EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.2. 
SEC(2011) 1417 végleges 
  
A BIZOTTSÁG SZERVEZETI EGYSÉGEINEK MUNKADOKUMENTUMA 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
Javaslat 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE 
az Európai Ten gerügyi és Halászati Alapról [valamin t az 1198/2006/EK tanácsi rendelet, 
a 861/2006/EK tanácsi rendelet és az inte grált tengerpolitikáról szóló XXX/2011/EU 
tanácsi rendelet hatályon kívül helyezésér ől] 
{COM(2011) 804 végleges} 
{SEC(2011) 1416 végleges}  
 
HU 2   HU 1. A KHP  ÉS AZ ITP  KÖZPÉNZB ŐL NYÚJTOTT TÁMOGATÁSI ESZKÖZEI  
A közös halászati politika (KHP) a következ ő pénzügyi eszközökkel rendelkezik a 2007–2013 
közötti id őszakban: 
– A megosztott irányítás keretébe tartozó Közös Halászati Alap (EHA) a KHP 
legjelentősebb pénzügyi pillére. Költségvetése: 4304 millió EUR. 
– A második , közvetlen irányítás keretébe tartozó pénzügyi eszköz  az 
ellenőrzést és a végrehajtást (345 millió EUR), az adatgy űjtést és a 
tudományos szakvélemények kibocsátását  (360 millió EUR), az irányítást  
(45 millió EUR), valamint a regionális halászati gazdálkodási 
szervezeteknek  nyújtott önkéntes és kötelez ő hozzájárulásokat (2010-ben 
9,8 millió EUR) támogatja. 
– A közvetlen irányítás keretébe tartozó Európai Mez őgazdasági Garanciaalap 
(EMGA)  a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezését (évi 
15 millió EUR), valamint a legküls ő régiókból származó halászati termékek 
értékesítése során felmerült többl etköltségek ellentételezését (évi 
15 millió EUR) finanszírozza. 
– A közvetlen irányítás keretébe tartozó integrált tengerpolitika (ITP)  céljára 
biztosított finanszíro zás a 2008–2010 közötti id őszakban 20,4 millió EUR volt. 
A jelenleg együttdöntési eljárás alatt lév ő új rendelet elfogadására várhatóan 
2011 végéig sor kerül az ITP 2011–2013 közöt ti finanszírozása érdekében. 
A második pénzügyi eszköz a halá szati partnerségi megállapodásoka t is finanszíro zza. Ezek a 
megállapodások – a regionális halászati g azdálkodási szervezeteknek nyújtott kötelez ő 
hozzájárulásokhoz hasonlóan – saját jogalappal rendelkeznek, és az Európai Tengerügyi és 
Halászati Alap (ETHA) hatályán kívül maradnak. 
2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
A KHP-reform hatásvizsgálata arra a következ tetésre jutott, hogy a 2002 óta elért eredmények 
ellenére a KHP nem tudta teljesíteni a környezeti, a gazdasági és a társadalmi 
fenntarthatóságra vonatkozó célkit űzéseit. A kudarc részben a KHP finanszírozásának 
tulajdonítható. Ez a pénzügyi es zközök – különösen az EHA – kial akításához és megvalósítási 
mechanizmusához  kapcsolódó problémákkal , valamint tartalmi eredménytelenségükkel  
magyarázható. 
Ami a kialakítást  illeti, mindegyik pénzügyi eszköz saját programozási, monitoring-, 
értékelési és ellen őrzési rendszerekkel rende lkezik, és az eszközökr ől külön-külön folytatnak 
tárgyalásokat. Ez megnehezíti a koordinációt és  a kritikus tömeg elérését. A más strukturális 
alapokkal „demarkációs vonalak” mentén  folytatott koordináció sem elegend ő a szinergiák 
biztosításához és a párhu zamosságok elkerüléséhez. 
Ráadásul az EHA nem összpontosít a KHP straté giai prioritásaira. Az operatív programok 
gyakran a tagállamok által választható intézkedések készletét jelentik. Számos tagállam a pénzeszközök felhasználását el ősegítő beruházást részesíti el őnyben ahelyett, hogy a KHP 
prioritásaira összpontosítana. Ezt fokozza az említett prioritások betartásához kapcsolódó feltételrendszer hiánya, valamint a gyenge és  heterogén nyomon követés és értékelés: az 
 
HU 3   HU egyes tagállamok saját mutatókat állapítottak  meg, ami gátolja az összesítést és az 
összehasonlításokat.  
Ezen túlmen ően az EHA-ból nyújtott finanszírozás 75 %- át a halászat kohéziós politikából 
való korábbi részesedése alapján osztjá k el. A fennmaradó 25 % (nem konvergencia-
célkitűzés szerinti régiók) esetében az elosztás a halászati ágazat méretén alapul. Ez hatalmas 
– akár 30:1 arányú – eltérése ket eredményezhet az egy f őre jutó támogatás tekintetében, 
azoknak a „Konvergencia” célkit űzés keretén kívüli tagállamoknak a rová sára, ahol jelent ős a 
halászat és az akvakultúra,  míg más tagállamok jelent ős pénzügyi juttatásához viszonylag 
kisméretű halászati és akvakultúra-ágazat társul. Az irányítási és ellen őrzési rendszerek 
létrehozásának és az operatív programok el őkészítésének hosszú folyamata mellett – melyek 
az EHA végrehajtásának el őfeltételét jelentik – ez a legf őbb magyarázat az EHA 
pénzeszközeinek jelenlegi alacsony felhasználására (2011 októberéig 20 %).  
A stratégiai megközelítés hiánya magyarázatot ad arra is, hogy számos projekt nem éri el a 
kritikus tömeget, és alig használják ki az EHA környezetvédelmi téren adódó lehet őségeit. 
Ezek a kialakítási problémák többnyire az EHA-ból nyújtott finanszírozás megosztott 
irányítású részére vonatkoznak, amely a rende lkezésre álló összes finanszírozás nagyobb 
részét teszi ki. A közvetlen ir ányítás keretébe tartozó eszköz ök esetében a legnyilvánvalóbb 
probléma a KHP és az ITP céljára nyújtott tá mogatás szétaprózottságához és a központi 
költségvetési irányítással összefügg ő súlyos adminisztratív terhekhez kapcsolódik. 
Ami az eredménytelenséget  illeti: a környezetvédelem tekintetében  a KHP finanszírozása 
nem szüntette meg a túlzott kapacitást. A selejtezésre 1994 óta elköltött 1,7 milliárd EUR ellenére a tényleges halászati kapacitás az uniós flották többs égében nem csökkent. A túlzott 
kapacitás a túlhalászás és az  alacsony gazdasági jövedelmez őség egyik legfontosabb kiváltó 
tényezője. A közfinanszírozás sok uniós halászati tevékenység visszadobott 
halmennyiségeinek magas szintjére is igen kor látozott hatást gyakorolt. A KHP reformjára 
irányuló új javaslatban szerepel a vissza dobás tilalma, amely várhatóan növelni fogja a 
szelektív halászeszközök és az új ha lászati technikák iránti keresletet.  
A megreformált KHP sikerének másik kulcstényez ője a tudományos szakvélemények 
kibocsátása és a gazdaságiada t-szolgáltatás. Tudományos sza kvélemények jelenleg az Unió 
felelősségi körébe tartozó kereskedelmi állomá nyok 45 %-a esetében állnak rendelkezésre; 
ennek a számnak jöv őre növekednie kell a fenn tartható halászatra va ló áttérés biztosítása 
érdekében. A tenge rügyi területekr ől származó egyéb adatokkal való összehangolás rossz, a 
követelmények betartása pedig nem megfelel ő. 
Az akvakultúra egy másik olyan terület, ah ol a közfinanszírozásnak eredményesebbnek kell 
lennie. Több hangsúlyt kell fektetni az akvakultúra területén a környezetbarát növekedést előmozdító stratégiai megközelítésre. A közpénzb ől nyújtott támogatásnak el ő kell segítenie 
az extenzív akvakultúra környezetmeg őrzési szolgáltatásait is a veszélyeztetett él őhelyeken 
(például a biológiai sokféleség növelését). 
Végezetül a tengeri területrendezés  jelenlegi fejlettsége nem elegend ő a tengeri 
tevékenységek térért folytatott – kedvez őtlen környezeti és gazdas ági hatásokkal járó – 
versenyének kezeléséhez. 
Gazdasági tekintetben  a közfinanszírozási eszközök nem hidalták át az Unió halászati és 
akvakultúra-ágazatán belüli innovációs szakadékot (a munkaer ő termelékenysége 25 %-kal 
elmarad az uniós átlagtól). Az innováció alac sony szintje részben ma gyarázatot ad az uniós 
flották rossz teljesítményére és  az akvakultúra-termelés stagná lására az elmúlt 15 évben. Az 
innovációs szakadék gyakran a vállalkozások  kis méretével függ össze: a halászati 
 
HU 4   HU vállalkozások 91 %-a egyetlen hajóval rendelkez ik, és az akvakultúra-ágazati vállalkozások 
98 %-a kkv. A kis méret korlátozza a finans zírozás és a biztosítás hozzáférhet őségét. 
A szakadék az értékesítés és a forgalmazás te rületén különösen mély. Egy másik problémás 
terület a magas energiafogyasztás, amel y különösen a halászati ágazatra jellemz ő. 
Végezetül a tengerpolitikák széttagoltsága következtében el őfordulhat, hogy a lehetséges 
szinergiákat nem használják ki, és a technoló giai innovációra irányuló  kutatás támogatása 
nem megfelel ő. Ez gátolja annak egyértelm ű megértését is, hogy ténylegesen miben rejlik a 
tengerhez kapcsolódó növekedés lehet ősége. 
Szociális tekintetben  a halfogási ágazat kínálta munka helyek nem vonzóak. A halászat 
jelentősége számos tengerparti közösségben cs ökken. Sok közösségben a halászatot új 
tevékenységek váltják fel jövedelem- és f oglalkoztatási forrásként, egyes közösségeknek 
azonban nincs lehet őségük diverzifikálásra. Ezen túlmen ően az új KHP rövid távon további 
munkahelyek megsz űnéséhez vezethet a fogási és a kisegít ő szolgáltatások területén. Ezért 
egyes közösségek középtávon ne m feltétlenül életképesek.  
3. KIK AZ ÉRINTETTEK ? 
A sikeres KHP és ITP a közpénzb ől nyújtott támogatás végs ő létjogosultsága. Erre való 
tekintettel az érintett érdekelt felek megegyeznek a KHP-reformhoz kapcsolódó 
hatásvizsgálati jelentésben meghatározottakkal. 
Érdekelt  Az érdekelt leírása  Kulcsfontosságú érdekek  
Az Unió fogási 
ágazata  Halászhajók tulajdonosai, üzemeltet ői és 
legénysége.  A jövedelmez őség és a megélhetés fenntartása.  
Akvakultúra-
ágazat  Akvakultúra-termel ők. Ugyanaz.  
A halászattól 
függő 
vállalkozások és 
közösségek  A halászattól függ ő vállalkozások és közösségek.  Ugyanaz. A halászati területeken él ő közösségek 
életképessége.  
Feldolgozóipari 
ágazat  Uniós vizeken importált és fogott nyersanyagok 
feldolgozói.  A hozzáadott érték növelése. Stabil készletekhez 
való hozzáférés.  
Ágazati 
szabályozó 
hatóságok  A halászatot szabályozó nemzeti, regionális és 
helyi szervek.  A közpénzb ől nyújtott támogatás optimalizálása a 
szakpolitikai célkit űzések megvalósítása 
érdekében. Az élelmiszerellátás garantálása.  
Kutatási ágazat  Az állományvédelemhez és az 
állománygazdálkodáshoz hozzájáruló tudományos 
testületek.  Eredményes halászati gazdálkodáshoz való 
hozzájárulás kiváló min őségű adatokhoz kell ő 
időben történ ő hozzáféréssel.  
Fogyasztók  A halászati és akvakultúra-termékek fogyasztói.  A halászati termékek elérhet ősége, költsége, 
minősége és tápértéke, változó mérték ű 
környezetvédelmi ellen őrzés mellett.  
Harmadik 
országok  Az uniós flottákkal versenyt folytató halászati 
ágazat. Akvakultúra-termel ők, exportőrök. Ütköznek az Uniót exportpiacnak tekint ők érdekei 
és a helyi halászati közö sségek érdekei, amelyek a 
helyi erőforrásokhoz való hozzáférés tekintetében 
az uniós flották versenyével szembesülnek.  
Nem kormányzati 
szervezetek, a 
civil társadalom 
és az uniós 
polgárok  A fenntartható gazdálkodást támogató nem 
kormányzati szervezetek. 
A halászat és a tengeri környezet vonatkozásában 
érdekelt és a tengeri környezetért aggódó 
nagyközönség.  Az óceánok, a folyók és a tavak halpopulációinak, 
biológiai sokféleségének és rekreációs értékének 
fenntartása, emellett egy gazdasági és társadalmi 
szempontból fenntartható iparág meg őrzése. 
Megfelelő élelmiszerellátás.  
 
 
HU 5   HU 4. FELLÉPÉSI JOG  
Az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozik a tengerek biológiai er őforrásainak meg őrzése. 
Ezen – azaz a KHP megosztott irányítás keretébe tartozó részein – túlmen ően a 
szubszidiaritás és az arányosság elve alkalmazandó. Az Unió jöv őbeli költségvetésére 
irányuló javaslat határozottan a szubszidiaritá st támasztja alá, mivel már középpontba helyezi 
„azokat a szakpolitikai területeket, ahol az Unió úgy lehet eredményesebb, ha uniós szinten 
lép fel az egyes országok megszorító intézked ései és pénzügyi kons zolidációjának jelenlegi 
légkörében.” 
A halászati és a tengeri tevékenységek tekintetében a javaslat egy új ETHA-t tartalmaz, amely 
a következ ő négy pillérre épül: intelligens, környezetbarát halászat, intelligens, 
környezetbarát akvakultúra, fenntartható és inkluzív területfejlesztés és integrált 
tengerpolitika. Az els ő három pillér irányítása várhatóan megosztott irányítás keretében 
történik, az utolsóé közv etlen centralizált irányítá s keretében. Ezen túlmen ően az ETHA 
kísérő intézkedéseket is tartalmaz az adatgy űjtés, valamint a tudományos tanácsadás, az 
ellenőrzés, az irányítás, a halászati piacok (ideértve a legküls ő régiókat is), a regionális 
halászati gazdálkodási szer vezeteknek nyújtott önkéntes ki fizetések és a technikai 
segítségnyújtás terén. 
5. AZ ETHA  CÉLKIT ŰZÉSEI  
Az ETHA a következ őket támogatja: 
– az új KHP célkit űzései, fenntartható és versenykép es halászat és akvakultúra;  
– az ITP továbbfejlesztése;  
– a halászati területek kiegyensúlyozott fejl ődése. 
E célkitűzések megvalósításával az ETHA hozzájár ul az Európa 2020 stratégiához is, 
különösen annak három kiemelt célkit űzéséhez: az er őforrás-hatékony Európához, az 
innovatív Unióhoz, valamint az új készségek és  munkahelyek menetrendjéhez. Az ETHA az 
alábbi konkrét célkit űzéseket határozza meg. 
5.1. Az ETHA kialakításához kapcsolódó konkrét célkit űzések 
– Az elosztási kritériumok felülvizsgálata; 
– az intelligens, környezetbarát beruházás okra és a területfej lesztésre helyezett 
hangsúly; 
– a stratégia és a programozás javítása; 
– kollektív megközelítések el őmozdítása; 
– közös mutatókon alapuló monitoring- és  értékelési keret létrehozása; 
– a feltételrendszer szigorítása; 
– a KHP és az ITP pénzügyi eszközei közötti szinergiák kiaknázása; a 
megvalósítás egyszer űsítése és az adminisztratív terhek csökkentése, valamint 
 
HU 6   HU – más uniós alapokkal (például a LIFE pé nzügyi eszközzel) fennálló szinergiák 
kiaknázása. 
5.2. Az ETHA tartalmához kapcsolódó konkrét célkit űzések 
– A hatástalan támogatások felszámolása; 
– a halászat környezeti ha tásának csökkentése; 
– a fenntartható halászat keretében hozzáj árulás a tengeri ökoszisztémákkal való 
gazdálkodáshoz és azok kezeléséhez, valamint a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv és  a Natura 2000 célkit űzéseihez; 
– az akvakultúra környezetba rát növekedésének el őmozdítása; 
– a tudományos tanácsadás és adatok hozzáférhet őségének javítása; a halászati és 
ITP-vonatkozású adatok összehangolása; 
– a KHP betartásának biztosítása; 
– az Unión belüli tengeri medencék határokon átnyúló, illetve ökoszisztéma-
alapú kezelésének el őmozdítása; 
– az innováció fokozása; 
– az állategészségügy és  az állatjólét el őmozdítása;  
– a tengerpolitikák széttagoltságának k ezelése és hozzájárulás a növekedési 
lehetőségek feltárásához; 
– az energiafogyasztás csökkentése, valamint 
– a munkahelyek vonzerejének és a tenge rparti közösségek életképességének 
javítása. 
6. S
ZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  
Három reformlehet őség kidolgozására került sor. A KHP-reformmal és az Unió jöv őbeli 
költségvetésére irányuló javaslattal összhangb an a hatásvizsgálat elveti a szakpolitikai 
fellépés elmaradására és a jelenlegi helyzet fenntartására vonatkozó lehet őséget. Ez utóbbit 
azonban alapforgatókönyvnek tekinti. 
6.1. Közös elemek 
A reformlehet őségeknek vannak az új KHP-ra irányuló javaslatban és a többéves pénzügyi 
keretről szóló bizottsági közleményben el őre meghatározott közös elemei: 
• az ETHA szerepel a közös stratégiai keretbe n, és a közös rendelkezések megállapításáról 
szóló rendelet hatálya alá tartozik; 
• az elosztási kritériumok igazodnak a halászati ágazat méretéhez; 
• a flottatámogatások többsége megsz űnik; 
 
HU 7   HU • a közös piacszervezés beépül az ETHA- ba, a hat intervenciós intézkedésb ől csak a tárolási 
támogatás marad fenn;  
• a legkülső régiók ellentételezését célz ó rendszer beépül az ETHA-ba; 
• a kritikus tömeg a kollektív  intézkedésekre, a termel ői szervezetekre, más kollektív 
testületekre és helyi akciócs oportokra helyezett hangsúllyal va lósul meg a területfejlesztés 
keretében; 
• a támogathatóság hatálya és a tartalom, az ellen őrzésre vonatkozó re ndelet és az IUU-
rendelet betartása, az adatgy űjtési kötelezettségek betartás a, valamint az akvakultúra-
ágazati nemzeti stratégiai te rv elfogadására vonatkozó követelmény betartása alapján 
feltételrendszer bevezetésére kerül sor; 
• a nyomon követés közös kereten és közös mutatók készletén alapul. 
Az ETHA-nak szánt pénzügyi juttatás (folyó árakon) 6,692 milliárd EUR. El őzetes értékelés 
alapján ez a következ őképpen oszlik meg a szakpo litikai területek között: 
Területek  Az ETHA-ból nyújto tt finanszírozás 
százalékos aránya a 2014–2020 közötti 
időszakban  
Korábbi EHA-rész (ebb ől): 67–70 % 
– halászat  30–35 %  
– akvakultúra  15–17,5 % 
– helyi fejlesztés  15–17,5 % 
Nemzetközi szervezeteknek, köztük regionális 
halászati gazdálkodási szervezeteknek nyújtott önkéntes hozzájárulás
 1,5–2,0 %  
Adatgyűjtés és tudományos tanácsadás  7–8 % 
Ellenőrzés és végrehajtás  10–11 % 
A legküls ő régióknak nyújtott ellentételezésre 
kiterjedő piacpolitika  2,5–3 % 
Irányítás  0,8–1 % 
ITP 6–7 % 
 
6.2. Tartalom 
1. lehetőség: az „EHA+”  (a KHP-reformhoz kapcsolódó hatásvizsgálatban szerepl ő 1. és 1a. 
lehetőséggel egyenérték ű) lehetőség a korábbi EHA-részhez kapcsolódó valamennyi 
kialakítási és tartalmi kérdés tárgyalásával járó hatást megvizs gálja, többek között a halászati 
tevékenységek végérvén yes és ideiglenes megszüntetésének felszámolását, a határozottabb 
stratégiai programozást (KSK), a KHP célkit űzéseihez kapcsolódó feltételrendszert, az új 
értékelési és monitoringkeretet, valamint a kollektív projektek prioritását. Ez a lehet őség 
 
HU 8   HU nagyobb hangsúlyt fektet a terü letfejlesztésre, és azt jo bban összehangolja más helyi 
fejlesztési kezdeményezésekkel. A pénzügyi esz közök jelenlegi struktúráj át fenntartja, bár a 
hatályuk és a célkit űzéseik fokozottabb összehangolására törekszik. 
2. lehetőség: „EHA + integráció” : az 1. lehet őségen kívül a KHP valamennyi pénzügyi 
eszköze egy új alapba kerül, de irányításuk különálló marad, a jelenl egi végrehajtási módok 
(megosztott vagy közvetlen irányítás) keretében. Az ITP továbbra sem tart ozik a létrehozandó 
alap keretébe. 
3. lehetőség: „ETHA + konvergencia” : az adatgy űjtés, az ellen őrzés, a közös piacszervezés, 
valamint a legküls ő régióknak szánt eszköz beépítése az ETHA-ba megosztott irányítás 
keretében. Az ITP bekerül a létrehozandó alap keretébe. 
7. A SZAKPOLITIKAI LEHET ŐSÉGEK  / AZ ELŐNYBEN RÉSZESÍTETT SZAKPOLITIKAI 
LEHETŐSÉG ÉRTÉKELÉSE  
A szakpolitikai lehet őségek összehasonlítása a visszadobá sok csökkentésére, az innovációs 
szakadék áthidalására, valamint a tengerparti közösségeken belüli munkahelyteremtésre való 
képességük elemzésén alapul. A hatásviz sgálat a hatások és az uniós fellépés 
költséghatékonysága tekintetében is a 3. lehet őséget részesíti el őnyben. 
 Környezeti 
fenntarthatóság  Gazdasági 
fenntarthatóságTársadalmi 
fenntarthatóságEgyszerűsítés 
és 
adminisztratív 
terhek  Költséghatékonyság
A jelenlegi állapot 
fenntartása  (–) (–) (–) (–) (–) 
EHA+  (XX) (XX) (XX) (XX) (XX) 
EHA + integráció  (XX) (XX) (XX) (XXx) (XXx) 
ETHA + konvergencia
 (XXx) (XXx) (XXx) (XXX) (XXX) 
8. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Az ETHA-nak stabil monitoring- és értékelési rendszerrel kell rendelkezni e. Létezniük kell az 
egyes intézkedések, illetve programok szintjén összegy űjtött, és nemzeti, illetve uniós szinten 
összesített adatokon alapuló közös kimeneti,  eredmény- és hatásmutatóknak, amelyekr ől a 
Bizottságnak és a tagállamoknak kell megállapodniuk.