A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

Az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló 1082/2006/EK rendelet alkalmazása

BEVEZETÉS

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 175. cikke[1], különösen annak harmadik albekezdése[2], szolgált jogalappal az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló, 2006. július 5-i 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[3] (a továbbiakban: EGTC-rendelet) elfogadásához, amely 2006. augusztus 1-jén lépett hatályba és 2007. augusztus 1-je óta teljes körűen alkalmazandó. A rendelet az együttműködés terén új távlatokat nyitott meg, valamint olyan új európai eszköz létrehozását tette lehetővé, amely a különböző országok nemzeti, regionális és helyi hatóságai, illetve más közjogi intézményei közötti jobb együttműködéshez nyújt jogi struktúrát, különösen a kohéziós politika európai területi együttműködésre vonatkozó célkitűzésével összefüggésben.

Az EGTC-eszközt arra szánják, hogy a területi együttműködés elősegítése és a gyakorlati nehézségek csökkentése által az Unió kohézióját fokozza egy olyan jogi szervezeten keresztül, amely az együttműködési kezdeményezések számára a jogbiztonságot és a stabilitást növelni tudja.

Ez a dokumentum megfelel a Bizottság azon kötelezettségének, miszerint 2011. augusztus 1-jéig benyújtja az Európai Parlament és a Tanács részére az e rendelet alkalmazásáról szóló jelentést és adott esetben módosítási javaslatokat (17. cikk) N.B. minden idézett cikk az EGTC-rendeletből származik, kivéve, ha másként nincs megjelölve.

AZ EGTC-ESZKÖZ RENDELTETÉSE

Az eltérő nemzeti jogszabályok és eljárások, illetve a 2004-es és 2007-es bővítést követően a Közösség szárazföldi és tengeri határainak számában bekövetkezett növekedés miatt a tagállamok és különösen a regionális és helyi hatóságok jelentős nehézségekkel szembesültek, amikor a területi együttműködés érdekében programokat próbáltak végrehajtani.

Az Európai Unióban létező együttműködési eszközök, mint például az Európai Gazdasági Egyesülés (EGE), elsősorban a gazdasági szereplők[4], és nem a hatóságok közötti együttműködésre irányulnak. Ráadásul az Európa Tanács által a regionális és helyi hatóságok számára a határokon átnyúló együttműködés érdekében javasolt struktúrákat nem támogatják az Európai Unió egészében.

Ebben az összefüggésben az európai területi együttműködési csoportosulást (EGTC) európai szinten, mint olyan jogi eszközt hozták létre, amely a fellépésekhez közvetlenül alkalmazható, tartós európai alap biztosításával a nemzeti határokon átnyúló módon hozzájárul a területi együttműködéshez. Az EGTC-rendeletet valamennyi tagállam teljes körűen végrehajtja. Egy csoportosulás létrehozása választható, és az EGTC-rendelet nem akadályoz meg egyetlen intézményt sem abban, hogy a területi együttműködés jogi személyiséggel rendelkező vagy nem rendelkező, más formáját vagy képletét szabadon válassza.

Az EGTC-t azért alakították ki, hogy a területi együttműködést stratégiaibbá, de ugyanakkor rugalmasabbá és egyszerűbbé tegye. Egy csoportosulásnak csökkentenie kell a tagállamok, illetve különösen a regionális és helyi hatóságok által, az együttműködési tevékenységek végrehajtása és irányítása során az eltérő nemzeti jogszabályokkal és eljárásokkal összefüggésben tapasztalt nehézségeket.

AZ EGTC-RENDELET ALKALMAZÁSA

Az EGTC-k gyakorlati alkalmazására vonatkozó szükséges adatok összegyűjtése érdekében az Európai Bizottság Regionális Politikai Főigazgatósága az egyes tagállamok szakértőivel informális ülést szervezett (a kohéziós politika jövőjével foglalkozó magas szintű munkacsoport), az Európai Parlament képviselőivel találkozott, valamint különösen szorosan együttműködött a Régiók Bizottságával.

2010-ben az Európai Bizottság és a Régiók Bizottsága az Európai Unió Tanácsának 2010-2011-es elnökségeivel közösen (Spanyolország-Belgium-Magyarország) és az INTERACT-program segítségével az EGTC-eszköz működéséről és hozzáadott értékéről a tagállamokkal, regionális és helyi hatóságokkal, illetve más érdekelt felekkel széles körűen konzultált.[5]

Az európai intézmények és a tanácsadó szervezetek szerepe

Az Európai Bizottság

A Bizottság következetesen hangsúlyozta a hatékony kormányzás fontosságát a területi kohézió biztosítása terén[6]. Továbbá a Bizottság aktívan részt vett a Tanács elnökségei, a Régiók Bizottsága, az EGTC-k és más érdekelt felek által szervezett konferenciákon és megbeszéléseken.

A Bizottság aktív támogatást nyújt közvetlenül konferenciákon és hálózatépítési eseményeken, illetve egyes tagállamokkal és érdekelt felekkel tartott kétoldalú kapcsolatokon keresztül, valamint az INTERACT, azaz az európai területi együttműködés terén a tapasztalatok cseréjét szolgáló program segítségével. Továbbá, az EGTC-k ma már a Bizottság és a Régiók Bizottsága által évente megrendezett nyílt napok rendszeres témájává váltak.

Az Európai Parlament

Az Európai Parlament szorosan figyelemmel kíséri az EGTC-ket. 2011-ben fogadott el egy saját kezdeményezésű jelentést „a 3. célkitűzésről: A területi együttműködés előtt álló kihívás: a határokon átnyúló, transznacionális és régiók közötti együttműködés jövőbeli menetrendje”[7] címen. A jelentés a csoportosulásokról megállapítja, hogy „ez az eszköz kielégítően működik” és „mind a pénzügyek, mind pedig a jogi státuszok és többszintű igazgatás szempontjából megfelel a regionális és helyi hatóságok által kifejtett, a strukturált együttműködésből fakadó igényeknek (…).” Továbbá konkrét ágazati jelentések, például a sportról[8] vagy az egészségügyről[9] az EGTC előmozdítását és alkalmazását ösztönzik a határokon átnyúló, transznacionális és régiók közötti együttműködésben.

A Régiók Bizottsága

A szerződés a Régiók Bizottságát a Bizottság egyik fő partnereként jelöli meg, különösen a határokon átnyúló együttműködéssel kapcsolatos kérdésekben. A Régiók Bizottsága az EGTC-ről 2008-ban[10] és 2011-ben[11] egy-egy véleményt fogadott el, amelyek által megerősítette elkötelezettségét a csoportosulások támogatása mellett, de a csoportosulások létrehozásának és működésének megkönnyítésére jogi módosításokra szólított fel. Ezenkívül úgy véli, hogy „… az EGTC-k mint a többszintű kormányzás laboratóriumai, érdekes perspektívát nyitnak”.

Az EGTC-rendelet tagállamok általi végrehajtása

A tagállamoknak gondoskodniuk kell az EGTC-rendelet hatékony alkalmazását megfelelően biztosító rendelkezésekről. A határidő 2007. augusztus 1-je volt, és az e jelentéshez csatolt szolgálati munkadokumentum részletezi a tagállamok által a Bizottsághoz benyújtott információkat.[12]

Miközben mostanra valamennyi tagállam tájékoztatta a Bizottságot a rendelet betartásához szükséges nemzeti szabályok kiigazítása érdekében meghozott, illetve meghozandó intézkedésekről, többen közülük csak jelentős késedelemmel tették ezt meg. Ezek a késedelmek gyakran nehézségeket okoztak konkrét EGTC-kre vonatkozó javaslatok jóváhagyásában.

Az EGTC-k száma és hatálya

A 5. cikk leszögezi, hogy „a tagok tájékoztatják az érintett tagállamokat és a Régiók Bizottságát az egyezményről és az alapszabály bejegyzéséről és/vagy kihirdetéséről”. Ez lehetővé teszi a Régiók Bizottsága számára, hogy az EGTC-kről nem hivatalos nyilvántartást vezessen:

A létrehozott EGTC-k (2011. március 31.) [13]

Év | Létrehozott EGTC-k | Kumulált mennyiség |

2008 | 4 | 4 |

2009 | 6 | 10 |

2010 | 6 | 16 |

Előkészületben | 21 |

A 7. cikk megállapítja, hogy „[a] csoportosulás a rábízott feladatok határain belül köteles eljárni, amelyek a gazdasági és társadalmi kohézió megerősítését célzó területi együttműködés lehetővé tételére és elősegítésére korlátozódnak.” A „csoportosulások feladatai elsődlegesen a Közösség [kohéziós politikája révén nyújtott] társfinanszírozásában, területi együttműködésben megvalósuló programok végrehajtására korlátozódnak. A csoportosulások a tagjaik közötti területi együttműködés keretén belüli egyéb egyedi fellépéseket hajthatnak végre (…) a Közösség pénzügyi hozzájárulásával vagy anélkül.”

Az EGTC-rendeleten kívül, az 1080/2006/EK rendelet (ERFA-rendelet)[14] 18. cikke leszögezi, hogy az „»európai területi együttműködés« célkitűzés keretében valamely operatív programban részt vevő tagállamok felhasználhatnak egy [EGTC-t] abból a célból, hogy az irányító hatóság és a közös technikai titkárság felelősségének átruházásával a csoportosulást tegyék az operatív program irányításának felelősévé.” A 2011. március 31-ig létrehozott 16 EGTC-ből egyet kifejezetten egy ETC-program végrehajtására és irányítására, egyet elsősorban egy, a kohéziós politika által finanszírozott projekt végrehajtására, a többit pedig egyéb olyan területi együttműködési fellépésekkel közösen hoztak létre, amelyek közé tartozhatnak ETC-n keresztül finanszírozott projektek is.[15]

AZ EGTC-K A GYAKORLATBAN

Indítóokok egy EGTC létrehozására és további fejlesztésére

Az EGTC a helyi, regionális és nemzeti hatóságok, illetve egyéb közigazgatási szervek számára rendelkezésre álló koherensebb együttműködési körülményeket kínál. Az EGTC-rendelet a létező együttműködéshez formálisabb kereteket biztosít, nagyobb jogbiztonsággal, hivatalosabb alapokkal és szilárdabb intézményi struktúrával. A csoportosulások a tagállamok és egyéb hatóságok közötti jobb párbeszédhez hozzájárulnak, valamint a hosszú-távú területi együttműködéshez megfelelő struktúrát biztosítanak.

Az EGTC-rendelet eszköze széles körű partnerséget, határokon átnyúló valódi beavatkozási képességet és mindhárom együttműködési elemen belül – határokon átnyúló, transznacionális és régiók közötti – széles körű fellépéseket tesz lehetővé. Egyszerűsíti a határokon átnyúló együttműködés korábban Unió-szerte nagyon heterogén jogi keretfeltételeit, valamint megfelelő jogi keretet biztosít a transznacionális és régiók közötti együttműködésnek[16], annak ellenére, hogy meghatározott ügyekben formális vagy informális eseti megoldásokat kellett találni.

Egy EGTC létrehozásának indítóoka gyakran az a szándék, hogy a határokon átnyúló vagy területi együttműködés számára látható és állandó struktúrát hozzanak létre, közös növekedési stratégiákat tervezzenek, méretgazdaságosságot teremtsenek, illetve közös projekteket irányítsanak, infrastruktúrát vagy környezeti erőforrásokat kezeljenek. A tagállamoktól, regionális és helyi hatóságoktól, illetve csoportosulásoktól származó jelentések azt mutatják, hogy egy csoportosulás létrehozására vonatkozó döntés gyakran a partnerek közötti korábbi együttműködés előzményeitől függ. A partnerek hangsúlyozták, hogy az EGTC-ket az együttműködés kihívásának való jobb megfelelés érdekében hozták létre: a folyamat fontos része egyetértésre jutni a csoportosulás szerepéről és feladatairól. Egyes létező csoportosulások azt tervezik, hogy a tagjaik számát növelni fogják, így egy csoportosulás létrehozása nem feltétlenül egy egyszeri esemény, hanem egy lépés egy folyamat során.

Az EGTC-rendelet alkalmazásának gyakorlati nehézségei

Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során gyűjtött információk alapján az EGTC-k létrehozásának és működésének vonatkozásában egyaránt több kérdés került az EGTC-rendelet alkalmazásával kapcsolatban kijelölésre. A létező csoportosulások pozitívan reagáltak az eszközre, de a kihasználtsága a mai napig jelentősen elmarad a lehetségestől.

Amint az fentebb ismertetésre került, a nemzeti rendelkezések elfogadásában tapasztalható késedelem azt jelentette, hogy mire a rendelkezések elkészültek, az ETC-programok már készen voltak és a végrehajtási rendszereikkel kapcsolatos kulcsfontosságú döntéseket már meghozták. Ráadásul az EGTC-eszköz újszerűsége lehet, hogy a tagállamokat és az irányító hatóságokat visszatartotta attól, hogy formális szerepet tulajdonítsanak neki az együttműködési programok végrehajtása során.

Az EGTC-k létrehozásával járó időigényes és összetett eljárások a leglényegesebb akadályozó tényezők, amelyekről beszámoltak. Egyes csoportosulások a nemzeti hatóságoknál és a Bizottság szolgálatainál gyakorlati tájékoztatás kérésekor, illetve a támogatásért való folyamodás során az eszközzel kapcsolatban a nem kellő tájékozottságról panaszkodtak. Úgy tűnik, hogy egy csoportosulás létrehozására benyújtott kérelem vonatkozásában, a tagállam által meghozott határozat három hónapos határidejének betartása inkább a kivétel, mintsem az az általános szabály, amit a 4. cikk meghatároz.

4.2.1 EGTC létrehozása

Az EGTC-k létrehozására szolgáló eljárással kapcsolatos jogi nehézségek, amelyek főként az eltérő nemzeti szabályok vélt összeegyeztethetetlenségéből és a tagállamok közötti koordináció hiányából erednek, azon legfontosabb akadályok között szerepelnek, amelyek visszatartják az érdekelt feleket csoportosulások létrehozásától. A határokon átnyúló struktúrák, helyi és regionális hatóságok, illetve egyesületek változatossága kihangsúlyozza egy olyan eszköz szükségességét, mint az EGTC. Ugyanakkor ez a változatosság komoly problémákat okoz egy olyan egységes modell alkalmazásakor, amely az összes különféle megkötésnek eleget tesz.

Az EGTC-k létrehozását gátló egyik probléma a helyi és regionális szervek eltérő státusa a különböző tagállamokban. Azokat a feladatokat, amelyeket a határ egyik oldalán regionális vagy helyi hatáskör alá sorolnak, a határ másik oldalán esetleg nemzeti feladatnak tekintik.

Második probléma, hogy a tagállamok számára az EGTC-rendelet a nemzeti végrehajtás folyamata során különböző döntések hozatalát teszi lehetővé, ami a korlátolt vagy a korlátlan felelősség kérdésében eltérésekhez vezet. A szabályozás két szomszédos államban eltérhet. Amikor az EGTC-rendeletről folytak a tárgyalások, néhány tagállam kijelentette, hogy a nemzeti törvényük nem teszi lehetővé helyi hatóságoknak, hogy korlátlan felelősséggel rendelkező jogi személy tagjaivá váljanak – a 12. cikk rendelkezése ezért vált szükségessé.

Mind a létező, mind a tervezett csoportosulások szempontjából a harmadik kérdés a harmadik országok és azok regionális, illetve helyi szerveinek a tagsága. A 3. cikk meghatározza, hogy az EGTC-k tagjainak tagállamoknak, regionális vagy helyi hatóságoknak, illetve közjogi intézményeknek vagy azok egyesületeinek kell lenniük, amelyek legalább két tagállamból kerülnek ki. Több olyan eset is létezik azonban, ahol a tagok vagy a leendő tagok előnyt láthatnak valamely harmadik országból egy tag felvételében vagy akár egy tagállam és egy harmadik ország régiói vagy helyi hatóságai között csoportosulás létrehozásában. Ezek politikai szintű problémákat vetnek fel, illetve a második esetben azt, hogy milyen jogalapja lehetne egy EGTC létrehozásának olyan tagokból, amelyek csak egy tagállamból és egy harmadik országból kerülnek ki.

Úgy tűnik, hogy egyes akadályok, amelyekről beszámoltak, az EGTC-rendelet részleteinek nem kellő ismeretére vezethetők vissza. Például nem világos, hogy mit tartalmazzon a csoportosulást létrehozó egyezmény és mit az alapszabálya. Hasonlóképpen, az a téves meggyőződés, miszerint magánszektorbeli szervezetek nem vehetnek részt egy csoportosulásban, korlátozott egyes műveleteket. Valójában a közbeszerzés szempontjából beszerzést végző szervnek tekintett magánszektorbeli szervezetek lehetnek egy EGTC tagjai (3. cikk (1) bekezdésének (d) pontja). Kérelem érkezett azonban arra vonatkozóan, hogy ezt a lehetőséget tovább bővítsék. Végül, egyes érdekelt felek késedelmekről számoltak be a csoportosulások kihirdetési eljárásában, ami az értesítési eljárás tisztázásának és tökéletesítésének esetleges szükségességét jelzi.

4.2.2 Az EGTC-k működtetése

A létrehozott EGTC-k szinte egyetemlegesen arról számoltak be, hogy miután a létrehozásukkal járó akadályokat legyőzték, az előnyök nyilvánvalóak. Egy olyan jogi személy létrehozása, amely valamely határ mindkét oldalán rendelkezik felhatalmazással, nagymértékben egyszerűsítheti a tömegközlekedési vagy a közüzemi szolgáltatások ésszerű nyújtását, illetve az Európa 2020 keretei között a régió fejlesztésére egy integrált stratégia kialakítását.

Mindazonáltal egy EGTC megléte nem szüntet meg minden határokon átnyúló műveletek során tapasztalt problémát. Különböző tagállamok, de akár különböző hatóságok ugyanazon tagállamon belül, különbözőképpen értelmezhetnek egy adott jogi rendelkezést és így különböző gyakorlatot alakíthatnak ki.

Az egyik fő probléma, amit az érdekelt felek kiemelnek a munkaügyi szerződésekkel kapcsolatos, annak ellenére, hogy a 9. cikk (2) bekezdésének (d) pontja előírja, hogy a csoportosulás alapszabálya tartalmazza a működésével, különösen a személyzeti ügyek irányításával, a személyfelvételi eljárásokkal és a munkaszerződések természetével kapcsolatos szabályozást. Következésképpen a Bizottság nézete szerint az alapszabály megjelölhetné melyik jog alkalmazandó a munkaszerződésekre, például annak a helyszínnek a joga ahol a székhely található vagy a csoportosulás egyéb alapszabály szerinti szervei elhelyezkednek és végzik feladataikat. Máskülönben az EGTC-rendelet 2. cikkének második bekezdésével összhangban, amennyiben az uniós vagy a nemzetközi magánjog értelmében szükséges a csoportosulás aktusaira vonatkozó jogot választani, a csoportosulást annak a tagállamnak a jogalanyaként kell kezelni, amelyben létesítő okirat szerinti székhelye található.

Sem az EGTC-rendelet, sem a vonatkozó uniós irányelvek nem kínálnak olyan megoldást miszerint valamely közjogi testület, mint például egy EGTC, ajánlatkérőként építési beruházásra vagy szolgáltatásra irányuló közbeszerzési eljárást más tagállamban folytathatna le, mint ahol nyilvántartásba vették. Mindazonáltal a létező csoportosulásoknak több mint egy tagállamban kell beszerzéseket lefolytatniuk, mivel az azon csoportosulások által végzett tevékenységek különböző országokra terjednek ki. Kérelem érkezett ennek a kérdésnek az EGTC-rendeletbe történő foglalására.

A nagyobb nyilvánosság a csoportosulások számára lehetővé tenné a hálózatépítés támogatását, valamint a tapasztalatok cseréjét. A Bizottság szolgálatai nem mindig ismerték el támogathatóként az EGTC-ket, például ajánlattételi felhívásokban való részvételkor. Hasonlóképpen a nemzeti közigazgatások sem mindig tudtak az EGTC-kről és a hatáskörükről, illetve jogi státuszukról.

Az EGTC-k létrehozásának hosszan tartó eljárása visszatart az egyezmény vagy az alapszabály későbbi kiigazításától, még akkor is, ha a megváltozott körülmények szükségessé tennék. A jelenlegi EGTC-rendelet azonban nem enged meg egyszerűsített megoldást az egyezmény és az alapszabály módosítására, különösen új tagok létező csoportosulásba történő felvételével kapcsolatban.

4.3 Példák létező EGTC-kre

A csoportosulások által jelenleg vállalt tevékenységi kör nagyon tág, a természeti erőforrások közös kezelésétől, a határokon átnyúló közlekedési rendszerekhez való jobb hozzáférésen keresztül az általános érdekű szolgáltatások (mint például egészségügy és oktatás) irányításáig és más területi ügyekig terjed. Sok csoportosulás az Európa 2020 stratégiával összhangban növekedési és fenntartható fejlődési stratégiák végrehajtását tervezi, ezáltal hozzájárulva az érintett területek teljes körű fejlesztéséhez.

Sok esetben az EGTC-tevékenységek meghaladják az EGTC-rendeletben elsődleges feladatként említett, a kohéziós politika keretein belüli együttműködési programok és projektek végrehajtását. Ezek közül az EGTC-k közül néhány azonban már az ETC vagy más uniós programok alapján finanszírozandó projekteket javasol.

Miközben a létező csoportosulások üdvözlik azt a hatáskört, amely alapján az európai együttműködési programok irányító hatóságaként és közös technikai titkárságaként járhatnak el, ezt a lehetőséget mindezidáig csak a Grande Région EGTC alkalmazza. Ennek oka lehet az EGTC-rendelet elfogadásának határideje, illetve a tagállamok azon kötelezettsége, hogy az EGTC-rendelet végrehajtására meghozzák saját nemzeti rendelkezéseiket.

Grande Région EGTC

Ezt a metz-i székhelyű EGTC-t a francia jog hatálya alatt 2010 áprilisában hozta létre a Luxemburgi Nagyhercegség, a Région Wallonne (Belgium), Lorraine (Franciaország), valamint Németországból a Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék Länder . Ez az egyetlen példa egy csoportosulásra, amely az érintett régiók nagyobb részét lefedve, egy ETC határokon átnyúló együttműködési program irányító hatóságaként jár el. A közös technikai titkárság egyesület formájában, Luxemburgban található. Ezt a csoportosulást az ETC-program technikai támogatásából finanszírozzák, és az azonos nevű ETC-program irányító hatóságaként jár el.

EGTC Hospital de la Cerdanya

Ez a 2010 áprilisában létrehozott csoportosulás innovatív megoldás kórház létesítésére, amely egy Franciaország és Spanyolország határán elhelyezkedő, körülbelül 30 000 lakosú ellátási területen a lakosság számára azonnali hatással jár. A résztvevő partnerek a katalán kormány, valamint a francia Egészségügyi Minisztérium, az Országos Egészségbiztosító és a kórházak languedoc-roussillon -i Regionális Ügynöksége. Figyelembe véve a beruházás összegét és az éves hozzájárulásokat, valamennyi EGTC közül ez messzemenően a legnagyobb vállalkozás. A projekt, az egész EU számára rendkívül fontos területen, a tagállamok között az egészségügyi együttműködés és az egészségügyi fokozatos harmonizáció fokozatos növelésének területén tör utat.

Ister Granum EGTC

Az Ister Granum EGTC -t 2008 júniusában az EU-ban második csoportosulásként hozták létre a magyar-szlovák határrégióban. A hátterében az Esztergom-Párkány híd körül kialakuló együttműködés áll. Ma az eurorégióból 51 magyar és 38 szlovák helyi hatóság a tagja. Az erős politikai támogatottságnak és az aktív eurorégiónak köszönhetően gyorsan történt a létrehozása, főként azon jóváhagyott fejlesztési program alapján, amelyet a csoportosulás jelenleg végrehajt. Az egyik fő feladatuk a Magyarország-Szlovákia és Délkelet-Európa ECT programok finanszírozási kérelmeinek kidolgozása.

Ahogy az EGTC-k száma fokozatosan nő, egyre világosabban látszik, hogy miközben minden egyes csoportosulás a konkrét helyzetéhez igazodik, az együttműködés stratégiai szempontját hangsúlyozó tendencia széles körű.

Eurometropole Lille-Kortrijk-Tournoi EGTC

Az első, 2008 januárjában létrehozott EGTC, az Eurometropole Lille-Kortrijk-Tournoi EGTC, 145 önkormányzatot, valamint regionális és nemzeti hatóságokat tömörít. A régiónak egészen 1991-ig visszamenőleg, sok tapasztalata van a határokon átnyúló munkában. Kiterjedt városi környezetet foglal magában, amely lakossága körülbelül két millió. A fő célkitűzés a határokon átnyúló agglomeráció belső kohézióját erősíteni az együttműködés ösztönzése és a közös fejlesztési stratégiának megfelelő projektek megvalósítása által. A hozzáadott érték a jobb koordinációs folyamat, amely valamennyi érdekelt fél határozott szándékán és a hosszú-távú múltbeli együttműködésen alapszik.

JAVASLATOK ÉS FEJLESZTÉSEK

A Bizottság úgy véli, hogy az EGTC-eszköz egyszerűségét és korlátozás-mentességét a lehetőségek szerint meg kell őrizni, lehetővé téve, hogy az egyes csoportosulások formája és funkciója az általuk elvégzendő feladatok és a szerint a környezet szerint alakuljon, amelyben működnek.

Annak biztosításához azonban, hogy ez a rugalmas megközelítés ne vezessen a végrehajtásban késedelmekhez, még sokat lehet javítani a javasolt csoportosulások jóváhagyási eljárásain. A Bizottság ezért a rendelet és a tágabb jogi környezet korlátozott számú, meghatározott javítását tervezi.

Az EGTC-rendelet módosításai

Az EGTC-k értékes eszközt kínálnak, amely egyre inkább elfogadottá válik. Mindazonáltal az eszköz lassan alakuló kihasználtsága és a gyakorlati végrehajtás néhány nehézsége arra utal, hogy néhány tökéletesítés lehetséges és szükséges is. A Bizottság ezért az EGTC-rendelet több módosítását tervezi. Ezek nem igényelnének a jelenlegi csoportosulások tevékenységeiben változtatást, de egyrészt a rendelet nyelvezetét az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez igazítanák, másrészt a létrehozási eljárás és a végrehajtás egyszerűsítésére és felgyorsítására összpontosítanának. Például a csak egy tagállam közintézményei és nem tagállamok közintézményei között létesülő EGTC-k engedélyezhetővé válnának, ha a jogi aktus hatályát kiterjesztenék. A három hónapon belüli válaszadást általános szabályként előíró jelenlegi követelmény helyébe léphetne egy hallgatólagos válasz rendszer, amely a nemzeti hatóságok ésszerű időn tett belül megalapozott kifogásának hiányában lehetővé tenné az EGTC-k létrehozását. Egy csoportosulás célját ki lehetne bővíteni, hogy magában foglaljon egy stratégiát és a regionális és helyi ügyek uniós politikákkal összhangban történő tervezését és irányítását. Végül, az egyes tagállamokban megengedett, de a szomszédos tagállamokban nem feltétlenül megengedett, korlátolt felelősséggel létrehozott csoportosulások problémáját ebben a részlegben is megoldhatná egy másik jogi eszköznek[17] az uniós jog hatálya alatt elfogadott biztosítás alapú megoldása.

Esetleges tisztázások

A tapasztalatok azt mutatják, hogy egyes esetekben az EGTC-rendeletet nem értették meg teljes mértékben. A Bizottság törekszik annak világosabbá tételére, hogy a csoportosulást létrehozó egyezménynek egyértelműen meg kell állapítania, mely jog hatálya alatt működik, beleértve a kivételekre vonatkozó rendelkezéseket is; hogy a közbeszerzési szabályok alá tartozó magánszektorbeli szervezetek lehetnek csoportosulások tagjai; valamint, hogy a csoportosulás működését irányító alapszabálynak egyértelműen meg kell határoznia a szabályokat, amelyek szerint működik, mint például a munkavállalókra vonatkozó nemzeti jogot.

Más uniós szabályozásokkal és politikákkal kapcsolatos fejlesztések

- Ahhoz, hogy az EGTC-eszköz megvalósíthassa mindazt, ami benne rejlik, az EU prioritást élvező politikáinak teljesítését szolgáló integrált megközelítés része kell, hogy legyen. A Bizottság a kohéziós politika szabályozásának felülvizsgálatára irányuló javaslataival arról szándékozik gondoskodni, hogy az EGTC-k alkalmazásának útjába ne kerülhessenek akadályok. Ez lehetővé teheti a csoportosulások számára, hogy a különböző országok régiói között együttműködést igénylő beavatkozások megvalósításában kiemelkedőbb szerepet töltsenek be. Továbbá a csoportosulások abban is fontos szerepet játszhatnak, hogy a makroregionális stratégiák és a régiók közötti (ETC-n kívüli) együttműködési projektek és hálózatok hatékonyabbá válását lehetővé tegyék.

- Az EGTC-k széles körű alkalmazását más uniós politikák teljesítésében is ösztönözni kell. Akár a környezet fejlesztésének, a kutatási együttműködésnek, az oktatásnak és kultúrának a területéről vagy más területről van szó, egy EGTC az uniós politikákhoz értéket tud hozzáadni azáltal, hogy a végrehajtás strukturáltabb és alkalmasabb módját kínálja.

- A közbeszerzési irányelvek legközelebbi felülvizsgálata során a Bizottság meg fogja vizsgálni, hogy többek között az ilyen szervezetek által a határokon átnyúló közbeszerzésekkel kapcsolatban tapasztalt problémákat hogyan lehet kezelni.

Az információk gyűjtésének és terjesztésének javítása

Számos módosítás járulhatna hozzá egy hatékonyabb eszközhöz. A Bizottság ezért a következőket szándékozik tenni:

- Az EGTC-rendelet végrehajtásáról információk gyűjtése és terjesztése a tagállamokban;

- Az európai területi együttműködési csoportosulásokkal foglalkozó platformmal kapcsolatban aktív együttműködés a Régiók Bizottságával[18],

- A know-how megosztásának, a hálózatépítésnek és a nézetek rendszeres cseréjének ösztönzése valamennyi érintett fél (nemzeti, regionális és helyi közigazgatás, létező és leendő EGTC-k) között, például egy olyan program segítségével, mint az INTERACT.

KÖVETKEZTETÉS

Az EGTC-eszközt azért javasolták, hogy az Európai Unióban és azon túl a területi együttműködést gátló akadályokat leküzdjék és különösen a határokon átnyúló működés számára lehetőséget biztosítsanak, elkerülve az összeegyeztethetetlen jogi és közigazgatási rendszerek által potenciálisan teremtett akadályokat. Míg az új eszköz időzítése az e célból történő alkalmazását korlátozta, a 2007 óta szerzett tapasztalatok megmutatták, hogy az EGTC-eszköz egyértelmű igényekre ad választ. Többek között a következőkre alkalmazták:

- Konkrét projektek irányítása, akár részesültek közösségi finanszírozásban, akár nem;

- Határokon átnyúló és multinacionális övezetek számára fejlesztési stratégiák tervezése;

- Közös érdekű létesítmények működtetése;

- A sokrétű és többszintű kommunikáció és együttműködés számára helyszín biztosítása;

- Az együttműködés ETC programokon túlmutató nyilvánosságának és tartósságának biztosítása.

Összefoglalásképpen, az eszköz létezése módot biztosított arra, hogy az együttműködés iránti vágy az együttműködés konkrét megnyilvánulásává váljon. Az EGTC-k létrehozásának fokozatosan gyorsuló tendenciája mutatja, hogy a helyi és regionális jogalanyok egyre több módját találják meg annak, ahogyan a csoportosulások segíteni tudják őket törekvéseik megvalósításában.

Mindazonáltal a lehetőségeket szélesebb körben is ki lehetne aknázni. Az EGTC-k létrehozásának nehézségei számos olyan lehetséges csoportot tartottak vissza, akik a fent felsorolt feladatokhoz hozzájárulhattak volna. Ráadásul egyetlen olyan jogi személyiséggel rendelkező szerv létezése, amely határokon átnyúló módon működik, nem szünteti meg az olyan visszatérő problémákat, mint az alkalmazandó, határokon átnyúló közbeszerzési szabályok meghatározása vagy az EGTC-k saját személyzetének státusza.

A Bizottság ezért az EGTC-k létrehozásának és működtetésének elősegítésére a rendelet korlátozott számú módosítását, valamint egyes létező rendelkezések tisztázást szándékozik javasolni. Az európai politikák végrehajtása során az együttműködés előmozdításában a csoportosulások hatékonyságát és eredményességét fokozandó, más módosításokat is ösztönöz.

A Bizottság tervezett megközelítése az EGTC-k létrehozásának akadályait törekszik megszüntetni, miközben a létező csoportosulások folytonosságát fenntartja, és a működésüket elősegíti. A Bizottság meggyőződése, hogy ezek a kiigazítások a csoportosulások elterjedtebb alkalmazását lehetővé fogják tenni, miáltal a közintézmények között a jobb együttműködéshez és a jobb szakpolitikai összhanghoz hozzá fognak járulni anélkül, hogy a nemzeti közigazgatásoknak vagy európai igazgatásnak további terhet jelentenének.

[1] Az Európai Uniót létrehozó szerződés 159. cikke helyébe lépett

[2] „Ha az alapokon kívül és az egyéb uniós politikák keretében elhatározott intézkedések sérelme nélkül egyedi fellépések bizonyulnak szükségesnek, akkor az ilyen fellépéseket az Európai Parlament és a Tanács a rendes jogalkotási eljárás keretében, a Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően fogadhatja el.”

[3] HL L 210., 2006.7.31., 19. o.

[4] „más, a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek, amelyeket a tagállam jogszabályaival összhangban alapítottak”, köztük többek között a helyi hatóságok és a kereskedelmi kamarák, szintén az egyesülés tagjai lehetnek (2137/85/EGK rendelet 4. cikke). De csak abban az esetben, ha a tevékenységeik gazdasági természetűeknek tekinthetők.

[5] Az eredményeket a következő dokumentumban tették közzé: A Régiók Bizottsága által a közös konzultációról levont következtetések – Az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló 1082/2006/EK rendelet felülvizsgálata, Régiók Bizottsága, 2010, http://www.cor.europa.eu/COR_cms/ui/ViewDocument.aspx?contentid=366960dd-3c03-4efa-9230-665455fa6bb5

[6] Második jelentés a gazdasági és társadalmi kohézióról (COM(2003) 31 végleges, 2003.01.30, 5. o.)

[7] Jelentéstervezet (2010/2155(INI)), Regionális Fejlesztési Bizottság, előadó: Marie Thérèse Sanchez-Schmid, 2011. június

[8] „Fehér könyv a sportról”, az EP 2008. május 8-i állásfoglalása (2007/2261/INI), 83. pont, HL C 271E, 2009.11.12., 51. o.

[9] Az Európai Parlament 2009. április 23-i jogalkotási állásfoglalása a határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv javaslatáról (COM(2008)0414 – C6-0257/2008-2008/0142 (COD)), 102. módosítás.

[10] A Régiók Bizottságának saját kezdeményezésű véleménye a következő tárgyban: Európai területi együttműködési csoportosulás: Új lendület az európai területi együttműködés számára (CdR 308/2007fin), előadó: Mercedes Bresso.

[11] A Régiók Bizottsága saját kezdeményezésű véleménye Új szempontok az EGTC-rendelet felülvizsgálatához (CdR 100/2010fin), előadó: Alberto Núnez Feijóo.

[12] Lásd a szolgálati munkadokumentum 2. szakaszát.

[13] Forrás: Régiók Bizottsága. A teljes listát lásd a szolgálati munkadokumentum 3. szakaszában.

[14] HL L 210., 2006.7.31., 1. o.

[15] Forrás: A Régiók Bizottságának jelentése

[16] INTERREG III közösségi kezdeményezés (2000-2006) – Utólagos értékelés. (2008.CE.16.0.AT.016. számú) zárójelentés, készítették: Panteia and Partners, 2010. május, 165. o.

[17] Az európai kutatási infrastruktúráért felelős konzorcium (ERIC) közösségi jogi keretéről szóló 723/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 206., 2009.8.8., 1. o.) 14. cikkének (3) bekezdése: „Amennyiben a tagok anyagi felelőssége nem korlátlan, az ERIC megfelelő biztosítást köt az infrastruktúra kiépítésével és működésével összefüggő különös kockázatok fedezésére.”

[18] http://portal.cor.europa.eu/egtc/en-US/Platform/Pages/welcome.aspx