HU    HU HU 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 16.12.2008 
SEC(2008) 3048  
A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri:   
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
 
„az európai oktatási és képzési együttm űködés aktualizált keretstratégiájáról” 
 
A hatásvizsgálat összefoglalása  
{COM(2008) 865 végleges} 
{SEC(2008) 3047} 
HU 2   HU BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
AZ EURÓPAI OKTATÁSI ÉS KÉPZÉSI EGYÜTTM ŰKÖDÉS AKTUALIZÁLT 
KERETSTRATÉGIÁJÁRA IRÁNYULÓ HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÓJA  
Ez a hatásvizsgálat az európai oktatási és képzési együttm űködés aktualizált 
keretstratégiájáról szóló bizottsági közleményh ez kapcsolódik. Az Oktatási Tanács olyan 
javaslat elkészítésére kérte fel a Bizottsá got, amelynek témáját a 2008. márciusi Európai 
Tanácson elfogadott f ő üzenetek alkotják.  
Az oktatás és a képzés a lisszaboni stratégia alapvet ő eleme, és nyitott ko ordinációs módszere 
(az „Oktatás és képzés 2010” munkaprogram ) kézzelfogható eredményeket produkált: fokozta 
az egyes országok részvételét az európai együttm űködésben, növelte az együttm űködésből 
származó el őnyöket és csökkentette a polgá rok mobilitása és az életho sszig tartó tanulás elé 
háruló akadályokat. Ennek elle nére a nemzeti rendszerek még mindig tartalmaznak fontos 
kihívásokat és gyenge pontokat, amint az a munkaprogram megvalósításáról szóló 2008. évi tanácsi és bizottsági közös jelentésb ől
1 is kiderül. A dokumentum arra is rávilágít, hogy a 
jelenlegi nyitott koordinációs módszer keretében meghatározott öt referenciaérték elérésére tett erőfeszítések elégtelenek. Ezek az eredmények, valamint a tagállamokkal és az európai 
érdekelt felekkel e hatásvizsgálat összef üggésében folytatott konzultációk során kapott 
visszajelzések azt mutatják, hogy javítani  kell a nemzeti végrehajtást, és ebb ől kifolyólag a 
nyitott koordinációs módszernek a nemzeti rends zerekre gyakorolt hatá sát. Ennek érdekében 
konkrétabban kell összpontosítani az azonnali prioritásokra, hatá rozottabb politikai 
kötelezettségvállalást kell tenni, fokozni kell a figyelemfelkeltést, az érdekelt feleket jobban 
be kell vonni a folyamatokba, a kölcsönös ismere tszerzésnek hatékonyabbá kell válnia, és az 
egész életen át tartó tanulásnak az oktatási és képzési szektorok közötti koordinációját meg 
kell erősíteni.  
Figyelembe véve az oktatási és képzési rendszerek jöv őbeli átfogó kihívásait, továbbra is 
érvényesek a lisszaboni stratégiában kiemelt,  a tudásalapú gazdasá ggal, a demográfiai 
változással és a globalizációva l kapcsolatos politikai kihí vások. A bevándorlással és a 
fenntarthatósággal kapcsolatos kérdések emellett sürget őbbé váltak. Komoly a veszélye 
annak, hogy a képzettségek keresl ete és kínálata között szak adék alakul ki, hiány lesz 
magasan képzett munkavállalókból és az alacsonya n képzett személyek képesítése nem lesz 
elegendő. Sürgősen javítani kell a munkaer őt képező, illetve a kirekesztés által fenyegetett 
személyek készségeit. Az oktat ásba és a képzésbe történ ő beruházásnak a gazdaságra, a 
társadalomra és az egyénekre gyakorolt jelent ős kedvező hatása gazdaságilag bizonyított, 
hiszen pozitív változásokat indít el a foglalkoztathatóság, a tudá s és az innováció, a társadalmi 
befogadás és a polgárság (ideértve a b űncselekmények csökkenését és az egészség javulását) 
vonatkozásában. 
Az oktatás és a képzés területén jelenl eg alkalmazott nyitott koordinációs módszer 
eredményeir ől az országokkal, a szociális  partnerekkel és az érde kelt felekkel folytatott 
széleskörű konzultáció nagy mértékben pozitív volt.  A nyitott koordinációs módszer által 
megcélzott általános kihívások és célok tová bbra is érvényesek. A tagállamok azonban a 
célok és a hatékonyság növelése érdekében javasolták a munkam ódszerek kiigazítását is.  
                                                
 
1 A Tanács és a Bizottság 2008. évi közös id őközi jelentése az „Oktatás és képzés 2010” munkaprogram 
megvalósításáról – „Az egész életen át tartó tanulás  megvalósítása a tudás, a kreativitás és az innováció 
fejlesztése érdekében”, HL C 86., 2008.4.5., 1. o.  
HU 3   HU Figyelembe véve a fenti kihívásokat, az európai oktatási és képzési együttm űködés aktualizált 
keretstratégiája számára három célkit űzés meghatározására került sor: az általános 
készségszint javítása (hosszú tá vú), a tagállamok oktatási és ké pzési reformjainak támogatása 
(középtávú), végezetül pedig a nyitott koordiná ciós módszer hatásána k és hatékonyságának 
javítása, amely során jobban ke ll összpontosítani az azonnali pr ioritásokra, határozottabb 
politikai kötelezetts égvállalást kell tenni, fokozni kell a figyelemfelkeltést, az érdekelt feleket 
jobban be kell vonni a folyamatokba, a kölcs önös ismeretszerzésnek hatékonyabbá kell 
válnia, valamint az oktatási és képzési szektor ok közötti horizontális koordinációt meg kell 
erősíteni (rövid távú). 
A Bizottság négy politikai lehet őséget vett fontolóra: a munka fo lytatása a lisszaboni stratégia 
keretében, az oktatás és a képzés területén alkalmazott specifikus nyitott koordinációs 
módszer nélkül, a fennálló álla pot (azaz az „Oktatás és képzés 2010” munkaprogram jelenlegi 
formája) fenntartása, aktualizált keretstrat égia kidolgozása, ille tve egy szélesebb kör ű és 
elmélyített nyitott koordinációs módszer létrehozása. E lehet őségek az együttm űködést 
illetően különböz ő típusú elkötelezettséget és különböz ő mértékű munkát kívánnak meg az 
országoktól, de valamennyi tiszteletben tartja  a szubszidiaritás elvét,  valamint arányos a 
lisszaboni stratégia és  a felülvizsgált szociális mene trend szélesebb összefüggésében 
megjelenő fő oktatási és képzési kihívásokkal.  
Nehéz felmérni, hogy a négy lehet őség során a nyitott koordináci ós módszer milyen hatást 
gyakorol a nemzeti politikára és a politikák konvergenciájára. Nem könny ű mérhető 
eredményekkel szilárd bizonyítékot szolgáltatni a nyitott koordinációs módszer és a nemzeti 
politika eredményei közötti ok- okozati viszonyra (p l. annak megállapí tása, hogy a nyitott 
koordinációs módszer milyen mértékben já rult hozzá az elért referenciaértékek terén 
bekövetkez ő előrehaladás alapján mért képzettségi szint javulásához). Ami a min őséget illeti, 
a jelenlegi tapasztalat és a konzultáció ugyanakkor meger ősíti, hogy tagállamok és az érdekelt 
felek szerint a jelenlegi nyitott koordinációs módszer egyértelm űen hozzájárul a nemzeti 
politikai fejl ődéshez, de bizonyos terü leteken szükség van javításra. A hatékonyság 
megerősítése az aktualizált keretstratégia kidolgozásával vagy egy szélesebb kör ű és 
elmélyített nyitott koordinációs móds zer létrehozásával (3. és 4. lehet őség) valószín űleg 
fokozná a nemzeti rendszerek reformjára gya korolt általános hatást, hozzájárulván ezzel a 
lisszaboni stratégiához és a felü lvizsgált szociális menetrendhez. 
Noha a különböz ő lehetőségeknek megvannak a maguk el őnyei, csak az aktualizált 
keretstratégia kidolgozása (3. lehet őség) teszi lehet ővé, hogy a nyitott koordinációs módszer 
nagyobb hatást gyakoroljon az oktatási és képzés i rendszerek nemzeti re formjaira, és hogy az 
együttműködés és a politikafejlesztés haté konyabb eszközévé váljon. A 3. lehet őség olyan 
politikai célkit űzések meghatározását teszi lehet ővé, amelyek a tagállamok és az érdekelt 
felek által kijelölt kihívások telj es skálájára megoldást tudnak talá lni, illetve reagálni tudnak a 
nyitott koordinációs módszer során használt munkamódszerek megváltoztatására irányuló 
igényekre. Végezetül pedig ez a lehet őség megvalósítható. 
Az oktatás és a képzés terén megvalósuló nyito tt koordinációs módszernek a nemzeti politikai 
döntéshozatalra, a politikák konverg enciájára és a politikai eredményekre gyakorolt hatásának 
nyomon követési és értékelési mechanizmusai az elért el őrehaladásról szóló kétéves közös 
jelentések, valamint a mutató król és a referenciaértékekr ől szóló éves jelentések formájában 
már léteznek. Ezek hatékonysága fokozható le nne a tematikus prioritásoknak a közös 
jelentésekben történ ő nagyobb hangsúlyozásával, az or szágok helyzetére vonatkozó 
vizsgálatok integrálásával, a tagállam októl a nyitott koordinációs módszer m űködéséről 
érkező visszajelzések tökéletesítésével és az érdekelt feleknek a folyamatokba történ ő 
nagyobb arányú bevonásával.