EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.7. 
SEC(2011) 1463 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE 
az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz  (IPA II) létrehozásáról 
{COM(2011) 838 végleges} 
{SEC(2011) 1462 végleges}  
 
HU 2   HU 1. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
Az Európai Unióról szóló szerz ődés 49. cikke úgy rendelkezik, hogy bármely olyan 
európai állam kérheti felvételét az Un ióba, amely tiszteletben tartja a Szerz ődés 2. 
cikkében említett uniós értékeket és elkötel ezett azok érvényesítése mellett. Az Unió 
bővítése folytatásának érveit a 2010. decemb er 14-i tanácsi követ keztetések újra 
megerősítették: „A bővítés erősíti a békét, a demokráciát és  a stabilitást Európában, az 
EU stratégiai érdekeit szolgálja, továbbá segíti az Uniót a gazdaságélénkítés és a 
fenntartható növekedés szempontjából kulc sfontosságú területekre vonatkozó 
szakpolitikai célkit űzéseinek hatékonyabb megvalósításában”.  
Jelenleg az Unió 5 tagjelölt országgal1 és 4 potenciális tagjelölttel2 folytat tárgyalásokat. 
2014 előtt legalább egy tagjelölt országnak kell ta gságot nyernie, és néhány potenciális 
tagjelölt tagjelöltté válh at. Izland kivételével a b ővítésben érintett országok társadalmi-
gazdasági fejlettsége általában jóval az Unió átlaga alatti szinten van. Jelent ős 
beruházásokra van szükség jogrendszerük és  intézményeik uniós normákhoz igazítása 
érdekében, hogy el tudják viselni az egységes piac versenye által támasztott nyomást és 
vállalni tudják a tagsággal járó kötelezetts égeket. Ezenkívül a politikai stabilitás, a 
demokrácia, az emberi jogok tiszteletben tartása és a jó kormányzás – amelyek 
mindegyike az Unió alapvet ő értéke – még er ősítésre szorul. A közintézmények és az 
igazgatási kapacitás alacsony színvonala és a humáner őforrás-fejlesztés hiányosságai 
negatívan érintik az eredményes és fennt artható uniós támogatásnyújtást. A b ővítésben 
érintett országok egyedül nem tudják fe dezni az uniós csatlakozáshoz szükséges 
reformok és beruházások költségeit. Az Un iónak ugyanígy érdekében áll, hogy ezek az 
országok a kés őbbi tagságra történ ő felkészülés során nyújtott eredményes és hatékony 
támogatás el őnyeit élvezzék. Mivel az egyes országok szükségletei és a csalatkozáshoz 
vezető útjuk határozottan különbözik, a jelenlegi El őcsatlakozási Támogatási Eszközben 
alkalmazott egy kaptafára szab ott támogatásnyújtá si megközelítés nem a leghatékonyabb 
megoldás, mivel nem veszi figyelembe az egyes országok reformprioritásait. Az 
eredményesség növelése érdekében tovább kell er ősíteni az uniós támogatás stratégiai és 
eredményorientált jellegét.  
2. A SZUBSZIDIARITÁS ELEMZÉSE  
A bővítési politika a küls ő fellépés része, és hozzájárul a globális kihívások, globális 
válaszok és globális vezet ő szerep közös célkit űzéseinek a teljesítéséhez.  
Az Unió egymást követ ő fordulókban történ ő bővítés természeténél fogva közös feladat , 
amelyet csak uniós szinten lehet végr ehajtani. Csak az együttesen cselekv ő tagállamok 
tudnak dönteni az új tagjel öltek csatlakozási kérelmér ől. Az uniós költségvetésb ől 
                                                 
1 Horvátország, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Izland , Montenegró és Törökország. 
2 Albánia, Bosznia-Hercegovina, Szerbia, valami nt Koszovó (az 1244/99 sz. ENSZ BT határozat 
értelmében). 
 
HU 3   HU nyújtott el őcsatlakozási támogatás célja, hogy segítsen  a tagjelölt orszá goknak/potenciális 
tagjelölteknek felkészülni a jöv őbeli tagságra: az El őcsatlakozási Támogatási Eszköz 
célja, hogy az országok a csatlakozás el őtt „kipróbálhassák” a tagságból adódó 
kötelezettségeket. Egyetlen más multilaterális vagy bilaterális eszköz sem tud ilyen átfogó eszközrendszert nyújtani, és csak az  Unió tudja meghatározni, milyen fajta 
támogatásra van szükség az uniós  vívmányok átvételére történ ő felkészüléshez. 
Az utóbbi évek során az uniós tagállamok csökkentették a tagjelölt országok és a 
potenciális tagjelöltek számára nyújtott bilaterá lis támogatás szintjét, elismerve, hogy az 
összehangolt uniós szint ű fellépés hatékonyabb. Az utóbbi  években az Unió által a 
bővítésben érintett or szágok számára nyújtott teljes pénz ügyi támogatásnak nagyjából a 
fele az Unió költségvetéséb ől származott. A multilaterális donorszervezetek nagy része 
fokozatosan megszüntette támogatását, a t öbbiek pedig az uniós pr ioritásokhoz igazítják 
programjaikat. 
3. A
Z UNIÓS KEZDEMÉNYEZÉS CÉLKIT ŰZÉSEI  
Az új eszköznek fenn kell ta rtania azt az általános célkit űzést, hogy támogatást nyújt a 
tagjelölt országok és a potenciális tagj elöltek számára az uniós tagságra történ ő 
felkészülésük, intézményeik és gazdasá guk európai uniós normákhoz és politikákhoz 
történő fokozatos közelítése során az e gyedi igényeiknek és a saját b ővítési 
menetrendjüknek megfelel ően.  
Az elérend ő eredmények és hatások tekintetében az új eszköznek az alábbi konkrét 
szakpolitikai célkit űzéseket kell követnie: 
– a csatlakozási kritériumok teljesítés éhez szükséges reformok támogatása; 
– A fenntartható, intelligens és inkluzív n övekedést célzó gazdasági, társadalmi és 
területi fejl ődés és reformok támogatása  
– a kedvezményezett országok azon képesség ének a javítása, hogy vállalni tudják a 
tagsággal járó kötelezettségeket; 
– regionális integráció és területi együttm űködés. 
Ezenkívül az alábbi módszertani („rendelet-specifikus”)  célkitűzéseket kell 
megvalósítani tekint ettel arra, hogyan m űködjön az új eszköz a konkrét szakpolitikai 
célkitűzések elérése érdekében: 
– a pénzügyi támogatás és a b ővítési politika közötti kapcsolat er ősítése, a támogatás 
stratégiai jellegének  növelése;  
– a támogatás hatékonyságának és eredményességének növelése, kézzelfoghatóbb, 
fenntartható eredmények és hatások  biztosítása;  
 
HU 4   HU – nagyobb rugalmasság  lehetővé tétele az eszköz m űködésében és a támogatás 
elosztásában, meg őrizve a kedvezményezett országok felel ősségvállalását és 
elszámoltathatóságát az egyes szakpolitikai területeken;  
– több más donortól vagy magánszektorból származó pénzeszköz kiaknázása innovatív 
finanszírozási eszközök révén ; 
– a pénzügyi támogatás kezelésével ka pcsolatos adminisztratív terhek egyszerűsítése  és 
csökkentése. 
4. SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
A meghatározott problémák alapján, a konkrét  szakpolitikai és módszertani célkit űzések 
elérése érdekében a Bizottság a jöv őbeli Előcsatlakozási Támogatási Eszköz alábbi 
lehetőségeit vette figyelembe:  
1. lehetőség - „Nincs változás” : a jelenlegi alkotóelem st ruktúra és hangsúlyának 
megtartása.  
2. lehetőség - „A meglév ő szabályozás módosítása”  az alábbi alternatívákkal: 
– 2.1. allehet őség - „Hatókör csökkentése és a végrehajtási intézkedések 
fenntartása” , amely a csatlakozási kritériumok te ljesítéséhez szükséges jogi és 
intézményi változtatásokra összpontosít anélkül, hogy jelent ős forrásokat kötne le a 
társadalmi-gazdasági fejl ődést célzó állami beruházás  társfinanszírozására.  
– 2.2. allehet őség - „Az alkotóelem struktúra megtartása és a beruházásokra 
történő nagyobb összpontosítás”  a kedvezményezett országokban nagyobb 
társadalmi-gazdasági hatás elérése, illetve a strukturális, kohéziós és vidékfejlesztési 
alapok kezelésére történ ő felkészülésük felgyorsítása érdekében.  
– 2.3. allehet őség - „A hatókör megtartása és a végrehajtási intézkedések 
kiigazítása” , amely mind a csatlakozási kritériumok teljesítését, mind a társadalmi-
gazdasági fejl ődés támogatását magában foglal ja. Ezenkívül a jelenlegi IPA 
létrehozási és végrehajtási módok szempontjainak a kiigazítása.  
3. lehetőség - „Új eszköz kidolgozása”. Ez a lehet őség nem került részletes elemzésre.  
5. HATÁSVIZSGÁLAT  
A különböz ő lehetőségek gazdasági hatását  felmérték abból a szempontból, hogy a 
lehetőség milyen valószín űséggel: i. késlelteti vagy gyorsítja fel a b ővítést, és van ezáltal 
pozitív gazdasági hatása a bels ő piac bővítésére; ii. tartja szinten vagy csökkenti az Unió 
és a tagállamok biztonsági kérdés ekkel és kockázatokkal, határellen őrzéssel és illegális 
migrációval kapcsolatos költségeit; iii. sz űkíti vagy javítja a j obb gazdasági integráció 
 
HU 5   HU lehetőségeit, pl. a transzeurópai hálózatok jobb in tegrációja révén; iv. van negatív vagy 
pozitív hatása a donorok és a befektet ők bizalmára a kedvezményezett országokban.  
A különböz ő lehetőségek társadalmi hatását  felmérték abból a szempontból, hogy 
milyen várható hatása van a szegénységre és a kirekesztésre a b ővítésben érintett 
országokban a csatlakozás felé történ ő haladás kapcsán, vala mint a jobb gazdasági 
feltételek megteremtésére és az ezeket a kérd éseket kezelni képes politikai intézkedések 
létrehozására. Azt is figyelembe vették, hogy a csatlakozás késedelme illetve a csatlakozással kapcsolatos kockázatok köve tkeztében milyen veszély fenyegeti a 
kedvezményezett országokban az igazságsz olgáltatás területén a jogokat és a 
jogállamiságot.  
A különböz ő lehetőségek környezeti hatását  felmérték abból a szempontból, hogy 
milyen valószín űséggel merülnek fel környezeti költségek, amennyiben a b ővítés 
késedelmet szenved vagy veszélybe kerül amiatt, hogy a kedvezményezett országok alacsonyabb környezetvédelmi szintet alkalmaznak komparatív el őnyök elérése 
érdekében és/vagy késedelmesen hajtják végre az uniós környezetvédelmi vívmányok 
átvételéhez szükséges költséges beruházásokat. 
A vizsgálat szerint az eszköz hatókörén ek csökkentése és az intézkedések 
végrehajtásának fenntartása ( 2.1 allehet őség) több negatív hatással jár a kedvezményezett 
országok és az Unió közötti fejlettségi szintb eli különbség csökkentése tekintetében mint 
a változás nélküli eset (a lapeset), ezért késlelteti a b ővítést és a kapcsolódó pozitív 
gazdasági el őnyöket. Másrészt ez a lehet őség eredményesen tudná segíteni a 
csatlakozáshoz szükséges politikai reformok me gvalósítását. Ezzel és a „nincs változás” 
lehetőséggel összehasonlítva a másik két lehet őség – azaz az alkotóelem struktúra 
megtartása és a beruházásokra történ ő nagyobb összpontosítás (2.2 allehet őség), illetve a 
hatókör megtartása és a végreha jtási intézkedések kiigazítása (2.3 allehet őség) várhatóan 
több pozitív hatással járna, habár különböz ő mértékben az egyes vonatkozások esetében. 
Az értékelés szerint a 2.3. allehet őségben el őirányzott támogatás végrehajtásának javított 
feltételei, amelyek növelik a támogatás konc entráltságát, koherenc iáját, hatékonyságát, 
eredményességét, áttételes és közvetlen hatá sát, valamint a közigazgatási reform nagyobb 
hangsúlya, ami támogatja a fenntarthatóbb er edmények elérését, összességében nagyobb 
pozitív hatással járnak , mint a 2.2. allehet őség szerinti társadalmi-gazdasági fejl ődést 
célzó növelt beruházások.  
6. A LEHETŐSÉGEK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
Az alábbi táblázat összehas onlítja a szakpolitikai lehet őségeket abban a tekintetben, 
hogyan hatnak a probléma általuk kezelt kiváltó okaira: 
Negatív vagy nagyon negatív hatás: - vagy -- 
Semleges hatás: 0 
 
HU 6   HU Pozitív vagy nagyon pozitív hatás: + vagy ++ 
 
A probléma kiváltó okára gyakorolt 
hatás  1. lehetőség 
(nincs változás)  2,1. 
lehetőség 
(csökkentett 
hatókör)  2,2. 
lehetőség 
(beruházásokra 
történő 
összpontosítás)  2,3. lehet őség 
(végrehajtási 
intézkedések 
kiigazítása)  
Hatékonyság  - - - ++ 
Eredményesség  0 + + ++ 
Koherencia  - - - ++ 
Fejlettségbeli különbség csökkentése  + - ++ + 
Megerősített intézmények  + ++ 0 ++ 
A különböz őségek kezelése  0 0 + ++ 
Növeli a támogatás:      
stratégiai és eredményorientált jellegét 0 + + + 
rugalmasságát és személyreszabott 
jellegét0 0 0 + 
egyszerűségét, hatékonyságát, 
eredményességét 0 0 0 + 
Végkövetkeztetés: a  hatókör megtartása és a végreh ajtási intézkedések kiigazítása  (2.3 
lehetőség) az előnyben részesített lehet őség, mivel egyesíti az el őcsatlakozási támogatás 
jelenlegi hatókörének (a társadalmi-gazdasági fejl ődésre gyakorolt ha tás által vezérelt 
csatlakozás) az el őnyeit (és hatásait), miközben javítja az eszköz végrehajtásának módjait 
a stratégiai és eredményorie ntált jelleg, a rugalmasság és  az egyedi igények szerinti 
kialakítás fokozása érdekében.  
7. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
A kiválasztott lehet őségben a nyomon követési és értéke lési intézkedések a jelenlegi 
helyzethez képest er ősítésre kerülnek. A javasolt válto ztatások következtében az eszköz 
jobban összpontosít az eredményekre és  az Európa 2020 stra tégiához történ ő igazodásra. 
Ezek a költségvetés felülvizsgálatakor el őírt konkrét, mérhet ő és elérhet ő célkitűzéseket, 
valamint megfelel ő mutatókat határoznak meg. A f őbb makromutatók:  
 
HU 7   HU – a csatlakozási referenciaértékek el érésében vagy a társulási megállapodások 
végrehajtásában elért eredmények (megnyitott/lezárt fejezetek) , amit többek 
között a pozitív elért eredményekr ől szóló jelentések, elisme rt nemzetközi szervezetek 
által olyan területeken, mint  a kormányzás eredményessége, a politikai stabilitás és az 
erőszakmentesség és a jogállamiság, összeállított, felmérésen alapuló mutatók 
tükröznek; 
– a társadalmi-gazdasági fejl ődés, amit olyan hatásmutatók mérnek, mint az UNDP 
humán fejlettségi indexe, ami a jólét általános mér őszáma; a munkanélküliségi 
mutatók; a beáramló közvetlen külföldi  befektetés (FDI); a kereskedelem; 
– a regionális együttm űködés és integráció , amit a biztonság és stabilitás érzékelt 
szintjét (tendenciáját); a politikai, gazdasági és kultu rális kölcsönhatásokat tükröz ő, 
felmérésen alapuló mutatók, valamint a tr anszeurópai hálózatok integrációját tükröz ő 
mutatók mérnek.