HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 48/87

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az EU és Kanada közötti kapcsolatok (saját kezdeményezésű vélemény)

2011/C 48/16

Előadó: José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2009. október 1.-jén úgy határozott, hogy eljárási szabályzatának 29. cikke (2) bekezdése alapján saját kezdeményezésű véleményt dolgoz ki az alábbi tárgyban:

Az EU és Kanada közötti kapcsolatok.

A bizottsági munka előkészítésével megbízott „Külkapcsolatok” szekció véleményét 2010. szeptember 3-án elfogadta.

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2010. szeptember 15.–16-án tartott, 465. plenáris ülésén (a szeptember 16-i ülésnapon) egyhangúlag elfogadta az alábbi véleményt.

1. Következtetések és ajánlások

1.1 Az európai és a kanadai civil társadalmak olyan közös értékeket – többek között gazdasági értékeket – vallanak magukénak, amelyek a 21. században is fenntartják társadalmuk identitását. Közös elvek kialakítása hozzáadott értéket biztosíthat mind az Európai Unió, mind Kanada, következésképpen pedig a nemzetközi közösség egésze számára.

1.2 Ezért Kanadának az EU hivatkozási alapot jelentő partnerévé kell válnia. A jelenlegi kapcsolatok bár megfelelőek, visszafogottnak mondhatók. Ilyen értelemben az EGSZB örömmel üdvözli az átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodásról (CETA) folyó tárgyalások elindítását. E megállapodás nem pusztán az EU és Kanada közötti kapcsolatok jövője szempontjából, de a transzatlanti kapcsolatok szemszögéből is igen ígéretes. Emlékeztetünk arra, hogy Kanada az Egyesült Államokkal és Mexikóval együtt az Észak-amerikai Szabadkereskedelmi Megállapodás (NAFTA) aláírója, és ilyen minőségében korántsem lebecsülendő összeköttetést jelenthet az egyesült államokbeli piachoz.

1.3 Az EGSZB örömmel nyugtázza a legutóbbi, 2010. május 6-án megrendezett EU–Kanada csúcstalálkozó eredményeit. A vízumengedélyekkel kapcsolatos különbségek tekintetében az EGSZB üdvözli, hogy a vezetők elkötelezték magukat a probléma megoldása mellett, és úgy ítéli meg, hogy a menekültügyi politika felülvizsgálatára irányuló kanadai szándék minden bizonnyal pozitívan fog hozzájárulni annak megkönnyítéséhez, hogy a teljes kölcsönösség keretében az EU minden polgára vízumot kapjon.

1.4 Az EGSZB véleménye szerint a tartományok, szövetségi területek és a civil társadalom részvételére és hozzájárulására vonatkozó különleges eljárásoknak a tárgyalásokba való beillesztése létfontosságú lesz a megállapodás sikeres végrehajtása szempontjából. Az EU szempontjából az egyik legfontosabb kérdés a közbeszerzési piacok megnyitása. A kanadai tartományokban e téren igen jelentős a verseny, ezért az e témáról szóló tárgyalásokat is azok részvételével kell lefolytatni. A különböző gazdasági-társadalmi szereplők közötti véleménykülönbségek miatt az EGSZB úgy véli, hogy ebben a kérdésben nélkülözhetetlen a szociális partnerek aktív részvétele a tárgyalásokban.

1.5 Az EGSZB támogatja, hogy az Európai Parlament már a tárgyalások során kövesse nyomon a folyamatot, illetve megfelelően tájékozódjon, és ne csak – a Lisszaboni Szerződésben előírtak szerint – a végleges változatot hagyja jóvá és ratifikálja.

1.6 Kívánatos lenne, hogy amint megkötik a megállapodást, az EU–Kanada közötti együttműködési vegyes bizottság az EU és az USA között működő Transzatlanti Gazdasági Tanácséhoz hasonló szerepet töltsön be többek között azért, hogy az EU és Kanada között előrehaladást érjenek el a jogszabályok harmonizációjában.

1.7 Az EU-nak olyan ambiciózus megállapodást kell kieszközölnie, amely az EU és Kanada közötti kereskedelmi kapcsolatok valamennyi aspektusát felöleli, a közbeszerzési szerződéseket is beleértve. E tekintetben különösen fontos, hogy a szabályozás harmonizálása és a nem kereskedelmi korlátozások megszüntetése révén sürgősen foglalkozzanak a vállalkozások útjában álló valós akadályokkal.

1.8 A környezeti és a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos szempontokat is figyelembe kell venni a megállapodásban.

1.9 Az EGSZB úgy véli, hogy sem az EU, sem pedig Kanada nem hagyhatja veszni a kapcsolataik szorosabbra fűzésére kínálkozó lehetőséget, amely társadalmaik hasznára válna. Ezért helyénvaló lenne, hogy mindkét fél folyamatos párbeszédet tartson fenn a civil társadalmi szervezetek képviselőivel, nemcsak a tárgyalások ideje alatt, hanem a létrejövő megállapodás életbe léptetésének és eredményeinek nyomon követése céljából is, annak folyamatos javítása érdekében.

1.10 Az EGSZB azt javasolja, hogy a megállapodás keretében jöjjön létre egy EU–Kanada civil társadalmi vegyes tanácsadó szerv. Ez a szerv tanácsadói szerepet töltene be a megállapodás elsődleges politikai irányító szerveként megalakuló közös szerv mellett, és véleményeket bocsáthatna ki a megállapodás által felölelt témakörökben a közös szerv által kezdeményezett konzultációkról. A konzultációs szerv a civil társadalom egyéb vegyes konzultációs szerveinek mintájára jöhetne létre, ennek legutóbbi példája az EU és Közép-Amerika között 2010-ben létrejött társulási megállapodásban szereplő konzultatív vegyes bizottság felállítása volt.

2. Bevezetés

2.1 Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) 1996-ban elemezte az Európai Unió és Kanada közötti kapcsolatokat. (1) Azóta egy sor olyan esemény történt, amelyek mostanra megváltoztatták a körülményeket, és ezért indokolják ennek a véleménynek a kidolgozását.

2.2 Az európai és a kanadai civil társadalmak olyan közös értékeket vallanak magukénak, amelyek fenntartják társadalmaik identitását a 21. században. A közös elvek kialakítása gazdasági, környezetpolitikai, biztonsági, bevándorlási stb. szempontból egyaránt hozzáadott értéket biztosíthat mind az Európai Unió, mind Kanada, következésképpen pedig a nemzetközi közösség egésze számára. Emellett kívánatos volna szorosabbra fűzni az együttműködést a többoldalú kapcsolatok – például a gazdasági irányítás, az éghajlatváltozás és a konfliktusmegoldás – terén.

2.3 Ebben az összefüggésben gazdaságaik számos szektorában magas fokú komplementaritás tapasztalható, és mindkét térség közös gazdasági értékeken osztozik, amelyek megkönnyítenék a megállapodás létrejöttét. Így 2009. május 6-án Prágában csúcstalálkozóra került sor az EU és Kanada között, amelynek legfontosabb eredménye az átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodásról (CETA, Comprehensive Economic and Trade Agreement) folyó tárgyalások megindítása volt a két fél között.

2.4 Az EGSZB megelégedéssel nyugtázza a megállapodásról folyó tárgyalások megindítását, és reméli, hogy ez az EU és Kanada közötti kapcsolatok új, együttműködést ösztönző és mindkét fél javát szolgáló korszakának kezdetét jelzi. Emellett egyértelmű üzenetet közvetít a nemzetközi közösség felé, mely szerint e gazdasági és pénzügyi szempontból válságos időszakban az EU, akárcsak Kanada, elutasítja a protekcionizmust. Másrészről Kanada teljes körű részvétele nélkül a transzatlanti kapcsolatok sem kaphatnának lendületet.

2.5 Érdemes kiemelni, hogy aláírásával ez a megállapodás lesz az első újabb keletű kereskedelmi megállapodás a többségében az OECD-hez tartozó országok együttese között, amelyek egyformán érzékenyek a gazdasági növekedéssel és a munkahelyteremtéssel kapcsolatban. E tekintetben a megállapodás remélhetőleg szilárd alapokon nyugszik majd gazdasági és társadalmi szempontból, illetve a fenntartható környezeti fejlődés, a civil társadalommal folytatott konzultáció és a kereskedelmi megállapodás végrehajtásának felügyelete szempontjából egyaránt.

3. A kanadai civil társadalom

3.1 A civil társadalommal való konzultáció kanadai rendszere eltér az európai modelltől. A civil társadalom véleményét ad hoc jelleggel a parlamenti bizottságok és a szövetségi minisztériumok egyaránt kikérik. Ez utóbbi a kanadai parlamenti eljárások keretében kötelező, amelyeknek bizonyítaniuk kell, hogy az adott konzultációra ténylegesen sor került. A civil társadalommal való konzultációnak tartományi szinten is kiterjedt gyakorlata van.

3.2 Kanadában a munkavállalók 26,1 %-a, közel 4,6 millió fő (2) tagja valamely szakszervezetnek. Annak ellenére, hogy az elmúlt 10 évben – a munkahelyek számának arányos növekedése következtében – a szakszervezeti tagok száma több mint fél millióval nőtt, a munkavállaló szakszervezeti tagok aránya alig változott: ezen időszakban azonos szinten maradt.

3.3 A Canadian Labour Congress (CLC, Kanadai Munkaügyi Kongresszus) (3) a szakszervezeti mozgalom első számú nemzeti képviselője. A kanadai nemzeti szakszervezetek többsége tagja a CLC-nek, amely 12 tartományi és területi szövetségével és 136 munkástanácsával közel három millió szakszervezeti tagot képvisel. Feladata elérni, hogy a bérek és a munkakörülmények elfogadhatóbbakká váljanak; javuljanak az egészséget és a biztonságot szabályozó normák, illetve olyan méltányos adórendszer és szociális programok legyenek érvényben, amelyek magukban foglalják az óvodai szolgáltatásokat, a betegbiztosítást és a nyugdíjakat. Emellett a CLC közbenjár a képzési és a munkahely-teremtési programok javítása érdekében.

3.4 A kanadai munkáltatók első számú szervezete a Canadian Council of Chief Executives (CCCE, a Kanadai Vállalatvezetők Tanácsa). (4) Ez a tanács a legfontosabb kanadai vállalatok közel 150 megbízott tanácsadójából, illetve valamennyi termelési ágazat kiemelkedő vállalkozóiból áll. A szervezet legfontosabb célja, hogy három szinten (kanadai, észak-amerikai és globális) érvényesítse a vállalati érdekeket. Munkája Kanadában olyan nemzeti kérdésekre összpontosul, mint a monetáris és fiskális politika, a környezet, a verseny, a társasági jog és a törvényhozás. Észak-Amerikában munkáját elsősorban az Egyesült Államok és Kanada közötti kölcsönös gazdasági függésre és az Észak-amerikai Szabadkereskedelmi Megállapodásra (NAFTA, North American Free Trade Agreement) fókuszálja. Globális szinten a nemzetközi adóügyek, a kereskedelem, a befektetések és a fejlesztési politika, valamint a két- és többoldalú kapcsolatok állnak tevékenysége középpontjában.

3.5 A Canadian Federation of Independent Business (a Független Vállalkozások Kanadai Szövetsége) (5) is 105 000 tagot számlál nemzeti szinten valamennyi ágazatból. Célja a kkv-k érdekeinek szövetségi, tartományi és területi szintű képviselete. Nemzeti szinten befolyásos szervezet még a Kanadai Kereskedelmi Kamara (The Canadian Chamber of Commerce). (6)

3.6 A fogyasztóvédelem tekintetében talán a legreprezentatívabb szervezet a Consumers' Association of Canada (a Kanadai Fogyasztók Szövetsége), (7) amelynek elsődleges célja a fogyasztók tájékoztatása, (8) illetve a fogyasztói üzenetek közvetítése a kormány és a vállalatok felé a fogyasztással kapcsolatos konfliktusok megoldása során.

3.7 Kanadában emellett néhány mezőgazdasági termelői szervezet is működik. Közülük a legnagyobb a több mint 200 000 tagot számláló The Canadian Federation of Agriculture (CFA). (9) Az CFA-t 1935-ben alapították azzal a céllal, hogy egységes hangon képviselje a kanadai mezőgazdasági termelők álláspontját. Az CFA a tartományi szervezeteket és a nemzeti termelői csoportokat tömörítő ernyőszervezet, amely a kanadai mezőgazdaság és agrárélelmiszer-ágazat érdekeit képviseli.

3.8 A halászati ágazatot elsősorban a Kanadai Halászati Tanács (Fisheries Council of Canada FCC) (10) képviseli nemzeti szinten, mintegy 100, a kanadai hal- és tengeritermék-termelés zömét feldolgozó tagvállalattal.

4. Új lendületet az EU és Kanada közötti kapcsolatokban: kereskedelmi és politikai kapcsolatok

4.1 Kanada 1,51 billió USD GDP-jével (11) a világ 14. gazdasága. Az ország vezető gazdasági szektora a szolgáltatói ágazat, amely 2008-ban a GDP több mint 69,6 %-át adta, (12) és a gazdaságilag aktív kanadai lakosság mintegy háromnegyedét foglalkoztatta. (13)

4.2 A 2009-re vonatkozó kereskedelmi mérlegben a becsült hiány 34,309 milliárd USD, míg 2008-ban 7,606 milliárd USD többlet keletkezett. A főbb exporttermékek a következők: gépkocsik és alkatrészeik, ipari gépek, repülőgépek, távközlési felszerelések, vegyi anyagok, műanyagok és műtrágyák. A 2009. márciusi EU–Kanada közös munkadokumentum szerint Kanadában minden ötödik munkahely a kereskedelemhez kapcsolódik.

4.3 Az EU és Kanada közötti hivatalos kapcsolat eredete 1959-re nyúlik vissza: ekkor írták alá az atomenergia békés felhasználásáról szóló együttműködési megállapodást. A két fél azóta számos megállapodást és nyilatkozatot írt alá. Az Egyesült Államokkal 1995-ben aláírt új transzatlanti menetrenddel összhangban az 1996. decemberi EU–Kanada csúcstalálkozón politikai nyilatkozatot és cselekvési tervet hagytak jóvá a kétoldalú politikai és gazdasági kapcsolatok fejlesztése, illetve a többoldalú kérdésekben való együttműködés megkönnyítése érdekében. Ebben a tervben ugyancsak szerepelt, hogy a kétoldalú kapcsolatok felülvizsgálata és ösztönzése céljából félévente csúcstalálkozókat tartanak.

4.4 Kanada és az EU között igen jelentősek a gazdasági kapcsolatok. 2009-ben a két fél közötti árukereskedelem értéke 40,2 milliárd euróra rúgott, (14) a kereskedelmi szolgáltatások forgalma pedig (a közszolgáltatások kivételével) 18,8 milliárd eurót tett ki. Ráadásul az elmúlt években igen pozitívan alakult a tendencia, hiszen 2000 és 2009 között az EU-ból Kanadába irányuló áruexport 21,1-ről 22,4 milliárd euróra emelkedett, míg azonos időszakban a Kanadából az EU-ba irányuló áruimport 19-ről 17,8 milliárd euróra csökkent. Az EU árukereskedelmi többlete az elmúlt évtizedben tehát 2,1-ről 4,7 milliárd euróra nőtt. Az EU-ból Kanadába irányuló legfontosabb exportcikkek a gyógyszerek, motoros járművek és repülőgépmotorok. A Kanadából az EU-ba irányuló exportot elsősorban a repülőgépek, a gyémánt, a vasérc, gyógyszerek és az urán alkotják. 2009-ben a szolgáltatáskereskedelmi többlet szintén az EU-nál jelentkezett: összege 2,5 milliárd euró volt.

4.5 Az EU egyik legfőbb gazdasági érdeke a közbeszerzési piac liberalizációja. Míg a kanadai vállalkozások szabadon hozzáférnek az európai közbeszerzési szerződésekhez, – mivel Kanada és az EU egyaránt aláírták a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) 1994-es közbeszerzési megállapodását (GPA) – az európai vállalkozások nem élveznek hasonló elbánást Kanadában. Az energiaágazat, a környezet, a közlekedés és az egészségügy a tartományok hatáskörébe tartozik. Ezért nyilvánvalóan fontos, hogy a tartományokat is bevonják a tárgyalási folyamatba azért, hogy kielégítő, az EU számára gazdaságilag kedvező megállapodás szülessen. Ez év elején Kanada kereskedelmi megállapodást írt alá az Egyesült Államokkal közbeszerzési piacainak szubregionális szintű megnyitásáról. Kanada e lépéssel az Egyesült Államok által a gazdaság fellendítését célzó „Buy America” elnevezésű protekcionista intézkedésekre reagált. A megállapodásból kitűnik a tartományok szándéka arra vonatkozóan, hogy közbeszerzési piacaikat megnyissák a nemzetközi verseny előtt.

4.6 Az EU és Kanada közötti kétoldalú kapcsolatok előzményei alapvetően a következő eszközökön alapulnak:

— az 1976-os gazdasági és kereskedelmi együttműködési keretmegállapodás,

— az 1990-es transzatlanti nyilatkozat, amely létrehozta az EU–Kanada csúcstalálkozók, valamint a miniszteri ülések intézményi keretét,

— az EU és Kanada közötti kapcsolatokról szóló 1996-os cselekvési terv és politikai nyilatkozat, amely három alapvető fejezetet foglal magában: gazdasági és kereskedelmi kapcsolatok, kül- és biztonságpolitika és transznacionális ügyek,

— a 2004-es ottawai csúcstalálkozón került sor a kereskedelem és a befektetések előmozdításáról szóló szerződés tárgyalási keretének jóváhagyására, illetve az új társulási menetrend elfogadására, amely számos, máig kiaknázatlan területen nyitotta meg a kapcsolatokat (nemzetközi koordináció, békemissziókban való közös részvétel, fejlesztési együttműködés, tudományos, igazságügyi és külügyi együttműködés stb.).

4.7 Általánosságban elmondható, hogy a Kanada és az EU közötti kapcsolatok kiválóak. A Kanada és az EU közötti politikai súrlódás legfőbb összetevői az Északi-sarkkal kapcsolatos kérdések, a fókatermékek európai kereskedelmi tilalma és az egyes uniós tagállamokkal szemben támasztott kanadai vízumkövetelmények.

Egyrészt a sarkvidéki hajózható utak közelgő megnyitása felségjogi kérdések sorát veti fel, mivel az övezet kereskedelmi jellegű kihasználásának lehetősége eddig nem volt napirenden. Amellett, hogy ez a régió igen vonzó alternatív kereskedelmi útvonalakat kínál, a vélekedések szerint itt található a világ kőolaj- és gáztartalékának 20 %-a. A többoldalú szabályozás hiányának ügyével középtávon kellene foglalkozni, mielőtt a terület felségjogával kapcsolatban véleménykülönbségek vagy viták üthetnék fel a fejüket. 2009 decemberében az EU Tanácsa három fő célkitűzést szabott meg az EU északi-sarki politikája számára: 1) az Északi-sark védelme és megőrzése lakosságával egyetértésben; 2) az erőforrások fenntartható felhasználásának előmozdítása és 3) az Északi-sark többoldalú kormányzásához való hozzájárulás az ENSZ tengerjogi egyezménye (UNCLOS) alapján.

Másrészről Kanada vízumkényszert vezetett be Csehország, Románia és Bulgária állampolgáraival szemben az ezen országok állampolgárainak menedékjog iránti kérelmeivel kapcsolatos visszaélésekre hivatkozva. Mivel az EU vízumpolitikája a kölcsönösségen alapul, sürgősen megoldást kell találni még azelőtt, hogy az EU hasonló intézkedések bevezetésére kényszerül. Bulgária és Románia igyekszik teljesíteni a Kanada által a vízummentesség megadásához megszabott kritériumokat. Csehországot illetően Kanada még nem állapított meg konkrét feltételeket a vízumkényszer feloldásával kapcsolatban. Kanada azzal indokolja lépését, hogy nem tud védekezni a menedékjog iránti hamis kérelmekkel szemben. Az ezzel kapcsolatos jogszabályok reformja jelenleg a tervezés fázisában tart, és még további időbe telik, amíg a parlament elé terjesztik.

4.8 E tekintetben az EGSZB örömmel nyugtázza a legutóbbi, 2010. május 6-án megrendezett EU–Kanada csúcstalálkozó eredményeit, ahol a vezetők elkötelezték magukat a probléma megoldása mellett, és úgy ítéli meg, hogy a menekültügyi politika felülvizsgálatára irányuló kanadai szándék minden bizonnyal pozitívan fog hozzájárulni ahhoz, hogy a vízumkérdés az EU minden polgára számára megnyugtatóan rendeződjön.

5. Az EU és Kanada közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás értékelése

5.1 2009. május 6-án a prágai EU–Kanada csúcstalálkozón megállapodás született arról, hogy tárgyalásokat kezdenek egy átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás létrehozásáról.

5.2 A szorosabb gazdasági társulás két fél által közösen elvégzett költség-haszon elemzése azt mutatta, hogy mind az EU, mind pedig Kanada számára előnyösebb volna a vámtarifák eltörlése, a szolgáltatáskereskedelem liberalizációja, valamint az áruk és a befektetések nem vámjellegű akadályainak felszámolása.

5.3 E jelentés szerint a megállapodás szempontjából a legkedvezőbb területek a következők: az árukereskedelem; az egészségügyi és növény-egészségügyi kérdések; a kereskedelem technikai akadályai; a kereskedelem megkönnyítése; a vámügyi eljárások; a határokon átnyúló szolgáltatáskereskedelem; a beruházások; a közbeszerzés; a szabályozási együttműködés; a szellemi tulajdonjog; a személyek mozgása; a versenypolitika; az intézményi kötelezettségvállalások és a vitarendezés, illetve a fenntartható fejlődés. A nem kereskedelmi akadályok és a szabályozás kérdése jelentik a tárgyalások legfontosabb napirendi pontjait.

5.4 Az áru- és szolgáltatáskereskedelem kölcsönös liberalizációjának köszönhetően a kétoldalú kereskedelmi forgalom akár 20 %-kal is megnőhet. Ezenfelül a becslések szerint a fenti jellemzőkkel bíró megállapodás hatálybalépésétől számított hét éven belül az EU reálbevételei 11,6 milliárd euróval, Kanada bevételei pedig 8,2 milliárd euróval fognak növekedni. Az EU Kanadába irányuló összexportja 2014-ig várhatóan 24,3 %-kal, azaz 17 milliárd euróval, a kanadai export pedig 20,6 %-kal, vagyis 8,6 milliárd euróval emelkedik.

5.5 A tanulmány szerint az együttműködés a tudomány és technológia területén is bővíthető egy közös kutatási menetrenddel, elsősorban olyan stratégiai területeken, mint az energia és a környezet; a tiszta szén és a szén-dioxid-leválasztás és -tárolás; a bioenergia, a villamosenergia-termelés és az intelligens villamosenergia-hálózatok.

5.6 A szorosabb együttműködés más területei a megállapodáson belül a következők lehetnek: biztonság, szociális biztonsági ügyek, együttműködési rendszer a képesítések kölcsönös elismeréséhez, továbbá többek között az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezeten belüli együttműködés.

5.7 Kereskedelmi szempontból a vámjellegű tényezők várhatóan nem jelentenek problémaforrást a tárgyalás során. A tárgyalások egy fontos vetülete a jogszabályi harmonizáció, mivel a gazdasági trendnek a szolgáltatások és a külföldi befektetések irányába történő elmozdulása minden eddiginél nagyobb fontossággal ruházza fel a szabályozási keretet. Ennek ellenére a jogalkotási hatásköröknek a szövetségi állam, a tartományok és a területek közötti megosztottsága e tekintetben akadályt gördíthet a megállapodásról szóló tárgyalások útjába.

5.8 Ezért a tartományok kivételes jelleggel közvetlen beavatkozási lehetőséget kaptak a folyamatba, mivel az EU támogatta részvételüket. A tárgyalások felelőse a szövetségi kormány képviselője, ám a megosztott vagy kizárólagos hatáskörök területén véleménykülönbségek merülhetnek fel a tartományok között vagy a szövetségi kormánnyal szemben.

5.9 Kanadának nincs tényleges egységes piaca. Mind a szövetségi kormány, mind a tartományok tisztában vannak egy belső piac kialakításának szükségességével, ám egyelőre csak az erős politikai akarat született meg. A gazdasági világválság mindazonáltal arra sarkallja Kanadát, hogy a lehető leghamarabb megkössön egy olyan megállapodást, amellyel lehetővé válik számára az Egyesült Államokén kívüli külső piacainak diverzifikálása.

5.10 Ami a legkényesebb ágazatokat illeti, az EU és Kanada között kereskedelmi szempontból legvitatottabb kérdést a gépjárműipar jelenti. Ezzel szemben a halászat területén kiválóak a kapcsolatok, ezért ez nem is szerepel a tárgyalások meghatározó témakörei között. Az energia tekintetében az EU diverzifikálni kívánja energiaellátási szolgáltatóit. Az energiáról a tervek szerint külön megállapodást készülnek kötni, ám ez jelenleg még csak puszta javaslat. Az európai vállalatok számára a Kanadával való tárgyalások során problémás területeknek számít még a légi közlekedés és a bankszektor, illetve a közbeszerzés. A két fél nem ért egyet továbbá a földrajzi jelzések koncepciójában és mezőgazdasági kérdésekben sem.

5.11 Környezetvédelmi szempontból a szövetségi kormánynak és a tartományi kormányoknak még ki kell alakítaniuk közös álláspontjukat, elsősorban az üvegházhatást okozó gázkibocsátás tekintetében. A tartományok különböző álláspontokat képviselnek: míg Québec, Ontario, Brit Columbia és Manitoba tagjai a nyugati klímakezdeményezésnek (western climate initiative), és intézkedéseik vannak érvényben az éghajlatváltozás enyhítésére és az ahhoz való alkalmazkodásra, Alberta és Új-Fundland – amelyek gazdasága erősen függ a kőolajtermeléstől – nem támogatja a kezdeményezést. Ez az ügy továbbra is megoldatlan marad, és nem valószínű, hogy a tárgyalás e része kötelező erejű megállapodást eredményez; a tárgyalás semmi esetre sem végződhet olyan álláspont elfogadásával, amely az európai vállalatok versenyképességét visszafogó, hátrányos körülményeket teremtene. Kanada viszont kötelezettséget vállalt arra, hogy tiszta energiával kapcsolatos technológiákba ruház be, illetve hogy az atomenergiával kapcsolatban kétoldalú stratégiai együttműködést létesít.

6. A civil társadalom álláspontja az EU és Kanada közötti megállapodással kapcsolatban

6.1 A munkáltatók

6.1.1 Az európai munkáltatók (BUSINESSEUROPE) a következőket kérik: a vámjellegű és nem vámjellegű akadályok teljes körű eltörlése, minden vámtarifaszámra kiterjedően; sokkal szélesebb körű hozzáférés a közbeszerzésekhez minden (országos és az alatti) szinten; szabályozási konvergenciára való kötelezettségvállalás a kiemelt ágazatokban; a szellemi tulajdonjog fokozottabb védelme (ideértve az eredetmegjelölések védelmét, elsősorban az alkoholtartalmú italok esetében); vitarendezési mechanizmus, továbbá nagyobb munkavállalói mobilitás, beleértve a vállalati személyzet és egyes foglalkozásbeli – mint ápolónők vagy ügyvédek – képesítések kölcsönös elismerését.

6.1.2 A megállapodás új üzleti lehetőségeket nyit a hasonló fejlettségi szinten levő és hasonló kereskedelempolitikai terveken osztozó két társ között. A jólét szorosan kötődik a kereskedelmi liberalizáció szellemében megvalósuló gazdaságpolitikához és a közvetlen külföldi tőkebefektetés bevonzásához. Most minden eddiginél fontosabb a piacok nyitva tartása, mivel az a verseny, az innováció és a növekedés elengedhetetlen ösztönzője.

6.1.3 Az üzleti világ hisz abban, hogy a nemzetközi kereskedelmet alapvetően többoldalú kereskedelmi szabályokkal kell irányítani, ugyanakkor azt is gondolja, hogy még ambiciózusabb kétoldalú megállapodásokkal többet is el lehet érni, gyorsabb haladást lehet megvalósítani a kereskedelmi akadályok – különösen a nem vámjellegű akadályok, illetve a szolgáltatáskereskedelem és a befektetések útjában állók – felszámolása felé.

6.1.4 Egy az EU és Kanada közötti ambiciózus és tartalmas megállapodás kedvező hatással lesz a két fél közötti gazdasági kapcsolatok megerősödésére, amelyek az utóbbi években nemcsak az export, de a szolgáltatói szektor és vállalkozásalapítás más, összetettebb műveletei révén is intenzívebbé váltak.

6.1.5 A megállapodás lendületet fog adni a kétoldalú gazdasági és kereskedelmi forgalom növekedésének. A tárgyalásnak üzleti lehetőségek megteremtéséhez kell vezetnie olyan ágazatokban, ahol a vállalatok a globális piaci versenyben egyértelműen helytállásukról tettek tanúbizonyságot – ilyen az energiaágazat, főként a megújuló energiák szegmense, az infrastruktúrakezelés, a pénzügyi szolgáltatások, az építőipar, a környezeti szolgáltatások és technológiák, valamint a távközlés.

6.1.6 Az általános célkitűzés több lehetőség megteremtése kevesebb akadállyal, azaz új üzleti lehetőségek felkínálása a vállalkozásoknak az áru-, szolgáltatás- és tőkeexportot sújtó akadályok felszámolása révén.

6.1.7 A megállapodás döntően hozzá fog járulni az Európai Unió és Kanada gazdaságainak fokozott integrációjához, miközben a kereskedelmi és befektetési forgalom növekedése révén mindkét fél gazdasági élénkülésének kedvez a válság időszakában.

6.1.8 A nemzetközi kereskedelem – mint a világszintű növekedés és fejlődés mozgatója – kiemelkedő szerepet tölthet be és kell hogy betöltsön, ezért elengedhetetlen, hogy a kereskedelempolitika a piacok megnyitása révén az EU gazdaságpolitikájának fontos részét képezze.

6.2 A szakszervezetek

6.2.1 Az európai és nemzetközi szakszervezetek (EPSU, ESZSZ, ITUC) megfogalmazták a munkavállalók jogaira és az ILO alapvető munkaügyi egyezményeinek – 98. sz. (kollektív tárgyalás), 94. sz. (közbeszerzési szerződések szociális záradékai), 138. sz. (minimális életkor) és 29. sz. (kényszermunka) –, továbbá a méltányos munka más összetevőinek teljesítésére vonatkozó ajánlásaikat. Azt kérik, hogy mindkét fél küldjön rendszeres jelentéseket a fenti kötelezettségvállalások végrehajtásának előrehaladásáról. Emlékeztetnek arra, hogy a Kanadai Munkaügyi Kongresszus gyakran emel panaszt az ILO-nál amiatt, hogy kanadai tartományi szinten nem tartják be a munkaügyi egyezményeket. Tény, hogy bár a szövetségi törvények biztosítják a munkavállalók számára a szakszervezetbe tömörülés jogát, a különböző tartományi szabályozások országszerte korlátozzák a szakszervezeti jogokat, ami kritikára készteti az ILO-t.

6.2.2 Emellett mindkét félnek be kell tartania az OECD-nek a multinacionális vállalatokra vonatkozó előírásait, valamint az ILO-nak a multinacionális vállalatokról és a szociális politikáról szóló háromoldalú nyilatkozatát, továbbá vállalniuk kell, hogy külföldi tőkevonzás céljából nem csökkentik a munkaügyi előírásokat.

6.2.3 Az Európai Szakszervezetek Szövetsége (ESZSZ) kívánatosnak találná, hogy a megállapodásban egy nyomatékos hangvételű fejezet tárgyalja a fenntartható fejlődést, egy olyan kötelező erejű mechanizmussal, amely garantálja az alapvető munkaügyi egyezmények végrehajtását.

6.2.4 Másrészről az EPSU azt kéri, hogy a megállapodás védje a jelenlegi és jövőbeli közszolgáltatásokat, ehhez azonban nemzeti szabályozást kell garantálni.

6.2.5 A kanadai szakszervezetek részéről a Kanadai Munkaügyi Kongresszus nagyban támogatja, hogy a közbeszerzést szociális-környezetvédelmi, illetve gazdaságfejlesztési célok elérése érdekében alkalmazzák, és ezért ellenzi, hogy a kormányzati tulajdonban álló vállalatok és a szövetségi szint alatti kormányzatok előtt is megnyissák a közbeszerzéseket.

6.2.6 A Kanadai Munkaügyi Kongresszus nagyon aggódik amiatt, hogy a befektetők és az állam közötti esetleges érdekellentétek fenyegetést jelentenek a közszolgáltatásokra és a belföldi szabályozásra, valamint amiatt is, hogy a szellemi tulajdonjog túlzott védelme veszéllyel jár, különösen a gyógyszerárak tekintetében.

6.2.7 Lennie kell egy olyan kötelező érvényű mechanizmusnak, amelynek révén a két fél munkáltatói és munkavállalói szervezetei cselekvésre szólíthatják fel a kormányokat.

6.2.8 Szükség van egy olyan kereskedelmi és fenntartható fejlődési fórum elindítására, ahol kiegyensúlyozottan konzultálhatnak a munkavállalókkal, a munkáltatókkal és a civil társadalom más érdekelt szervezeteivel. A kanadai munkaügyi szervezetek szerint jelenleg részrehajló a konzultációs folyamat, és inkább a vállalatok szempontjait helyezi előtérbe.

6.2.9 Szükségesnek tartanak továbbá hathatós záradékokat a többoldalú környezetvédelmi megállapodások – ideértve a Kiotói Jegyzőkönyv – tiszteletben tartására. E fejezetben véleményük szerint szerepelnie kell az emberi jogokról – köztük a politikai és polgári jogokról – szóló egyezmények betartására vonatkozó kitételnek, mivel ezek a fenntartható fejlődés szociális vetülete szempontjából igen fontosak.

6.3 Különféle tevékenységek

6.3.1 A mezőgazdasági ágazat azt kéri, hogy az EU tárgyalói tartsák szem előtt az említett terület érzékeny termékeit. Az eredetre vonatkozó előírások tekintetében azt javasolják, hogy a Dél-Koreával kötött megállapodást vegyék mintául. A tejágazat kulcsfontosságú, a megállapodástól pedig azt remélik, hogy új piaci lehetőségeket teremt az európai termelők számára. A húsipar tekintetében az EU érdekei defenzívek, kvótákat szorgalmaznak a sertéshús, a baromfi, a tojás és a tojásból származó termékek esetében. Az iparág ugyanakkor offenzív érdekeltségű a gabonafélék, különösen a búza esetében, ezért ellenzik a kanadai kvóta emelését. Ugyanígy helyénvaló lenne, hogy a kanadai kormány értesítse a Kereskedelmi Világszervezetet a kereskedelem útjába esetlegesen akadályokat gördítő szabályozásról – ilyen például a dohánytermékek alkotóelemeire vonatkozó C-32. sz. kanadai törvény – annak érdekében, hogy a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó WTO-munkacsoport elemezhesse annak összeegyeztethetőségét.

6.3.2 Az EGSZB az oktatással és képzéssel kapcsolatban emlékeztet arra, hogy az EU és Kanada közötti együttműködés lehetőségét már az 1990. novemberi közös nyilatkozatban is megemlítették. 2006-ban az EU és Kanada a megállapodást kiterjesztette a felsőoktatásra, a képzésre és a fiatalokra a 2006–2013-as időszakban. Ez volt az EU által aláírt első olyan kétoldalú megállapodás, amely a felsőoktatáson kívül is említést tett a fiatalokat érintő együttműködésről. A fenti megállapodás azonban vélhetően nem kapott megfelelő finanszírozást. Az EGSZB azt kéri, hogy a fenti intézkedéseket finanszírozzák megfelelően, és hasonlóképpen nyújtsanak pénzügyi támogatást az EU-ban gyermekekkel és fiatalokkal dolgozó számos szociális munkásnak, akik készek lennének a hasonló kanadai szervezetekkel való tapasztalatcserére és közös tevékenységre.

7. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság álláspontja az átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodással kapcsolatban

7.1 Az EGSZB támogatja a kereskedelmi kapcsolatok kiterjesztését és liberalizációját, üdvözli az EU és Kanada közötti megállapodásról való tárgyalás megkezdését, bár sajnálattal veszi tudomásul a dohai forduló kudarcát, valamint emlékeztet arra, hogy előnyben részesíti a többoldalú megoldást, és elutasítja a kereskedelmi protekcionizmust.

7.2 Az EGSZB támogat minden olyan intézkedést, amelynek célja a kétoldalú kérdésekben még meglévő kevés súrlódási tényező megoldása (hozzáférés az északi-sarki régióhoz, a vízumkérdés, a fókatermékek kereskedelme), továbbá emlékeztet e megállapodás fontosságára, amely kedvez az egész észak-amerikai régióval folytatott európai uniós kereskedelemnek a NAFTA keretében. E tekintetben az EGSZB azt javasolja, hogy garantálják, hogy az Európai Parlament a megállapodásról szóló tárgyalás minden szakaszában megfelelő ellenőrzést gyakorolhasson, megkönnyítve ezzel a végleges változat európai parlamenti jóváhagyását.

7.3 Az EGSZB üdvözli az EU és Kanada között fennálló kiváló kapcsolatokat, és mindkét felet arra buzdítja, hogy e kapcsolatok segítségével erősítsék meg multilaterális célú szövetségeiket politikai téren, különösen a világméretű gazdaságélénkülést szolgáló határozott fellépések és konkrét intézkedések bevezetésével, illetve más intézkedésekkel, például a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásával, az éghajlatváltozással vagy a közös válságkezeléssel (békemissziók, természeti katasztrófák) kapcsolatban.

7.4 Az EGSZB az európai társadalmi párbeszéd és civil párbeszéd modelljének elkötelezett támogatója. Ezért súlyt helyez a szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek meghallgatására, azok bevonására a megállapodásról szóló tárgyalási folyamatba, valamint részvételükre a megállapodás későbbi alkalmazásában.

7.5 Az EGSZB megítélése szerint a készülő megállapodásnak fontolóra kell vennie egy EU–Kanada vegyes tanácsadó bizottság létrehozását, amelyben képviseltetik magukat a civil szervezetek, és amelynek feladata, hogy az EU-nak és Kanadának a megállapodás hatálya alá eső kapcsolataiban gazdasági, szociális és környezeti kérdésekben előmozdítsa a párbeszédet és az együttműködést. Mivel az EGSZB-nek a kanadai oldalon nincs a civil szervezeteket képviselő intézményes megfelelője, azt javasolja, hogy a kanadai civil társadalmi szervezetekkel közösen vizsgálják meg, mi lenne a legjobb mód a fenti tanácsadó bizottság részvételének meghatározására.

Kelt Brüsszelben, 2010. szeptember 16-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Mario SEPI

(1) Az Európai Unió és Kanada közötti kapcsolatokról szóló EXT/142. sz. vélemény, Brüsszel, 1996. november 27.

(2) Labour Force Survey 2008, kanadai statisztika.

(3) http://canadianlabour.ca

(4) http://www.ceocouncil.ca/en/

(5) http://www.cfib.org

(6) http://www.chamber.ca

(7) http://www.consumer.ca

(8) Kanadai fogyasztóvédelmi szervezetek még: a Consumers Council of Canada, a Society of Consumer Association Professionals of Canada, az Option consommateurs és az Union des consommateurs.

(9) http://www.cfa-fca.ca/pages/home.php

(10) http://www.fisheriescouncil.ca/

(11) 2009-re 1,3 a becsült érték, 2008-ban 1,4. FMI. World Economic Outlook Database. 2009. október.

(12) https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ca.html)

(13) Forrás: Instituto Español de Comercio Exterior – ICEX (Spanyol Külkereskedelmi Intézet).

(14) Forrás: Eurostat.