolgozó gazdálkodókat.

Magyarország és Románia esetében a Számvevőszék olyan bérleti szerződéseket is talált, amelyek esetében a bérleti díjat kifejezetten a SAPS-támogatások, illetve a nemzeti közvetlen kifizetések százalékában fejezték ki, következésképpen a bérleti díj e kifizetések alakulásával arányosan nőtt. Előfordult például, hogy a szerződés a bérleti díjat egy rögzített hektáronkénti árban plusz a SAPS-támogatás 100%-ában határozta meg.

A Számvevőszék megállapította továbbá, hogy Magyarországon egyes földeket bérlő gazdálkodók csak azzal a feltétellel köthettek vagy hosszabbíthattak meg bizonyos földbérleti szerződéseket, hogy az új támogatási rendszer jövőbeni bevezetése esetén a gazdálkodókat megillető kifizetési jogosultságokat ingyenesen átruházzák a földterület tulajdonosára.

A TÁMOGATÁSI JOGOSULTSÁGOKON ALAPULÓ TÁMOGATÁSI RENDSZERRE TÖRTÉNŐ FELKÉSZÜLÉS HIÁNYOSSÁGAI

61. A SAPS-rendszer alkalmazását eredetileg csak arra az időszakra tervezték (legkésőbb 2009-ig), ameddig az új tagállamok megfelelő helyzetbe kerülnek ahhoz, hogy eredményesen igazgassák az EU-15-ben hatályos közvetlen kifizetési rendszert [38]. 2006-ban a Tanács meghosszabbította a SAPS maximális időtartamát 2010 végéig [39]. A KAP 2008. évi állapotfelmérése során azonban a Tanács ismét, ezúttal 2013 végéig kiterjesztette az SPS bevezetésére biztosított átmeneti időszakot. A tagállamok így tovább élvezhették az egyszerűsített rendszer előnyeit, és semmi nem ösztönözte őket arra, hogy megkezdjék a felkészülést a jogosultságalapú rendszer bevezetésére.

62. Az ellenőrzés során felkeresett tagállamok közül csak Magyarország tett konkrét lépéseket azért, hogy 2009-től az SPS-t bevezesse a SAPS helyett. A magyar alkotmánybíróság egy döntése értelmében azonban a sajátos tagállami végrehajtási modell nem léphetett hatályba. Azóta a tagállami hatóságok nem kezdeményeztek újabb lépéseket az SPS bevezetésére.

63. 2011 októberében a Bizottság európai parlamenti és tanácsi rendelettervezetet nyújtott be a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó új szabályok megállapításáról [40]. E javaslat értelmében 2014-től a SAPS-ot és az SPS-t egyaránt egy alaptámogatási rendszer váltaná fel. A rendszer továbbra is kifizetési jogosultságokon alapulna. A gazdálkodóknak az új rendszer keretében egyfelől támogatási jogosultságokkal kell rendelkezniük, másfelől a rendelkezésükre álló támogatható hektárok számáról kell nyilatkozniuk a kifizetések folyósítása érdekében. A megosztott irányítási rendszer keretében 2014-ben a tagállami hatóságoknak kell kiosztaniuk a támogatási jogosultságokat a termelőknek, és igazgatniuk azokat az azt követő években.

64. A Számvevőszék megállapította, hogy a jogosultságalapú közvetlen támogatási rendszerről jelenleg mind a tagállami hatóságok, mind a gazdálkodók igen hiányos ismeretekkel rendelkeznek. Mindeddig sem a Bizottság, sem a tagállami hatóságok nem készítették fel aktívan a közintézményeket és a gazdálkodókat a jogosultságalapú rendszerre történő átváltásra. 2011-ben, a számvevőszéki ellenőrzés idején a lengyel hatóságok központi szinten még éppen csak elkezdtek ismerkedni a jogosultságalapú támogatásokkal (jelenlegi formájában az SPS-sel), de nem tettek lépéseket abban az irányban, hogy módszeresen megismerjék az ilyen (2013 után általuk is bevezetendő) rendszer igazgatásának technikai követelményeit. A bolgár hatóságok megkezdték egy hatástanulmány készítését az SPS-re való átállásnak a közigazgatási és a gazdálkodókra gyakorolt jövőbeni hatásairól. Romániában a hatóságok 2012 márciusában kétoldalú megbeszéléseket kezdtek a Bizottság képviselőivel, és konzultációt indítottak a mezőgazdasági termelőkkel. Szlovákiában a hatóságok 2009 óta csak az SPS-re való átállás pénzügyi hatásait elemezték, azonban úgy döntöttek, hogy 2013-ig továbbra is a SAPS-ot alkalmazzák.

65. Amikor az EU-15 tagállamaiban bevezették az SPS-t, a tagállami hatóságoknak legalább 20 hónap állt rendelkezésükre arra, hogy előkészítsék a termeléstől függő támogatásról az új rendszerre történő átmenetet. Mindamellett a 2006. és 2007. évre vonatkozó éves jelentésében a Számvevőszék hiányosságokat tapasztalt a jogosultságalapú rendszer alkalmazásában, amelyek esetenként jelentős késéseket okoztak a termelők részére történő kifizetésekben [41]. A Számvevőszék szerint ezért fennáll annak a kockázata, hogy a jogosultságalapú támogatási rendszer bevezetésére történő nem kielégítő felkészülés hasonló nehézségeket okozhat a SAPS-ot alkalmazó tagállamokban is.

KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK

66. A SAPS egy olyan könnyen igazgatható rendszer, amely 2004., illetve 2007. évi csatlakozásukat követően lehetővé tette az új tagállamoknak, hogy jövedelemtámogatást nyújthassanak mezőgazdasági termelőiknek. A rendszer termeléstől függetlenített, ennyiben tehát előrevetítette a 2003. évi KAP-reform célkitűzéseit, azaz a gazdálkodók piacorientáltságának fokozását és a kifizetések feltételeként a kölcsönös megfeleltetési szabályok teljesítésének előírását.

67. A SAPS kialakítása és tagállamok általi részletes végrehajtása folytán azonban felmerültek bizonyos megkérdőjelezhető jelenségek a támogatás célzott kedvezményezettjei, a támogatható földterületek azonosítása és a támogatásnak a mezőgazdasági népesség egészében történő eloszlása tekintetében. A támogatás gazdálkodók közötti eloszlása – az SPS-hez hasonlóan – a gazdaságok területén alapul, és nem tükrözi sem a mezőgazdasági tevékenység sajátos regionális jellemzőit, sem a gazdálkodóknak a közjavak előállításához adott hozzájárulását. A SAPS-nak a mezőgazdasági ágazat szerkezetátalakítására gyakorolt hatását mindeddig még nem értékelték, és a régóta fennálló strukturális hiányosságok továbbra is kedvezőtlenül befolyásolják számos mezőgazdasági termelő jövedelmét. Végezetül a SAPS-rendszert jelenleg alkalmazó tagállamok még nincsenek felkészülve a jogosultságalapú jövedelemtámogatási rendszer 2013 utáni bevezetésére. Ezért javasoljuk, hogy a KAP küszöbönálló reformja előkészítésének keretében a Tanács és a Parlament mérlegelje e jelenségek felülvizsgálatának lehetőségét az alábbi ajánlásokban leírtaknak megfelelően.

KEDVEZMÉNYEZETTEK, TÁMOGATHATÓ FÖLDTERÜLET ÉS MEZŐGAZDASÁGI TEVÉKENYSÉGEK

68. Az SPS-ről szóló jelentésében a Számvevőszék rámutatott a "mezőgazdasági termelő" definíciójának nem kielégítő voltára és arra, hogy mezőgazdasági termeléssel egyáltalán nem – vagy csak csekély mértékben – foglalkozó kedvezményezettek is részesülnek támogatásban. A jelenlegi számvevőszéki ellenőrzés nyomán ugyanezek a következtetések vonhatók le a SAPS tekintetében is. Ezen túlmenően néhány érintett tagállamban a SAPS keretében jogszerűen támogatást fizettek ki (és jövedelemtámogatást nyújtottak) állami földterületeket kezelő és mezőgazdasági tevékenységgel egyébiránt nem foglalkozó közintézményeknek is.

69. A SAPS-rendszert alkalmazó tagállamok nem azonosították be pontosan, melyek a támogatható földterületek, így történtek kifizetések nem hasznosított parcellák, illetve nem mezőgazdasági tevékenység céljára használt földterületek után is.

1. AJÁNLÁS

A Számvevőszék megismétli azon ajánlását, miszerint a jövedelemtámogatást azoknak az aktív mezőgazdasági termelőknek kell nyújtani, akik konkrét és rendszeres mezőgazdasági tevékenységet végeznek. A SAPS-jövedelemtámogatásból különösen az állami földterületeket kezelő, de mezőgazdasági tevékenységgel egyébiránt nem foglalkozó közintézményeket kell kizárni.

2. AJÁNLÁS

Egyértelműen meg kell határozni, hogy melyek a támogatható földterületek, és azokat olyan parcellákra kell korlátozni, amelyek esetében a HMKÁ-követelmények konkrét és rendszeres mezőgazdasági tevékenység végzését követelik meg. A jogosultságalapú rendszer bevezetése esetén kizárólag ilyen parcellákra lehessen támogatási jogosultságot biztosítani.

A SAPS-TÁMOGATÁS ELOSZLÁSA

70. A SAPS keretében fizetett támogatások eloszlása lényegében a gazdálkodók rendelkezésére álló, megművelt mezőgazdasági parcellák területén alapul, és nem veszi figyelembe sem a mezőgazdasági tevékenység sajátos regionális jellemzőit, sem a gazdálkodóknak a közjavak előállításához való hozzájárulását.

71. Mivel a mezőgazdasági ágazat a legtöbb új tagállamban duális szerkezetű, a gazdálkodók nagy többsége csak igen kis összegű támogatásban részesül, míg a kifizetések nagy része néhány nagy kedvezményezetthez kerül.

3. AJÁNLÁS

A nagy összegű egyéni kifizetések maximálásával, vagy a különböző régiókban található gazdaságok sajátos körülményeinek figyelembevételével törekedni kell a támogatások kiegyensúlyozottabb eloszlására a gazdálkodók között.

A SAPS-TÁMOGATÁS SZEREPE AZ AGRÁRÁGAZAT SZERKEZETÁTALAKÍTÁSÁBAN

72. Az új tagállamok 2004., illetve 2007. évi csatlakozása óta a támogatások szintje évente nőtt, és 2013-ig, illetve 2016-ig továbbra is emelkedni fog. Jelenleg azonban még nem ismert a jelenlegi és a jövőbeni, emelt mértékű támogatásoknak az agrárágazat szerkezetátalakítására és a gazdaságok hatékonyságára gyakorolt hatása.

A STRUKTURÁLIS HIÁNYOSSÁGOK HATÁSSAL VANNAK A GAZDASÁGOK JÖVEDELMÉRE

73. A SAPS-ot alkalmazó tagállamok agrárgazdaságának régóta fennálló strukturális hiányosságai befolyásolhatják a közvetlen kifizetések hosszú távú eredményességét és hatékonyságát.

A TÁMOGATÁS EGY RÉSZÉNEK A FÖLDTERÜLETEK VÉTELÁRÁBA ÉS BÉRLETI DÍJÁBA TÖRTÉNŐ BEÉPÜLÉSE

74. A SAPS-támogatás szorosan kapcsolódik az egyes gazdálkodók rendelkezésére álló földterülethez, ami a földterületek vételárának és bérleti díjának emelkedését eredményezheti, és ezáltal csökkentheti a támogatás eredményességét.

4. AJÁNLÁS

A Bizottság elemezze, hogy a strukturális hiányosságok és a földárak milyen mértékben érintik hátrányosan a közvetlen kifizetések eredményességét és hatékonyságát. Ezen elemzés alapján a Bizottság a mezőgazdasági ágazat szerkezetátalakítása és versenyképességének javítása érdekében mérlegelje, mely kiegészítő intézkedésekre lenne szükség.

A SAPS ÁTMENETI JELLEGE ÉS A JOGOSULTSÁGOKON ALAPULÓ TÁMOGATÁS BEVEZETÉSÉRE VALÓ FELKÉSZÜLÉS

75. A SAPS-rendszer – meghatározása szerint – átmeneti rendszer, amelyet idővel egy új, jogosultságalapú rendszer fog felváltani. A SAPS-rendszert alkalmazó tagállamok többsége azonban nem tett előkészületeket egy ilyen típusú rendszer bevezetésére. Az SPS-rendszernek az EU-15-ben történt bevezetése során szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy a jogosultságalapú támogatás alkalmazása jelentős késéseket eredményezett a mezőgazdasági termelőknek történő kifizetésekben.

5. AJÁNLÁS

A Bizottság támogassa tevékenyen a tagállamokat, és szorosabban kövesse figyelemmel azok felkészülését a jövőbeni jogosultságalapú rendszer bevezetésére. A Bizottságnak különösen a tagállami hatóságokra és a gazdálkodókra vonatkozó legfontosabb követelmények meghatározásában kell segítenie a tagállamokat.

Ezt a jelentést Ioannis SARMAS számvevőszéki tag elnökletével az I. kamara a 2012. október 10-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

elnök

[1] 5/2011. sz. különjelentés: "Az egységes támogatási rendszer (SPS): a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás tökéletesítése érdekében kezelendő problémák" (http://eca.europa.eu).

[2] Ez azt jelenti, hogy a gazdálkodóknak járó kifizetések folyósítását attól tették függővé, hogy azok gazdaságaikban betartanak-e bizonyos, a környezetre, az élelmiszer-biztonságra, valamint az állat-egészségügyre és az állatjólétre vonatkozó alapvető előírásokat, más néven jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket (JFGK), és földterületeiket helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban (HMKÁ) tartják-e.

[3] A 2004. március 22-i 2004/281/EK tanácsi határozat a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről szóló okmánynak, valamint az Európai Unió alapját képező szerződéseknek a közös agrárpolitika reformját követő kiigazításáról (HL L 93., 2004.3.30., 1. o.).

[4] COM(2011) 625 végleges/2 ( 2011. október 19.): A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló rendeletre irányuló javaslat.

[5] A 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 30., 2009.1.31., 16. o.).

[6] A 73/2009/EK rendelet 124. cikkének (4) bekezdése.

[7] A 73/2009/EK rendelet 124. cikkének (1) bekezdése.

[8] A fogalom meghatározása a mezőgazdasági üzemek szerkezetére vonatkozó felmérésekről szóló, 2009. november 30-i 1200/2009/EK bizottsági rendeletben található (HL L 329., 2009.12.15., 1. o.).

[9] A 73/2009/EK rendelet 132. cikke.

[10] Lásd: II. melléklet.

[11] A 73/2009/EK rendelet 1. cikkének c) pontja.

[12] Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 39. cikke:"1.A közös agrárpolitika célkitűzései a következők:a)a mezőgazdasági termelékenység növelése a műszaki fejlődés előmozdításával, valamint a mezőgazdasági termelés ésszerű fejlesztésének és a termelési tényezők, így különösen a munkaerő lehető legjobb hasznosításának biztosításával;b)ily módon a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonalának biztosítása, különösen a mezőgazdaságban dolgozók egy főre jutó jövedelmének növelésével;c)a piacok stabilizálása;d)az ellátás hozzáférhetőségének biztosítása;e)a fogyasztók elfogadható ár ellenében történő ellátásának biztosítása.2.A közös agrárpolitika és az alkalmazásához szükséges különleges módszerek kidolgozása során figyelembe kell venni: a)a mezőgazdasági tevékenységnek a mezőgazdaság társadalmi szerkezetéből és a különböző mezőgazdasági régiók közötti szerkezeti és természeti egyenlőtlenségekből adódó sajátos természetét;b)a megfelelő kiigazítások fokozatos megvalósításának szükségességét;c)azt a tényt, hogy a tagállamokban a mezőgazdaság a gazdaság egészéhez szorosan kapcsolódó ágazat."

[13] A 73/2009/EK rendelet 2. cikke.

[14] 5/2011. sz. különjelentés.

[15] A 73/2009/EK rendelet 34. cikke.

[16] A nemzeti kifizető ügynökség nem ismerte pontosan azon katonai célú területek nagyságát, amelyek után SAPS-támogatást fizettek ki.

[17] A 2010. kérelmezési évben az állami intézmények mintegy 13,8 millió EUR közvetlen támogatásban részesültek közel 82000 ha földterület címén; ebből több mint 27000 ha a 10 nemzeti park nyilatkozatában szerepelt, amely címén 4,3 millió EUR értékű SAPS-támogatást fizettek ki az Államkincstárnak.

[18] Azon mezőgazdasági területek meghatározását, amelyek címén SAPS-támogatás igényelhető, a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek az ugyanezen rendelet IV. és V. címében a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. október 29-i 1121/2009/EK bizottsági rendelet (HL L 316., 2009.12.2., 27. o.) VIII. melléklete tartalmazza. A 2010-et megelőző kérelmezési évek tekintetében a területeket az 1782/2003/EK tanácsi rendelet IV. és IVa. címeiben meghatározott támogatási rendszereket, továbbá a pihentetett terület alapanyag-termelésre való használatát illetően ugyanezen rendelet alkalmazásának részletes szabályozásáról szóló, 2004. október 29-i 1973/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 345., 2004.11.20., 1. o.) XXI. melléklete határozza meg.

[19] Lásd: táblázat.

[20] A 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 316., 2009.12.2., 65. o.), 6. cikk.

[21] A 73/2009/EK rendelet 124. cikkének (1) bekezdése.

[22] A 73/2009/EK rendelet 124. cikkének (1) bekezdése.

[23] A 993/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 222., 2007.8.28., 10. o.) és a 316/2009/EK bizottsági rendelet (HL L 100., 2009.4.18., 3. o.) az 1973/2004/EK rendelet módosításáról, valamint a 387/2010/EU bizottsági rendelet (HL L 114., 2010.5.7., 1. o.) a 73/2009/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat megállapító 1121/2009/EK rendelet módosításáról.

[24] A pénzügyi évenként és tagállamonként kifizetett összegeket lásd a II. mellékletben.

[25] Lásd: III. melléklet.

[26] Az agrárágazatnak nyújtott közvetlen jövedelemtámogatás átfogó szintjének méréséhez figyelembe kell venni a nemzeti kiegészítő közvetlen kifizetéseket is. A Bizottság szerint ezek összege az adott időszakban elérte a 13,4 milliárd eurót.

[27] A Bizottság dokumentuma: "Developments in the income situation of the EU agricultural sector" (A jövedelmi helyzet alakulása az Unió agrárgazdaságában), Brüsszel 2010, http://ec.europa.eu/agriculture/rica/pdf/hc0301_income.pdf. A jövedelmet éves munkaegységben (AWU) mérik, ami egyszerűsítve egy fő mezőgazdasági üzemben foglalkoztatott teljes munkaidős munkavállalónak felel meg.

[28] Lásd: 8. bekezdés.

[29] A SAPS-támogatások eloszlása tekintetében lásd: III. melléklet.

[30] Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 39. cikke.

[31] A 73/2009/EK rendelet 68. cikkének (1) bekezdése és 131. cikke.

[32] SEC(2002) 95 végleges, 2002. január 30.: A bővítés és a mezőgazdaság: az új tagállamok sikeres integrációja a KAP-ba (4.2. bekezdés).

[33] Magyarország esetében lásd például: Udovecz G., Popp J., Potori N.: Alkalmazkodási kényszerben a magyar mezőgazdaság, Budapest, 2007. A szerzők 2009-ben megerősítették a 2007. évi elemzés eredményeit (A magyar agrárgazdaság versenyesélyei és stratégiai dilemmái, Budapest, 2009), és rávilágítottak a magyar agrárszektor meglévő strukturális problémáira és gyenge versenyképességére. Szlovákia tekintetében lásd: Božik, M. et al.: Economics of sustainable development in agriculture, food sector and rural areas in Slovak Republic (A mezőgazdaság, az élelmiszeripar és a vidéki térségek fenntartható fejlődésének gazdaságtana a Szlovák Köztársaságban), Bratislava, 2009. Romániában, ahol nem állnak rendelkezésre részletes értékelések a mezőgazdaság helyzetéről, a nemzeti hatóságok az elaprózott földtulajdont (amely megnehezíti a parcellák nagyobb termelési egységekké történő egybeolvasztását), valamint az élelmiszerlánc strukturális problémáit (többek között az élelmiszer-feldolgozó üzemek gyenge fejlettségi szintjét, illetve azt a tényt, hogy az élelmiszer-kereskedők egyre kevésbé támaszkodnak a hazai termelésre) jelölik meg azon tényezőkként, amelyek számos gazdálkodó számára megnehezítik a mezőgazdaságból származó jövedelem növelését.

[34] A Számvevőszék egy korábbi ellenőrzése során már megjegyezte, hogy az EU-15-ben is hasonló hatások voltak megfigyelhetők az SPS bevezetését követően, különösen a regionális modell keretében. Lásd: 5/2011. sz. különjelentés.

[35] Szlovákiában 2009-ben az MHT 82%-át bérelték, szemben Romániával, ahol a legfrissebb elérhető adatok (2007) szerint ez az arány csupán 17%.

[36] A magyar Agrárgazdasági Kutató Intézet (AKI) számításai szerint a bérelt földterületek nagy aránya miatt a földtulajdonosok is jelentős mértékben részesülnek a támogatásból, és a támogatás mintegy 31%-át szívják el (Kovács G. et al.: Az agrártámogatások hasznosulása a gazdálkodói jövedelmekben, Budapest, 2008). Ez a megállapítás összhangban van egy másik, a Cseh Köztársaságra, Észtországra, Magyarországra, Litvániára, Lettországra, Lengyelországra és Szlovákiára kiterjedő tanulmánnyal (Ciaian, P., Kancs, D.: The capitalisation of Area Payments into Farmland Rents: Theory and Evidence from the New EU Member States [A területalapú támogatások beépülése a termőföldek bérleti díjába: Elmélet és tények az új uniós tagállamokban], Brüsszel, 2009).

[37] Továbbra is léteznek tagállami korlátozások a mezőgazdasági területek bérletére, illetve átruházására vonatkozóan (Magyarország, Szlovákia, Lengyelország és Románia), és a bérleti szerződések néha nagyon hosszú távra szólnak (Szlovákia), így az uniós csatlakozás hatásai még nem tükröződnek teljes mértékben a földárakban és a bérleti díjakban.

[38] A 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.), 143b. cikk (9) bekezdés.

[39] A 2006. december 19-i 2012/2006/EK tanácsi rendelet az 1782/2003/EK rendelet módosításáról és helyesbítéséről (HL L 384., 2006.12.29., 8. o.).

[40] COM(2011) 625 végleges/2, 2011. október 19.

[41] Lásd: a 2006. évre vonatkozó éves jelentés 5.33–5.38. bekezdése és a 2007. évre vonatkozó éves jelentés 5.14. és 5.21–5.25. bekezdése.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

A SAPS ÉS AZ EGYSÉGES TÁMOGATÁSI RENDSZER (SPS) ÖSSZEHASONLÍTÁSA

Mind az SPS, mind a SAPS célja a mezőgazdasági termelők jövedelemtámogatása. A kifizetések alapját képező mezőgazdasági területeknek mindkét esetben a termelők rendelkezésére kell állniuk az egyes kérelmezési évek egy bizonyos napján, és azokat helyes mezőgazdasági és környezeti állapotban (HMKÁ) kell tartaniuk (lásd: a 73/2009/EK rendelet meghatározása).

Van azonban két alapvető különbség az SPS és a SAPS között:

a) Támogatási jogosultságok

Az SPS keretében a támogatást két követelményrendszer határozza meg: i. a termelő rendelkezésére álló támogatható hektárok száma és ii. a termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok értéke. A támogatási jogosultságok hektáronként egy meghatározott összegre jogosítanak fel. Az egyes támogatási jogosultságok értéke legtöbb esetben az egy adott múltbeli referencia-időszak során kifizetett közvetlen támogatás értékét tükrözi. A támogatási jogosultságokkal a földterülettől függetlenül lehet kereskedni.

Ezzel szemben a SAPS-rendszerben nincsenek támogatási jogosultságok; a támogatást egy hektáronkénti átalányösszegben határozzák meg, amelyet minden évben úgy számítanak ki, hogy a nemzeti pénzügyi keretet elosztják az érintett tagállam mezőgazdasági hasznosítású területeinek kiterjedésével.

b) A támogatható mezőgazdasági területek meghatározása: "jó mezőgazdasági állapot" és HMKÁ

Az SPS keretében a gazdaságok bármely olyan mezőgazdasági területe után nyújtható támogatás, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak (ami magában foglalja a HMKÁ fenntartását is).

Ezzel szemben a SAPS rendszerében csak olyan terület minősül támogatható mezőgazdasági területnek, amelyet ténylegesen használnak, és amely 2003. június 30-án "jó mezőgazdasági állapotban" volt. A rendelet nem határozza meg közelebbről ezt a fogalmat. A gyakorlatban az kizárólag arra szolgált, hogy a csatlakozás időpontjában kizárják az MHT köréből a 2003 júniusában termelésre nem használt parcellákat, és megelőzzék, hogy a gazdálkodók támogatást igényeljenek az ilyen, az említett dátumot követően művelés alá vont földterületek után. Pusztán történeti fogalomról van tehát szó, amely az alább leírt két kivételtől eltekintve már semmiféle gyakorlati célt nem szolgál.

Bulgária és Románia esetében a csatlakozási okmány nem tesz említést a 2003. június 30-i határidőről, és elviekben a "jó mezőgazdasági állapot" követelményét minden évben teljesíteni kell.

A jó mezőgazdasági állapotra vonatkozó követelményeket csak Bulgáriában állapítottak meg. Romániában a hatóságok nem rendelkeztek annak feltételeiről, aminek következményeképpen a nem hasznosított területeket nem zárták ki a mezőgazdasági területek köréből.

A gyakorlatban jelenleg a HMKÁ az irányadó, mivel a gazdálkodóknak mind az SPS, mind a SAPS esetében a HMKÁ-követelményeket kell betartaniuk ahhoz, hogy teljes mértékben jogosultak lehessenek a kifizetésekre.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A SAPS KERETÉBEN KIFIZETETT JÖVEDELEMTÁMOGATÁS A 2005 ÉS 2011 KÖZÖTTI PÉNZÜGYI ÉVEKBEN

Forrás: az EMGA éves jelentései a 2005–2011-es pénzügyi évekről.

(millió EUR) |

Pénzügyi év | Bulgária | Cseh Köztársaság | Észtország | Ciprus | Lettország | Litvánia | Magyarország | Lengyelország | Románia | Szlovákia | ÖSSZESEN |

2005 | 0,0 | 212,4 | 21,2 | 7,9 | 25,1 | 81,8 | 316,0 | 702,0 | 0,0 | 82,8 | 1449,2 |

2006 | 0,0 | 255,5 | 27,8 | 13,6 | 38,4 | 103,3 | 373,4 | 807,1 | 0,0 | 102,2 | 1721,3 |

2007 | 0,0 | 309,6 | 35,1 | 16,9 | 48,4 | 128,2 | 445,4 | 977,3 | 0,0 | 122,0 | 2082,9 |

2008 | 166,3 | 354,7 | 40,5 | 19,4 | 55,5 | 146,3 | 508,3 | 1123,9 | 420,1 | 139,5 | 2974,5 |

2009 | 208,5 | 437,3 | 50,6 | 24,6 | 69,5 | 183,5 | 639,4 | 1401,6 | 528,8 | 179,7 | 3723,5 |

2010 | 272,1 | 517,0 | 60,6 | 28,7 | 83,6 | 220,1 | 771,1 | 1671,6 | 611,0 | 225,2 | 4461,0 |

2011 | 289,7 | 580,6 | 70,5 | 29,9 | 95,1 | 261,1 | 831,7 | 1962,5 | 698,5 | 264,8 | 5084,4 |

ÖSSZESEN | 936,6 | 2667,1 | 306,3 | 141,0 | 415,6 | 1124,3 | 3885,3 | 8646,0 | 2258,4 | 1116,2 | 21496,8 |

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

A SAPS KERETÉBEN KIFIZETETT JÖVEDELEMTÁMOGATÁS ELOSZLÁSA (2010-ES KÉRELMEZÉSI ÉV)

Forrás: Európai Számvevőszék, az Európai Bizottság kifizetési adatai (CATS) alapján.

Éves SAPS-kifizetés összege (EUR) | Kedvezményezettek száma | Bulgária | Cseh Köztársaság | Észtország | Ciprus | Lettország | Litvánia | Magyarország | Lengyelország | Románia | Szlovákia |

< 500 | 1761219 | 63377 | 3822 | 5662 | 22373 | 33144 | 92613 | 58940 | 520945 | 954443 | 5900 |

≥ 500 és < 5000 | 1164925 | 21359 | 12724 | 8167 | 8779 | 29128 | 68918 | 94003 | 801055 | 114179 | 6613 |

≥ 5000 és < 10000 | 62135 | 2608 | 3174 | 908 | 598 | 1522 | 4773 | 11170 | 30515 | 6055 | 812 |

≥ 10000 és < 50000 | 46706 | 2952 | 3776 | 1101 | 420 | 1174 | 3348 | 11469 | 13450 | 7699 | 1317 |

≥5 0000 és < 100000 | 6060 | 862 | 818 | 164 | 17 | 132 | 259 | 1031 | 1267 | 1125 | 385 |

≥ 100000 és < 300000 | 4396 | 529 | 1170 | 90 | 4 | 45 | 145 | 771 | 566 | 440 | 636 |

≥ 300000 és < 500000 | 746 | 26 | 303 | 6 | 0 | 2 | 10 | 184 | 56 | 30 | 129 |

≥ 500000 | 287 | 15 | 105 | 0 | 0 | 0 | 2 | 77 | 20 | 21 | 47 |

ÖSSZESEN | 3046474 | 91728 | 25892 | 16098 | 32191 | 65147 | 170068 | 177645 | 1367874 | 1083992 | 15839 |

--------------------------------------------------