Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről (átdolgozás) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





INDOKOLÁS 1. A javaslat háttere Az európai társadalom elöregedőben van. A nyugdíjrendszereket szerte az Európai Unióban (a továbbiakban: EU) ki kell igazítani, hogy megfelelő, biztonságos és fenntartható nyugellátást biztosítsanak. Ez nem egyszerű feladat. E kihívások megfelelő kezeléséhez a tagállamok szorosan koordinált fellépésére van szükség. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről szóló 2003/41/EK irányelv[1] javasolt felülvizsgálata ennek azáltal igyekszik eleget tenni, hogy javítja a fenti intézmények irányítását, átláthatóbbá teszi azokat és fokozza határokon átnyúló tevékenységüket, ezáltal erősíti a belső piacot. Számos tekintetben már régóta szükség van az irányelv felülvizsgálatára. Először is, a gazdasági és pénzügyi válságot követően, a nemzeti szinten bevett gyakorlatokat tükröző, magasabb szintű irányítási előírásokra van szükség a nyugdíjkonstrukciók tagjai és ellátottjai védelme, valamint a biztonságos határokon átnyúló ellátás megkönnyítése érdekében. Egyes foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények nagy pénzügyi intézmények, fizetésképtelenségük kihathat a pénzügyi stabilitásra, és jelentős szociális következményekkel járhat. Ez különösen fontos, mivel egyre több foglalkoztatói nyugellátás befizetésekkel meghatározott nyugdíjrendszerben történik. E nyugdíjrendszerek tagjainak nyugellátása veszélybe kerül az esetleg nem kielégítő kockázatkezelés és a nem megfelelő irányítás következtében.[2] Másodszor, csökkenteni kell a szabályozási eltéréseket, egymást átfedő követelményeket és túlságosan nehézkes határokon átnyúló eljárásokat. A Bizottság konzultációi szerint ezek képezik a határokon átnyúló foglalkoztatói nyugellátás piacaifejlesztésének egyik akadályát, és ezen akadályok visszaszorítása segítené a vállalatokat – ideértve a kkv-kat és multinacionális vállalatokat is – abban, hogy hatékonyabban megszervezzék európai szintű nyugellátás-szolgáltatásukat.[3] Jelenleg kevés olyan határokon átnyúló, foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény működik, mint például a mobil kutatók páneurópai nyugdíjalapja[4] vagy az osztrák munkavállalók[5] számára tervezett határokon átnyúló program. Ugyanakkor a foglalkoztatói nyugellátás ágazatára nehezedő növekvő nyomás várhatóan jelentősen növekedni fog az egyre korlátozottabb állami nyugdíjrendszerek következtében, és a határokon átnyúló foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekben megvan a potenciál ahhoz, hogy jobban kivegyék részüket a foglalkoztatói-nyugellátás szolgáltatásból. Számos tagállamban új jogszabályokat vezettek be azzal a céllal, hogy a határokon átnyúló foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények választható helyszíneivé tegyék őket.[6] Harmadszor, bizonyítottan jelentős hiányosságokkal kell számolni Európa-szerte a tagok és ellátottak tájékoztatását illetően. A konstrukció számos tagja nincs tudatában annak, hogy nyugdíjjogosultságai nem garantáltak, és hogy noha a tagok nyugdíjjogosultságokat halmoznak fel, ezeket a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények csökkenthetik – szemben más pénzügyi szerződésekkel.[7] Sokszor azzal sincsenek tisztában, hogy a költségek jelentős hatást gyakorolhatnak a nyugdíjjogosultságokra. E javaslat az elmúlt években indított számos kezdeményezést alapul vesz, például a nyugdíjakról szóló fehér könyvet[8], valamint az európai gazdaság hosszú távú finanszírozásáról szóló zöld könyvet.[9] Az utóbbira alapozva az irányelv felülvizsgálatának az is célja, hogy megerősítse a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények azon kapacitását, hogy hosszú távú gazdasági profillal bíró eszközökbe fektethessenek, és támogathassák a reálgazdaságban a fenntartható növekedés finanszírozását. A foglalkoztatói nyugellátás szolgáltatásának ágazatát jelenleg fejlesztik – többek között szabályozási keret kialakításával – számos olyan tagállamban, ahol az eddig csak korlátozott szerepet játszott. Amennyiben nem sikerül naprakész uniós szabályozási keretet biztosítani, fennáll a kockázata, hogy a tagállamok továbbra is eltérő megoldásokat fejlesztenek ki, amivel csak súlyosbítják a szabályozás széttöredezettségét. Továbbá, a foglalkoztatói nyugellátások teljesítményének érzékelhető javulásához hosszú időre van szükség. Intézkedés hiányában kihasználatlanok maradhatnak a költségmegtakarításban és a befektetési hozamokban rejlő lehetőségek, és európaiak milliói nem tudják megfelelően megtervezni pénzügyeiket. Továbbá, ez aránytalanul még nagyobb terhet róna a fiatalabb generációkra, és aláásná a nemzedékek közötti szolidaritást. E javaslat nem mérlegeli új szolvenciaszabályok bevezetését, amelyek egyébként sem relevánsak a befizetésekkel meghatározott nyugdíjrendszerekre nézve. Továbbá, az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (a továbbiakban: EIOPA) által 2013-ban végzett mennyiségi hatásvizsgálat[10] azt tárta fel, hogy a szolvenciaszempontokkal kapcsolatban több adatra van szükség, mielőtt e szempontokról határozatot lehetne hozni. 1.1. A javaslat célkitűzései E javaslat általános célkitűzése a foglalkoztatói nyugdíjmegtakarítások fejlesztésének megkönnyítése. A biztonságosabb, hatékonyabb foglalkoztatói nyugdíjak hozzájárulnak a nyugdíjak megfelelőségéhez és fenntarthatóságához azáltal, hogy fokozzák a kiegészítő nyugdíjmegtakarítások nyugdíjjövedelemhez való hozzájárulását. A javaslat megerősíti továbbá a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények intézményi befektetői szerepét az EU reálgazdaságában, és megerősíti az európai gazdaság azon kapacitását, hogy a hosszú távú megtakarításokat növekedést serkentő befektetésekbe irányítsa. E javaslatnak négy konkrét célkitűzése van: 1) a határokon átnyúló foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények előtt továbbra is fennálló prudenciális akadályok megszüntetése, különösen annak előírásával, hogy a befektetésre, valamint a tagok és ellátottak tájékoztatására vonatkozóan a székhely szerinti tagállam szabályait kell alkalmazni, továbbá a határokon átnyúló tevékenységekre vonatkozó eljárások egyértelműsítésével, végül a székhely szerinti tagállam és a fogadó tagállam fellépési lehetőségeinek egyértelmű meghatározásával. 2) hatékony irányítás és kockázatkezelés biztosítása; 3) egyértelmű és releváns információk biztosítása a tagok és ellátottak számára; valamint 4) annak biztosítása, hogy a felügyeletet ellátók hatékony rendelkezzenek a szükséges eszközökkel a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények hatékony felügyeletéhez. 1.2. Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel E javaslat célkitűzései összhangban vannak az Unió szakpolitikáival és célkitűzéseivel. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) fellépést biztosít a belső piac létrehozásának és magas szintű fogyasztóvédelem mellett történő működésének, valamint a szolgáltatásnyújtás szabadságának biztosítása érdekében. E javaslat összhangban van a nyugdíjakról szóló fehér könyvvel. Ugyanakkor megfelel az Európa 2020 stratégiának, amely azt szorgalmazza, hogy a költségvetési konszolidációnak és a hosszú távú pénzügyi fenntarthatóságnak együtt kell járnia a tagállamok nyugdíjrendszereinek strukturális reformjával.[11] Végül pedig e javaslat összhangban van a pénzügyi szolgáltatások területét érintő egyéb kezdeményezésekkel, például a Szolvencia II-vel[12], az ABAK-irányelvvel[13] és a MiFID II-vel[14]. Így jól illeszkedik a Bizottságnak a növekedést támogató erőteljesebb pénzügyi szektor előmozdítását célzó napirendjébe.[15] A javaslat a nyugellátás biztosításának védelmezésével emberi jogokat mozdít elő. Ez megfelel az EU Alapjogi Chartája 25. cikkének, amely szorgalmazza az idősek méltó és önálló élethez való jogának elismerését és tiszteletben tartását. A javasolt fellépések pozitívan hatnának a 38. cikk szerinti fogyasztóvédelemre, valamint a vállalkozás 16. cikk szerinti szabadságára, különösen azáltal, hogy biztosítják a nyugellátás szolgáltatásának magas szintű átláthatóságát, a megalapozott személyes pénzügyi tervezést és nyugdíj-előtakarékosságot, valamint a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények és támogatóik határokon átnyúló tevékenységét. Az általános célkitűzés indokolja a vállalkozás szabadságának (16. cikk) bizonyos korlátozásait, mivel a javaslat célja a piac integritásának és stabilitásának biztosítása. 2. Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk és a hatásvizsgálatok eredményei E javaslat a mennyiségi szempontokkal, az irányítással és az információközléssel kapcsolatos követelményeket illető több nyilvános konzultációra épül. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységének speciális jellege miatt a konzultációkba következetesen bevontak szociális partnereket (munkáltatókat és szakszervezeteket). 2010 júliusában a Bizottság konzultációt folytatott a nyugdíjakról szóló zöld könyvével összefüggésben, amelyben számos ötletet vázolt fel e felülvizsgálattal kapcsolatban.[16] A konzultáció során Európa-szerte közel 1700 válasz érkezett, ebből 350 a tagállamok, nemzeti parlamentek, vállalkozói szervezetek és szakszervezetek, a civil társadalom és az ipar képviselői részéről.[17] A nyugdíjakról szóló zöld könyvvel kapcsolatos vélemények figyelembevételével a Bizottság szolgálatai 2011 áprilisában arra kérték az EIOPA-t, hogy adjon technikai tanácsot arról, hogyan lehetne megváltoztatni az irányelvet. Az EIOPA azt ajánlotta, hogy – az arányosság elvének figyelembevételével – a Szolvencia II. irányelvben meghatározott irányítási keretet kellene alkalmazni a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre. A tanácstervezet[18] közzétételét kiterjedt konzultáció követte.[19] Az EIOPA 2012 februárjában bocsátotta ki végleges tanácsát, amelynek alapján a Belső Piaci és Szolgáltatási Főigazgatóság egy 2012. március 1-jei nyilvános meghallgatás alkalmával véleménycserét szervezett az érdekelt felek között. Ezt követően a Bizottság szolgálatai mennyiségi hatásvizsgálatot végeztek a mennyiségi követelményekről, valamint tanulmányt készítettek az irányítással és tájékoztatással kapcsolatos szempontok adminisztratív terhéről. Mind a vizsgálat, mind a tanulmány figyelembe vette az ipar és a szociális partnerek hozzájárulásait. E javaslatot hatásvizsgálati jelentés kísér, amely számos szakpolitikai lehetőséget és allehetőséget mérlegel. A jelentést először 2013. szeptember 4-én nyújtották be a Hatásvizsgálati Testületnek. A Testület a jelentés újbóli benyújtását kérte kiegészítő információkkal az érdekeltek különböző csoportjai, a problémameghatározás, a szubszidiaritási és arányossági szempontok, lehetőségek és várt hatások tekintetében. A jelentést ennek megfelelően felülvizsgálták, az alábbi fontosabb változtatásokkal: i. a tagállamok és az érdekelt felek különböző kategóriáinak átfogóbb ismertetése; ii. a javasolt fellépés által kezelt problémák részletesebb bemutatása; iii. a szubszidiaritás tekintetében az uniós fellépés indokainak részletesebb leírása; iv. annak tisztázása, hogy a javaslat nem tartalmazza a felügyeleti jelentéstétel további harmonizálását; v. új szakasz a kezdeményezés kis- és középvállalkozásokra gyakorolt hatásáról; valamint vi. a különféle lehetőségek várt költségeinek és hasznainak kiszámításához használt feltételezések részletesebb leírása. A hatásvizsgálatot 2013. október 16-án nyújtották be újra a Testületnek. A Testület november 6-án kijelentette, hogy nem áll módjában pozitív véleményt kibocsátani, és további módosításokat kért. 3. A javaslat jogi elemei 3.1. Jogalap E javaslat átdolgozza a 2003/41/EK irányelvet. Egyben kodifikálja annak változatlanul hagyott rendelkezéseit, és módosítja azt. A 2003/41/EK irányelv jogalapja az EK-Szerződés korábbi 47. cikkének (2) bekezdése, 55. és 95 cikke (jelenleg az EUMSZ 53., 62. cikke és 114. cikkének (1) bekezdése). A javaslat fenntartja az irányelv jogalapjait. Célja, hogy egyrészt az önálló vállalkozói tevékenység megkezdésének és folytatásának szabályozásával, másrészt a magas szintű fogyasztóvédelem megteremtésével a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedés szabadsága révén létrehozza a belső piacot. A 2003/41/EK irányelv olyan területeket érint, mint például a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények működési feltételei – ideértve a nyilvántartásba vételre és engedélyezésre vonatkozó közös megközelítést is –, szabályok és eljárások arra vonatkozóan, amikor a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények más tagállamokban kívánják nyújtani szolgáltatásaikat, mennyiségi szolvenciaszabályok, az óvatosság elvén alapuló befektetési szabályok, előírások a hatékony irányítással kapcsolatban – ideértve a szakmai alkalmasságra és üzleti megbízhatóságra vonatkozó követelményeket is –, a belső ellenőrzési és aktuáriusi feladatkörök alkalmazása, kockázatkezelési követelmények, letétkezelők alkalmazása, a tagoknak és ellátottaknak nyújtandó tájékoztatás, valamint felügyeleti hatáskörök és jelentéstételi kötelezettségek. E javaslat továbbépítkezik ezen elemekre. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények által rendelkezésre bocsátandó információk tekintetében például az egész EU-ra kiterjedő számlaértesítőt és intézményi tájékoztatót vezet be. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények hatékony irányítása céljából részletesebb szabályokat állapít meg a szakmai alkalmasság, üzleti megbízhatóság és kulcsfontosságú feladatkörök, – ideértve a kockázatkezelést is – tekintetében. A javaslatnak célja továbbá, hogy megkönnyítse a határokon átnyúló tevékenységet. A 2003/41/EK irányelv két célkitűzését továbbra is fenntartjuk. A két célkitűzés egyike sem másodlagos, vagy indirekt a másikhoz viszonyítva. A fogyasztóvédelmet például erősíti, ha a kulcsfontosságú személyzet feladatainak és felelősségeinek meghatározásával szakszerűbbé tesszük a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények irányítását, valamint jövőbe tekintő saját kockázatfelmérést vezetünk be. A Számlaértesítő és intézményi tájékoztató révén történő hatékonyabb tájékoztatás pedig elszámoltathatóbbá teszi a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények vezetőségét a tagok és ellátottak előtt. A fenti követelmények nagyobb fokú összehangolása megkönnyíti a határokon átnyúló tevékenységet azáltal, hogy csökkenti a tranzakciós költségeket és ösztönzi a piaci innovációt. 3.2. Szubszidiaritás és arányosság Az e területen tett uniós fellépés hozzáadott értéket képvisel, mivel a tagállamok fellépése önmagában: i. nem fogja felszámolni a határokon átnyúló foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények előtti akadályokat; ii. nem fog uniós szinten magasabb minimális fogyasztóvédelmet biztosítani; iii. nem eredményez olyan méretgazdaságosságot, kockázatdiverzifikációt és innovációt, amilyen a határon átnyúló tevékenységből fakadna; iv. nem küszöböli ki a pénzügyi szolgáltatási ágazatok közötti szabályozási arbitrázst; v. nem küszöböli ki a tagállamok közötti szabályozási arbitrázst; és iv. nem veszi figyelembe a határok között ingázó munkavállalók érdekeit. A javasolt fellépés keretében továbbra is teljes mértékben a tagállamok felelősek nyugdíjrendszereik megszervezéséért. A felülvizsgálat nem kérdőjelezi meg ennek előjogát. Nem öleli fel a nemzeti szociális és munkajog, valamint a költségvetési és szerződési jog kérdéseit sem. A javaslat megfelel az Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) 5. cikkének (4) bekezdésében szereplő arányosság elvének. A kiválasztott szakpolitikai lehetőségek célja, hogy egyensúlyt találjanak a közérdek, a tagok és ellátottak védelme, valamint az intézményeket, támogatókat és felügyelőket terhelő költségek között. A lehetőségeket alaposan megvizsgáltuk, minimumstandardokként dolgoztuk ki, valamint a különböző üzleti modellek figyelembevételével szabtuk testre. Ezért a javaslat általánosságban ösztönzi a foglalkoztatói nyugellátás-szolgáltatást. 3.3. Hivatkozások más irányelvekre E javaslat átdolgozás, és hivatkozik a 2003/41/EK, 2009/138/EK, 2010/78/EU[20], 2011/61/EU és 2013/14/EU[21] irányelvekre. Ezen irányelv hatályon kívül helyezi a 2003/41/EK irányelvet. 3.4. A javaslat részletes magyarázata Mivel e javaslat a 2003/41/EK irányelv átdolgozása, az alábbi részletes magyarázat csak az új rendelkezésekre vagy a módosítandó rendelkezésekre koncentrál. I. cím – Általános rendelkezések A 6. cikk most új és/vagy egyértelműbb fogalommeghatározásokat tartalmaz az alábbiakról: „támogató vállalkozás”, „székhely szerinti tagállam”, „fogadó tagállam”, „átadó” és „átvevő” intézmény, „szabályozott piac”, ,,multilaterális kereskedési rendszer”, ,,szervezett kereskedési rendszer”, ,,tartós adathordozó” és „kulcsfontosságú feladatkörök”. A 9. cikk – a 10. cikkel összefüggésben többé nem sorolja fel külön a működési feltételeket, hanem a tagállamokra bízza annak biztosítását, hogy minden intézményt nyilvántartásba vegyenek és engedélyezzenek, és hogy azok a nyugdíjkonstrukcióra vonatkozóan megfelelően kidolgozott szabályokkal rendelkezzenek. A 12. cikk három tekintetben módosul. Először is, meghatározza, hogy egy intézmény akkor folytat határokon átnyúló tevékenységet, ha olyan nyugdíjkonstrukciót működtet, amelyre egy másik tagállam szociális és munkajogát kell alkalmazni, ideértve azokat a helyzeteket is, amikor az intézmény és a támogató vállalkozás ugyanabban a tagállamban van.[22] Másodszor, a (4) bekezdés új előírása, hogy a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának indokolással kell ellátnia határozatát, amennyiben megtiltja a határon átnyúló tevékenységet. Továbbá, amennyiben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága nem értesíti a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát, elutasítását indokolnia kell. Harmadszor, a fogadó tagállam többé nem szabhat további tájékoztatási követelményeket a határokon átnyúló tevékenységeket folytató intézményekre. Ez azért van, mert a javaslat egységesített számlaértesítőt és intézményi tájékoztatót vezet be (ld. a 40–54. cikk). A 13. cikk új szabályokat állapít meg a nyugdíjkonstrukciók határokon átnyúló áthelyezésére vonatkozóan, amelyeket az átvevő intézmény helye szerinti a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának előzetesen engedélyeznie kell. Feltéve, hogy a nyugdíjrendszerek szervezéséről szóló nemzeti szociális és munkajog másként nem rendelkezik, az áthelyezést és annak feltételeit az érintett tagoknak és ellátottaknak, vagy adott esetben képviselőiknek, előzetesen jóvá kell hagyniuk. A 13. cikk szabályokat tartalmaz továbbá a nyugdíjrendszer működésére alkalmazandó szociális és munkajogot érintő információcseréről. Amennyiben az áthelyezést követően az átvevő intézmény határokon átnyúló tevékenységet folytat, arra a 12. cikk (8) és (9) bekezdését kell alkalmazni. Az intézmény a fogadó tagállam szociális és munkajogával összhangban fogja működtetni a nyugdíjkonstrukciót[23], így nem változtatja meg az áthelyezésben érintett tagok és ellátottak védelmének szintjét. II. cím – MENNYISÉGI KÖVETELMÉNYEK A befektetési szabályokról szóló 20. cikk három tekintetben módosul. Először is, a fogadó tagállam többé nem szabhat további befektetési szabályokat a határokon átnyúló tevékenységeket folytató intézményekre. Ez megkönnyíti a befektetéskezelés megszervezését, különösen a befizetésekkel meghatározott nyugdíjrendszerek esetében. Ez nem ássa alá a tagok és ellátottak védelmét, mivel megerősített irányítással és felügyeleti szabályokkal párosul. Másodszor, a 20. cikk (6) bekezdésének a) pontját naprakésszé tettük, hogy tükrözze a(z) …/…/EU [MiFIR] rendeletben használt terminológiát. Harmadszor, a „kockázatitőke-piac”(20. cikk (6) bekezdés c) pont) kétértelmű fogalmának helyébe olyan terminológia lép, amely jobban tükrözi e rendelkezés eredeti jelentését, nevezetesen azt, hogy a tagállamok nem korlátozhatják az intézményeket abban, hogy a szabályozott piacokon nem értékesített hosszú lejáratú eszközökbe fektessenek. Továbbá, a befektetési szabályok nem korlátozhatják az olyan, nem jegyzett eszközökbe való befektetést, amelyek az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenálló infrastruktúra-projekteket finanszíroznak. Nem javasoljuk az intézmény pénzügyi szolvenciahelyzetével kapcsolatos szabályok további harmonizálását. III. cím – A TEVÉKENYSÉGEKRE VONATKOZÓ FELTÉTELEK Ami a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató kisméretű intézményeket illeti, a javaslat fenntartja a tagállamok azon lehetőségét, hogy kizárják az olyan nyugdíjkonstrukciókat kezelő intézményeket, amelyek összesen kevesebb, mint 100 tagot számlálnak. Más foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeket illetően konkrét intézkedések – például a kulcsfontosságú feladatkörökkel és a kockázatértékeléssel kapcsolatban – biztosítják, hogy az irányítási követelmények arányosak legyenek. 1. FEJEZET – Irányítási rendszer A 31. és 32. cikk (korábbi 10. és 12. cikk) kivételével e cím új az irányelvben, és részletes új irányítási követelményeket állapít meg a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre vonatkozóan. A 21. cikk megállapítja, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény igazgatási, irányítási vagy felügyeleti hatóságát terheli végső felelősség azért, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény megfeleljen az ezen irányelv alapján elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények irányítási szabályai nem érintik a szociális partnerek irányításukban betöltött szerepét. A 22. cikk előírja, hogy az intézmények tevékenységeik körültekintő és megbízható irányítását szavatoló hatékony irányítási rendszert működtessenek. E rendszernek arányosnak kell lennie a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény tevékenységeinek jellegével, nagyságrendjével és összetettségével annak biztosítása céljából, hogy az irányítási követelmények ne legyenek túl megterhelőek, például a kis intézmények számára. A 23. cikk előírja a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények számára annak biztosítását, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményt ténylegesen irányító vagy egyéb kulcsfontosságú feladatkört betöltő személyek kellő szakmai képzettséggel, ismeretekkel és tapasztalattal rendelkezzenek a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény megfelelő és körültekintő irányításához vagy kulcsfontosságú feladatköreik megfelelő ellátásához (szakmai alkalmasság), továbbá hogy jó üzleti hírnévvel rendelkezzenek és tisztességesek legyenek (üzleti megbízhatóság). A 24. cikk kimondja, hogy az intézményeknek megbízható javadalmazási politikával kell rendelkezniük, és hogy e politikát nyilvánosságra kell hozni. A cikk javasolja továbbá, hogy a Bizottságot fel kell hatalmazni felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. A 25. cikk a kulcsfontosságú feladatkörök általános elveit határozza meg. A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények lehetővé teszik, hogy egyetlen személy vagy szervezeti egység több kulcsfontosságú feladatkört is elláthasson, de a kockázatkezelési feladatkört mindent esetben a belső ellenőrzési feladatkört ellátótól eltérő személynek vagy szervezeti egységnek kell ellátnia. A 26. cikk kimondja, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeknek hatékony kockázatkezelési rendszerrel kell rendelkezniük, amelyre azért van szükség, hogy folyamatosan beazonosítsák, figyelemmel kísérjék, kezeljék és jelentsék az összes olyan kockázatot – ideértve a kiszervezett vagy újból kiszervezett tevékenységekkel kapcsolatosakat is – amelynek ki vannak vagy ki lehetnek téve, valamint azok kölcsönhatásait. A kockázatkezelésnek arányosnak kell lennie az intézmény nagyságrendjével, belső szervezetével, valamint tevékenységei jellegével, alkalmazási körével és összetettségével. A 27. cikk olyan hatékony belső ellenőrzési feladatkört ír elő, amely értékeli a belsőkontroll-rendszer és az irányítási rendszer egyéb elemeinek megfelelőségét és hatékonyságát, ideértve a kiszervezett és újból kiszervezett tevékenységeket is. A belső ellenőrzési feladatkört legalább egy független személynek kell ellátnia az intézményen belül vagy azon kívül. A 28. cikk hatékony aktuáriusi feladatkört ír elő a biztosítástechnikai tartalékok kiszámításának koordinálása és felügyelete, valamint az ahhoz használt módszertanok és modellek megfelelőségének értékelése céljából, amennyiben nem a tagok és ellátottak viselik az összes kockázatot. A 29. cikk előírja, hogy az intézményeknek rendszeresen – és az intézmény kockázati profiljában bekövetkező bármilyen jelentős változás után haladéktalanul – kockázatértékelést kell készíteniük a nyugdíjakról. Az értékelésnek igazolnia kell számos tényező összeférhetőségét, a nemzeti követelményekkel összhangban. Az értékelésnek ki kell terjednie az éghajlatváltozással, az erőforrás-felhasználással és a környezettel kapcsolatos új vagy kialakuló kockázatokra. A nyugellátásra vonatkozó kockázatértékelésnek arányosnak kell lennie az intézmény nagyságrendjével, belső szervezetével, valamint tevékenységei jellegével, alkalmazási körével és összetettségével. A 30. cikk javasolja, hogy a Bizottságot hatalmazzák fel felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására a nyugellátásra vonatkozó kockázatelemzés tekintetében. 2. FEJEZET – Kiszervezés és befektetéskezelés A 33. cikk megállapítja a harmadik felekkel való szerződéskötés (kiszervezés) feltételeit, ideértve az újból kiszervezett tevékenységeket is. 3. FEJEZET – Letétkezelő A 35–37. cikk meghatározza, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeknek egyetlen letétkezelőt kell kijelölniük az eszközök letéti őrzése és a felügyeleti feladatkörök ellátása céljából, amennyiben a tagok és ellátottak teljes mértékben viselik a befektetési kockázatot. IV. cím – A LEENDŐ TAGOKNAK, TAGOKNAK ÉS ELLÁTOTTAKNAK NYÚJTANDÓ TÁJÉKOZTATÁS I. FEJEZET – Általános rendelkezések E fejezet megállapítja a tagoknak, leendő tagoknak, és nyugdíjba vonulás után az ellátottaknak nyújtandó tájékoztatás részleteit, a korábbi 11. cikkre alapozva. A 38. cikk a tájékoztatás általános elveit határozza meg. A 39. cikk megállapítja, hogy a tagoknak (és ellátottaknak) milyen információtípusokat kell megkapniuk: ilyenek például a felek jogai és kötelezettségei, a kockázatok és befektetési lehetőségek, valamint hogy ezek alapértelmezettek-e vagy sem. Az adott nyugdíjkonstrukcióra vonatkozó feltételeket közzé kell tenni az érintett intézmény weboldalán. A 40. cikk előírja a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények azon kötelezettségét, hogy 12 havonta a lehető legvilágosabban összeállított számlaértesítőt és intézményi tájékoztatót biztosítsanak az egyének számára, ami egyben arra is szolgál, hogy információkkal töltse fel a nyugdíjakról szóló fehér könyvben[24] ismertetett, esetleges nyugdíjkövető szolgáltatást. Amennyiben a tagállamok már rendelkeznek az egyének egy vagy több nyugdíjpillért lefedő átfogó tájékoztatásáról, továbbra is rugalmasan tervezhetik meg a nyugellátásra vonatkozó tájékoztatási rendszereiket mindaddig, míg eleget tesznek e javaslat követelményeinek. 2. FEJEZET – Számlaértesítő és intézményi tájékoztató A 40–44. cikk általános rendelkezéseket határoz meg a nyugdíjkonstrukció aktív tagjainak szánt számlaértesítőre és intézményi tájékoztatóra vonatkozóan. A számlaértesítő és intézményi tájékoztató ötlete az EIOPA azon tanácsából fakad, amelyet a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekről szóló irányelv felülvizsgálatával kapcsolatban nyújtott az Európai Bizottságnak; e tanács figyelembe veszi számos tagállam bevett nemzeti gyakorlatait, valamint az OECD által kifejlesztett nemzetközi tevékenységet[25]. A számlaértesítő és intézményi tájékoztató összehasonlíthatóságot biztosít a más pénzügyi ágazatokra vonatkozó jogszabályok által megkövetelt információkkal – például a nyílt végű befektetési alapokra (ÁÉKBV) vonatkozó kiemelt befektetői információkkal – ugyanakkor figyelembe veszi a foglalkoztatói nyugellátás ágazatának sajátosságait. Továbbá, a számlaértesítő és intézményi tájékoztató kellő teret hagy a tagállamok számára ahhoz, hogy konkrétabb követelményeket és integrált rendszereket vezessenek be a nyugdíjrendszer különböző pilléreinek összehasonlíthatósága érdekében. A számlaértesítő és intézményi tájékoztató szabványosítása lehetővé teszi a számlaértesítő és intézményi tájékoztató rendszeres előállítását és esetleges kiszervezését, így nem emeli a költségeket, különösen a kisebb intézmények számára. A 46–53. cikk – a 45. cikkel összefüggésben – meghatározza, hogy milyen elemekből áll a számlaértesítő és intézményi tájékoztató. Ennek elemei a következők: · a tag személyi adatai; · az intézmény azonosítója; · garanciák; · egyenleg, járulékok és költségek; · nyugdíjprognózis; · befektetési profil; · múltbeli teljesítmény; valamint · kiegészítő információk. Az 54. cikk javasolja, hogy a Bizottságot hatalmazák fel a számlaértesítőről és intézményi tájékoztatóról szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására. 3. FEJEZET – Egyéb biztosítandó információk és dokumentumok E fejezet arra vonatkozik, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeknek milyen tájékoztatást kell nyújtaniuk a tagok és ellátottak számára a különböző fázisokban, azaz közvetlenül a rendszerbe való belépés előtt, közvetlen nyugdíjba vonulás előtt vagy a kifizetési szakaszban. Az 55. cikk konkrét szabályokat határoz meg arra vonatkozóan, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézménynek milyen tájékoztatást kell nyújtaniuk a leendő tagok számára, mielőtt utóbbiak belépnének a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény nyugdíjkonstrukciójához. Az 56. cikk meghatározza, hogy miről kell tájékoztatni a tagokat nyugdíjba vonulás előtt. Ezt a tájékoztatást a Számlaértesítő és intézményi tájékoztatón felül kell biztosítani, legalább két évvel a nyugdíjba vonulás előtt, függetlenül attól, hogy az előre meghatározott-e vagy sem. Az 57. cikk részletezi, hogy milyen tájékoztatást kell nyújtani az ellátottaknak a kifizetési szakasz során. Az ellátottak e tájékoztatása a Számlaértesítő és intézményi tájékoztató helyébe lép. Az 58. cikk meghatározza, hogy milyen információkat kell biztosítani a tagok és ellátottak kérésére. V. cím – PRUDENCIÁLIS FELÜGYELET 1. FEJEZET – A prudenciális felügyelet általános szabályai Az 59. cikk a prudenciális felügyelet fő célkitűzéseként határozza meg a nyugdíjkonstrukció tagjainak és ellátottjainak védelmét. A 60. cikk meghatározza, hogy ezen irányelv összefüggésében mely területek értendők a prudenciális felügyelethez tartozónak. E cikk megszünteti azt a jogbizonytalanságot, amelyet a tagállamok prudenciális szabályozásának hatályában mutatkozó eltérések okoztak a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények számára. A 61. cikk a prudenciális felügyelet általános elveit határozza meg. Meghatározza például, hogy kizárólag a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát terheli felelősség a hatáskörébe tartozó engedélyezett vagy nyilvántartásba vett összes foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény prudenciális felügyeletéért. Továbbá, a cikk megállapítja annak elvét, hogy a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények felügyeletének jövőbe tekintőnek és kockázatalapúnak, ugyanakkor megfelelő időbeli ütemezésűnek és arányosnak kell lennie. A 63. cikk bevezeti a felügyeleti felülvizsgálati eljárást, amely azon foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeket kívánja beazonosítani, amelyeknek pénzügyi, szervezeti és egyéb jellemzőik miatt magasabb lehet a kockázati profiljuk. A 64. cikk biztosítja, hogy az e javaslatban, az információnyújtás tekintetben bevezetett összes új követelmény tükröződjön a hatáskörrel rendelkező hatóságok felhatalmazásaiban. A 65. cikk előírja, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak átlátható és elszámoltatható módon kell ellátniuk feladataikat. 2. FEJEZET – Szakmai titoktartás és információcsere A 66–71. cikkek rendelkezéseket tartalmaznak és feltételeket állapítanak meg a hatáskörrel rendelkező hatóságok, valamint a pénzügyi rendszer stabilitásának erősítését segítő hatóságok és testületek közötti információcserére vonatkozóan. VI. cím – ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK A 73–81. cikkek együttműködési és jelentéstételi kötelezettségeket, valamint a személyes adatok feldolgozásának feltételeit állapítják meg. Magukban foglalják az irányelv értékelését és felülvizsgálatát, a 2009/138/EK irányelv (Szolvencia II) módosítását, valamint az irányelv végrehajtásának határidejét, hatályon kívül helyezéseket, valamint az irányelv címzettjeit. 4. Költségvetési vonzatok A konkrét költségvetési hatásokat a pénzügyi kimutatás vizsgálja, az EIOPA-ra ruházott feladatokra vonatkozóan. ê 2003/41/EK 2014/0091 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységéről és felügyeletéről (átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 5347. cikke (2) bekezdésére, és 6255. cikkére, valamint és 11495. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, ò új szöveg a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, ê 2003/41/EK tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, ò új szöveg az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően, ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3] rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: ò új szöveg (1) A 2003/41/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet[26] több alkalommal jelentősen módosították[27]. Mivel most további módosításokra kerül sor, a szöveget az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni. ê 2003/41/EK (1) preambulumbekezdés A Közösségben a gazdasági növekedés és munkahelyteremtés szempontjából alapvető fontosságú a pénzügyi szolgáltatások valóságos belső piaca. ê 2003/41/EK (2) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (2) Ennek a A belső piacnak a megvalósításában fontos eredményeket értek már el, ami ð várhatóan lehetővé teszi ï az pénzügyi intézmények számára lehetőséget teremt arra, hogy más tagállamokban működjenek, továbbá magas szintű védelmet biztosít ð a foglalkoztatóinyugdíj-konstrukciók tagjai és ellátottjai számára ï illetve a pénzügyi szolgáltatások fogyasztói számára magas szintű védelmet biztosít. ê 2003/41/EK (3) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) „A pénzügyi piacok keretrendszerének megvalósítására vonatkozó cselekvési terv” című bizottsági közlemény egy sor olyan programot határoz meg, amelyre szükség van a pénzügyi szolgáltatások belső piacának teljes megvalósításához, az Európai Tanács pedig a 2000. március 24–25-i lisszaboni ülésén e cselekvési terv 2005-ig történő végrehajtására szólított fel. ê 2003/41/EK (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) A pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó cselekvési terv kiemelt prioritásként hangsúlyozza a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények prudenciális felügyeletéről szóló irányelv létrehozását, mivel ezek olyan fontos pénzügyi intézmények, amelyek kulcsszerepet töltenek be a pénzügyi piacok integrációjának, hatékonyságának és likviditásának biztosításában, de mégsem vonatkozik rájuk az összefüggő közösségi jogi keretrendszer, amely lehetővé tenné számukra a belső piac előnyeinek teljes mértékű kihasználását. ò új szöveg (3) A 2003/41/EK irányelv jelentette az első jogalkotási lépést a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények európai szinten megszervezett belső piacához vezető úton. Az Európai Unión belüli gazdasági növekedés és munkahelyteremtés, valamint az elöregedő európai társadalom jelentette kihívás kezelése érdekében továbbra is elengedhetetlenül szükség van a foglalkoztatói nyugellátás valódi belső piacára. Az irányelvet 2003 óta tartalmában nem módosították úgy, hogy kockázatalapú irányítási rendszert vezettek volna be a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre is. ê 2003/41/EK (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (4) ðFellépésre van szükség a kiegészítő magánnyugdíj-megtakarítások, így a foglalkoztatói nyugellátás tovább fejlesztéséhez. Ez azért fontos, mert a szociális biztonsági rendszerekre egyre nagyobb nyomás nehezedik, ami azt jelenti, hogy a polgárok a jövőben kiegészítésként egyre jobban fognak támaszkodni a foglalkoztatói nyugellátásra. ï Mivel a szociális biztonsági rendszerekre egyre fokozódó nyomás nehezedik, a jövőben nagyobb szerep jut majd a foglalkoztatói nyugdíjnak, mint kiegészítő nyugdíjnak. A foglalkoztatói nyugdíjakat tehát fejleszteni kell, anélkül azonban, hogy megkérdőjelezzék a szociális biztonsági nyugdíjrendszerek fontosságát a biztonságos, tartós és hatékony szociális védelem szempontjából, amelyeknek idős korban megfelelő életszínvonalat kell biztosítaniuk, és így az európai szociális modell erősítésére irányuló célkitűzés központjában kell állniuk. ò új szöveg (5) Ezen irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, nevezetesen a személyes adatok védelméhez való jogot, a vállalkozáshoz való jogot, valamint a magas szintű fogyasztóvédelemhez való jogot, különösen azáltal, hogy biztosítja a nyugellátás szolgáltatásának magasabb fokú átláthatóságát, a megalapozott személyes pénzügyi- és nyugdíjtervezést, valamint megkönnyíti a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények és vállalkozások határokon átnyúló tevékenységét.. Ezt az irányelvet az említett jogokkal és elvekkel összhangban kell végrehajtani. (6) A 2003/41/EK irányelv hatálybalépése ellenére fontos prudenciális akadályok maradtak, amelyek költségessé teszik az intézmények számára, hogy a határokon átnyúlóan működtessenek nyugdíjkonstrukciókat. Továbbá, a tagok és ellátottak minimális védelmének jelenlegi szintjét növelni kell. Ez még inkább fontos amiatt, hogy jelentősen megnőtt azon európai polgárok száma, akik olyan rendszerekre támaszkodnak, amelyek az intézményről vagy a foglalkoztatói rendszert kínáló vállalatról („támogató vállalkozás”) az egyénre helyezik át az élettartam- és piaci kockázatokat. Továbbá, növelni kell a tagoknak és ellátottaknak nyújtott minimális tájékoztatás jelenlegi szintjét. A fenti fejlemények indokolják az irányelv módosítását. ê 2003/41/EK (7) preambulumbekezdés (7) Az ebben az irányelvben megállapított prudenciális szabályok célja a magas szintű biztonság biztosítása a jövő nyugdíjasai számára szigorú felügyeleti normák előírása által és a foglalkoztatói nyugdíjkonstrukciók hatékony irányítására vonatkozó feltételek megteremtése. ê 2003/41/EK (8) preambulumbekezdés (8) Biztosítani kell, hogy azon intézmények, amelyek támogató vállalkozástól teljesen függetlenül, tőkefedezeti alapon és kizárólag nyugellátás biztosításának céljával működnek, kizárólag az összehangolt prudenciális követelményeknek való megfelelés kötelezettségével szabadon nyújthassanak szolgáltatásokat és szabadon fektethessenek be, függetlenül attól, hogy jogi személynek minősülnek-e. ê 2003/41/EK (9) preambulumbekezdés (9) A szubszidiaritás elvével összhangban a tagállamok maradnak teljes mértékben felelősek nyugdíjrendszereik megszervezéséért, továbbá az ő felelősségük az a döntés, hogy az egyes tagállamokban a nyugdíjrendszer három „pillére” milyen szerephez jut. A második pillér összefüggésében a tagállamok továbbá teljes mértékben felelősek a foglalkoztatói nyugellátást biztosító olyan különböző intézmények szerepéért és feladataiért, mint az ágazati nyugdíjalapok, vállalati nyugdíjalapok és életbiztosítók társaságok. Ennek az irányelvnek nem célja ennek az előjognak a megkérdőjelezése. ê 2003/41/EK (10) preambulumbekezdés (10) Az önálló vállalkozók foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekben való részvételével kapcsolatos nemzeti szabályok különböznek. Egyes tagállamokban a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények működhetnek olyan megállapodások alapján, amelyeket akár olyan szakmai szervezetekkel vagy azok csoportjaival kötöttek, amelyeknek tagjai önálló vállalkozói minőségükben járnak el, akár közvetlenül az önálló vállalkozókkal vagy munkavállalókkal. Egyes tagállamokban az önálló vállalkozók akkor is tagjai lehetnek ilyen intézménynek, ha az önálló vállalkozó munkáltatóként jár el, vagy egy vállalkozás számára nyújt szakmai szolgáltatásokat. Néhány tagállamban az önálló vállalkozók csak akkor csatlakozhatnak foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekhez, ha teljesülnek bizonyos követelmények, beleértve a szociális és munkajog által előírt követelményeket. ê 2003/41/EK (11) preambulumbekezdés (11) Ennek az irányelvnek a hatálya nem terjed ki azokra a szociális biztonsági rendszereket irányító intézményekre, amelyekre már vonatkozik közösségi uniós szintű koordináció. Figyelembe kell venni azonban azoknak az intézményeknek a sajátos jellegét, amelyek egyetlen tagállamon belül mind szociális biztonsági rendszereket, mind foglalkoztatói nyugdíjkonstrukciókat működtetnek. ê 2003/41/K (12) preambulumbekezdés (12) Ennek az irányelvnek a hatálya általában nem terjed ki azokra a pénzügyi intézményekre, amelyek már részesülnek az uniós közösségi jogi keretrendszer előnyeiből. Mivel azonban ezek a pénzügyi intézmények egyes esetekben foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatást is nyújthatnak, fontos annak biztosítása, hogy ez az irányelv ne vezessen a verseny torzulásához. Ezeket a torzulásokat úgy lehet elkerülni, hogy ezen irányelv prudenciális követelményeit alkalmazzák az életbiztosítók társaságok foglalkoztatói nyugdíj üzletágára. A Bizottságnak gondosan figyelemmel kell kísérnie a foglalkoztatói nyugdíjak piacának helyzetét, és mérlegelnie kell annak lehetőségét, hogy ennek az irányelvnek szabadon választható alkalmazását kiterjesszék más szabályozott pénzügyi intézményekre. ê 2003/41/EK (13) preambulumbekezdés (13) A nyugdíjban eltöltött évek pénzügyi biztonságának biztosítására törekedve a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények által fizetett ellátásoknak általában élethossziglani nyugdíj kifizetését kell biztosítaniuk. Azonban lehetőséget kell teremteni az időszakos, illetve egyösszegű kifizetésre is. ê 2003/41/EK (14) preambulumbekezdés (14) Fontos, hogy az idősebb, illetve a fogyatékossággal élő személyeket ne fenyegesse a szegénység kockázata, valamint megfelelő életszínvonalon élhessenek. Az idősebb emberek körében a szegénység és a bizonytalanság elleni küzdelem fontos eleme az, hogy a foglalkoztatói nyugdíjak megfelelő védelmet nyújtsanak a biometrikus kockázatokkal szemben is. A nyugdíjrendszer létrehozásakor a munkáltatóknak és munkavállalóknak, illetve képviselőiknek mérlegelniük kell annak lehetőségét, hogy a nyugdíjkonstrukció terjedjen ki a magas életkor elérésének és a munkavégzéssel összefüggő megrokkanás kockázatának biztosítására, illetve a túlélő hozzátartozói nyugdíj nyújtására is. ê 2003/41/EK (15) preambulumbekezdés (15) A tagállamoknak biztosított azon lehetőség, hogy a nemzeti végrehajtási jogszabályok hatálya alól kizárják az olyan konstrukciókat működtető intézményeket, amelyek összesen száznál kevesebb taggal rendelkeznek, egyes tagállamokban megkönnyítheti a felügyeleti tevékenységet anélkül, hogy ezen a területen megzavarná a belső piac megfelelő működését. Ez azonban nem csorbíthatja az ilyen intézmények azon jogát, hogy más tagállamban letelepedett és megfelelő engedéllyel rendelkező vagyonkezelőket és letétkezelőket jelöljenek ki a befektetési portfóliójuk kezelésére és eszközeik őrzésére. ê 2003/41/EK (16) preambulumbekezdés (16) Azon intézmények, mint az „Unterstützungskassen” Németországban, amelyek tagjai nem szereznek jogi úton kikényszeríthető jogosultságot meghatározott összegű ellátásra, és ahol az érdekeiket egy kötelező, jogszabályban előírt, fizetésképtelenség esetére kötött biztosítás védi, nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá. ê 2003/41/EK (17) preambulumbekezdés (17) A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeknek – tagjaik és az onnan ellátásban részesülők védelme érdekében – az ezen irányelvben említett tevékenységekre, illetve az ezekből származó tevékenységekre kell korlátozniuk tevékenységüket. ê 2003/41/EK (18) preambulumbekezdés (18) A támogató vállalkozás csődje esetén a tag azzal a kockázattal kerül szembe, hogy a munkahelyét és a megszerzett nyugdíjjogosultságát is elveszíti. Ez teszi szükségessé annak biztosítását, hogy a vállalkozás és az intézmény egyértelműen elkülönüljön, valamint, hogy a tagok védelme érdekében megállapítsák a prudenciális normák minimumát. ê 2003/41/EK (19) preambulumbekezdés (19) A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények működése és felügyelete terén jelentős különbségek figyelhetők meg a tagállamokban. Egyes tagállamokban a felügyelet nemcsak az intézmény fölött gyakorolható, hanem olyan szervek és társaságok fölött is, amelyeket ezen intézmények irányítására hatalmaztak fel. A tagállamoknak képesnek kell lenniük az ilyen sajátosságok figyelembevételére is mindaddig, amíg az ezen irányelvben meghatározott valamennyi követelmény ténylegesen nem teljesül. A tagállamoknak továbbá képesnek kell lenniük annak biztosítására, hogy a biztosítók és más pénzügyi intézmények is irányíthassanak foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeket. ê 2003/41/K (20) preambulumbekezdés (20) A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények olyan pénzügyi szolgáltatók, amelyek komoly felelősséget vállalnak a foglalkoztatói nyugellátás biztosításában, így tevékenységeik és működési feltételeik tekintetében meg kell felelniük a prudenciális normák bizonyos minimumának. ê 2003/41/K (22) preambulumbekezdés (21) Az eEgyes tagállamokban az intézmények óriási száma gyakorlati megoldást tesz szükségessé az intézmények előzetes engedélyeztetése tekintetében. Amennyiben azonban az intézmény egy másik tagállamban kíván nyugdíjkonstrukciót működtetni, szükség van a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai által kibocsátott előzetes engedélyre. ê 2003/41/EK (36) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (22) A nyugdíjkonstrukciók szervezését szabályozó nemzeti szociális jog és munkajog (beleértve a kötelező tagságot és a kollektív tárgyalások megállapodásainak eredményeit) sérelme nélkül, az intézményeknek rendelkezniük kell azzal a lehetőséggel, hogy más tagállamokban nyújtsanak szolgáltatásokat ð az intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától kapott engedély függvényében ï. Az intézmények számára lLehetővé kell tenni számukra, hogy ð bármely ï más tagállamokban található vállalkozások támogatását is elfogadhassák, és olyan nyugdíjkonstrukciókat működtethessenek, amelyeknek egynél több tagállamban vannak tagjai. Ez az intézmények számára jelentős méretgazdaságossági megtakarításokat jelenthet, javítja az uniós közösségi gazdaság versenyképességét, és megkönnyíti a munkaerő mobilitását. Ez megköveteli a prudenciális normák kölcsönös elismerését. E prudenciális normák megfelelő alkalmazását – ellenkező rendelkezés hiányában - a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságainak kell felügyelnie. ê 2003/41/EK (37) preambulumbekezdés ð új szöveg (23) Egy intézmény azon jogának gyakorlása során, hogy olyan foglalkoztatói nyugdíjkonstrukciót működtethessen valamely tagállamban, amelyre vonatkozóan egy másik tagállamban kötöttek szerződést, teljes mértékben be kell tartani a fogadó tagállam hatályban lévő szociális jogának és munkajogának rendelkezéseit, amennyiben azok a foglalkoztatói nyugdíjakra vonatkoznak, például a nyugellátások meghatározását és kifizetését, valamint a nyugdíjjogosultság más intézménybe való átvitelének feltételeit. ðA prudenciális szabályok hatályát egyértelművé kell tenni az intézmények határokon átnyúló tevékenysége jogbiztonságának biztosítása érdekében. ï ò új szöveg (24) Az intézmények számára lehetővé kell tenni, hogy nyugdíjkonstrukciókat helyezzenek át az Európai Unió határain belül, az uniós szintű foglalkoztatói nyugellátás megszervezésének megkönnyítése érdekében, kizárólag a nyugdíjkonstrukciót átvevő intézmény (a továbbiakban: az átvevő intézmény) székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának engedélye függvényében. Feltéve, hogy a nyugdíjrendszerekre vonatkozó nemzeti szociális és munkajog másként nem rendelkezik, az áthelyezést és annak feltételeit az érintett tagoknak és ellátottaknak, vagy adott esetben képviselőiknek, előzetesen jóvá kell hagyniuk. ê 2003/41/EK (26) preambulumbekezdés (25) A nyugellátások kifizetésére irányuló kötelezettség teljesítését biztosító alapvető feltétel a biztosítástechnikai tartalékok körültekintő kiszámítása. A biztosítástechnikai tartalékokat elismert biztosításmatematikai módszerek alapján kell kiszámítani, és ezeket képesített személyeknek kell igazolniuk. A legmagasabb kamatlábakat körültekintően, a vonatkozó nemzeti szabályokkal összhangban kell megválasztani. A biztosítástechnikai tartalékok legkisebb összegének elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy az ellátásban részesülő személyek folyamatban lévő ellátásait továbbra is lehessen folyósítani, valamint tükröznie kell a tagok felhalmozott nyugdíjjogosultságaiból eredő kötelezettségeket. ê 2003/41/EK (27) preambulumbekezdés (26) Az intézmények által fedezett kockázatok lényegesen eltérőek az egyes tagállamokban. Ezért a székhely szerinti tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy a biztosítástechnikai tartalékok kiszámítására vonatkozóan további, az ezen irányelvben meghatározott szabályoknál részletesebb szabályokat írjanak elő. ê 2003/41/EK (28) preambulumbekezdés (27) A biztosítástechnikai tartalékok fedezetéül szolgáló vagyon elégséges és megfelelő mértékben való rendelkezésre állása védi a nyugdíjkonstrukció tagjainak és ellátottainak érdekeit abban az esetben, ha a támogató vállalkozás fizetésképtelenné válik. A tagállamokban alkalmazott felügyeleti elvek kölcsönös elismerése – különösen a határokon átnyúló tevékenység esetén – azt követeli meg, hogy a biztosítástechnikai tartalékok mögött mindenkor teljes tőkefedezet álljon. ê 2003/41/EK (29) preambulumbekezdés (28) Amennyiben az intézmény nem folytat határokon átnyúló tevékenységet, lehetőséget kell adni arra, hogy a tagállamok engedélyezzék az alulfedezettséget azzal a feltétellel, hogy a teljes tőkefedezet visszaállítására megfelelő terv kerül kidolgozásra, illetve hogy a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv[28] követelményei nem szenvednek sérelmet. ê 2003/41/EK (30) preambulumbekezdés (29) Sok esetben a támogató vállalkozás és nem maga az intézmény fedezi a biometrikus kockázatot, illetve bizonyos ellátásokat vagy befektetési teljesítményt garantál. Bizonyos esetekben azonban maga az intézmény nyújt ilyen fedezetet, illetve garanciákat, és a támogató kötelezettségei általában a szükséges hozzájárulások befizetésével kimerülnek. E körülmények között a kínált termékek az életbiztosítók társaságok termékeihez hasonlók, és az érintett intézményeknek legalább ugyanolyan kiegészítő szavatoló tőkével kell rendelkezniük, mint az életbiztosítóknak társaságoknak. ê 2003/41/EK (31) preambulumbekezdés (30) A nyugdíjintézmények nagyon hosszú távú befektetők. Az ilyen intézmények vagyonát általában kizárólag nyugellátások biztosítására lehet felhasználni. Sőt, tagjaik és ellátottaik jogainak megfelelő védelme érdekében az intézményeknek képesnek kell lenniük olyan eszközallokációs döntéseket hozni, amelyek megfelelnek kötelezettségeik pontos jellegének és lejárati szerkezetének. Ezek a szempontok hatékony felügyeletet tesznek szükségessé, továbbá a befektetési szabályok olyan megközelítését, amely elegendő rugalmasságot biztosít az intézményeknek ahhoz, hogy a legbiztonságosabb és a leghatékonyabb befektetési politika mellett döntsenek, és amely arra kötelezi őket, hogy körültekintően járjanak el. Az óvatosság elvének való megfelelés megköveteli tehát azt, hogy a befektetési politikát a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tagsági struktúrájához igazítsák. ê 2003/41/EK (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (31) Ez az irányelv jelenti tehát az első lépést a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények európai szinten megszervezett belső piacához vezető úton. Azáltal, hogy az óvatosság elve (prudent person rule) válik a tőkebefektetések elvi alapjává, valamint hogy az intézmények számára lehetővé teszik a határokon átnyúló működést, ösztönzik a megtakarítások átirányítását a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények ágazatába, így járulva hozzá a gazdasági és szociális fejlődéshez. ê 2003/41/EK (32) preambulumbekezdés (32) Az egyes tagállamokban eltérőek a felügyelet módszerei és gyakorlata. A területükön található intézményekre pénztárakra vonatkozó pontos befektetési szabályok meghatározását tehát bizonyos mértékben a tagállamok saját mérlegelésére kell bízni. Ezek a szabályok azonban nem akadályozhatják a tőke szabad mozgását, hacsak ez prudenciális alapon nem indokolt. ê 2003/41/EK (33) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (33) A foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények, mint nagyon hosszú távú befektetők alacsony likviditási kockázatokkal, olyan helyzetben vannak, hogy – körültekintően – befektethetnek olyan nem likvid eszközökbe, mint például a részvények, valamint ð olyan hosszú távú gazdasági profilú eszközökbe, amelyeket nem szabályozott piacokon, multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben értékesítenek ï a kockázatitőke-piacokon. Élvezhetik továbbá a nemzetközi diverzifikáció előnyeit is. A részvényekbe, a kockázatitőke-piacokon, illetve a kötelezettségek devizanemétől eltérő pénznembe, ð valamint a hosszú távú gazdasági profilú, nem szabályozott piacokon, multilaterális kereskedési rendszerben vagy szervezett kereskedési rendszerben értékesített eszközökbe való ï befektetéseket tehát nem szabad korlátozni, kivéve hacsak ez prudenciális alapon nem indokolt. ò új szöveg (34) Széles körű annak értelmezése, hogy mely eszközök számítanak hosszú távú gazdasági profillal rendelkezőnek. Ezen eszközök nem átruházható értékpapírok, ezért esetükben nem érvényesül a másodlagos piacok likviditása. Gyakran meghatározott időtartamú kötelezettségvállalást igényelnek, amelyek korlátozzák piacképességüket. Ezen eszközök fogalmába beletartoznak a részesedések, a tőzsdén nem jegyzett vállalkozások adósságinstrumentumai, valamint az ilyen vállalkozásoknak nyújtott hitelek. A fel nem sorolt vállalkozások közé tartoznak az infrastruktúra-projektek, a tőzsdén nem jegyzett, növekedésre törekvő társaságokba történő befektetések, valamint az ingatlanba és egyéb, hosszú távú befektetés céljára alkalmas eszközbe történő befektetések. Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes infrastruktúra-projektek gyakran nem jegyzett eszközök, és a projektfinanszírozáshoz hosszú lejáratú hitelekre támaszkodnak. ê 2003/41/EK (34) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Amennyiben azonban az intézmény határokon átnyúló tevékenységet folytat, a fogadó tagállam illetékes hatóságai kérhetik, hogy korlátozza az olyan részvényekbe és más hasonló eszközökbe való befektetést, amelyek nem forgalmazhatók a szabályozott piacon, az ugyanannak a vállalkozásnak a részvényeibe és más eszközeibe való befektetést, illetve a kötelezettségek pénznemétől eltérő pénznemben lévő eszközökbe való befektetést, amennyiben az ilyen szabályok a fogadó tagállam területén található intézményekre is vonatkoznak. ê 2003/41/EK (35) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Az engedéllyel rendelkező vagyonkezelőknek és letétkezelőknek az intézmények által történő szabad megválasztására vonatkozó korlátozások akadályozzák a versenyt a belső piacon, és ezért ezeket meg kell szüntetni. ò új szöveg (35) A határokon átnyúló tevékenység költségének csökkentése érdekében az intézmények számára lehetővé kell tenni, hogy a székhelyük szerinti tagállam szabályaival összhangban fektessenek be más tagállamokban. Ezért a fogadó tagállamok nem írhatnak elő további befektetési követelményeket a más tagállamokban található intézmények számára. (36) Egyes kockázatokat nem lehet a biztosítástechnikai tartalékokban és finanszírozási rendelkezésekben tükrözött mennyiségi követelményekkel csökkenteni, és azokat csak irányítási követelmények útján lehet megfelelően kezelni. Ezért a megfelelő kockázatkezeléséhez elengedhetetlen hatékony irányítási rendszert biztosítani. A fenti rendszereknek arányosnak kell lenniük a tevékenységek jellegével, nagyságrendjével és összetettségével. (37) A túlzott kockázatvállalási magatartást ösztönző javadalmazási politikák alááshatják az intézmények szilárd és hatékony kockázatkezelését. Az Unión belüli más típusú pénzügyi intézményekre alkalmazandó javadalmazási politikára vonatkozó elveket és közzétételi követelményeket az intézményekre is alkalmazni kell, szem előtt tartva ugyanakkor az intézmények különleges irányítási rendszerét más típusú pénzügyi intézményekkel szemben, valamint annak szükségességét, hogy figyelembe kell venni az intézmények tevékenységének nagyságrendjét, jellegét, alkalmazási körét és összetettségét. (38) A kulcsfontosságú feladatkör az adott irányítási feladatok elvégzésére szolgáló belső kapacitás. Az intézményeknek kellő kapacitással kell rendelkezniük a kockázatkezelési, belső ellenőrzési, és adott esetben az aktuáriusi feladatkör ellátásához. Egy adott kulcsfontosságú feladatkör meghatározása nem akadályozza az intézményt abban, hogy szabadon eldöntse, hogyan szervezze meg ezt a feladatkört a gyakorlatban, kivéve, ha ezen irányelv másként rendelkezik. Mindez nem vezethet indokolatlan terhet jelentő követelményekhez, mert figyelembe kell venni az intézmény tevékenységeinek jellegét, mértékét és összetettségét. (39) Minden személynek, aki kiemelten fontos feladatköröket lát el, erre szakmailag alkalmasnak és üzletileg megbízhatónak kell lennie. Azonban csak a kiemelten fontos feladatköröket ellátó személyeket kell a hatáskörrel rendelkező hatóság felé fennálló értesítési követelményeknek alávetni. (40) Továbbá, a belső ellenőrzési feladatkört kivéve, a kisebb és kevésbé összetett intézményekben lehetővé kell tenni, hogy egyetlen személy vagy szervezeti egység több kulcsfontosságú feladatkört is elláthasson. A kulcsfontosságú feladatkört ellátó személynek vagy egységnek ugyanakkor eltérőnek kell lennie a támogató vállalkozáson belül hasonló kulcsfontosságú feladatkört ellátó személytől vagy egységtől; bár a hatáskörrel rendelkező hatóságot fel kell hatalmazni, hogy az intézmény tevékenységei nagyságrendjének, jellegének, alkalmazási körének és összetettségének figyelembevételével mentességet nyújtson. (41) Nagyon fontos, hogy az intézmények hatékonyabbá tegyék kockázatkezelésüket, hogy a nyugdíjkonstrukció fenntarthatóságával kapcsolatos esetleges gyenge pontokat megfelelően megértsék, és megvitassák a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal. Az intézményeknek – kockázatkezelési rendszerük részeként – kockázatértékelést kell készíteniük a nyugdíjakkal kapcsolatos tevékenységeikről. A fenti kockázatértékelést a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára is rendelkezésre kell bocsátani. A fenti értékelésben az intézményeknek többek között minőségi leírást kell biztosítaniuk – a nemzeti joggal összhangban – finanszírozási helyzetüket meghatározó fő elemekről, kockázatkezelési rendszerük hatékonyságáról, valamint a biztosítástechnikai tartalékokkal kapcsolatos követelményeknek való megfelelési kapacitásukról. E kockázatértékelésnek ki kell terjednie az új és kialakuló kockázatokra, mint például az éghajlatváltozással, erőforrás-felhasználással vagy a környezettel kapcsolatos kockázatokra. ê 2003/41/EK (22) preambulumbekezdés (42) Valamennyi tagállamnak elő kell írnia, hogy a területén található valamennyi intézmény készítsen éves beszámolót és éves jelentést az általa működtetett valamennyi nyugdíjkonstrukció figyelembevételével, vagy adott esetben külön-külön minden egyes nyugdíjkonstrukcióra vonatkozóan. Az intézmény által működtetett valamennyi nyugdíjkonstrukció figyelembevételével elkészített, az intézmény vagyonáról, kötelezettségeiről és pénzügyi helyzetéről hiteles és tárgyilagos képet nyújtó, erre felhatalmazott személy által megfelelően jóváhagyott éves beszámolók és éves jelentések lényeges információforrások mind a konstrukció tagjai és az onnan ellátásban részesülő személyek, mind az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok számára. Nevezetesen lehetővé teszik az hatáskörrel rendelkező illetékes hatóságok számára az intézmény pénzügyi megbízhatóságának ellenőrzését, valamint annak értékelését, hogy az intézmény képes-e teljesíteni szerződéses kötelezettségeit. ê 2003/41/EK (24) preambulumbekezdés (43) Az intézmény befektetési politikája mind a foglalkoztatói nyugdíjak biztonsága, mind azok megfizethetősége szempontjából meghatározó tényező. Az intézményeknek tehát el kell készíteniük, és legalább háromévente felül kell vizsgálniuk a befektetési elveikről szóló nyilatkozatukat. Ezt az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok, valamint, kérelemre, az egyes nyugdíjkonstrukciók tagjai és ellátottai rendelkezésére kell bocsátaniuk. ò új szöveg (44) Az intézmények számára lehetővé kell tenni, hogy irányításukat részben vagy teljes egészében a nevükben tevékenykedő más jogalanyokra bízzák. Az intézmények a kulcsfontosságú feladatkörök vagy egyéb tevékenységek kiszervezése esetén továbbra is teljes mértékben felelősek maradnak az ezen irányelv szerinti kötelezettségeik teljesítéséért (45) Az intézmény eszközeihez kapcsolódó letéti őrzési és felügyeleti feladatokat meg kell erősíteni a letétkezelő szerepének és feladatainak egyértelmű meghatározásával. Csak az olyan konstrukciót működtető intézményeknek kell letétkezelőt kijelölniük, amelyek esetében a tagok és ellátottak viselik az összes kockázatot. ê 2003/41/EK (23) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) A nyugdíjkonstrukció tagjainak és ellátottainak megfelelő tájékoztatása döntő fontosságú. Ez különösen fontos az intézmény pénzügyi megbízhatóságára, a szerződéses szabályokra, az ellátásokra és a felhalmozott nyugdíjjogosultságok tényleges fedezetére, a befektetési politikára és a kockázatok és költségek kezelésére vonatkozó információ iránti kérelem esetében. ò új szöveg (46) Az intézményeknek egyértelmű és megfelelő tájékoztatást kell nyújtaniuk a leendő tagok, tagok és ellátottak számára, hogy segítsék utóbbiak nyugdíjukkal kapcsolatos döntéshozatalát, valamint magas fokú átláthatóságot biztosítsanak a rendszer különféle szakaszaiban, úgymint a belépés előtt, a tagság ideje alatt (ideértve az előnyugdíjazást is), valamint a nyugdíjba vonulás után. Tájékoztatást kell nyújtani különösen a felhalmozott nyugdíjjogosultságokról, a nyugellátás előrevetített szintjeiről, a kockázatokról és garanciákról, valamint a költségekről. Amennyiben a tagok befektetési kockázatot viselnek, a befektetési profilról, a rendelkezésre álló lehetőségekről, valamint a múltbeli teljesítményről is elengedhetetlen további tájékoztatást nyújtani. (47) Mielőtt a leendő tagok csatlakoznának a konstrukcióhoz, meg kell adni nekik minden szükséges információt ahhoz, hogy megalapozott döntést hozzanak, ideértve például a kilépési lehetőségeket, a járulékokat, költségeket és adott esetben a befektetési lehetőségeket. (48) Az intézmény azon tagjai esetében, akik még nem mentek nyugdíjba, az intézménynek egységesített számlaértesítőt és intézményi tájékoztatót kell összeállítania, amely tartalmazza a kulcsfontosságú személyes adatokat, valamint a nyugdíjkonstrukcióval kapcsolatos általános információkat. A számlaértesítőt és intézményi tájékoztatót egységes formátumban kell kiállítani, hogy megkönnyítse a nyugdíjjogosultságok bármikori és konstrukciók közötti értelmezését, valamint hogy a munkavállalói mobilitást szolgálja. (49) Az intézményeknek kellő időben a tagok nyugdíjba vonulása előtt tájékoztatniuk kell utóbbiakat kilépési lehetőségeikről. Amennyiben a nyugellátást nem életjáradék formájában nyújtják, a nyugdíjkorhatárhoz közelítő tagokat tájékoztatni kell a rendelkezésre álló ellátáskifizetési termékekről, nyugdíjba vonulásuk pénzügyi megtervezésének megkönnyítése érdekében. (50) A nyugellátások kifizetésének szakasza során az ellátottakat továbbra is tájékoztatni kell ellátásaikról, valamint a kapcsolódó kifizetési lehetőségekről. Ez különösen fontos, amikor a kifizetési szakaszban az ellátottak jelentős szintű befektetési kockázatot viselnek. (51) A hatáskörrel rendelkező hatóságnak a tagok és ellátottak védelmére vonatkozó elsődleges célkitűzése szem előtt tartásával kell gyakorolnia hatásköreit. (52) A tagállamok között eltérő a prudenciális felügyelet hatálya. Ez problémákat okozhat, amikor az intézménynek egyidejűleg kell megfelelnie a székhely szerinti tagállam prudenciális szabályozásának, valamint a fogadó tagállam szociális és munkajogának. A jogbizonytalanságot és az ahhoz kapcsolódó tranzakciós költségeket csökkentené, ha egyértelmű lenne, hogy ezen irányelv alkalmazásában mely területek tekintendők a prudenciális felügyelet részének. (53) Az intézmények belső piacához a prudenciális előírások kölcsönös elismerésére van szükség. Az intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak felügyelniük kell az intézmény alkalmazza a fenti előírásokat. A tagállamoknak fel kell ruházniuk a hatáskörrel rendelkező hatóságokat a szükséges hatáskörökkel ahhoz, hogy megelőző és korrekciós intézkedéseket alkalmazzanak, ha az intézmények megsértik ezen irányelv bármely követelményét. ê 2003/41/EK (25) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Az illetékes hatóságok részére, jogszabályban előírt feladataik teljesítése érdekében megfelelő tájékozódási jogot, illetve beavatkozási hatáskört kell biztosítani az intézmények és az ezeket ténylegesen működtető személyek vonatkozásában. Amennyiben a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény más társaságokhoz helyezett ki olyan alapvető fontosságú feladatokat, mint a vagyonkezelés, informatika vagy könyvelés (tevékenységek kiszervezése), lehetővé kell tenni az információhoz való jog és a beavatkozási hatáskör kiterjesztését ezekre a kihelyezett feladatokra is, e tevékenységek felügyeleti szabályokkal összhangban történő végrehajtásának ellenőrzése érdekében. ò új szöveg (54) A kiszervezett tevékenységek – ideértve valamennyi későbbi újból kiszervezett tevékenységet is – hatékony felügyeletének biztosítása érdekében alapvető fontosságú, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok hozzáférhessenek a kiszervezett tevékenységet végző szolgáltató által tárolt minden releváns adathoz, függetlenül attól, hogy az utóbbi szabályozott vagy nem szabályozott jogalany-e, valamint joguk legyen helyszíni ellenőrzést is végezni. A piaci fejlemények figyelembevétele és annak biztosítása érdekében, hogy a kiszervezés feltételei folyamatosan teljesüljenek, az intézményeknek a kritikus vagy jelentős feladatkörök vagy tevékenységek kiszervezése előtt tájékoztatniuk kell a hatáskörrel rendelkező hatóságokat. (55) Rendelkezni kell a hatáskörrel rendelkező hatóságok, valamint a pénzügyi stabilitás erősítésének és a nyugdíjkonstrukciók felszámolásának feladatával megbízott egyéb hatóságok vagy szervek közötti információcseréről. Ezért meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek mellett az információcserére sor kerülhet. Emellett, amennyiben az információ csak a hatáskörrel rendelkező hatóságok kifejezett hozzájárulásával tehető közzé, az említett hatóságok számára szükség esetén lehetővé kell tenni, hogy hozzájárulásukat szigorú feltételek teljesítéséhez köthessék. (56) Az Európai Parlament és a Tanács 95/46/EK irányelve[29] szabályozza a tagállamokon belül ezen irányelv alapján, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok felügyelete alatt végzett személyesadat-feldolgozást. Az Európai Parlament és a Tanács 45/2001/EK rendelete[30] szabályozza az európai felügyeleti hatóságok által ezen irányelv alapján, valamint az európai adatvédelmi biztos felügyelete alatt végzett személyesadat-feldolgozást. A személyes adatok ezen irányelv alkalmazásában történő valamennyi feldolgozásának, így például a személyes adatok hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti cseréjének vagy továbbításának, összhangban kell lennie a 95/46/EK irányelvet végrehajtó nemzeti szabályokkal, az információk európai felügyeleti hatóságok közötti bármely cseréjének vagy továbbításának pedig összhangban kell lennie a 45/2001/EK rendelettel. (57) Az európai szinten szervezett foglalkoztatói nyugellátás-szolgáltatás belső piaca zavartalan működésének biztosítása céljából a Bizottságnak – az EIOPA-val folytatott konzultációt követően – négy évvel ezen irányelv hatálybalépése után – az EIOPA-val folytatott konzultációt követően – felül kell vizsgálnia ezen irányelv alkalmazását, arról jelentést kell készítenie, és e jelentést be kell nyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. E felülvizsgálatnak különösen értékelnie kell mindenekelőtt a biztosítástechnikai tartalékok kiszámításával, a biztosítástechnikai tartalékok finanszírozásával, az előírt szavatoló tőkével, a minimális szavatoló tőkével kapcsolatos szabályokat, a befektetési szabályokat, valamint az intézmény pénzügyi szolvenciahelyzetéhez kapcsolódó egyéb vonatkozásokat. (58) Az intézmények közötti tisztességes verseny biztosítása érdekében 2022. december 31-ig meg kell hosszabbítani azon átmeneti időszakot, amely – a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre is figyelemmel[31] – lehetővé teszi a biztosítók számára, hogy foglalkoztatóinyugellátás-szolgáltatási üzletágukat a 2009/138/EK irányelv 4. cikkében említett szabályok szerint működtessék. A 2009/138/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell. (59) Az ezen irányelvben előírt követelmények meghatározásához a Bizottságot fel kell hatalmazni az EUMSZ 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására a javadalmazási politika, a nyugellátásra vonatkozó kockázatértékelés, valamint a számlaértesítő és intézményi tájékoztató egyértelműsítése tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során – többek között szakértői szinten – megfelelő konzultációkat folytasson. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során egyidejűleg, időben és megfelelő módon továbbítania kell a megfelelő dokumentumokat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. ê 2003/41/EK (38) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Ezen irányelv rendelkezéseit egyedileg kell egy adott nyugdíjkonstrukcióra alkalmazni, amennyiben az más konstrukcióktól egyértelműen elhatárolásra került. ê 2003/41/EK (39) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) Fontos rendelkezést hozni a tagállamok illetékes hatóságai közötti, felügyeleti célok érdekében megvalósuló együttműködésre vonatkozóan, valamint egyéb célok érdekében e hatóságok és a Bizottság közötti együttműködésre vonatkozóan. Feladataik teljesítése és ezen irányelv következetes és időben történő végrehajtása érdekében az illetékes hatóságok egymás rendelkezésére bocsátják az irányelv rendelkezései végrehajtásához szükséges információt. A Bizottság jelezte azon szándékát, hogy egy felügyelőkből álló bizottságot hoz létre annak érdekében, hogy ösztönözze az együttműködést, koordinációt és véleménycserét az illetékes nemzeti hatóságok között, és előmozdítsa ezen irányelv következetes végrehajtását. ê 2003/41/EK (40) preambulumbekezdés (60) Mivel a tervezett intézkedés célját, nevezetesen a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre vonatkozó közösségi uniós jogi keretrendszer létrehozását, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme és hatása miatt az uniós közösségi szinten jobban megvalósítható, az Unió a Közösség, az Európai Unióról szóló sSzerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvének megfelelően, intézkedéseket fogadhat el. Az abban a említett cikkben megállapított arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket, ò új szöveg (61) A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló együttes politikai nyilatkozatával[32] összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben mellékelnek egy vagy több olyan dokumentumot, amely megmagyarázza az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszköz megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv tekintetében a jogalkotó az ilyen dokumentumok megküldését indokoltnak tekinti. (62) Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a korábbi irányelvekhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a korábbi irányelvekből következik. (63) Ez az irányelv nem érinti az I. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket, ê 2003/41/EK ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: ò új szöveg I. cím ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK ê 2003/41/EK 1. cikk Tárgy Ez az irányelv szabályokat állapít meg a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények tevékenységének megkezdésére és folytatására vonatkozóan. 2. cikk Hatály 1. Ezt az irányelvet a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményekre kell alkalmazni. Amennyiben, a nemzeti jogszabályokkal összhangban, a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények nem rendelkeznek jogi személyiséggel, a tagállamok ezt az irányelvet vagy ezekre az intézményekre, vagy, a (2) bekezdésre is figyelemmel, azokra a felhatalmazott szervekre alkalmazzák, amelyek ezeknek az intézményeknek az irányításáért felelősek, illetve eljárnak a nevükben. 2. Ez az irányelv nem alkalmazható a következőkre: ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) a) az 1408/71/EGK[33] 883/2004/EK rendelet[34] és a 574/72/EGK[35] 987/2009/EK Ö európai parlamenti és tanácsi Õ rendelet[36] hatálya alá tartozó, szociális biztonsági rendszereket irányító intézmények; ê 2011/61/EU 62. cikk (1) bekezdés b) a 73/239/EGK irányelv[37], a 85/611/EGK irányelv[38], a 93/22/EGK irányelv[39], a 2000/12/EK irányelv[40] a 2002/83/EK irányelv[41] 2004/39/EK irányelv[42], a 2009/65/EK irányelv[43], 2009/138/EK irányelv, a 2011/61/EU irányelv[44] és a 2013/36/EU irányelv[45]; által felölelt intézmények; ê 2003/41/EK c) felosztó-kirovó rendszer alapján működő intézmények; d) olyan intézmények, amelyek esetében a támogató vállalkozások munkavállalói nem rendelkeznek az ellátásra vonatkozóan jogi úton kikényszeríthető jogosultsággal, és amelyek esetében a támogató vállalkozás bármikor visszavonhatja az e célt szolgáló vagyont, és nem feltétlenül teljesíti a nyugellátások kifizetésére vonatkozó kötelezettségét; e) olyan társaságok, amelyek az alkalmazottaik részére történő nyugdíjfizetés céljából saját mérlegükben képeznek nyugellátásra tartalékot (ún. book-reserve rendszer schemes). 3. cikk Alkalmazás a szociális biztonsági rendszereket működtető intézményekre Az olyan foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények, amelyek az 1408/71/EGK 883/2004/EK és az 574/72/EGK 987/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó szociális biztonsági rendszereknek minősülő, kötelező, munkavégzéshez kapcsolódó nyugdíjkonstrukciókat is működtetnek, a nem kötelező foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatással kapcsolatos tevékenységük tekintetében tartoznak ezen irányelv hatálya alá. Ebben az esetben a kötelezettségeket és az azok fedezetéül szolgáló eszközöket a nem foglalkoztatóinyugdíjellátás-szolgáltatási tevékenységhez kapcsolódó forrásoktól és eszközöktől elkülönítetten kell kezelni, és nincs lehetőség arra, hogy ezeket a szociális biztonsági rendszernek minősülő kötelező nyugdíjkonstrukciókra ruházzák át, vagy fordítva. 4. cikk Választható Opcionális alkalmazás a 2002/83/EC 2009/138/EK irányelv hatálya alá tartozó intézményekre ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) A székhely szerinti tagállamoknak saját döntésük alapján lehetőségük van arra, hogy alkalmazzák ezen irányelv 9–16. és 18–20. Ö 9–15, 20–­24. cikke (2) bekezdése, 25–29. cikke, 31–53. és 55–71. Õ cikkének rendelkezéseit a 2002/83/EK 2009/138/EK irányelv hatálya alá tartozó életbiztosítók vállalkozások foglalkoztatóinyugdíj-szolgáltatással kapcsolatos üzletágára. Ebben az esetben valamennyi, az említett üzletághoz kapcsolódó kötelezettséget és az azok fedezetéül szolgáló eszközöket el kell különíteni az életbiztosító vállalkozás egyéb tevékenységeitől, azokat elkülönítetten kell kezelni és szervezni, az átruházás bármilyen lehetősége nélkül. Ebben az esetben és kizárólag a foglalkoztatóinyugellátás-szolgáltatással kapcsolatos üzletáguk tekintetében az életbiztosítókra vállalkozásokra nem vonatkozik a 2002/83/EK 2009/138/EK irányelv 20–26., valamint 31. és 36. Ö 76–86. cikke, 132. cikke, 134. cikkének (2) bekezdése, 173. cikke, 185. cikkének (5) bekezdése, 185. cikkének (7) és (8) bekezdése, valamint 209. Õ cikke. A székhely szerinti tagállam biztosítja, hogy vagy az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok, vagy a 2002/83/EK 2009/138/EK irányelv hatálya alá tartozó életbiztosítók vállalkozások felügyeletéért felelős hatóságok, a felügyelettel kapcsolatos munkájuk részeként, ellenőrzik az adott foglalkoztatóinyugellátás-szolgáltatási üzletág szigorú elkülönítettségét. 5. cikk Kis nyugdíjintézetek és kötelező rendszerek A 19. cikk Ö 34–37. cikk Õ kivételével, a tagállamok dönthetnek úgy, hogy részben vagy teljesen eltekintenek ezen irányelv alkalmazásától olyan, a területükön található intézmények esetében, amelyek összesen kevesebb, mint száz taggal rendelkeznek. Ezeknek az intézményeknek azonban – a 2. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel – jogot kell biztosítani arra rendelkezniük kell azzal a joggal, hogy ezt az irányelvet önkéntes alapon alkalmazzák. A 20 12. cikk csak akkor alkalmazható, ha ezen irányelv valamennyi egyéb rendelkezését alkalmazzák. A tagállamok választhatják azt, hogy az 9–17. Ö 1–8., 12., 20. és 34–37. Õ cikket nem alkalmazzák azokra a intézményekre, amelyeknél a foglalkoztatói nyugellátás szolgáltatásadíj nyújtása jogszabályi rendelkezésen alapul, és hatóság vállal érte garanciát. A 20 12. cikk csak akkor alkalmazható, ha ezen irányelv valamennyi egyéb rendelkezését alkalmazzák. ê 2003/41/EK 6. cikk Fogalommeghatározások Ezen irányelv alkalmazásában: a) „foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény” vagy „intézmény”: olyan intézmény, amely, jogi formájától függetlenül, tőkefedezeti alapon működik, bármilyen támogató vállalkozástól vagy szakmai szervezettől elkülönítetten hozták létre, és amelynek célja a keresőtevékenységgel összefüggésben történő nyugellátás biztosítása: – a munkáltató(k) és munkavállaló(k) vagy ezek képviselői között megkötött egyéni vagy kollektív megállapodás vagy szerződés, vagy – önálló vállalkozókkal a székhely szerinti és a fogadó tagállam jogszabályainak megfelelően megkötött megállapodás vagy szerződés alapján, és amely ebből közvetlenül származó tevékenységeket folytat; b) „nyugdíjkonstrukció”: olyan szerződés, megállapodás, vagyonkezelési meghatalmazás vagy szabályrendszer, amely meghatározza, hogy milyen nyugellátás milyen feltételek mellett kerül biztosításra; ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg c) „támogató vállalkozás”: olyan vállalkozás vagy más testület – függetlenül attól, hogy egy vagy több jogi vagy természetes személyt foglal magában, vagy egy vagy több jogi vagy természetes személy alkotja, –, amely munkáltatóként vagy önálló vállalkozói minőségben, illetve ezek bármilyen kombinációjában jár el, és amely hozzájárulást fizet a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézménybe ð amely vagy aki a nemzeti jog szerint kötelezett arra, vagy önkéntesen vállalja, hogy nyugdíjkonstrukciót kínál; ï ê 2003/41/EK d) „nyugellátások”: olyan ellátások, amelyeket a nyugdíjba vonulás elérésére vagy annak várható elérésére való hivatkozással, vagy – amennyiben a fentiek kiegészítésére szolgálnak, és kiegészítő jelleggel biztosítják – halál, rokkantság vagy munkaviszony megszűnése esetén történő kifizetés formájában, illetve betegség, nélkülözés vagy halál esetén támogatásra szánt kifizetések vagy szolgáltatások formájában folyósítanak. Annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a nyugdíj ideje alatti pénzügyi biztonságot, ezeket az ellátásokat általában élethossziglani kifizetések formájában biztosítják. De uUgyanakkor időszakos kifizetések vagy egyösszegű kifizetések is lehetnek; e) „tag”: olyan személy, akinek keresőtevékenysége, a nyugdíjkonstrukció rendelkezéseivel összhangban, nyugellátásra való jogosultságot teremt vagy fog teremteni számára; f) „ellátott”: nyugellátásban részesülő személy; g) „illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságok”: az ebben az irányelvben előírt feladatok teljesítésére kijelölt nemzeti hatóságok; h) „biometrikus kockázatok”: halálhoz, megrokkanáshoz és magas életkor eléréséhez kapcsolódó kockázatok; ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg i) „székhely szerinti tagállam”: az a tagállam, ð amelyben az intézményt engedélyezték vagy nyilvántartásba vették, és amelyben központi ügyvezetése található. A „központi ügyvezetés helye” arra a helyre utal, ahol az intézmény döntéshozó testületének fő stratégiai döntéseit hozzák; ï amelyben az intézmény létesítő okirat szerinti székhelye és központi ügyvezetése található, vagy, amennyiben létesítő okirat szerinti székhellyel nem rendelkezik, ott található a központi ügyvezetése; ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg j) „fogadó tagállam”: az a tagállam, amelynek a foglalkoztatói nyugdíjrendszerekreási nyugdíjra vonatkozó szociális és munkajogát kell alkalmazni a támogató vállalkozás és a tagok ð vagy ellátottak ï kapcsolatára;. ò új szöveg k) „átadó intézmény”: az egy másik tagállamban működő intézménynek a nyugdíjkonstrukció egészét vagy egy részét átadó intézmény; l) „átvevő intézmény”: az egy másik tagállamban működő intézménytől a nyugdíjkonstrukció egészét vagy egy részét átvevő intézmény; m) „szabályozott piac”: a(z) .../.../EU [MiFIR] rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 5) pontja szerinti multilaterális rendszer az Unióban; n) „multilaterális kereskedési rendszer”: a(z) .../.../EU [MiFIR] rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 6) pontja szerinti multilaterális rendszer az Unióban; o) „szervezett kereskedési rendszer”: a(z) .../.../EU [MiFIR] rendelet 2. cikke (1) bekezdésének 7) pontja szerinti rendszer az Unióban; p) „tartós adathordozó”: olyan eszköz, amely lehetővé teszi a tag vagy ellátott számára a személyesen neki címzett tájékoztatásnak a jövőben is hozzáférhető módon és a tájékoztatás céljának megfelelő ideig történő tárolását, valamint a tárolt információk változatlan formában történő megjelenítését. d) „kulcsfontosságú feladatkör”: az irányítási rendszeren belül a gyakorlati feladatok elvégzésére szolgáló belső kapacitás; az irányítási rendszer magában foglalja a kockázatkezelési feladatkört, a belső ellenőrzési feladatkört, és amennyiben az intézmény pénzügyi kötelezettségvállalásokat tesz, vagy biztosítástechnikai tartalékokat képez, az aktuáriusi feladatkört is. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 7. cikk Az intézmény tevékenysége Valamennyi A tagállamoknak előírják kell írnia a területüköén tevékenykedő intézmények számára, hogy tevékenységüket a nyugellátáshoz kapcsolódó műveletekre és az abból eredő tevékenységekre korlátozzák. Abban az esetben, Hha egy életbiztosító vállalkozás a 4. cikkel összhangban foglalkoztatóinyugellátás-szolgáltatással kapcsolatos tevékenységet folytat, elkülönítve ehhez kapcsolódó eszközeit és kötelezettségeit, az elkülönített eszközöket és kötelezettségeket érintő műveleteit a nyugellátásokhoz kapcsolódó műveletekre és az abból eredő tevékenységekre kell korlátoznia. 8. cikk A támogató vállalkozások és a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmények jogi elkülönítése Valamennyi A tagállamok biztosítjáka, hogy a támogató vállalkozás és a foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézmény jogilag elkülönüljenek; erre azért van szükség, hogy a tagok és az ellátottak érdekeinek védelmében az intézmény vagyona védve legyen a támogató vállalkozás csődje esetén. 9. cikk Működési feltételek ð Nyilvántartásba vétel vagy engedélyezés ï 1. Valamennyi A tagállamok a területüköén működő intézmények tekintetében biztosítjáka a következőket: ê 2010/78/EU 4. cikk (1) bekezdés a) pont (kiigazított szöveg) a) az intézményt engedéllyel rendelkezik, vagy azt a hatáskörrel rendelkező hatóság a nemzeti nyilvántartásba bejegyezte Ö vagy engedélyezte Õ; a 1220. cikkben említett határokon átnyúló tevékenységek esetén a nyilvántartásban jelezni kell, hogy mely tagállamokban működik az intézmény; ezt az információt közölni kell az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel[46] létrehozott európai felügyeleti hatósággal (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatósággal) (a továbbiakban: EBFH EIOPA), amely azt honlapján közzéteszi;. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) b) az intézményt ténylegesen jó hírnevű személyek működtetik, akik maguk rendelkeznek megfelelő szakképesítéssel és tapasztalattal, vagy megfelelő szakképesítéssel és tapasztalattal rendelkező tanácsadókat alkalmaznak; ò új szöveg 10. cikk A nyugdíjkonstrukció szabályai ê 2003/41/EK c) A tagállamok a területükön működő minden intézmény tekintetében biztosítják, hogy az intézmény által irányított valamennyi nyugdíjkonstrukció működésére vonatkozóan megfelelően megalkotott szabályokat alkalmazzanak, és a tagokat megfelelően tájékoztatták ezekről a szabályokról;. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) d) minden biztosítástechnikai tartalékot biztosításmatematikus vagy a terület egy másik szakértője, ideértve a könyvvizsgálót is, a nemzeti jogszabályokkal összhangban és a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai által elismert biztosításmatematikai módszerek alapján számít ki és igazol; ò új szöveg 11. cikk A rendszeres finanszírozásra vonatkozó kötelezettségvállalás és további ellátások ê 2003/41/EK e)(1) A tagállamok a területükön működő minden intézmény tekintetében biztosítják, hogy amennyiben a támogató vállalkozás, amennyiben garantálja a nyugellátások kifizetését, rendszeres finanszírozás mellett kötelezzei el magát. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) f) a tagokat megfelelően tájékoztatják a nyugdíjkonstrukció feltételeiről, és különösen a következőkről: i. a nyugdíjkonstrukcióba bevont felek jogai és kötelezettségei; ii. a nyugdíjkonstrukcióhoz társuló pénzügyi, biztosítástechnikai és más kockázatok; iii. ezen kockázatok jellege és elosztása. ê 2003/41/EK 2. A szubszidiaritás elvének megfelelően és kellően figyelembe véve a szociális biztonsági rendszerek által nyújtott nyugellátások mértékét, a tagállamok előírhatják, hogy a tagok részére nyújtott szolgáltatások skálája terjedjen ki – opcionális, kiegészítő ellátásként – a magas életkor elérésével, illetve a megrokkanással összefüggő kockázatok kezelésére, a túlélő hozzátartozónak járó ellátásra, illetve a hozzájárulások járulékok visszafizetésének garantálására, ha a munkáltatók és a munkavállalók, illetve képviselőik így egyeznek meg. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) 3. A tagállamok más követelményeket is támaszthatnak a területükön található intézmények működési feltételeinek tekintetében, a tagok és az ellátottak érdekei kellő védelmének biztosítása érdekében. ê 2010/78/EU 4. cikk (1) bekezdés a) pont (kiigazított szöveg) 5. A 20. cikkben említett határokon átnyúló tevékenység esetén az intézmény működésének feltételeit a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságainak előzetesen jóvá kell hagyniuk. Az ilyen engedély kiadásakor a tagállamok azonnal tájékoztatják az EBFH-t. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 2012. cikk Határokon átnyúló tevékenységek ð és eljárások ï 1. A nyugdíjkonstrukciók szervezését szabályozó nemzeti szociális jog és munkajog (– beleértve a kötelező tagságot és a kollektív tárgyalások megállapodásainak eredményeit) – sérelme nélkül, a tagállamok lehetővé teszik a területükön található vállalkozások számára, hogy ð határokon átnyúló tevékenységet kínáló ï más tagállamok területén engedélyezett nyugdíjintézményeket támogassanak. Továbbá, a területükön engedélyezett foglalkoztatói nyugellátást szolgáltató intézményeknek számára lehetővé teszik, hogy ð határokon átnyúló tevékenységet folytassanak ï Ö azáltal, hogy támogatást fogadnak elÕ ð bármely ï más tagállamban található vállalkozásoktól fogadjanak el támogatást. 2. Ha az intézmény ð határokon átnyúló tevékenységet kínál folytatni ésï támogatást kíván elfogadni egy másik tagállam területén található támogató vállalkozástól, a saját székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságaitól előzetes engedélyt kell szereznie a 9. cikk (5) bekezdésében említettek szerint. Az intézménynek értesítenie kell annak a székhely szerinti tagállamnak az illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságait, amelyben engedélyezték, arról a szándékáról, hogy egy másik tagállam területén található támogató vállalkozástól kíván támogatást elfogadni. 3. A tagállamok a (2) bekezdés szerinti értesítés megtételekor az alábbi információk rendelkezésre bocsátását írják elő a területükön ð engedélyezett vagy nyilvántartásba vett ï található azon intézményektől számára, amelyek más tagállam területén található vállalkozásoktól szándékoznak támogatást szándékoznak elfogadni, a következő tájékoztatást kell megkövetelniük a (2) bekezdés szerinti értesítés keretében: (a) a fogadó tagállam(ok); (b) a támogató vállalkozás neve ð és ügyvezetésének helye ï; (c) a támogató vállalkozás érdekében működtetett nyugdíjkonstrukció főbb jellemzői. ê 2003/41/EK ð új szöveg 4. HaAmikor a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai megkapják a (2) bekezdés szerinti értesítést kapnak, – és feltéve, hogy nem ð bocsátottak ki határozatot arról, hogy ï a (3) bekezdésben említett valamennyi információ átvételét követő három hónapon belül – hacsak nincs okuk arra, hogy kétségbe vonják az intézmény igazgatási struktúrájaának vagy pénzügyi helyzeteének, illetve az intézményeket működtető személyek jó hírneveének és szakképesítéseének ð nem ï összeegyeztethetőségét a fogadó tagállamban javasolt műveletekkel – a (3) bekezdésben említett valamennyi információ átvételét követő három hónapon belül továbbítják ezen információkat a fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságainak, és ennek megfelelően erről tájékoztatják az intézményt. ò új szöveg Az első albekezdésben említett határozatot indoklással kell ellátni. Amennyiben a székhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megtagadja az első albekezdésben említett tájékoztatás továbbítását a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaihoz, azt a (3) bekezdésben említett tájékoztatás átvételétől számított három hónapon belül indokolnia kell az érintett intézménynek. A cselekvés megtagadása vagy elmulasztása esetén a székhely szerinti tagállam bíróságához lehet fordulni. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) ð új szöveg 5. Mielőtt a intézmény Ö határokon átnyúló tevékenységbe Õ nyugdíjkonstrukció működtetésébe kezd egy másik tagállam területén található támogató vállalkozás részére, a fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén, a (3) bekezdésben említett valamennyi információk átvételét követő két ð egy ï hónapon belül, tájékoztatják a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságait a szociális jog és munkajog foglalkoztatói nyugdíjakra vonatkozó követelményeiről, amelyek alapján a fogadó tagállamban található vállalkozás által támogatott nyugdíjkonstrukciónak működnie kell, továbbá minden olyan szabályról, amelyet a 18. cikk (7) bekezdésével és e cikk (7) bekezdésével összhangban alkalmazni kell. A székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai továbbítják ezeket az információkat az intézménynek. 6. Miután az Az intézmény, miután megkapta az (5) bekezdésben említett tájékoztatást a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságaitól, vagy amennyiben ezt nem kapta meg az (5) bekezdésben előírt idő elteltével, elmegkezdheti Ö határokon átnyúló tevékenységét Õ a fogadó tagállamban található vállalkozás által támogatott nyugdíjkonstrukció működtetését, összhangban a székhely szerinti tagállam szociális jogának és munkajogának foglalkoztatói nyugdíjakra vonatkozó követelményeivel, illetve minden olyan szabállyal, amelyet a 18. cikk (7) bekezdésének és e cikk (7) bekezdésének megfelelően alkalmazni kell. ê 2003/41/EK (kiigazított szöveg) 7. A fogadó tagállam illetékes hatóságai által a fogadó állam területén működő intézményre előírt tájékoztatási kötelezettség vonatkozik a másik tagállamban található vállalkozás által támogatott intézményre is a támogató vállalkozáshoz kötődő tagság tekintetében, a 11. cikkben foglaltak szerint. ê 2003/41/EK ð új szöveg 87. A fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai tájékoztatják a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságait a fogadó tagállam szociális jogának és munkajogának foglalkoztatóinyugdíj-konstrukciókra vonatkozó követelményei terén bekövetkezett minden változásról, amely befolyásolhatja a nyugdíjkonstrukció jellemzőit, amennyiben az ð határokon átnyúló tevékenységet érint ï a fogadó tagállam területén található vállalkozás által támogatott nyugdíjkonstrukció működésének tekintetében, illetve minden, a 18. cikk (7) bekezdésének és e cikk (7) bekezdésének megfelelően alkalmazandó szabályt érintő változásról. 98. (98) A fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai folyamatosan ellenőrzik az intézményeket olyan szempontból, hogy azok tevékenységei megfelelnek-e az (5) cikkben bekezdésben említett, a fogadó tagállam szociális jogának és munkajogának foglalkoztatóinyugdíj-konstrukciókra vonatkozó követelményeinek, illetve a (7) bekezdésben említett, tájékoztatásra vonatkozó követelményeknek. Amennyiben ez az ellenőrzés szabálytalanságokra derít fényt, a fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai erről haladéktalanul tájékoztatják a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságait. A székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai, a fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságaival együttműködve, megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az intézmény megszüntesse a szociális és munkajog felderített megszegését. ê 2003/41/EK 109. Amennyiben, a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai által tett intézkedések ellenére, illetve a székhely szerinti tagállam megfelelő intézkedéseinek hiánya miatt, az intézmény továbbra is megszegi a fogadó tagállamban hatályban lévő szociális és munkajog foglalkoztatóinyugdíj-konstrukciókra vonatkozó rendelkezéseit, a fogadó tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságai, a székhely szerinti tagállam illetékes hatáskörrel rendelkező hatóságainak tájékoztatását követően, megtehetik a szükséges intézkedéseket ahhoz, hogy megelőzzék vagy szankcióval sújtsák a további szabálytalanságokat, beleértve azt is – amennyiben feltétlenül szükséges –, hogy megakadályozzák az intézmény támogató vállalkozás részére kifejtett működését a fogadó tagállam területén. ò új szöveg 10. A tagállamok biztosítják, hogy a határokon átnyúló tevékenységet folytató intézményre a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai ne alkalmazzanak a tagok és ellátottak tájékoztatására vonatkozó követelményeket azon tagok tekintetében, amelyeket a határokon átnyúló tevékenység érint. 13. cikk A nyugdíjkonstrukciók határokon átnyúló áthelyezése 1. A tagállamok lehetővé teszik a területükön engedélyezett vagy nyilvántartott intézmények számára, hogy nyugdíjkonstrukcióik egy részét vagy egészét más tagállamokban engedélyezett vagy nyilvántartott átvevő intézményeknek adják át. 2. A nyugdíjkonstrukció egy részének vagy egészének a különböző tagállamokban engedélyezett vagy nyilvántartott átadó és átvevő intézmények közötti átadása az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának előzetes engedélyéhez van kötve. Az áthelyezés engedélyezése iránti kérelmet az átvevő intézmény nyújtja be. 3. Feltéve, hogy a nyugdíjkonstrukciók szervezéséről szóló nemzeti szociális és munkajog másként nem rendelkezik, az áthelyezést és annak feltételeit az érintett tagoknak és ellátottaknak, vagy adott esetben képviselőiknek, előzetesen jóvá kell hagyniuk. Az áthelyezés feltételeivel kapcsolatos információkat minden esetben legalább négy hónappal a (2) bekezdésben említett kérelem benyújtása előtt az érintett tagok és ellátottak, vagy adott esetben képviselőik rendelkezésére kell bocsátani. 4. A (2) bekezdésben említett kérelem a következő információkat tartalmazza: a) az átadó és átvevő intézmény közötti írásbeli megállapodás az átadás feltételeiről, ideértve a nyugdíjkonstrukció fő jellemzőit, valamint az átadott eszközök, és adott esetben a kapcsolódó kötelezettsége leírását; b) az átadó intézmény neve és székhelye; c) a támogató vállalkozás neve és ügyvezetésének helye; d) a fogadó tagállam vagy fogadó tagállamok, amennyiben több is van. 5. Amennyiben az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megkapja a (2) bekezdésben említett kérelmet, és nem bocsátott ki határozatot arról, hogy az átvevő intézmény igazgatási struktúrája vagy pénzügyi helyzete, illetve az átvevő intézményt működtető személyek jó hírneve és szakképesítése vagy tapasztalata nem összeegyeztethető az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállamban javasolt műveletekkel, a (4) bekezdésben említett valamennyi információ átvételét követő három hónapon belül megküldi az átvételt engedélyező határozatát az átvevő intézménynek és az átadó intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának. Az átadó intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága tájékoztatja az átadó intézményt a fenti határozatról. Az első albekezdésben említett határozatokat indoklással kell ellátni. Amennyiben az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága megtagadja az első albekezdésben említett tájékoztatás megküldését az átadó intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai számára, visszautasítását a (4) bekezdésben említett összes információ átvételétől számított három hónapon belül indokolnia kell az érintett intézménynek. Az említett visszautasítás vagy a fellépés elmulasztása fellépés megtagadása vagy elmulasztása esetén az átvevő intézménynek jogában áll a székhelye szerinti tagállam bíróságaihoz fordulni. 6. Az átadó intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága az (5) bekezdésben említett információk kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát, a fogadó tagállam foglalkoztatói nyugellátás területére vonatkozó szociális és munkajogában előírt azon követelményekről, amelyek szerint a nyugdíjkonstrukciót működtetni kell. Az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai megküldik ezeket az információkat az átvevő intézménynek. 7. Amint az átvevő intézmény megkapta a (6) bekezdésben említett tájékoztatást, vagy ha a (6) bekezdésben meghatározott időszak lejártáig nem kapott tájékoztatást az átvevő intézmény székhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaitól, az átvevő intézmény megkezdheti a nyugdíjkonstrukció működtetését a fogadó tagállam foglalkoztatói nyugdíjak területére vonatkozó szociális és munkajogának követelményeivel összhangban. 8. Amennyiben az átvevő intézmény határokon átnyúló tevékenységet folytat,