A szupranacionális kockázatértékelés az uniós szinten feltárt sebezhető pontokra összpontosít a jogi keret és az eredményes jogalkalmazás szempontjából egyaránt. Nem érinti azokat a kockázatcsökkentő intézkedéseket, amelyeket egyes tagállamok a náluk felmerülő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok ellen alkalmaznak vagy esetlegesen a későbbiekben vezetnek be. Előfordulhat tehát, hogy ezek a tagállamok az alábbiakban megfogalmazott ajánlások némelyikét már végrehajtják, illetve az uniós szinten rögzített minimumszabályoknál szigorúbb rendelkezéseket fogadtak el. Az e jelentésben megjelölt, sebezhetőségek orvoslását célzó intézkedések értékelését ezért kiindulási alapnak kell tekinteni, amely a már bevezetett tagállami intézkedésektől függően kiigazítható.

A szupranacionális kockázatértékelés előre meghatározott módszertan alapján módszeres elemzést nyújt a bűnözők által használt elkövetési módokkal összefüggő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokról. Nem az a cél, hogy egy egész ágazat felett ítélkezzünk, hanem hogy feltárjuk azokat a körülményeket, amelyek fennállása esetén pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljából vissza lehet élni az ágazatban kínált termékekkel és szolgáltatásokkal. A szupranacionális kockázatértékelés a 2005/60/EK irányelv (a harmadik pénzmosási irányelv) alapján készült, mivel ez a jogszabály volt hatályos az elemzés időpontjában. Az értékelés kitér azokra a területekre is, ahol az uniós keret akkor még nem volt annyira összehangolt vagy teljes, mint a harmadik pénzmosási irányelv későbbi módosításainak hatálybalépése után.

A belső piac összefüggésrendszerében a pénzügyi mozgások jellegüknél fogva egységesített, határokon átnyúló folyamatok. A pénz, ha nem is azonnal, de nagyon gyorsan mozgatható egyik tagállamból a másikba, így bűnözők és terroristák a hatóságok számára észrevétlenül továbbíthatnak pénzeszközöket országok között.

Ez a jelentés bemutatja a főbb kockázatokat, amelyek különféle ágazatokban a belső piacot fenyegetik, valamint a horizontális sebezhetőségeket, amelyek kihatással lehetnek ezekre az ágazatokra. Mindezek alapján a jelentés ismerteti a kockázatok csökkentése érdekében uniós és tagállami szinten végrehajtandó intézkedéseket, és több ajánlást is megfogalmaz a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemben részt vevők számára.

Az Európai Bizottság ugyan tisztában van az egyes, kiemelt kockázatot jelentő harmadik országokból eredő veszélyekkel, az első szupranacionális kockázatértékelés azonban a földrajzi alapú kockázatelemzésre nem terjedt ki. Ennek oka, hogy az e jogrendszerekből eredő kockázatok elemzése jelenleg külön folyamat keretében zajlik oly módon, hogy a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban állapítja meg, melyek azok a harmadik országok, ahol a jogrendszer stratégiai hiányosságai a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás miatt jelentős veszéllyel fenyegetik az uniós pénzügyi rendszert.

2.A szupranacionális kockázatértékelés eredményei

A Bizottság összesen negyven termékről és szolgáltatásról állapította meg, hogy sebezhető lehet a belső piacot érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatokkal szemben. Ezek a termékek és szolgáltatások tizenegy szakmai ágazatból származnak, köztük a negyedik pénzmosási irányelvben meghatározottak mellett olyan szektorokból, amelyekre az irányelv hatálya ugyan nem terjed ki, a szupranacionális kockázatértékelés szempontjából azonban lényegesek . A Bizottság ennek alapján be tudta azonosítani a belső piac legnagyobb kockázatnak kitett területeit, ahol a legelterjedtebb bűnözői eszközök használatosak. A szupranacionális kockázatértékelés mindenekelőtt az egyes érintett ágazatokkal összefüggő kockázatokra összpontosít. Ugyanakkor az e kockázatok kezelésére ajánlott intézkedések értékelése során a Bizottság a bűnözők körében legelterjedtebb eszközöket is megvizsgálta.

2.1.A belső piacot fenyegető főbb kockázatok a szupranacionális kockázatértékelés által érintett ágazatokban

2.1.1.A pénzügyi szektor

A pénzügyi szektor 1991 óta tartozik az Európai Unió pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni keretének hatálya alá, az ágazati szereplők pedig a jelek szerint kellőképpen tisztában vannak a szektort érintő kockázatokkal. A terroristák és a bűnözők ugyan még mindig próbálják felhasználni a pénzügyi szektort a tevékenységeikhez, de a bevezetett kockázatcsökkentő intézkedéseknek köszönhetően már mérséklődött a pénzügyi szektort fenyegető pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok jelentősége.

A pénzmosás azonban továbbra számottevő kockázatot jelent a pénzügyi szektor bizonyos szegmenseiben, így a magánbanki szolgáltatások és az intézményi befektetés terén (az utóbbi esetben különösen közvetítőkön keresztül). Ennek oka, hogy ezek a szegmensek fokozottan érzékenyek a termék- és ügyfélkockázatokra, a pénzügyi szektorban versenykényszer tapasztalható, a felügyeletek pedig korlátozott ismeretekkel rendelkeznek a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemmel kapcsolatosan a saját működésüket érintő kockázatokról. A letéti szolgáltatások szintén jelentős mértékben ki vannak téve a pénzmosás kockázatainak, mivel a kötelezett szolgáltatók ellenőrzési kapacitása korlátozott, ráadásul nem szabályozott tároló létesítmények (például vámszabad területek) is működnek.

Az elektronikuspénz- és a pénztovábbítási (vagyis készpénzátutalási) szolgáltatásokat jelentős, sőt, különösen jelentős mértékben érintik a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok: előbbieket a harmadik pénzmosási irányelv szerinti, névtelenséget biztosító sajátosságaik, utóbbiakat pedig a kötelezett szolgáltatók ellenőrzési kapacitásainak egyenlőtlen eloszlása miatt. A pénzváltó irodák és a készpénzátutalások esetében megkérdőjelezhető, hogy a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni szabályokat kizárólag a 15 000 eurónál nagyobb összegű alkalmi ügyeltekre kell alkalmazni, mivel a bűnözők idővel átállhatnak ennél kisebb összegű átutalásokra. Ez különösen azért problémás, mivel nincs közös fogalommeghatározás az összetartozó vagy tartós jellegű műveletekre.

A jelek szerint az olyan új keletű termékek, mint a közösségi finanszírozási platformok és a virtuális fizetőeszközök szintén jelentős pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatoknak vannak kitéve. Egyes tagállamok úgy döntöttek, hogy nemzeti jogukban szabályozzák ezeket a termékeket, mindazonáltal a harmadik pénzmosási irányelv szerinti uniós jogi keret összességében véve továbbra sem megfelelő. A pénzügyi technológia a pénzügyi termékeket gyorsabbá, biztonságosabbá és hatékonyabbá tevő új technológiai megoldások bevezetésére szolgál, ugyanakkor a bűnözők előtt is új lehetőségeket nyithat meg. A folyamatos technológiai fejlődés követése érdekében további elemzésre lesz szükség, hogy fel lehessen tárni e gyorsan fejlődő szektor termékeinek kockázatait, és ki lehessen használni az új technológiák kínálta lehetőségeket a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni erőfeszítések hatékonyabbá tételére.

Végül pedig az értékelés kimutatta, hogy a terrorizmussal kapcsolatos közelmúltbeli ügyek visszatérő eleme a fogyasztói hitelek és a kisösszegű kölcsönök csalárd módon történő igénybevétele. Az ilyen jellegű termékek vonatkozásában a tagállamok nem ismerik kellőképpen, és emiatt ezért eltérően alkalmazzák a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni követelményeket.

2.1.2.A szerencsejáték-ágazat

A harmadik pénzmosási irányelv értelmében a szerencsejáték-ágazatra nem terjednek ki a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni követelmények. Ez alól mindössze a kaszinók képeznek kivételt. A negyedik pénzmosási irányelv szerint minden szerencsejáték-szolgáltató kötelezett szolgáltatónak minősül. A tagállamok azonban dönthetnek az teljes vagy részleges mentességet biztosíthatnak bizonyos szerencsejáték-szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatóknak abban az esetben, ha az adott szolgáltatások bizonyítottan alacsony kockázatot jelentenek. A tagállamoknak ehhez érdemes figyelembe venniük a szupranacionális kockázatértékelés vonatkozó megállapításait.

Bizonyos szerencsejáték-termékeket jelenleg jelentősen érintenek a pénzmosás kockázatai. A hagyományos fogadás és a póker esetében ez különösen arra vezethető vissza, hogy nem működnek kellő hatékonysággal az ellenőrzések. Ennek oka egyrészt, hogy e tevékenységek során – azok természeténél fogva – nagy mennyiségű, gyors és névtelen készpénzalapú vagy személyközi jellegű ügylet megy végbe megfelelő felügyelet nélkül. Az online szerencsejáték esetében tapasztalható jelentős kockázati kitettség a nagy mennyiségű ügyletből, illetve pénzmozgásból, valamint a személyesség hiányából fakad. Az online szerencsejáték ugyan lehetővé teszi névtelen fizetési módok használatát, egyúttal azonban lényeges kockázatcsökkentő funkcióval is rendelkezik az ügyletek nyomon követése formájában. A lottókat és a játékgépeket (kaszinókon kívül) mérsékelten érintik a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás kockázatai. A lottók esetében kialakultak bizonyos fokú ellenőrzések, különösen a jelentős összegű nyereményekhez kapcsolódó kockázatok kezelése érdekében. A kaszinókat ugyan eleve jelentős kockázati kitettség jellemzi, azonban 2005 óta rájuk is kiterjed a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás elleni keret, ennek hatására pedig csökkentek az őket érintő pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok. A hagyományos bingó esetében csekély a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás kockázata, mivel a tét és a nyeremény is viszonylag kis összegű.

2.1.3. Megjelölt nem pénzügyi vállalkozások és szakmák

A nem pénzügyi ágazatok pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatoknak való kitettsége összességében véve jelentősnek, sőt, különösen jelentősnek tekinthető. Ebben a szektorban a legnagyobb gyengeséget az ügyfél tényleges tulajdonosának azonosítása jelenti, különösen a vagyonkezelői és társasági szolgáltatók, az adótanácsadók, a könyvvizsgálók, a külső könyvelők, a közjegyzők és más független jogi hivatások képviselői esetében. Az elemzés kimutatta, hogy üzleti kapcsolat létesítésekor a felek néha nincsenek kellőképpen tisztában a „tényleges tulajdonos” fogalmával, vagy nem győződnek meg minden kétséget kizáróan annak kilétéről.

A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni szabályok végrehajtása különösen a titoktartási kötelezettség alá eső tevékenységeket folytató szakemberek (adótanácsadók, könyvvizsgálók, külső könyvelők, közjegyzők és más független jogi hivatások képviselői) esetében jelent nehézséget. A titoktartási kötelezettség uniós szinten elismert, fontos alapelv. Tükrözi azt a kényes egyensúlyt, amelyet a Bíróság a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatában az Emberi Jogok Európai Bíróságának és az Európai Unió Alapjogi Chartájának (különösen 47. cikkének) alapelveit figyelembe véve alakított ki.