HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 57/60

A Tanács első olvasatban kialakított álláspontja a vasúti rendszer Európai Unión belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadása céljából (átdolgozás)

(2016/C 057/03)

I. BEVEZETÉS

A Bizottság 2013. január 31-én benyújtotta a Tanácsnak a vasúti rendszer Európai Unión belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre (átdolgozás) irányuló javaslatát.

Az Európai Parlament 2014. február 26-án megszavazta az első olvasat során kialakított véleményét.

A Tanács 2014. június 5-én politikai megállapodásra jutott az irányelvtervezetről. A jogász-nyelvészi ellenőrzést követően a Tanács 2015. december 10-én az Európai Unió működéséről szóló szerződés 294. cikkében meghatározott rendes jogalkotási eljárásnak megfelelően elfogadta az első olvasatban kialakított álláspontját.

Az Európai Parlament szavazását és a Tanács politikai megállapodásának elfogadását követően tárgyalások indultak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között a javaslattal kapcsolatos megállapodás elérése céljából. 2015. június 17-én megállapodás jött létre a végső kompromisszumos szövegről, amelyet az Állandó Képviselők Bizottsága 2015. június 30-án megerősített. Az Európai Parlament Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottsága (TRAN) 2015. november 10-én megerősítette a megállapodást, és erről levélben tájékoztatta az Állandó Képviselők Bizottságának elnökét.

Munkája során a Tanács figyelembe vette az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága véleményét is.

II. AZ ELSŐ OLVASATBAN KIALAKÍTOTT ÁLLÁSPONT ELEMZÉSE

1. Általános információk

A fent említett javaslat a negyedik vasúti csomag része, amely hat jogalkotási javaslatot tartalmaz. A javaslatok célja az egységes európai vasúti térség kiteljesítése előtt még fennálló akadályok megszüntetése.

Ennek a jogalkotási kezdeményezésnek a célja egyrészt a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó szabályok közös megközelítésének kialakítása annak érdekében, hogy az Unióban működő vasúti társaságoknak több előnye származzon a méretgazdaságosságból, másrészt pedig a járműengedélyek kiállításával kapcsolatos igazgatási eljárások egyszerűsítése és megreformálása, és ezáltal az Unióban a szabályokban mutatkozó különbségek megszüntetése.

A javaslat célja továbbá a járműengedélyezési eljárás hatékonyságának fokozása, a kölcsönös átjárhatósági engedélyek egész EU-ban való elismerésének az ösztönzése, valamint a belső vasúti piac kölcsönös átjárhatósági vonatkozásait érintő tagállami jogi keretek koherenciájának javítása is.

A Tanács a javaslat célját tekintve egyetért ugyan a Bizottsággal, azonban arra az álláspontra helyezkedett, hogy több ponton módosítani kell az eredeti javaslatot. Az irányelv fő rendelkezései jelentős mértékben módosultak. A Tanács első olvasatban kialakított álláspontja tehát módosítja az eredeti bizottsági javaslatot, részben újraszövegezés, részben pedig rendelkezések beillesztése, illetve törlése útján. Ez azt jelenti, hogy a Tanácsnak nem áll módjában elfogadnia azokat a módosításokat, amelyeket az Európai Parlament első olvasatban kialakított véleménye ezen rendelkezésekkel kapcsolatban vezet be.

2. A legfontosabb szakpolitikai kérdések

i. Forgalombahozatali járműengedély (21. cikk)

Szemben a Bizottság eredeti javaslatával, amely a tagállami hatóságok hatásköre jelentős részének az Európai Unió Vasúti Ügynökségére (a továbbiakban: az Ügynökség) való átruházását tartalmazta, a Tanács a tervezett alkalmazási területtől függően kettős engedélyezési rendszerről rendelkezik a forgalombahozatali járműengedélyek kiadása tekintetében. E megközelítés értelmében az Ügynökség egyablakos ügyintézést biztosít a határokon átnyúló forgalomba szánt járműveket illetően; a nemzeti biztonsági hatóságok szerepe azonban továbbra is fontos marad az említett engedélyek kiállításához szükséges értékelések terén. Ha pedig egy jármű kizárólag a belföldi forgalomban vesz részt, a kérelmező eldöntheti, hogy engedély iránti kérelmét az Ügynökségnek vagy a nemzeti biztonsági hatóságnak nyújtja-e be. Az eljárás és a döntés kritériumai azonban mindkét esetben azonosak.

Az Európai Parlament általánosságban támogatja a Tanács megközelítését. A tanácsi megközelítés kezeli továbbá az Európai Parlament által felvetett aggodalmakat is oly módon, hogy az együttműködési megállapodásokkal kapcsolatos rendelkezésekbe (lásd az alábbi v. pontot) belefoglalja az „elszigetelt hálózatok” fogalmát is.

A Tanács a fentiek alapján átvette a 34. módosítást, a 35. és 102. módosítást részben vagy elvben beépítette, míg a 94., 113. és 140. módosítást nem vette figyelembe.

ii. Az Ügynökségnek a forgalombahozatali járműengedélyek kiadásával kapcsolatos felelőssége ((8) preambulumbekezdés és 21. cikk (6) bekezdés)

A tanácsi szöveg egyértelművé teszi, hogy az Ügynökségnek teljes körű felelősséget kell vállalnia az általa kiadott engedélyekért, a szerződéses és a szerződésen kívüli felelősséget is beleértve.

iii. Fellebbezési és választott bírósági eljárás (21. cikk (7) és (11) bekezdés)

Míg a bizottsági javaslat nem tartalmazott semmilyen konkrét rendelkezést a fellebbezési eljárásokkal kapcsolatban, a tanácsi szövegben szerepel a kérelmező számára biztosított azon lehetőség, hogy az ügyet tagállami bíróság elé terjessze abban az esetben, ha nem ért egyet a nemzeti biztonsági hatóság által hozott intézkedéssel.

A tanácsi szöveg hasonlóképpen fellebbezési eljárásról rendelkezik arra az esetre vonatkozóan is, ha a nemzeti biztonsági hatóságnak és az Ügynökségnek nem sikerül egyetértésre jutnia.

iv. A pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszer üzembe helyezése (18. és 19. cikk)

A Bizottság az eredeti javaslatában a pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek – az ERTMS európai jelzőrendszert is beleértve – üzembe helyezése engedélyezésének felelősségét az Ügynökségre tervezte átruházni.

A Tanács nem ért egyet a Bizottság megközelítésével, és úgy véli, hogy továbbra is a nemzeti biztonsági hatóságoknak kellene engedélyezniük az ERTMS-t. Annak érdekében azonban, hogy már az eljárás kezdetétől biztosított nagyobb kölcsönös átjárhatóság révén javuljon az ERTMS uniós szintű harmonizációja, a tanácsi szöveg előírja, hogy az Ügynökséggel konzultációt kell folytatni az ERTMS pálya menti berendezéseihez kapcsolódó ajánlattételi felhívások közzétételét megelőzően. E célból a szöveg kiegészült egy új 19. cikkel.

Az Európai Parlament a Bizottság megközelítésével összhangban úgy véli, hogy az Ügynökségre kell ruházni az ERTMS rendszerek üzembe helyezésének engedélyezésével kapcsolatos felelősséget. A Tanács ezért nem tudta átvenni a 81., 82., 83. és 86. módosítást.

v. Az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok közötti együttműködési megállapodások (21. cikk (14) és (15) bekezdés)

A Bizottság eredeti javaslatának nem képezte részét az Ügynökség és egy vagy több nemzeti biztonsági hatóság közötti együttműködési megállapodások megkötése a határokon átnyúló forgalomba szánt járművek számára kiadott engedélyekkel kapcsolatban.

A Tanács véleménye szerint nagyon fontos, hogy szerepeljen a szövegben ez a rendelkezés, mivel az megkönnyíti az új engedélyezési rendszer gyakorlati alkalmazását.

A Tanács ezen túlmenően arról is rendelkezik, hogy az Ügynökség és egy vagy több nemzeti biztonsági hatóság között a járművek engedélyezése céljából létrejött együttműködési megállapodások konkrét együttműködési szabályokat foglalhatnak magukban az olyan hálózatokat illetően, amelyek földrajzi vagy történelmi okokból különös szakértelmet igényelnek, és/vagy nyomtávolságuk megegyezik a szomszédos harmadik országokéval. Ez a kompromisszum következésképpen magában foglalja annak a lehetőségét, hogy a különleges jellemzőkkel bíró vasúti hálózattal rendelkező tagállamok az engedélyezési folyamat során együttműködjenek egymással az Ügynökség égisze alatt. Ezek az együttműködési megállapodások olyan rendelkezéseket is tartalmazhatnak, amelyek a három balti államban megkönnyítik az alkalmazási terület kiterjesztését azt követően, hogy ezen államok közül az egyikben engedélyezték az adott járművet.

Ezzel összefüggésben a Tanács részben átvette a 118. módosítást.

vi. A nemzeti szabályok elfogadása (14. cikk)

A tanácsi álláspont célja, hogy rugalmas és megvalósítható eljárást hozzon létre a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozóan már létező és az új nemzeti biztonsági szabályok tekintetében. Az Európai Parlament aggályainak figyelembevétele érdekében a Tanács álláspontja pontosítja a már létező és az új nemzeti szabályokról való értesítésre, valamint az Ügynökség által végzendő vizsgálatra vonatkozó eljárásokat (akár 8 hónapig terjedő időszak). A Tanács megközelítésének célja annak elkerülése, hogy a nemzeti szabályokat az Ügynökség előzetes értékelése nélkül érvényesnek tekintsék.

A Tanács ezért a 66., 72. és 73. módosítást részben vagy elvben beépítette, míg a 67–70. módosítást nem tudta átvenni.

vii. Járműnyilvántartások (VII. fejezet és különösen a 47. cikk)

A Tanács által e téren bevezetett legfontosabb módosítás az európai járműnyilvántartást érinti, annak érdekében, hogy eloszlassa az Európai Parlamentnek a nyilvántartásokkal kapcsolatos aggályait. Az adminisztratív terhek és indokolatlan költségek csökkentése céljából a Bizottságnak egy olyan európai járműnyilvántartásra irányuló előírást kell elfogadni, amely magában foglalja a nemzeti járműnyilvántartásokat, hogy ezáltal közös eszköz jöjjön létre, lehetővé téve ugyanakkor, hogy a tagállamok saját igényeiknek megfelelően további funkciókat alkalmazzanak. Az európai járműnyilvántartás az irányelv hatálybalépésétől számított öt éven belül kezdi meg működését. A Tanács olyan új rendelkezéseket is bevezet, amelyekben meghatározza az európai és a nemzeti járműnyilvántartásokban feltüntetendő információkat.

Az Európai Parlament úgy véli, hogy az európai járműnyilvántartásnak négy éven belül kellene megkezdenie a működését.

A Tanács a fentiek alapján újraszövegezés után elvben átvette a 123., 126., 128., 130. és 131. módosítást, míg a 98., 110., 120., 121., 122., 124., 125., 127. és 129. módosítást nem tudta átvenni.

viii. Az átmeneti időszak és az átültetési időszak hossza (54. és 57. cikk)

A Tanács a Bizottság által eredetileg előirányzottnál hosszabb átmeneti rendszert ír elő a járműengedélyezéseket illetően. Úgy véli, hogy a járműengedélyezési eljárás – 21. cikkben meghatározott – kettős megközelítésének a megfelelő működéséhez szükség van erre az átmeneti rendszerre. A Tanács álláspontja szerint a tagállamok az irányelv hatálybalépésétől számítva három évig alkalmazhatják továbbra is a 2008/57/EK irányelv jelenlegi rendelkezéseit, szemben a bizottsági javaslatban szereplő két évvel. Ez az időszak további egy évvel meghosszabbítható. A tagállamoknak ebben az esetben erről a döntésükről értesíteniük kell a Bizottságot és az Ügynökséget, és indokolást is kell adniuk. Ugyanezt az eljárást kell alkalmazni az ERTMS rendszerek előzetes engedélyezésére is.

Az átültetési időszakra is hasonló három plusz egy éves szisztéma vonatkozik.

A Tanács ezzel kapcsolatban nem vette át a 140., 141., 143. és 144. módosítást.

ix. A jogi aktus felépítése (felhatalmazáson alapuló jogi aktusok/végrehajtási aktusok)

A Bizottság az eredeti javaslatában a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazását olyan eszközként javasolja, amely az átjárhatósági műszaki előírások (ÁME-k) és azok módosításai tartalmának meghatározására szolgál. Az Európai Parlament támogatja a Bizottságot, továbbá ragaszkodik ahhoz, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok hatályát kiterjesszék más olyan területekre is, amelyeket illetően a Bizottság végrehajtási aktusokat javasolt.

Az ÁME-kkel kapcsolatban a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok együttesét írja elő (5. cikk (1) és (11) bekezdés). A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fog elfogadni az átjárhatósági műszaki előírások konkrét célkitűzéseinek a meghatározására, e célkitűzések megvalósítása céljából pedig végrehajtási aktusokat.

A Tanács ezzel összefüggésben részben elfogadta a 80. és 135. módosítást, míg a 13., 14., 56., 57., 79., 99. és 142. módosítást nem tudta átvenni.

3. Az Európai Parlament által elfogadott egyéb módosítások

A Tanács első olvasatban elfogadott álláspontjában nem szereplő további európai parlamenti módosítások különösen az alábbiakhoz kapcsolódnak:

— ezen irányelv esetleges alkalmazása a városi vasúti rendszerekre (16. és 17. módosítás),

— az átjárhatósági műszaki előírások tagállamok általi végrehajtására vonatkozó határidők bevezetése (47. módosítás),

— felhatalmazáson alapuló jogi aktusok bevezetése a jogi aktusban az Ügynökség határozatainak elfogadása tekintetében meghatározott határidők be nem tartása esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályok megállapítására (136. módosítás).

III. ÖSSZEGZÉS

A Tanács első olvasatban elfogadott álláspontja tükrözi a Tanács és az Európai Parlament közötti tárgyalások során – a Bizottság közreműködésével – kialakított kompromisszum tartalmát. Ezt a kompromisszumot az Európai Parlament Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottságának (TRAN) elnöke az Állandó Képviselők Bizottsága elnökének írt 2015. november 24-i levelében megerősítette.

Levelében a TRAN elnöke jelzi, hogy javasolni fogja, hogy a Közlekedési és Idegenforgalmi Bizottság tagjai, valamint ezt követően a plenáris ülés módosítások nélkül hagyja jóvá a Tanács első olvasatban elfogadott álláspontját, és az Európai Parlament második olvasatának szakaszában – az EUMSZ 294. cikkével összhangban – zárja le a rendes jogalkotási eljárást.