[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |

Brüsszel, 12.4.2011

COM(2011) 176 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a tagállamok vagyon-visszaszerzési hivatalai közötti, a bűncselekményből származó jövedelmek és a bűncselekményekhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatása és azonosítása terén való együttműködésről szóló, 2007. december 6-i 2007/845/IB tanácsi határozat 8. cikke alapján

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK

a tagállamok vagyon-visszaszerzési hivatalai közötti, a bűncselekményből származó jövedelmek és a bűncselekményekhez kapcsolódó egyéb tulajdon felkutatása és azonosítása terén való együttműködésről szóló, 2007. december 6-i 2007/845/IB tanácsi határozat 8. cikke alapján

BEVEZETÉS

1.1. Előzmények

A 2007/845/IB tanácsi határozat[1] (a továbbiakban: a határozat) kötelezi a tagállamokat, hogy hozzanak létre vagy jelöljenek ki nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatalokat, amelyek nemzeti kapcsolattartóként eljárva az egymással való fokozott együttműködés révén Unió-szerte elősegítik a bűncselekményből származó vagyon lehető leggyorsabb felkutatását. A határozat lehetővé teszi a vagyon-visszaszerzési hivatalok számára, hogy – akár megkeresésre, akár megkeresés nélkül – információkat és legjobb gyakorlatokat cseréljenek, tekintet nélkül az érintett szervezetek jogállására (legyen az közigazgatási, bűnüldözési vagy igazságügyi hatóság). Előírja a vagyon-visszaszerzési hivatalok számára, hogy az információcserét a 2006/960/IB kerethatározatban[2] (a továbbiakban: a svéd kezdeményezés) rögzített feltételek alapján és az alkalmazandó adatvédelmi rendelkezéseknek megfelelően folytassák.

A határozat továbbá támogatni kívánja a CARIN-t (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network, Camden vagyon-visszaszerzési ügynökségközi hálózat), a szakértők globális hálózatát, amelynek célja a jogellenesen szerzett vagyon határokon átnyúló azonosítására, befagyasztására, lefoglalására és elkobzására vonatkozó módszerekkel és technikákkal kapcsolatos kölcsönös ismeretek bővítése.

1.2. A tagállamok által küldött értesítések

A határozat 8. cikkének (1) bekezdése előírja a tagállamok számára, hogy 2008. december 18-ig továbbítsák a Tanács Főtitkárságának és a Bizottságnak nemzeti joguk bármely olyan rendelkezésének szövegét, amely lehetővé teszi számukra az e határozat értelmében rájuk rótt kötelezettségek teljesítését.

A Bizottsághoz eddig a következő 21 tagállamtól érkezett értesítés: AT, BE, BG, CY, CZ, DE, DK, EE, EL, FI, FR, HU, IE, LT, LU, LV, NL, PL, SK, SV és UK .

ES a Bizottságnak nem küldte meg az értesítést, csak a Tanács Főtitkárságának.

Nem érkezett értesítés a következő tagállamoktól: MT, IT, PT, RO és SI .

A tagállami értesítések többsége csak a vagyon-visszaszerzési hivatal vagy hivatalok (a határozat lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy egy második hatóságot is kijelöljenek vagyon-visszaszerzési hivatalként) adatait tartalmazza, és néhány esetben az alkalmazandó nemzeti rendelkezésekre való hivatkozást. BE, EL és IE értesítése a vonatkozó nemzeti rendelkezések teljes szövegét is tartalmazza.

1.3. Módszer és értékelési szempontok

A határozat 8. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Bizottság 2010. december 18-ig jelentést készít arról, hogy a tagállamok mennyiben feleltek meg e határozatnak.

A határozatban megállapított eredeti határidőig csak nyolc tagállam küldte meg az értesítést. Ezenkívül a tagállami értesítések többsége csak a határozat egy vonatkozására terjedt ki, nevezetesen a vagyon-visszaszerzési hivatal kijelölésére vonatkozó rendelkezések ( 1. cikk ) végrehajtására. A küldött értesítések nem említették a vagyon-visszaszerzési hivatalok közti együttműködésre ( 2. cikk ), a hivatalok közötti, megkeresésre történő ( 3. cikk ), illetve anélkül végrehajtott információcserére ( 4. cikk ), az adatvédelmi szabályoknak való megfelelésre ( 5. cikk ) és a legjobb gyakorlatok hivatalok közti cseréjére ( 6. cikk ) vonatkozó rendelkezések végrehajtását.

Ezért a hivatalos értesítéseket további információkkal kellett kiegészíteni, hogy legalább a határozat minimális jogi rendelkezéseinek végrehajtása értékelhető legyen.

E rendelkezések végrehajtásáról, valamint a vagyon-visszaszerzési hivatalok kijelölése terén a tagállamok által elért haladásról az uniós vagyon-visszaszerzési hivatalok informális platformjának találkozóin gyűjtöttünk információkat. Ez a platform 2009 eleje óta rendszeresen szervez találkozókat, és a tagállamok kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalait, valamint a vagyon-visszaszerzési hivatal létrehozásában részt vevő hatóságokat vagy az ideiglenesen vagyon-visszaszerzési hivatalként eljáró hatóságokat foglalja magában.

A platform 2010. márciusi és májusi találkozóján a vagyon-visszaszerzési hivatalok jelezték a Bizottság felé, hogy a határozat rendelkezéseinél szélesebb körre kiterjedő végrehajtási jelentést részesítenének előnyben, amely a kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalok felépítésével, hatáskörével és információkhoz való hozzáférésével, a biztonságos információcsere-rendszer irányában tett előrelépéssel és a hivatalok előtt álló főbb kihívásokkal is foglalkozna.

A fenti információk a kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalokra vonatkozó alapvető információkat tartalmazó táblázatból (vagyon-visszaszerzési hivatalok mátrixa) és egy a Bizottság által terjesztett rövid kiegészítő kérdőívre a hivatalok által adott válaszokból (2010. szeptember és november között 17 hivatal válaszolt a kérdőívre) származnak. Ezeket kiegészítik még a vagyon-visszaszerzési hivatalokról 2010. december 6–7-én Brüsszelben tartott páneurópai konferencia során szerzett információk.

2. ÉRTÉKELÉS

1. cikk – Vagyon-visszaszerzési hivatalok

A tagállamok az alábbi vagyon-visszaszerzési hivatalokat jelölték ki a határozat 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően:

Ausztria a szövetségi bűnügyi rendőrséget jelölte ki ( Bundeskriminalamt – Referat „Vermögensabschöpfung”).

Belgium a Központi Lefoglalási és Elkobzási Hivatalt jelölte ki ( Organe Central pour la Saisie et la Confiscation – COSC ), amelyet a 2003. március 26-i törvény hozott létre.

Bulgária két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki, a bűncselekményekből származó vagyon azonosításával foglalkozó bizottságot (CEPACA, amely később CEPAIA-ra változtatta nevét) és a Legfőbb Ügyész Hivatalát.

Ciprus a pénzmosás elleni küzdelemért felelős egységet jelölte ki (MOKAS-FIU Cyprus).

A Cseh Köztársaság a korrupció és a pénzügyi bűncselekmények elleni küzdelemmel foglalkozó egység (UOKFK) nemzetközi együttműködési osztályát jelölte ki, és elfogadta a 273/2008. törvényt.

Dánia a súlyos gazdasági bűncselekményekért felelős államügyészt jelölte ki ( Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet ).

Észtország a központi bűnügyi rendőrség nyomozati osztályának V. részlegét jelölte ki.

Finnország a Nemzeti Nyomozóiroda bűnügyi hírszerzési részlegét/kommunikációs központját jelölte ki.

Franciaország a Központi Bűnügyi Nyomozási Igazgatóságot jelölte ki ( Plateforme d'Identification des Avoirs Criminels - PIAC ). Franciaország továbbá a közelmúltban egy másik vagyon-visszaszerzési hivatalt is kijelölt, a lefoglalt és elkobzott vagyontárgyak kezeléséért felelős ügynökséget (AGRASC). A Bizottság értesítésére hamarosan sor kerül.

Németország két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki, a Szövetségi Rendőrséget ( Bundeskriminalamt Referat SO 35 „Vermögensabschöpfung”) és az Igazságügyi Minisztériumot ( Bundesamt für Justiz) .

Görögország a pénzügyi és gazdasági bűncselekményekkel foglalkozó egységet jelölte ki a Pénzügyminisztériumon belül, a 3842/2010. törvénynek megfelelően.

Magyarország a Nemzeti Nyomozó Irodát jelölte ki.

Írország a bűncselekményekből származó vagyonnal foglalkozó irodát ( Criminal Assets Bureau) jelölte ki, amelyet a 2005. évi Criminal Assets Bureau Act hozott létre.

Lettország a rendőrség központi bűnügyi részlegének gazdasági rendőrségi osztályát jelölte ki.

Litvánia két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki, a bűnügyi rendőrséget ( Lietuvos kriminalines policijos biuras ) és az ügyészséget ( Lietuvos Respublikos generaline prokuratura).

Luxemburg a Parquet du Tribunal d'Arrondissement de Luxembourg, Section éco-fin -t jelölte ki .

Hollandia az ügyészség bűncselekményekből származó jövedelem elvonásáért felelős irodáját jelölte ki ( Bureau Ontnemingswetgeving Openbaar Ministerie - BOOM).

Lengyelország a rendőrség központi bűnügyi irodájának vagyon-visszaszerzési egységét jelölte ki.

Szlovákia a rendőrfőkapitányság szervezett bűnözés elleni küzdelemmel foglalkozó irodájának pénzügyi hírszerzési egységét jelölte ki.

Spanyolország két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki: a szervezett bűnözés elleni hírszerzési központot (CICO) és a kábítószerellenes különleges ügyészséget ( Fiscalia Especial Antidrogas ) az Igazságügyi Minisztériumon belül.

Svédország két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki: a rendőrség bűnügyi hírszerzési szolgálatát és a gazdasági bűncselekményekkel foglalkozó nemzeti irodát ( Ekobrottsmyndigheten ).

Az Egyesült Királyság két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelölt ki: a súlyos szervezett bűncselekményekkel foglalkozó ügynökséget ( Serious Organised Crime Agency – SOCA ) Anglia, Wales és Észak-Írország tekintetében, és a skót bűnügyi és kábítószerügyi ügynökséget ( Scottish Crime and Drug Enforcement Agency – SCDEA ) Skócia tekintetében.

A fennmaradó tagállamok az alábbi információkat közölték a vagyon-visszaszerzési hivatal kijelölése terén elért előrehaladásukról:

Málta jelezte, hogy a Nemzeti Csalásellenes Osztagot fogja kijelölni nemzeti vagyon-visszaszerzési hivatalként.

Portugália jelezte, hogy egy az igazságügyi miniszter által kijelölt csoportot bíztak meg a jövőbeni vagyon-visszaszerzési hivatal szerkezetének kialakításával.

Románia jelezte, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatal az igazságügyi miniszter alá rendelt módon kerül majd létrehozásra. A vagyon-visszaszerzési hivatal multidiszciplináris lesz, és magában foglalja azokat a bűnüldözési szerveket, amelyek ideiglenesen ellátták a vagyon-visszaszerzési hivatali feladatokat. A megfelelő személyi állományt, ideértve a CARIN kapcsolattartó pontot is, kirendelik majd a jövőbeli vagyon-visszaszerzési hivatalhoz.

Szlovénia jelezte, hogy vizsgálják az ügyészség alá tartozó vagyon-visszaszerzési hivatal létrehozásának lehetőségét.

Olaszország jelezte, hogy vizsgálják a belügyminisztérium alá tartozó vagyon-visszaszerzési hivatal létrehozásának lehetőségét. A belső kijelölésre vonatkozó rendelkezések megszövegezése folyamatban van.

Eddig hét tagállam ( BG, DE, ES, FR, LT, SV, UK ) élt az 1. cikk (2) bekezdésében biztosított lehetőséggel, hogy két vagyon-visszaszerzési hivatalt jelöljön ki. Így jelenleg 28 kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatal van az EU-ban.

Az eddig kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalok általában a bűnüldözési szervek keretében találhatók. A fennmaradóak között közel egyenlő arányban találhatók igazságügyi és multidiszciplináris felépítésű hivatalok.

Mivel a határozat a CARIN hálózat tevékenységeit támogató hivatalos struktúrák kialakítására is törekszik, fontos megjegyezni, hogy szinte az összes kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatal magában foglalja a CARIN kapcsolattartó ponto(ka)t[3].

2. cikk – A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti együttműködés

E cikk megköveteli, hogy a tagállamok gondoskodjanak arról, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatalok a bűncselekményből származó jövedelmek és bűncselekményhez kapcsolódó egyéb vagyon felkutatásának és azonosításának elősegítése érdekében az információk és legjobb gyakorlatok cseréje révén akár megkeresésre, akár megkeresés nélkül együttműködjenek egymással. Az információk és a legjobb gyakorlatok cseréjére az egyes vagyon-visszaszerzési hivatalok jogállásától (közigazgatási, bűnüldözési vagy igazságügyi hatóság) függetlenül kell, hogy sor kerüljön.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok platformjának találkozói során a vagyon-visszaszerzési hivatalok általában megelégedésüket fejezték ki a más hivatalokkal való együttműködés mértékét és a legjobb gyakorlatok cseréjét illetően.

Nem számoltak be olyan esetről, amikor egy vagyon-visszaszerzési hivatal a másik hivatal jogállására hivatkozással megtagadta volna az együttműködést.

Megállapítható tehát, hogy e cikk rendelkezéseit általában végrehajtják.

3. cikk – A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti, megkeresésre végrehajtott információcsere

E cikk kifejti, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti, információszolgáltatás iránti megkeresésekre a svéd kezdeményezés és annak végrehajtási szabályai vonatkoznak. A svéd kezdeményezés az alábbi határidőket állapította meg a bűnüldöző szervek közötti, bűnügyi nyomozás vagy bűnüldözési operatív művelet keretében előterjesztett információszolgáltatás iránti megkeresésekre való válaszadásra:

Súlyos bűncselekményekkel kapcsolatos[4] információra vagy bűnüldözési operatív információra irányuló sürgős kérelmek esetében nyolc óra, amennyiben a kért információ vagy bűnüldözési operatív információ bűnüldöző hatóság számára közvetlenül hozzáférhető adatbázisban található.

Súlyos bűncselekményekkel kapcsolatos információra vagy bűnüldözési operatív információra irányuló, nem sürgős kérelmek esetében egy hét, amennyiben a kért információ vagy bűnüldözési operatív információ bűnüldöző hatóság számára közvetlenül hozzáférhető adatbázisban található.

Minden egyéb esetben (az adatbázis nem közvetlenül hozzáférhető és/vagy a kérelem nem súlyos bűncselekményhez kapcsolódik) két hét.

Ezek a szigorú határidők alkalmazandók, amennyiben a megkereső hatóság a lehető legpontosabban megadja a svéd kezdeményezéshez tartozó formanyomtatványban előírt információkat (a kérelem tárgya és indokai, az eljárás jellege, a célzott vagy keresett tulajdonra és a vélhetően érintett személyekre vonatkozó adatok). Emellett a fenti összes esetben lehetőség van a határidő meghosszabbítására.

A kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalok jelezték, hogy általában be tudják tartani a fenti határidőket. Így AT, CZ, DE, ES (az egyik hivatal), HU, LT és NL igenlő választ adott. BE és ES (a másik hivatal) az esetek többségében be tudja tartani a határidőket; CY esetében a kért információ típusától függ. LV esetében előfordulhat, hogy nem tudják betartani a 8 órás határidőt (a hivatal nem működik napi 24 órában, a hét minden napján), IE pedig jelezte, hogy nem mindig tudják betartani a határidőket, mivel a más vagyon-visszaszerzési hivataloktól származó információk minősége miatt gyakran további ellenőrzésekre van szükség.

A határozat 3. cikkének (2) bekezdése hivatkozik a svéd kezdeményezés mellékletét képező információcsere-formanyomtatványra, és azt kötelező elemnek minősíti. A vagyon-visszaszerzési hivatalok platformja keretében e kérdésről folytatott megbeszélések során a Tanács Főtitkársága jelezte, a tagállamok a svéd kezdeményezés végrehajtására vonatkozó iránymutatás értelmében megegyeztek abban, hogy a formanyomtatvány ne legyen kötelező.

Ugyanakkor a legtöbb vagyon-visszaszerzési hivatal (legalábbis AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EE, ES, HU, IE, LT, LV, NL ) gyakorlatilag a svéd kezdeményezéshez tartozó formanyomtatványt használja, amikor megkeresést küld más hivataloknak, bár néha más eszközökkel[5] együtt.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok küldenek információkéréseket más hivataloknak, de sokuk más csatornákat is használ, így például a CARIN-t ( BE, DE, ES, NL ), az Interpol összekötő tisztviselőket ( AT, CZ, DE, ES ), az Europolt ( CZ, ES ), a nemzeti bűnüldöző szervek összekötő tisztviselői hálózatát ( AT, CZ, DE, ES, HU, NL ), nemzeti pénzügyi hírszerző egységüket ( EL, LT ) vagy a Délkelet-Európai Együttműködési Kezdeményezés összekötő tisztviselőit ( HU ). A vagyon-visszaszerzési hivatalok többsége (legalábbis AT, BE, CY, CZ, DE, EE, ES, HU, IE, LV, NL ) statisztikát vezet a más vagyon-visszaszerzési hivatalokkal folytatott információcserékről. Jelentős különbségek vannak azonban az alkalmazott kategóriák és mutatók között. Egy biztonságosabb információcsere-rendszer esetleges bevezetése megkönnyítené a statisztikai célú adatgyűjtést.

Az összehasonlítható adatok viszonylagos hiánya ellenére a vagyon-visszaszerzési hivatalok platformja keretében folytatott megbeszélések során kiderült, hogy a határozat elfogadása óta a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti, információcsere iránti megkeresések száma jelentősen emelkedett, és általában javult a válaszok minősége.

Az egyes vagyon-visszaszerzési hivatalok nagy mértékben eltérő véleménnyel vannak a válaszok minőségéről. Egyes hivatalok ( AT, CZ ) nagyon jó minőségűnek ítélték a kapott információkat, mások ( BE, EE, LV ) jónak, egyes további hivatalok ( DE, ES, HU, IE, LT) pedig meglehetősen alapszintűnek (nyomozás megindításához azonban elegendőnek).

Számos hivatal hangsúlyozta beadványában és a platform találkozóin egyaránt: fontos, hogy a hivatalok a megkeresés küldésekor jobb információkat szolgáltassanak.

Mivel a svéd kezdeményezés határidőit általában betartják, formanyomtatványát széles körben használják, és a válaszok minősége legalábbis kielégítő, megállapítható, hogy a cikk rendelkezéseit végrehajtják.

4. cikk – A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti kérelem nélküli információcsere

E cikk arról rendelkezik, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatalok előzetes megkeresés nélkül információt küldhetnek egymásnak.

A vagyon-visszaszerzési hivatalokban dolgozó szakemberekkel való megbeszélések azt mutatják, hogy néha sor kerül megkeresés nélküli információcserére (például BE és NL között), ennek gyakoriságára vonatkozóan azonban nem szolgáltak statisztikákkal. A rendelkezésre álló információk nem elegendőek e cikk végrehajtásának értékeléséhez.

5. cikk – Adatvédelem

A rendelkezésre álló adatok a 2008. évi kerethatározat[6] tekintetében nem utalnak az alkalmazandó adatvédelmi rendelkezések megsértésére.

A nemzeti adatvédelmi jogszabályok és gyakorlatok különbségei ellenére úgy tűnik, az előirányzott rendszer (amely szerint az alkalmazandó adatvédelmi rendelkezések a fogadó vagyon-visszaszerzési hivatal vonatkozó rendelkezései) nem akadályozza jelentősen a releváns információk küldésének vagy fogadásának lehetőségét. A vagyon-visszaszerzési hivatalok nagy része jelezte, hogy a jelenlegi adatvédelmi szabályok nincsenek hatással a más hivatalokkal való információcserére.

6. cikk – A legjobb gyakorlatok cseréje

E cikk értelmében a vagyon-visszaszerzési hivataloknak ki kell cserélniük a vagyon felkutatása terén végzett erőfeszítéseik hatékonyságának javításával kapcsolatos legjobb gyakorlatokat.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok számos bevált gyakorlatot azonosítottak a más hivatalokkal való tapasztalataik alapján. Sok ilyen gyakorlat a CARIN ajánlások alkalmazásához kapcsolódik (amelyek szintén megállapítanak bevált gyakorlatokat). Egyes gyakorlatok a vagyonfelkutatás terén konkrét kétoldalú esetekben való együttműködéshez kapcsolódnak, néhány pedig a vagyonfelkutatáshoz nem kapcsolódó operatív tevékenységekre (pl. további bűnüldözési támogatás a vagyon felkutatása után) vonatkozik. A vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti együttműködésről általában pozitív visszajelzések érkeznek. Bizonyos bevált gyakorlatok cseréjére rendszeresen sor kerül a vagyon-visszaszerzési hivatalok informális uniós platformjának találkozóin.

7. cikk – Kapcsolat a már meglévő együttműködési szabályokkal

E rendelkezés nem igényel átültetést.

3. A VAGYON-VISSZASZERZÉSI HIVATALOK ELŐTT ÁLLÓ FŐBB KIHÍVÁSOK

A vagyon-visszaszerzési hivatalok előtt álló főbb kihívások megértéséhez szem előtt kell tartani a kijelölt vagyon-visszaszerzési hivatalok alábbi jellemzőit:

- A vagyon-visszaszerzési hivatalok többsége viszonylag kevés személyzettel működik. A 28 kijelölt hivatal közül csupán hat rendelkezik 10 vagy ennél több alkalmazottal.

- A vagyon-visszaszerzési hivatal fő feladata a vagyon felkutatása és azonosítása tagállamának területén. A legtöbb vagyon-visszaszerzési hivatal azonban nem rendelkezik (közvetlen vagy közvetett) hozzáféréssel az összes olyan releváns adatbázishoz, amely lehetővé tenné számára feladatának hatékonyabb ellátását.

- Míg valamennyi vagyon-visszaszerzési hivatal hozzáfér a cégnyilvántartásokhoz, nem minden tagállamban létezik központosított ingatlan-nyilvántartás. Csak egy vagyon-visszaszerzési hivatal rendelkezik hozzáféréssel a bankszámlák nemzeti nyilvántartásához, ilyen nyilvántartás pedig csak öt tagállamban létezik.

- A vagyon-visszaszerzési hivatalok e-mail vagy fax útján cserélnek érzékeny információkat (pl. bankszámlaszámokat), és nem élvezik egy teljesen biztonságos információcsere-rendszer támogatásának előnyeit.

- Csak néhány vagyon-visszaszerzési hivatal minősül nemzeti szintű központi kapcsolattartó pontnak a más tagállamok hatóságaitól érkező, vagyon-visszaszerzéshez kapcsolódó, kölcsönös jogsegély iránti megkeresések tekintetében.

- Csak kevés vagyon-visszaszerzési hivatal vesz részt a befagyasztott vagyon kezelésében.

- A vagyon-visszaszerzési hivatalok közel fele nem rendelkezik hozzáféréssel a befagyasztásra és elkobzásra vonatkozó igazságügyi statisztikákhoz.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok megítélése szerint a pénzügyi információkhoz (nevezetesen a bankszámlára vonatkozó információkhoz) való hozzáférés jelenti a legfontosabb kihívást, amellyel szembesülnek. Második leglényegesebb problémának a biztonságos információcsere-rendszer hiányát tartják. A vagyon-visszaszerzési hivatalok közül többen említették kihívásként a pénzügyi nyomozók elégtelen szakirányú továbbképzését és általában a forráshiányt.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok kihívásként utaltak továbbá az általuk hozzáférhető információkkal kapcsolatos nemzeti jogi szabályozások különbségeire, a vagyonkezelésért felelős hatóságokkal való korlátozott kapcsolatokra, a vagyon-visszaszerzési hivatalokra vonatkozó értékelési rendszer hiányára, az adatvédelmi és a banktitokkal kapcsolatos rendelkezésekre és arra a tényre, hogy bankszámla-nyilvántartások nem minden tagállamban léteznek.

A vagyon-visszaszerzési hivatalok biztonságos információcsere-rendszere felé

A határozat nem határozza meg kifejezetten a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti operatív együttműködés csatornáit. A vagyon-visszaszerzési hivatalok platformja keretében azonosított kulcsfontosságú kérdésnek minősítették, hogy az operatív információk vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti cseréjére biztonságosabb eszközök révén kerüljön sor. Jelenleg gyakran cserélnek érzékeny információkat e-mail útján, ami bizonyos fokú biztonsági kockázatot jelent.

A szervezett bűnözésből származó jövedelmekről szóló közleményében[7] a Bizottság ösztönzi az Europolt a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti összehangoló szerep betöltésére. Ezzel összefüggésben az Europol bűncselekményből származó vagyonnal foglalkozó hivatala (ECAB)[8] javasolta azon lehetőség megvizsgálását, hogy a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti kétoldalú információcsere céljára az Europol SIENA rendszerét[9] használják. A javaslatot a vagyon-visszaszerzési hivatalok platformja kedvezően fogadta, és az alábbiakat állapították meg:

- egyértelműen szükség van egy biztonságos csatornára a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti közvetlen információcseréhez;

- a SIENA már működik, és műszaki megoldást nyújt a bűnüldözési információk cseréjére, szilárd jogalappal és a legmagasabb biztonsági követelmények alkalmazásával;

- a SIENA költséghatékony megoldást jelenthetne, mivel már létező hálózatra épít; így nem lenne szükség pénzügyi támogatásra új hálózat kialakításához;

- ha a SIENA-t választanák a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti információcsere céljára, közvetlen információcserét kellene biztosítania a vagyon-visszaszerzési hivatalok között. A tagállamoknak a SIENA-n és a svéd kezdeményezésen belül is ki kellene jelölniük illetékes hatóságként a vagyon-visszaszerzési hivatalaikat. Ezenkívül műszaki szempontból is össze kellene kapcsolniuk vagyon-visszaszerzési hivatalaikat az Europol nemzeti egységeikkel[10].

2009 szeptemberében az Europol kísérleti szakasz indításáról döntött, amelyben az érdekelt vagyon-visszaszerzési hivatalok részt vehettek. 11 ország ( BG, DK, EE, ES, FR, HU, NL PL, SK, SV és UK ) vagyon-visszaszerzési hivatala beleegyezett, hogy teszteli a SIENA-t a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti információcsere céljára.

2010 júliusában nyolc vagyon-visszaszerzési hivatali tisztviselő (BG, DK, EE, HU, NL, PL és UK) a SIENA-ra vonatkozó képzésben részesült az Europol székhelyén. A kísérleti szakasz 2010. júliusban kezdődött és szeptember végéig tartott. Értékelése jelenleg folyamatban van.

Amennyiben sikeresnek bizonyul, az első vagyon-visszaszerzési hivatalok 2011-ben hivatalosan is kapcsolódhatnának a SIENA-hoz. A vagyon-visszaszerzési hivatalok SIENA-val való összekötésére irányuló erőfeszítések tovább folytatódnak majd, azzal a céllal, hogy a hivatalok többségét összekössük a SIENA-val.

4. KÖVETKEZTETÉSEK

Mivel a határozat lényegi rendelkezései a vagyon-visszaszerzési hivatalok létrehozására vagy kijelölésére és a hivatalok közti információcserére vonatkoznak, a határozat tagállamok általi végrehajtásának szintje viszonylag kielégítőnek tekinthető. Huszonkét tagállam rendelkezik vagyon-visszaszerzési hivatallal, és erről 2010. december végéig, két évvel a határozatban megállapított határidő után tájékoztatta a Bizottságot (legalább informálisan).

Az EU belső biztonsági stratégiájának megvalósításáról szóló bizottsági közlemény[11] felszólítja a tagállamokat, hogy 2014-ig hozzanak létre olyan vagyon-visszaszerzési hivatalokat, melyek megkapják a szükséges erőforrásokat, jogköröket és képzést, és amelyek képesek adatokat cserélni, továbbá rögzíti, hogy a Bizottság 2013-ig közös mutatókat dolgoz ki, és a tagállamoknak ezek alapján kell majd értékelniük a vagyon-visszaszerzési hivatalok teljesítményét.

A vagyon-visszaszerzési hivatalokra alkalmazható eredményességi mutatókra vonatkozó első javaslatokat 2010 decemberében, a vagyon-visszaszerzési hivatalokról szóló páneurópai konferencián terjesztették elő. A javaslatok között szerepelt továbbá a vagyon-visszaszerzési hivatalok eredményességének rendszeres értékelése (a mutatóknak való megfelelés révén) informális szakértői látogatások útján, amelyet a vagyon-visszaszerzési hivatalok platformján tartott megbeszélések követnének.

Ugyanakkor tervek vannak az elkobzásra vonatkozó jelenlegi jogi keret módosítására. Az EU belső biztonsági stratégiájának megvalósításáról szóló bizottsági közleményben a Bizottság bejelentette azon szándékát, hogy 2011-ben jogszabályjavaslatot fog benyújtani az EU elkobzásra vonatkozó jogszabályi keretének erősödése céljából[12]. E határozat, amely a vagyon-visszaszerzési hivatalok közötti információcsere jogi keretét határozza meg, úgy tűnik, nem mutat releváns hiányosságokat. Az új jogszabály azonban lehetőséget nyújt a Bizottság, az Európai Parlament és a Tanács számára új rendelkezések bevezetésére, amelyek célja adott esetben a vagyon-visszaszerzési hivatalok hatásköreinek vagy információkhoz való hozzáférési képességének erősítése.

A Bizottság felhívja a tagállamokat, hogy fontolják meg ezt a jelentést, és nyújtsanak be a Bizottságnak és a Tanács Főtitkárságának további vonatkozó információkat, a határozat 8. cikkével összhangban.

Öt tagállam még nem jelölt ki vagyon-visszaszerzési hivatalt. Mivel bármely hálózat csak olyan erős, mint a leggyengébb láncszeme, ez lényegesen csökkentheti a tagállamok azon képességét, hogy EU-szerte felkutassák a jogellenesen szerzett vagyont. A Bizottság elvárja, hogy azok a tagállamok, amelyek még nem hajtották végre ezt a határozatot, ezt haladéktalanul megtegyék.

[1] HL L 332., 2007.12.18., 103. o.

[2] HL L 386., 2006.12.29., 89. o.

[3] A CARIN országonként két operatív kapcsolattartó pontról (egy bűnüldözési, egy igazságügyi) rendelkezik. A CARIN, amelyet a Bizottság és az Europol is támogat (ez utóbbi ad otthont állandó titkárságának is), több mint 50 ország és jogrendszer, köztük 26 uniós tagállam szakértőit fogja össze.

[4] Így az európai elfogatóparancsról szóló 2002/584/IB kerethatározat 2. cikkének (2) bekezdésében említett bűncselekmények.

[5] Például egyszerű kérések esetén e-mail, vagy a CARIN kapcsolattartó pontok által információcsere céljára használt formanyomtatvány.

[6] A határozatnak az adatok fogadó tagállam általi felhasználására vonatkozó rendelkezéseire tekintettel az alkalmazandó adatvédelmi szabályok a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretében feldolgozott személyes adatok védelméről szóló, 2008. november 27-i 2008/977/IB kerethatározat (HL L 350., 2008.12.30., 60. o.) szabályai. A határozat nem tartalmaz erre utaló hivatkozást, mivel a kerethatározatot egy évvel a határozat elfogadása után fogadták el.

[7] COM(2008) 766 végleges, 2008.11.20.

[8] Az ECAB a pénzügyi nyomozókat segíti a bűncselekményből származó jövedelmek más országokban való felkutatásában. 2007-ben 133 nyomozást támogatott.

[9] A biztonságos információcsere-hálózati alkalmazás (Secure Information Exchange Network Application, SIENA) új generációs kommunikációs eszköz, amely a bűncselekményekhez kapcsolódó operatív és stratégai információk gyors, biztonságos és felhasználóbarát cseréjét szolgálja a tagállamok, az Europol, valamint olyan harmadik felek között, amelyekkel az Europol együttműködési megállapodást kötött.

[10] Ezek az Europollal való információcserét szolgáló nemzeti központi kapcsolattartó pontok.

[11] COM(2010) 673., 2010.11.22.

[12] Különös tekintettel a harmadik felektől való elkobzás és a kiterjesztett elkobzás gyakoribb lehetővé tételére, valamint a nem előzetes bírósági ítéleten alapuló vagyonelkobzási határozatok tagállamok közti kölcsönös elismerésének előmozdítására.