A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Hetedik jelentés a viszonosság elvével ellentétes vízumkötelezettség egyes harmadik országok általi fenntartásáról /* COM/2012/0681 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK Hetedik jelentés a viszonosság elvével ellentétes vízumkötelezettség egyes harmadik országok általi fenntartásáról TARTALOMJEGYZÉK 1........... Bevezetés....................................................................................................................... 4 2........... A viszonosságról szóló hatodik bizottsági jelentés óta elért eredmények............................ 5 2.1........ Ausztrália....................................................................................................................... 5 2.2........ Brazília........................................................................................................................... 7 2.3........ Brunei Darussalam Állam................................................................................................ 8 2.4........ Kanada.......................................................................................................................... 8 2.5........ Japán........................................................................................................................... 11 2.6........ Amerikai Egyesült Államok (USA)................................................................................ 12 3........... Következtetés.............................................................................................................. 16 MELLÉKLET............................................................................................................................ 18 1. Bevezetés Közös vízumpolitikánk, valamint a pozitív listán szereplő tagállamok által egy vagy több tagállam állampolgáraival szemben fenntartott vagy életbe léptetett vízumkötelezettség esetén alkalmazandó viszonossági mechanizmus alapjául a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső (a rendelet I. melléklete, a továbbiakban: negatív lista), illetve az e kötelezettség alól mentes (a rendelet II. melléklete, a továbbiakban: pozitív lista) harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet[1] szolgál. A jelenlegi vízum viszonossági mechanizmust az 539/2001/EK rendeletet módosító 2005. június 2-i 851/2005/EK tanácsi rendelet vezette be[2]. A mechanizmus keretében amennyiben egy, a pozitív listán szereplő harmadik állam vízumkötelezettséget vezet be egy- vagy több tagállam állampolgáraival szemben, a Bizottságnak lépéseket kell tennie annak érdekében, hogy visszaállítsa a vízummentes utazást az érintett harmadik ország vonatkozásában, és jelentést kell tennie a Tanácsnak, amellyel párhuzamosan javaslatot is benyújthat a harmadik állam állampolgáraival szemben a vízumkötelezettség ideiglenes visszaállítására. A Bizottságnak továbbá kétévente jelentéseket kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a viszonyosság hiányával kapcsolatos helyzetről, amelyekhez szükség esetén javaslatokat is csatolhat. A Bizottság által az eddigiekben elfogadott hat menetrendszerinti vízumjelentés[3] azt mutatja, hogy a jelenlegi viszonossági mechanizmus elég hatékony: a Bizottság és az érintett tagállamok erőfeszítéseinek köszönhetően a mechanizmus, illetve a 2005-ös csatlakozási szerződés[4] hatálybalépése idején fennállt helyzethez képest– összesen 18 harmadik ország tekintetében majdnem száz eset – jelentősen csökkent azon esetek száma, amelyeknél nem áll fenn a viszonosság. A hat menetrendszerinti jelentés mellett a Bizottság egy eseti jelentést is elfogadott arról, amikor Kanada 2009. júniusában újra bevezette a vízumkötelezettséget a cseh állampolgárokkal szemben.[5] Az új viszonossági mechanizmus 2005-ös bevezetése óta ez volt az egyetlen eset, amikor egy, a pozitív listán szereplő állam újból vízumkötelezettséget vezetett be egy tagállam állampolgáraival szemben. A vízum viszonosságról az eddigiekben Bizottság által benyújtott jelentések azt mutatják, hogy már igen kevés esetben nem valósul meg viszonosság. A Bizottság hatodik jelentésében megállapította: „A viszonosság hiányával kapcsolatos fennmaradó esetek kezelésekor, vagyis az USA (vízumkötelezettség a bolgár, a ciprusi, a román és a lengyel állampolgárokkal szemben) és Kanada (vízumkötelezettség a bolgár és a román állampolgárokkal szemben) tekintetében az EU saját viszonossági mechanizmusának a jelenlegi acquis által előírt korlátaiba ütközik. Ezekben az esetekben a harmadik államok valóban úgy tekintik, hogy a belső jogukban a vízummentesség érdekében egyoldalúan előírt objektív feltételeknek az érintett tagállamok nem tesznek eleget (vagyis nem állítanak ki biometrikus útleveleket, nem tesznek eleget a vízumelutasítási, illetve engedélyezett időn túl maradási arányokkal kapcsolatos határértékeknek).” A Bizottság ennek következtében felkérte az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a tagállamokat, hogy azok fontolják meg, milyen egyéb módon kezelhetők a viszonosság hiányának említett esetei. 2011 márciusában az Európai Parlament nyilatkozatot fogadott el, amelyben többek között a hatályos viszonossági mechanizmus felülvizsgálatára hívott fel.[6] A Bizottság az 539/2001/EK tanácsi rendelet módosítására irányuló 2011. május 24-i javaslatában[7]a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése következményei fényében fennálló viszonossági mechanizmus olyan módosítására hívott fel, amely abban az Európai Parlamentnek társdöntéshozói szerepet biztosítana. Egyes tagállamok javaslatait támogatva, és az Európai Parlament új viszonossági mechanizmusra vonatkozó felhívásaira figyelemmel folyamatban vannak a tárgyalások az Európai Parlamenttel és a Tanáccsal, melyek célja a hatékonyság növelése érdekében és a Szerződések előírásainak teljeskörű figyelembevételével a jelenlegi viszonossági mechanizmus felülvizsgálata. Az új, felülvizsgált viszonossági mechanizmusnak gyorsabban és hatékonyabban kell reagálni azokban az esetekben, amikor egy, a pozitív listán szereplő harmadik ország vízumkötelezettséget vezet be egy vagy több tagállammal szemben. A mostani, hetedik vízumviszonossági jelentés a jelenlegi viszonossági mechanizmus előírásaival összhangban számba veszi a 2010. november 5., vagyis a hatodik jelentés óta a pozitív listán szereplő összes harmadik állammal elérendő teljes vízumviszonosság terén elért eredményeket. 2. A viszonosságról szóló hatodik bizottsági jelentés óta elért eredmények 2.1. Ausztrália Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején 2008. október 27. óta valamennyi tagállam és a schengeni társult országok állampolgárai jogosultak az eVisitor rendszer igénybevételére.[8] A Bizottság korábbi megítélése szerint az eVisitor rendszer elvileg egyenlő elbánást biztosít az összes tagállam és a schengeni társult országok állampolgárai számára. Ugyanakkor az eVisitor kérelmek statisztikájáról szóló negyedéves jelentések azt mutatták, hogy Ausztrália integritási aggodalmai miatt egyes tagállamok állampolgárainak kérelmeit a további vizsgálatok lehetővé tétele érdekében főleg ügyintéző útján dolgozzák fel. A Bizottság ezért szoros figyelemmel kísérte az eVisitor-kérelmek feldolgozását. A Bizottság külön dokumentumban nyújtja be arra vonatkozó értékelését, hogy az eVisitor rendszer egyenértékű-e a schengeni vízumkérelmi eljárással. A jelenlegi helyzet Valamennyi tagállam és a schengeni társult országok állampolgárai továbbra is használják az eVisitor rendszert, noha egyes tagállamok állampolgárainak kérelmét főleg ügyintéző dolgozza fel, ami további vizsgálatot tesz lehetővé az ausztrál hatóságoknak. Az eVisitor kérelmek feldolgozása Ausztrália rendszeresen, negyedévente ellátta a Bizottságot az eVisitor kérelmekről szóló, a 2010. július 1-től 2011. szeptember 30-ig terjedő időszakra vonatkozó statisztikákkal. A negyedéves jelentések azt mutatják, hogy az automatikus jóváhagyások aránya továbbra is igen magas (86,36 %). Az automatikus jóváhagyás egy olyan automatikus folyamat, melynek során megvizsgálják az eVisitor kérelmet, és amennyiben az megfelel az automatikus ellenőrzéseken, megtörténik az eVisitor jóváhagyás, jellemzően a kérelem benyújtásától számítva perceken belül. A tagállamok közül Bulgária és Románia esetében volt a legalacsonyabb az automatikus jóváhagyások aránya, és az arány a jelentési időszakban csökkent (a 2010.7.01—2010.9.30. negyedéves jelentésben szereplő 37 %-ról 18 %-ra, illetve 23 %-ra a 2011.7.1.–2011.9.30. negyedéves jelentésben). A Bulgáriából, illetve Romániából érkező kérelmekkel kapcsolatos állítólagos integritási problémák miatt Ausztrália úgy határozott, hogy ezen kérelmek közül többet dolgoz fel ügyintéző útján. Ennek következtében ezeket a kérelmeket megvizsgálják, és 2–10 munkanapon belül történik meg az eVisitor jóváhagyás vagy elutasítás. A jelentés azt mutatta továbbá, hogy a tagállamok közül Bulgária, Lettország, Litvánia és Románia esetében volt a legmagasabb a módosított vissza nem térési arány (MNRR). Az MNRR azon látogatók %-os aránya, akik Ausztráliába érkeztek, a vízumuk lejárt a jelentés időszakán belül, és jogellenesen Ausztráliában maradtak, lejárt vízummal hagyták el Ausztráliát, vagy újabb olyan vízumért folyamodtak, ami nem számít Ausztrália számára előnyösnek. A legmagasabb MNRR arány jelentősen eltért a negyedéves jelentési időszakok alatt (a legmagasabb 9,84 %-tól a 2010.10.1.–2010.12.31. negyedévben Lettország esetében, a legalacsonyabb 4,45 %-ig a 2011.4.1.–2010.12.31. negyedévben Románia esetében, az átlagos MNRR arány pedig 1,69 % és 0,62 % között váltakozott). Az ausztrál hatóságoknak a migrációról, menedékjogról és a sokszínűség kérdéseiről szóló, az Unió és Ausztrália közötti, felsővezetői szintű párbeszéd 2011. november 28-i ülésén bejelentett kérelmének támogatására megállapodás született arról, hogy a jövőben Ausztrália a Bizottság kérelmére eseti alapon statisztikákat fog szolgáltatni az eVisitor kérelmekről annak érdekében, hogy a Bizottság továbbra is nyomon követhesse az eVisitor kérelmek feldolgozását. Amint az már a hatodik vízumviszonossági jelentésben is szerepelt, annak értékelésére, hogy az eVisitor rendszer egyenértékű-e a schengeni vízumkérelmi eljárással, hasonló jellemzőikre tekintettel az ESTA-ra („elektronikus utazásengedélyezési rendszer ”) (lásd lentebb a 2.6. pontot) vonatkozó végleges szabályozás értékelésével párhuzamosan, külön dokumentumban fog sor kerülni. Értékelés Az eVisitor rendszer elvileg továbbra is egyenlő elbánást biztosít az összes tagállam és a schengeni társult országok állampolgárai számára. Emellett az automatikus kiadás átlagos aránya továbbra is egyenletes és nagyon magas. A jelenlegi helyzet nem problematikus az uniós polgárok számára. A Bizottság ugyanakkor továbbra is figyelemmel fogja kísérni az eVisitor kérelmeket az eVisitor rendszer és a schengeni vízumkérelmi rendszer egyenértékűségének eldöntésére vonatkozó értékelésének lezárása érdekében. 2.2. Brazília Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején Az Európai Unió és Brazília közötti diplomata, szolgálati vagy hivatalos útlevéllel rendelkezők, illetve a magánútlevéllel rendelkezők rövidtávú vízummentességéről szóló megállapodásokat a felek 2010. áprilisában kezdeményezték. A Bizottság a tagállami állampolgárok vízummentes brazíliai utazásának biztosítása érdekében törekedett arra, hogy az Unió minél hamarabb megerősítse a két megállapodást, és vállalta, hogy figyelemmel fogja kísérni a brazil fél általi megerősítést is. A jelenlegi helyzet Az Európai Unió és Brazília közötti diplomata, szolgálati vagy hivatalos útlevéllel rendelkezők, illetve a magánútlevéllel rendelkezők rövidtávú vízummentességéről szóló megállapodásokat 2010. november 8-án hivatalosan aláírták. A Tanács 2011. február 24-én elfogadott két határozatot rövidtávú vízummentességi megállapodások megkötéséről Brazíliával, és erről a brazil felet haladéktalanul értesítették. A brazil kormány 2010. december 7-én jóváhagyta a diplomata, szolgálati vagy hivatalos útlevéllel rendelkezők rövid távú tartózkodására jogosító vízummentességi megállapodást. A megállapodás ezt követően 2011. április 1-én lépett hatályba, és ezáltal az ilyen útlevéllel rendelkezők számára megvalósult a teljeskörű vízummentesség. 2011 júniusában a Bizottság levelet küldött a brazil külügyminiszternek, melyben érdeklődött a magánútlevéllel rendelkezők rövid távú tartózkodására jogosító vízummentességi megállapodás brazíliai megerősítési folyamatának állásáról, és sürgette a brazil hatóságokat, hogy a mielőbbi megerősítéssel tegyenek lépéseket annak bizonyítására, hogy Brazília elkötelezett a tekintetben, hogy valamennyi uniós polgár – ideértve azon négy tagállam (Ciprus, Észtország, Lettország és Málta) állampolgárait, akik még mindig csak vízummal utazhatnak be Brazíliába – számára vízummentességet biztosítson. A magánútlevéllel rendelkezőket rövid távú tartózkodásra jogosító vízummentességi megállapodást 2011. október 3-án nyújtották be megerősítés céljából a brazil kongresszushoz. A 2011. október 4-én Brüsszelben tartott EU – Brazília csúcstalálkozón mindkét fél hangsúlyozta a megállapodás mielőbbi hatálybalépésének fontosságát. A képviselőház 2012. április 19-én, a szenátus pedig 2012. június 27-én hagyta jóvá a megállapodást, ezzel a megerősítési folyamat brazil részről lezárult. A brazil fél által küldött értesítést követően a magánútlevéllel rendelkezőket rövid távú tartózkodásra jogosító vízummentességi uniós-brazil megállapodás 2012. október 1-én lépett hatályba. Értékelés A Bizottság üdvözli, hogy a diplomata, szolgálati vagy hivatalos útlevéllel rendelkezőket rövid távú tartózkodásra jogosító uniós-brazil vízummentességi megállapodás 2011. április 1-jén hatályba lépett. A Bizottság üdvözli, hogy képviselőház 2012. április 19-i, és a szenátus 2012. június 27-i jóváhagyásával a brazil fél, ugyan jelentős késést követően, de befejezte a magánútlevéllel rendelkezőket rövid távú tartózkodásra jogosító vízummentességi megállapodás megerősítési folyamatát. A bizottság üdvözli, hogy a megállapodást 2012. október 1. óta teljeskörűen végrehajtják, ez biztosítani fogja a teljes vízummentességet Brazíliával, ideértve azt a négy tagállam állampolgárait is, akiknek továbbra is vízumra van szükségük a rövid távú brazíliai beutazáshoz. 2.3. Brunei Darussalam Állam Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején Minden tagállam állampolgárai jogosultak voltak 30 napig vízummentes tartózkodásra, ami a helyszínen két, egyenként harminc napos időtartammal meghosszabbítható volt, így összesen kilencven napos vízummentes tartózkodásra adott lehetőséget. 2010. június 24-én a Bizottság hivatalosan kérte Brunei Darussalam Állam hatóságait, hogy a teljes viszonos vízummentesség érdekében biztosítsanak az uniós állampolgárok számára kilencven napos vízummentességet. A jelenlegi helyzet Brunei Darussalam Állam hatóságai a Bizottság 2010. június 24-i levelére válaszul 2011. szeptember 30-i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy valamennyi uniós tagállam állampolgárai jogosultak 90 napig vízummentesen tartózkodni Brunei Darussalam Államban, ezáltal megvalósult a teljes viszonos vízummentesség. 2012. január 5-én a Bizottság hivatalosan kérte Brunei Darussalam Állam hatóságait, hogy terjesszék ki a 90 napos vízummentes tartózkodás lehetőségét a schengeni társult országok állampolgáraira is, akik már Izland és Norvégia esetében jogosultak 30 napos, illetve Liechtenstein és Svájc esetében 14 napos vízummentes tartózkodásra. Brunei Darussalam Állam hatóságai 2012. október 15-i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy már Izland, Norvégia és Svájc állampolgárai is jogosultak 90 napos vízummentes tartózkodásra Brunei Darussalam Államban. Értékelés A Bizottság üdvözli, hogy Brunei Darussalam Állam 2011. szeptember 30-i hatállyal kiterjesztette a 90 napos vízummentes tartózkodás lehetőségét valamennyi tagállam állampolgáraira, és ezáltal megvalósult a teljes viszonos vízummentesség. Üdvözli továbbá a 90 napos vízummentesség 2012. október 15-től kezdődő kiterjesztését Izland, Norvégia és Svájc állampolgáraira. A Bizottság jelenleg hivatalosan felkérni szándékozik Brunei Darussalam Állam hatóságait, hogy tegyék lehetővé a liechtensteini állampolgárok 90 napos vízummentes tartózkodását is. 2.4. Kanada Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején A Cseh Köztársaság és Kanada által kanadai-cseh szakértői munkacsoport (EWG) keretében elfogadott „intézkedési menetrend” végrehajtásával kapcsolatban Kanada ígéretet tett adatgyűjtési célú látogatás 2010 végéig történő lebonyolítására a Cseh Köztársaságban, mely konkrét lehetőségeket biztosítana ahhoz, hogy Kanada visszaállítsa a cseh állampolgárok vízummentességét. Kanada beszámolt továbbá arról, hogy a kiegyensúlyozott menekültügyi reformról szóló törvény várhatóan elfogadásra kerül, és 2011 vége előtt hatályba lép. A Bizottság vállalta, hogy szoros figyelemmel fogja kísérni az intézkedési menetrend végrehajtásának előrehaladását, különösen azt, hogy Kanada azonnali és megfelelő lépéseket tesz-e a Cseh Köztársaságban folytatott adatgyűjtés alapján. Amennyiben a kiküldetés alapján pozitív értékelés születik, a Bizottság azt várja Kanadától, hogy haladéktalanul törölje a cseh állampolgárok vízumkötelezettségét összhangban az intézkedési menetrenddel összefüggésben tett kötelezettségvállalásokkal. A Bizottság megjegyezte, hogy összhangban a 2010. március 15-i második kanadai-cseh szakértői munkacsoport üléséről készült jegyzőkönyvben foglaltakkal, melyről a Cseh Köztársaság, Kanada és a Bizottság állapodott meg, „az új kanadai menedékjogi szabályozás elfogadása – amit 2013 előtt nem lehet végrehajtani – nem lehet a vízumkövetelmény eltörlésének feltétele; az egyéb intézkedések menetrendjének végrehajtása lehetővé tenné Kanada számára, hogy ennek az új kanadai menedékjogi jogszabálynak az elfogadása előtt határozzon a vízumkövetelmény eltörléséről.” Bulgária és Románia még nem teljesítette az összes kanadai vízummentességi követelményt. A Bizottság vállalata, hogy szorosan figyelemmel fogja kísérni a helyzetet, és további megbeszéléseket folytat Kanadával azzal a céllal, hogy előrelépést érjenek el a Bulgáriával és Romániával szembeni vízumkötelezettség megszüntetése terén. A Bizottság Kanadával folytatott megbeszélései során továbbra is napirenden fogja tartani a viszonosság hiányának kérdését annak érdekében, hogy a lehető leghamarabb megvalósuljon a teljes vízumviszonosság. A jelenlegi helyzet A kanadai adatgyűjtő látogatásra 2011. január 31. és február 4. között került sor a Cseh Köztársaságban. A Bizottság minden alkalommal és minden szinten felkérte Kanadát, hogy adja át az adatgyűjtő látogatásról készített jelentését, ideértve Malmström biztos és Kenney kanadai bevándorlás-, állampolgárság- és multikulturalizmus-ügyi miniszter 2011. augusztus 30-i találkozóját, a kanadai uniós képviselet által 2011. november 23-án kiadott demarsot, és az Európai Külügyi Szolgálat és Yeats miniszterhelyettes 2012. január 17-i találkozóját. A kanadai hatóságok 2011. augusztus 30-án arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a „kiegyensúlyozott menekültügyi reformtörvény” végrehajtását 2011. decemberéről 2012 júniusára halasztották. A kanadai kormány, mely a 2011. májusi általános választások után már többségi kormány, 2012. február 16-án, bemutatott egy „Törvény Kanada bevándorlási rendszerének védelméről” címet viselő új törvénytervezetet, melynek célja többek között az uniós polgároktól érkező megalapozatlan menedékkérelmek problémájának kezelése. Az új törvénytervezet célja, hogy megakadályozza a kanadai bevándorlási és menekültügyi rendszerrel kapcsolatos visszaéléseket, megszüntesse a hamis vagy jogosulatlan menedékigénylések rendszerre kifejtett nyomását, csökkentse a feldolgozási időt és az ügyhátralékot. A törvénytervezet többek között jelentősen lecsökkenti a minősített származási országokból érkező menedékkérelmek esetében a vizsgálati időt. A legtöbb uniós tagállam várhatóan minősített származási ország lesz. Kanada 2012. március 8-án megküldött a Bizottságnak egy, a menedékkérők kezeléséről szóló EU és Kanada közti megállapodás-tervezetről szóló vitaanyagot, mely megállapodás megkötését Kanada az uniós állampolgárok által benyújtott megalapozatlan menedékkérelmek magas számával kapcsolatos aggodalmai kezelésére vonatkozó olyan lépésnek tekintené, amely lehetővé tenné számára, hogy eltörölje a vízumkötelezettséget Bulgária, a Cseh Köztársaság és Románia vonatkozásában. A Bizottság azóta előzetes megbeszéléseket folytatott magas rangú kanadai tisztviselőkkel a vitaanyagról, melyek során jelezte, hogy a Kanada által javasolt mechanizmus jogi és politikai okokból kivitelezhetetlen. Egy ilyen megállapodás különösen összeütközésbe kerülne a tagállamok biztonságos származási országként való kölcsönös elismerésének az Európai Unióról szóló szerződébe foglalt alapelvével, valamint a közös európai menekültügyi rendszer megfelelő működésével. Továbbá a Szerződésekben nincs jogalap uniós polgárok harmadik országban történő menedékkérelmére vonatkozó, az EU és harmadik ország közötti megállapodások megkötésére. A „Kanada bevándorlási rendszerének védelméről szóló törvényt” 2012. június 28-án fogadták el. A kiegészítő szabályozások és a működtetési iránymutatások megszövegezését, valamint a kiegészítő személyzet toborzását és betanítását követően a törvény teljeskörűen végrehajtásra kerül. Az új jogszabály bizonyos rendelkezései közvetlenül az elfogadás után hatályba léptek, míg mások ez év későbbi időszakában, a kanadai kormány által meghatározott időpontban fognak hatályba lépni.[9] A kiegyensúlyozott menekültügyi reformról szóló törvény, mely a tervek szerint 2012. június 29-én lépett volna hatályba, lekerült a napirendről. A kanadai hatóságok hangsúlyozták, hogy az új törvény segíteni fog a bevándorlást serkentő tényezők csökkentésében, miközben fennmaradnak a jelenlegi nem kielégítő helyzethez vezető kivándorlást ösztönző tényezők. Ezért úgy vélik, hogy a probléma orvoslásához további, az EU-val közös intézkedésekre van szükség. A Bizottság és Kanada úgy határozott, hogy informális, szakértői szintű technikai konzultációkat fognak tartani annak érdekében, hogy alternatív megoldásokat találjanak, melyek hozzájárulhatnak az EU-ból érkező megalapozatlan menedékkérelmek problémájának megoldásához. Az első technikai konzultációra 2012. június 25-én került sor. A Bizottság részletesen tájékoztatta a kanadai hatóságokat a vonatkozó uniós politikákat meghatározó fő elvekről, tekintettel a nyomonkövetés támogatását szolgáló lehetséges elképzelések kidolgozására. A kanadai hatóságok tájékoztatást adtak arról, hogy a Kanada bevándorlási rendszerének védelméről szóló törvény végrehajtása 2012 vége előtt befejeződik. Értékelés Ami a Cseh Köztársaság és Kanada közti vízumügyet illeti, a Bizottság sajnálja, hogy Kanada mostanáig nem jutatta el hozzá sem a Cseh Köztársaságban megejtett adatgyűjtő látogatásról készült jelentést, sem bármely más dokumentumot, amely megfelelő alapul szolgálhatna a Cseh köztársaság, Kanada és a Bizottság között az intézkedési menetrend keretében az együttműködéshez. Az, hogy e kérdésben továbbra se látszik a megoldás, kedvezőtlen hatással van több fontos, az EU és Kanada közötti megállapodás jóváhagyására és megerősítésére, melyek a jelenleg zajló tárgyalások témáját képezik. E tekintetben a Bizottság tudomásul veszi az Európai Parlament 2011 márciusában kiadott, „A vízumrendszer viszonosságának visszaállításáról – szolidaritás a cseh állampolgárokkal a vízumkötelezettség Kanada általi egyoldalú bevezetése következtében kialakult egyenlőtlen helyzetük miatt”[10] című nyilatkozatát, melyben az EP felhívott a három tagállammal szembeni kanadai vízumkötelezettség mielőbbi eltörlésére, illetve az Unió által elfogadandó egyenértékű megtorló intézkedésekre arra az esetre, amennyiben a viszonosságnak ez a megsértése nem oldódik meg a közeljövőben, megemlítve az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás megerősítését. A Bizottság úgy látja, hogy a Kanada által 2012. június 28-án elfogadott, Kanada bevándorlási rendszerének védelméről szóló törvény előírásai, és különösen az a döntés, miszerint az uniós tagállamok biztonságos származási országnak minősülnek, és hogy az állampolgáraik által benyújtott kérelmeket gyorsított eljárásban bírálják el, várhatóan kellő visszatartó erővel fog bírni az Unióból érkező megalapozatlan menedékkérelmek vonatkozásában. Ennek következtében a Bizottság azt várja, hogy Kanada el fogja törölni a cseh állampolgárok vízumkötelezettségét akkortól, amikor az új jogszabály vonatkozó rendelkezései hatályba lépnek. A Bizottság és Kanada közötti informális, szakértői szintű technikai konzultációk keretében, melyekre 2012. június 25-én került sor, a Bizottság elkötelezte magát a közelebbi együttműködés módjainak keresése és az érintett tagállamok teljeskörű közreműködésével, lehetséges alternatív javaslatok Kanadával közösen történő kidolgozása mellett, tekintettel az Unióból származó kanadai menedékkérők növekvő számára. Az ilyen szorosabb együttműködés ugyanakkor nem lehet a vízumkötelezettség eltörlésének előfeltétele Kanada részéről. 2.5. Japán Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején Minden tagállami állampolgár vízummentesen utazhatott Japánba. A román állampolgárok azonban csak ideiglenesen, 2009. szeptember 1-től 2011. december 31-ig kaptak jogot a vízummentes beutazásra. A Bizottság reményét fejezte ki, hogy a román állampolgárok ideiglenes vízummentessége első, 2009 szeptemberétől 2010 augusztusáig terjedő évének a japán Bevándorlásügyi Iroda által végzett értékelése alapján Japán az ideiglenes vízummentességet állandóra változtatja. A jelenlegi helyzet Minden tagállami állampolgár továbbra is vízummentesen utazhat Japánba. A román állampolgárok ugyanakkor továbbra is csak ideiglenes vízummentességet élveznek. A román állampolgárok ideiglenes vízummentessége első időszakának (2009. szeptember – 2010. augusztus) értékelése alapján Japán úgy határozott, hogy a második időszakban (2010. szeptember – 2011. december) is fenntartja az ideiglenes vízummentességet. Japán megosztotta bizonyos, a belépési és/vagy tartózkodási követelmények román állampolgárok általi teljesítésére vonatkozó aggodalmait. A japán aggodalmakra válaszul a román Igazgatási és Belügyminisztérium attasét küldött Románia Japánban levő nagykövetségére, továbbá a román hatóságok figyelemfelhívó kampányt folytattak a Japánba való beutazási és tartózkodási követelményekkel kapcsolatban, összhangban a vízumkötelezettség ideiglenes feloldásának feltételeivel. A román állampolgárok általi szabálytalan beutazások és/vagy tartózkodások számával kapcsolatos japán aggodalmakról 2011. július 26-án és 2011. december 7-én a Bizottság kétoldalú megbeszéléseket folytatott a japán hatóságokkal, továbbá 2011. november 10-én háromoldalú technikai megbeszélést a román és a japán hatóságokkal. A Bizottság felhívta a japán hatóságokat, hogy az ideiglenes vízummentesség értékelésekor vegyék figyelembe, hogy igen kevés szabálytalan beutazás és/vagy tartózkodás történik román állampolgárok részéről Japánba. A Bizottság javaslatot tett egy további háromoldalú megbeszélés megszervezésére a román és a japán hatóságokkal, melynek célja olyan konkrét intézkedések kidolgozása lenne, amelyek lecsökkenthetnék a szabálytalan tartózkodások számát. 2011. december 28-án Japán úgy határozott, hogy 2012. december 12-ig meghosszabbítja az ideiglenes vízummentesség végrehajtását, feltéve, hogy a román Igazgatási és Belügyminisztérium attaséja továbbra is kiküldetésben marad Románia Japánban levő Nagykövetségén, és a román hatóságok folytatják a Japánba történő beutazási és tartózkodási feltételekre, és az emberkereskedelem veszélyeire vonatkozó figyelemfelhívó kampányukat. Értékelés A Bizottság üdvözli a japán hatóságoknak a román állampolgárok ideiglenes vízummentesége 2012. december 31-ig történő meghosszabbítására vonatkozó határozatát. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy a román hatóságokkal szorosan együttműködve megkeresi a megfelelő megoldásokat a japán hatóságok aggodalmainak kezelésére. A Bizottság reméli, hogy a megfelelő intézkedések Románia általi végrehajtása meggyőzi Japánt az ideiglenes vízummentesség véglegesre változtatásáról. 2.6. Amerikai Egyesült Államok (USA) Helyzet a hatodik viszonossági jelentés idején A Bizottság örömmel vette tudomásul Görögország 2010. április 5-i csatlakozását a vízummentességi programhoz, és elkötelezett abban a tekintetben, hogy a teljes vízumviszonosság lehető leghamarabbi elérése érdekében a Bulgária, Ciprus, Lengyelország és Románia állampolgárai esetében fennálló vízumviszonossági hiány kérdését felveti az USA-val való kapcsolataiban. A Bizottság nagyon sajnálta, hogy az USA elfogadta az ESTA díjról („utazásengedélyezési elektromos rendszer”) szóló közbenső végső szabályt, ugyanakkor megérti, hogy ez a döntés az utazástámogatásról szóló törvény előírásaival összhangban született. A Bizottság az USA által létrehozott közkonzultációs eljárás keretében 2010. október 7-én a közbenső végső szabállyal kapcsolatos írásos megjegyzéseket küldött az USA-nak. A Bizottság várta, hogy az USA hatóságai kihirdessék az ESTA-ról szóló végleges szabályt, hogy lezárhassa az ESTA értékelését annak eldöntése érdekében, hogy az egyenértékű-e a schengeni vízumkérelmi eljárással; egyértelmű volt, hogy a díjfizetés kérdése fontos az értékelés szempontjából. A Bizottság azt is vállalta, hogy a 2008. március 12-én az Állandó Képviselők Bizottságában (COREPER) született megállapodásnak megfelelően közelebbről megvizsgálja az „ikerpályás megközelítést” a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően létrejött külügyi hatáskörök érvényesítésével összefüggésben. A jelenlegi helyzet Az USA hatóságai még nem hirdették ki a végleges ESTA szabályt, és nem válaszoltak az ESTA díjról szóló közbenső végleges szabállyal kapcsolatos bizottsági észrevételekre sem. A végleges ESTA szabály kihirdetését követően a Bizottság végleges értékelést fog közzétenni, figyelembe véve minden lehetséges változást, ideértve az ESTA díjának bevezetését is. A Bizottság az USA hatóságaival való kapcsolataiban politikai és technikai szinten továbbra is napirenden tartotta a viszonosság hiányának kérdését és az ESTA díj bevezetésével kapcsolatos aggodalmait.[11] Obama elnök Komorowski lengyel elnök 2010 decemberi washingtoni látogatása során tett nyilatkozatában elkötelezte magát amellett, hogy a tagállamok vízummentességi programhoz való csatlakozása az elnökségi hivatali ideje egyik megoldandó prioritása lesz. 2011 márciusában benyújtották a Kongresszushoz az új, „A biztonságos utazásról és a terrorizmusellenes partnerségi programról szóló 2011. évi törvény” címet viselő törvényjavaslatot (S. 497 és H.R. 959) , melyet Obama elnök támogatott. Ennek célja egyebek mellett a vízummentességi programhoz való csatlakozás feltételeinek naprakésszé tétele volt, ennek érdekében a vízumkérelem visszautasítási arány helyébe az engedélyezett tartózkodást túllépők aránya került, mely nem haladhatja meg a három százalékot. A törvénytervezet lehetőséget kínált arra is, hogy bizonyos feltételek fennállása esetén el lehessen tekinteni az engedélyezett tartózkodást túllépők arányára vonatkozó követelménytől. 2012 januárjában új, „Fokozott biztonságú vízummentességi programról és reformról szóló törvény” címet viselő törvényjavaslatot (S. 2046 és H.R. 3855) nyújtottak be a Kongresszushoz, mely a korábbi, „A biztonságos utazásról és a terrorizmusellenes partnerségi programról szóló 2011. évi törvény” címet viselő törvényjavaslat helyére lépett. Az új jogszabálytervezet értelmében sem lehet az engedélyezett tartózkodást túllépők aránya magasabb három százaléknál a csatlakozni kívánó országok esetében, emellett megmarad a jelenleg is hatályos, a visszautasított vízumkérelmekre vonatkozó legfeljebb átlagos három százalékos követelmény. Visszaállítja továbbá a belbiztonsági miniszter mentességgel kapcsolatos hatáskörét, így a miniszter meghatározott feltételek fennállásától teheti függővé országok felvételét a vízummenteségi programba, például, hogy a vízumkérelem visszautasítási arány 10 % alatt legyen. A törvénytervezet továbbá próbaidőszakot vezet be a vízummentességi programban résztvevő országok számára, amennyiben az engedélyezett tartózkodást túllépők aránya nem marad tartósan 3 % alatt, vagy az adott ország nem tesz eleget bármely egyéb, a vízummentességi programban való részvételre vonatkozó feltételnek. Az új törvénytervezet megváltoztatja továbbá a vízumkérelem visszautasítási arány számításának módját. Obama elnök 2012 januárjában kiadott egy elnöki rendeletet, melynek célja a vízumokkal és a külföldi látogatókkal kapcsolatos eljárás javítása és az utazások támogatása volt annak érdekében, hogy a nemzetbiztonság megőrzése mellett ösztönzést adjanak a munkahelyteremtésnek és a gazdasági növekedésnek az USA-ban. A rendelet egyebek mellett a vízummenteségi program kiterjesztésére irányuló erőfeszítések fokozására hív fel. Egy másik, „Az utazásról szóló törvény hatálybaléptetéséből származó munkahelyekről szóló törvény”címet viselő törvénytervezetet (S. 2233) egy szenátorokból álló kétpárti csoport nyújtott be 2012 márciusában a Szenátushoz. A tervezet a vízummentességi program kiszélesítését célozza, és átvesz bizonyos kifejezéseket a „Fokozott biztonságú vízummentességi programról és reformról szóló törvény”-ből. „Az utazásról szóló törvény hatálybaléptetéséből származó munkahelyekről szóló törvény”címet viselő törvénytervezet a vízumokkal és a külföldi látogatókkal kapcsolatos eljárás javítására és az utazások támogatására irányuló elnöki rendelet szemléletét követi. Az új, vízummenteségi jogszabálytervezetről még tárgyal az USA Kongresszusa.[12] Az USA Külügyminisztériuma 2012. április 13-tól a legtöbb nem-bevándorlási célú vízumkérelem esetében megemelte a vízumeljárás díjait, így többek között az üzleti- vagy turistavízum díját 140-ről 160 USD-ra emelték. A Bizottság a Coreper 2008. március 12-i ülésén elfogadottak szerint a vízummentességi tárgyalások keretében az USA-val folytatott tárgyalások céljából elvégezte annak jogi elemzését, hogy a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése milyen hatást gyakorol az „ikerpályás megközelítésre”.[13] A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésével a tagállamok elvileg a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés – melyek most már megosztott hatáskörök – terén tárgyalásokat folytathatnak és megállapodásokat köthetnek harmadik országokkal, amennyiben az EU nem kötött még ilyen megállapodást az érintett harmadik országokkal. Ez a tagállami hatáskör ugyanakkor nem korlátlan: a tagállamok nem köthetnek olyan megállapodásokat, melyek érintenék az uniós vívmányokat, ideértve a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés eszközeit, vagy megváltoztatnák annak hatályát. Tekintettel arra, hogy az Unió a vízumpolitika terén kimerítő jelleggel gyakorolta a hatáskörét, illetve, hogy a kétoldalú egyezmények de facto előfeltételei a vízummentességi programhoz való hozzáférésnek, elvileg átfogó EU-USA megállapodást kellene kidolgozni és megkötni, ami kiterjedne a vízummentességi programhoz való hozzáférés valamennyi feltételére. Ugyanakkor a jelenlegi helyzetre tekintettel, amikor sok tagállam már megállapodást kötött az USA-val terroristák szűréséről, illetve fokozott együttműködésről a súlyos bűncselekmények megelőzése és az ellenük való fellépés terén, a tagállamok folytathatják az ilyen megállapodásokról szóló tárgyalásokat, illetve a megállapodások alkalmazását, feltéve, hogy ezek a megállapodások nem érintik vagy változtatják meg az Uniónak a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén meglévő közös szabályait, különös tekintettel a rendvédelmi információk cseréjére, és ezzel összefüggésbe az adatvédelemre. A Bizottság arra kérte a tagállamokat, hogy jutassák el hozzá az USA-val a vízummentességi program keretében kötött kétoldalú megállapodásaikat, vagy számoljanak be a folyamatban levő tárgyalásaikról annak érdekében, hogy meg lehessen bizonyosodni arról, hogy a megállapodások, illetve a tárgyalások nem sértik a közös uniós szabályokat. A Bizottság rendvédelmi együttműködés terén folytatott együttműködésről folytatott vizsgálata azzal az eredménnyel zárult, hogy a tagállamok által benyújtott „ súlyos bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem terén való együttműködés megerősítéséről” és az „ismert vagy feltételezett terroristák kiszűrésére szolgáló információk cseréjéről” szóló megállapodások összhangban vannak a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén meglévő közös uniós szabályokkal, és nem változtatják meg azok hatályát (a tagállami értesítések áttekintését és a részletes értékelést lásd a mellékletben). Az adatvédelmi uniós vívmányokkal való összhang tekintetében a Bizottság megjegyzi, hogy a résztvevő felek nemzeti jogának alkalmazására való általános utalás, ami a legtöbb, a vízummentességi program keretében megkötött kétoldalú megállapodásban szerepel, nem feltétlenül elegendő a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok védelméről szóló, 2008. november 27-i 2008/977/IB kerethatározat[14] (a továbbiakban. a kerethatározat) által előírt védelmi szint biztosításához. Egyes, a tagállamok és az USA közötti kétoldalú egyezményekben továbbá nem kellően körülhatárolt a cél, és nincs egyértelműen meghatározva, hogy milyen esetekben lehet a továbbított adat továbbfeldolgozni. Ez felvetheti ezen megállapodások összhangját az uniós vívmányokkal, különösen az adatoknak az adatgyűjtés céljától eltérő célokra történő további feldolgozására vonatkozó szabályokkal.[15] A Bizottság jelenleg tárgyalásokat folytat az USA-val egy, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok cseréjéről szóló megállapodásról. A megállapodás ki fogja egészíteni a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén meglévő és jövőbeni megállapodásokat az adatvédelmi szempontból szükséges biztosítékokkal. Értékelés A Bizottság sajnálja, hogy az USA hatóságai nem válaszoltak a közbenső végleges ESTA díjról szóló szabállyal kapcsolatos, 2010. októberében megküldött írásos megjegyzéseire. A Bizottság még nem végzett az elektronikus utazásengedélyezési rendszer értékelésével, amelynek célja annak megállapítása, hogy az említett rendszer egyenértékű-e a schengeni vízumkérelmi eljárással, mivel az ESTA-ról szóló végső szabályt még nem hirdették ki az USA Szövetségi Közlönyében. A Bizottság az Egyesült Államokkal folytatott megbeszélések során továbbra is felveti a viszonosság hiányának ügyét annak céljából, hogy a lehető leghamarabb elérhető legyen a teljes körű vízumviszonosság. Jelenleg a vízummentességi programba jelentkező országok esetében a vízumkérelem visszautasítási arány legfeljebb három százalék lehet. A 2011-es adatok alapján a vízummenteségi programba még be nem kapcsolódott négy tagállam közül csak Ciprus tesz eleget ennek a követelménynek; 2011-ben a vízumkérelem visszautasítási arány Bulgária esetében 15,7 %, Lengyelország esetében 10,2 %, és Románia esetében 22,4 % volt. Amennyiben az USA hatóságai üzembe helyeznének egy biometrikus repülőtéri kiléptetési rendszert, az az USA jogszabályaival összhangban lehetővé tenné a számukra, hogy a maximális vízumkérelem visszautasítási arányt 10 %-ra emeljék. A Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni az USA hatóságainak egy olyan repülőtéri kiléptetési rendszer létrehozására irányuló erőfeszítéseivel kapcsolatos fejleményeket, amely többek között annak biztosítására irányul, hogy az engedélyezett tartózkodás túllépéseket pontosan nyomon lehessen követni és ki lehessen számítani, és a maximális vízumkérelem visszautasítási arányt 10 %-ra emelhessék. A Bizottság sajnálja, hogy az USA hatóságai megemelték a vízumeljárás díjait, ami további negatív hatásokkal jár különösen a vízummentességi programban még részt nem vevő négy tagállam azon állampolgárai számára, akik az USA-ba akarnak utazni. A Bizottság üdvözli a kormányzat által támogatott, a vízummentességi programról szóló új jogszabálytervezetet. A Bizottság úgy véli, hogy az új jogszabálytervezet további tagállamok számára teheti lehetővé, hogy csatlakozzanak a vízummentességi programhoz, és várja a tervezet mielőbbi elfogadását. 3. Következtetés A Bizottság elégedett, amiért a jelenlegi vízumviszonossági mechanizmus végrehajtása keretében további harmadik országokkal sikerült elérni a teljes vízumviszonosságot, vagy az elérhető közelségbe került: – Brunei Darussalam Állam hatóságainak azon döntését követően, miszerint a vízummentesség idejét 90 napra hosszabbítják meg, sikerült elérni a teljes vízumviszonosságot minden tagállam esetében Brunei Darussalam Állammal; 2012. október 15. óta Izland, Norvégia, és Svájc állampolgárai is 90 napig vízummentesen tartózkodhatnak Brunei Darussalam Államban. A Bizottság kérni fogja Brunei Darussalam Állam hatóságait, hogy a 90 napos vízummentes tartózkodást Liechtenstein állampolgárai számára is tegyék lehetővé. – 2012. október 1-jén hatályba lépett a magánútlevéllel rendelkezőket rövid távú tartózkodásra jogosító, az EU és Brazília közötti vízummentességi megállapodás, amely valamennyi tagállam állampolgárai számára lehetővé teszi, hogy vízummentesen utazzanak Brazíliába; – A Bizottság üdvözli a japán hatóságok azon döntését, hogy 2012. december 31-ig meghosszabbították a román állampolgárok ideiglenes vízummentességét, és arra számít, hogy azon konkrét intézkedések végrehajtását követően, melyekről a Románia és Japán megállapodik, Japán az ideiglenes vízummentességet véglegesre fogja változtatni. Az USA esetében, amennyiben elfogadják a vízummentességi programról szóló új jogszabálytervezetet, az további tagállamok számára teheti lehetővé, hogy csatlakozzanak a vízummentességi programhoz, és ezáltal újabb jelentős előrelépés történjen a teljeskörű vízummentesség felé az USA viszonylatában. Kanada által a cseh állampolgárokkal szembeni vízumkötelezettség visszaállításával kapcsolatban a Bizottság sajnálja, hogy Kanada mostanáig nem adta át a Bizottságnak a cseh köztársaságbeli adatgyűjtő látogatásáról készített jelentést, és ezzel ténylegesen hátráltatta a cseh-kanadai szakértői munkacsoport keretében folyó együttműködést. A Bizottság azt várja, hogy 2012 végéig teljeskörűen végrehajtásra kerüljön Kanada új menedékjogi szabályozása, ami várhatóan meg fog szüntetni fontos vonzó tényezőket, és ezáltal jelentősen csökkenni fog az Unióból érkező megalapozatlan menedékkérelmek száma. Amint az új jogszabály ezen rendelkezései hatályba lépnek, várhatóan lehetővé fogják tenni a kanadai hatóságok számára, hogy határozzanak a cseh állampolgárok vízumkötelezettségének eltörléséről. A Bizottság elkötelezett amellett, hogy Kanadával közösen, és teljeskörűen együttműködve az érintett tagállamokkal politikailag és jogilag kivitelezhető együttműködési lehetőségeket találjon az Unióból származó megalapozatlan menedékkérelmek ügyében; az ilyen együttműködés nem lehet ugyanakkor előfeltétele annak, hogy Kanada eltörölje a vízumkötelezettséget a három érintett tagállam állampolgárai vonatkozásában. A Bizottság várakozással tekint az elé, hogy az Európai Parlament és a Tanács elfogadja az 539/2001/EK rendeletet módosító rendelettervezetet, amely többek között egy új, hatékonyabb viszonossági mechanizmus kialakítására irányul. Az elfogadás után a Bizottság a felülvizsgált viszonossági mechanizmussal összhangban ki fogja vizsgálni mind a néhány még fennálló, mind az esetleges újonnan felmerülő azon eseteket, amelyekben nincs viszonosság. MELLÉKLET A tagállamok az USA-val kötött kétoldalú megállapodásainak áttekintése és értékelése a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése következményeinek jogi elemzése keretében az USA-val zajló vízummentességi tárgyalások esetében alkalmazandó „ikerpályás megközelítés” érdekében – A kétoldalú megállapodások áttekintése A Bizottság arra kérte a tagállamokat, jutassák el hozzá az USA-val a vízumentességi program keretében kötött „súlyos bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem terén való együttműködés megerősítéséről” és „ismert vagy feltételezett terroristák kiszűrésére szolgáló információk cseréjéről” szóló kétoldalú megállapodásaikat, vagy számoljanak be a folyamatban levő ilyen tárgyalásaikról annak érdekében, hogy meg lehessen bizonyosodni arról, hogy a megállapodások, illetve a tárgyalások nem érintik az uniós vívmányokat, illetve nem módosítják azok hatályát. Tizenöt tagállam (a Cseh Köztársaság, Dánia, Németország, Észtország, Görögország, Olaszország, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Hollandia, Ausztria, Portugália, Szlovákia és Finnország) benyújtották az USA-val kötött, a „súlyos bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem terén való együttműködés megerősítéséről” szóló kétoldalú megállapodásaikat. Ami „ismert vagy feltételezett terroristák kiszűrésére szolgáló információk cseréjéről” szóló kétoldalú megállapodásokat illeti, hat tagállam (Észtország, Görögország, Lettország, Magyarország, Szlovákia és Szlovénia) nyújtotta be az USA-val kötött ilyen kétoldalú megállapodása szövegét. Az alábbi táblázat áttekintést nyújt a tagállamoktól kapot válaszokról:[16] Tagállam || Egyetértési megállapodás[17] || Nyilatkozat[18] || TSC megállapodás[19] || A prümihez hasonló megállapodás (PCSC megállapodás)[20] BE || || || - || Folyamatban lévő tárgyalások BG || - || X || - (a tervezetre vonatkozó első észrevételek megküldve az USA-nak) || - (a tervezetre vonatkozó első észrevételek megküldve az USA-nak) CZ || X || || X (titkosított szöveg; nem adták át) || X DK || - || || - (az USA megállapodás-tervezét várják) || X DE || - || || - || X EE || X || || X || X EL || X || || X || X ES || || || Nem adtak tájékoztatást || Nem adtak tájékoztatást FR || || || Folynak a tárgyalások az USA-val (a szöveget nem adták át) || Folynak a tárgyalások az USA-val (a szöveget nem adták át) IT || || || Az USA 2007-es TSC keretében történő információcseréről szóló megállapodás és a 2009-es végrehajtási megállapodások szövegét nem nyújtották be; az 1986-os kétoldalú megállapodást benyújtották || X CY || - || || - (a tárgyalások még nem kezdődtek meg, a hatóságok a megállapodás szövegét vizsgálják) || - (a tárgyalások még nem kezdődtek meg, a hatóságok a megállapodás szövegét vizsgálják) LV || X || || X || X LT || Nem adtak tájékoztatást. || || Nem adtak tájékoztatást || X LU || || || Nem adtak tájékoztatást || Nem adtak tájékoztatást HU || Nem adtak tájékoztatást. || || X || X MT || X || || - || X[21] NL || Nem adtak tájékoztatást. || || Nem adtak tájékoztatást || X AT || - || || - || X PL || || || X (titkosított szöveg; nem nyújtották be) || - PT || - || || Folyamatban lévő tárgyalások || X[22] RO || || X || A konzultáció az USA-val kezdeti szakaszában van || A konzultáció az USA-val kezdeti szakaszában van SI || - || || X || A tárgyalások megindításának előkészülete SK || X || || X || X FI || || || - || X[23] SE || - || || - || - – A tagállamok a vízummentességi program keretében az USA-val kötött kétoldalú megállapodásaival kapcsolatos bizottsági vizsgálat eredményei A Bizottság kérésének az volt a célja, hogy meg lehessen bizonyosodni arról, hogy a tagállamok által a vízummentességi program keretében az USA-val kötött kétoldalú megállapodások összhangban vannak a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén meglévő hatályos unió szabályokkal, különös tekintettel a rendvédelmi információk cseréjére, ideértve: – A Tanács 2005/671/IB határozata (2005. szeptember 20.) a terrorista bűncselekményekre vonatkozó információcseréről és együttműködésről; – A Tanács 2006/960/IB kerethatározata (2006. december 18.) az információknak és bűnüldözési operatív információknak az Európai Unió tagállamai bűnüldöző hatóságai közötti cseréjének egyszerűsítéséről (a „svéd kezdeményezés”); – A Tanács 2008/615/IB határozata (2008. június 23.) a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről (a „prümi határozat”); – A Tanács 2008/977/IB kerethatározata (2008. november 27.) a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok védelméről. A Bizottság vizsgálata azt állapította meg, hogy a kétoldalúan megkötött, a „súlyos bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem terén való együttműködés megerősítéséről” és a „ismert vagy feltételezett terroristák kiszűrésére szolgáló információk cseréjéről” szóló megállapodások összhangban vannak a büntetőügyekben folytatott együttműködés terén meglévő uniós vívmányokkal, és nem változatják meg azok hatályát. A prümi határozat (a Tanács 2008/615/IB határozata) nem érinti a tagállamok és harmadik országok közötti két- vagy többoldalú megállapodásokat, amint a határozat 35. cikkének (6) bekezdése előírja. Hasonlóképpen az úgynevezett „svéd kezdeményezés” (a Tanács 2006/960/IB kerethatározata) nem érinti a tagállamok és harmadik országok közötti két- vagy többoldalú megállapodásokat, amint a határozat 1. cikkének (2) bekezdése előírja. A megállapodások a 2005/671/IB tanácsi határozattal is összhangban vannak, és nem változtatják meg annak hatályát, mivel az csak a tagállamok és az Europol, Eurojust és más tagállamok közötti információcserére terjed ki. Pontosabban a Tanács határozata csak a terrorista bűncselekmények tekintetében folytatott nyomozásokra vonatkozó, és azokból származó valamennyi jelentős információknak az Europol és az érdekelt tagállamok részére történő átadására vonatkozik, amint azt a tanácsi határozat 2. cikkének (1) és (6) bekezdése előírja, valamint valamennyi, a terrorista bűncselekményekkel kapcsolatos büntetőeljárásokra és büntetőítéletekre vonatkozó jelentős információ az Eurojust és az érdekelt tagállamok részére történő átadására vonatkozik, amint azt a tanácsi határozat 2. cikkének (2) és (6) bekezdése előírja. A 2005/671/IB tanácsi határozat nem szabályozza információk harmadik országok részére történő átadását. Az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) cseréje tekintetében a Bizottság az „ikerpályás megközelítés” kezdetekor gondoskodott arról, hogy a tagállamok és az USA között kötött kétoldalú megállapodások ne terjedjenek ki a PNR adatokra. A Bizottsághoz eljuttatott kétoldalú megállapodások egyike se terjed ki PNR adatok cseréjére. A büntetőügyekben folytatott szorosabb rendőrségi és igazságügyi együttműködésnek az alapvető jogok tiszteletben tartásával kell megtörténnie, ideértvee különösen a magánélethez való jog és a személyes adatok védelmét. Ezt a jogot külön adatvédelmi előírásokkal kell biztosítani.[24] Az információcsere Európai Unión belüli javításához gyakran együtt kell működnie a tagállamoknak, tekintettel a bűnözés elleni küzdelem és a biztonsági ügyek határon átnyúló jellegére. Azokban az esetekben, amikor tagállami hatóságok személyes adatokat adnak át egymásnak vagy tesznek elérhetővé egymás számára, vagy a Lisszaboni előtti Európai Unióról szóló Szerződés VI. címe alapján létrehozott hatóságoknak vagy információs rendszereknek (amilyen az Eurojust, az Europol stb.), a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok védelméről szóló, 2008. november 27-i 2008/977/IB tanácsi kerethatározatot[25] („kerethatározat”) kell alkalmazni. A kerethatározatot kell alkalmazni azokban az esetekben is, amikor a Lisszaboni előtti Európai Unióról szóló Szerződés VI. címe alapján létrehozott hatóságok vagy információs rendszerek adnak át vagy tesznek elérhetővé személyes adatokat a tagállami hatóságok számára.[26] A 2008/977/IB tanácsi kerethatározat 13. cikke állapítja meg az alkalmazandó szabályokat arra az esetre, ha egy illetékes hatóság harmadik országnak ad át személyes adatokat. Ezek között szerepel az a követelmény, hogy a harmadik országnak a védelem megfelelő szintjét kell biztosítani a tervezett adatfeldolgozás során.[27] A kerethatározat 13. cikkének (4) bekezdése szerint a védelem szintjének megfelelőségét az adatátadási művelethez kapcsolódó valamennyi körülmény fényében kell értékelni. Így értékelni kell különösen az adat jellegét, a feldolgozás célját és időtartamát, valamint a harmadik országban fennálló jogi kereteket. E követelménytől eltérve személyes adatot csak olyan szigorú feltételek mellett lehet átadni, mint például az a tény, hogy a harmadik ország megfelelő és hatékony biztosítékokat ajánl fel.[28] A kerethatározat hatálya alá tartozó, a tagállamok és az USA közötti adatátadásról szóló kétoldalú megállapodásoknak ezért eleget kell tennie ezeknek a követelményeknek. Mindezekre tekintettel az egyes felek nemzeti jogának alkalmazhatóságára történő olyan általános utalás, amilyen a legtöbb, a vízummentességi program keretében megkötött kétoldalú megállapodásban előfordul, nem feltétlenül elegendő a kerethatározat által előírt védelmi szint biztosításához. Egyes, a tagállamok és az USA közötti kétoldalú egyezményekben továbbá nem kellően körülhatárolt a cél, és nincs egyértelműen meghatározva, hogy milyen esetekben lehet a továbbított adat továbbfeldolgozni. Ez felvetheti ezen megállapodások összhangját az uniós vívmányokkal, különösen az adatoknak az adatgyűjtés céljától eltérő célokra történő további feldolgozására vonatkozó szabályokkal.[29] A Bizottság jelenleg tárgyalásokat folytat az USA-val egy, a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok cseréjéről szóló megállapodásról. A megállapodás ki fogja egészíteni a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés terén meglévő és jövőbeni megállapodásokat az adatvédelmi szempontból szükséges biztosítékokkal. [1] HL L 81., 2001.3.21. [2] HL L 141., 2005.6.4., 1. o.. [3] COM(2006) 3 végleges, 2006.1.10.; COM(2006) 568 végleges, 2006.10.2.; COM(2007) 533 végleges, 2007.9.13.; COM(2008) 486 végleges/2,.2008.9.9., COM(2009) 560 végleges, 2009.10.19., COM (2010) 620 végleges, 2010.11.5. [4] HL L 157., 2005.6.21. [5] COM(2009) 562 végleges, 2009.10.19. [6] 0089/2010 írásbeli nyilatkozat, „a vízumrendszer viszonosságának visszaállításáról – szolidaritás a cseh állampolgárokkal a vízumkötelezettség Kanada általi egyoldalú bevezetése következtében kialakult egyenlőtlen helyzetük miatt”, 2011. március 8. [7] COM(2011) 290 végleges. [8] Az „eVisitor” idegenforgalmi vagy üzleti célból beutazásonként legfeljebb három hónapos ausztráliai tartózkodásra jogosító engedély. Az eVisitor a kiadás időpontjától számított 12 hónapig érvényes. [9] Egyes, a biometrikus adatokra vonatkozó rendelkezések 2013-ban fognak hatályba lépni. [10] HL C 199. E., 2012.7.7., 89. o. [11] Konkrétan a 2010. november 20-i és a 2011. november 28-i EU–USA csúcstalálkozókon, a Belügyi Főigazgatóság főigazgatójának 2010. novemberi washingtoni látogatása során, az EU–USA bel- és igazságügyi miniszteri találkozókon 2010 decemberében, 2011 áprilisában, 2011 novemberében és 2012 júniusában, valalmint az EU–USA bel- és igazságügyi felsővezetői találkozókon 2011 janárjában, 2011 júliusában, 2012 januárjában és 2012 júliusában. [12] Az utolsó EU–USA felsővezetői találkozón (2012. július 25-26.) az USA Belbiztonsági Minisztériuma hangsúlyozta, hogy a Kongresszus az új megfelelőségi követelmények elfogadását hatékony „határregisztrációs rendszer” működtetéséhez kötötte – amire szükség van ahhoz, hogy megbízhatóan meg lehessen állapítani származási országonként az engedélyezett tartózkodást túllépők arányát. Fontos erőfeszítések ellenére a Belbiztonsági Minisztérium nehézségekbe ütközött egy megbízható „kiléptetési rendszer” működtetése során, és arra számítanak, hogy hónapokig tart majd e cél elérése. [13] Az „ikerpályás megközelítéssel” kapcsolatos további információkért lásd a Bizottság negyedik (COM(2008) 486 végleges/2, 2008.9.9.) és ötödik viszonossági jelentését COM(2009)560 végleges). Az EU és az USA közötti, a vízummentességi programhoz való kapcsolódás vaga az abban való további részvétel uniós hatáskörbe eső feltételeiről szóló levélváltásról szóló tárgyalások 2009 óta nem folytatódtak aktívan: Az USA nem várja el, hogy az egyes tagállamok kétoldalú megállapodásokat kössenek vele ezekről a követelményekről. [14] HL L 350., 2008.12.30. [15] A kerethatározat 3. cikkének (2) bekezdése. [16] Magyarázó feljegyzés: Az „X” „megkötött megállapodást” jelent, míg az „-” azt jelenti, hogy „nincs megkötött megállapodás”. [17] Egyetértési megállapodás az Egyesült Államok vízummentességi programjáról és az ehhez kapcsolódó biztonsági intézkedésekről [18] Nyilatkozat a nemzetközi utazáshoz kapcsolódó fokozott kétoldalú biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos együttműködés elveiről és az USA vízummenteségi programjához kapcsolódó követelményekről [19] Ismert vagy feltételezett terroristák kiszűrésére szolgáló információk cseréjéről szóló megállapodás [20] A súlyos bűnözés megelőzése és az ellene folytatott küzdelem terén való együttműködés megerősítéséről szóló megállapodás [21] Még nem erősítették meg. [22] A megerősítési eljárás folyamatban van. [23] Parlamenti jóváhagyásra vár. [24] A különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló, 2008. június 23-i 2008/615/IB tanácsi határozat (17) preambulumbekezdése [25] HL L 350., 2008.12.30. [26] A kerethatározat 1. cikkének (2) bekezdése. [27] A kerethatározat 13. cikke (1) bekezdésének d) pontja. [28] A kerethatározat 13. cikkének (3) bekezdése. [29] A kerethatározat 3. cikkének (2) bekezdése.