AZ EURÓPAI PARLAMENT ÁLLÁSFOGLALÁSA  
(2013. április 17.)  
az Európai Unió ügynökségei 2011-es pénzügyi évre szóló költségvetésének végrehajtására 
vonatkozó mentesítésr ől: teljesítmény, pénzgazdálkodás és ellen őrzés  
AZ EURÓPAI PARLAMENT,  
— tekintettel a Bizottság által az Európai Parlament és a Tanács számára a 2009. évi mentesítés nyomon 
követésér ől készített 2011. november 14-i jelentésre (COM(2011) 736) és a kísér ő bizottsági szolgálati 
munkadokumentumokra (SEC(2011) 1350 és SEC(2011) 1351),  
— tekintettel az Európai Parlament, a Tanács és az Európai Bizottság 2012. július 19-i együttes nyilatko ­
zatára a decentralizált ügynökségekr ől, 
— tekintettel a 2012. július 19-i együttes nyilatkozathoz mellékelt közös megközelítésre az uniós decent ­
ralizált ügynökségek vonatkozásában,  
— tekintettel az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követésér ől 
szóló, a Bizottság által 2012 decemberében elfogadott ütemtervre,  
— tekintettel a Bizottság „Európai ügynökségek – A további teend ők” cím ű közleményére (COM(2008) 
135),  
— tekintettel 2012. május 10-i állásfoglalására a 2010-es mentesítésr ől: az uniós ügynökségek teljesítmé ­
nye, pénzgazdálkodása és ellen őrzése (  1 ), 
— tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletr ől szóló, 
2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletre (  2 ) és különösen annak 185. cikkére,  
— tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, 
Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezésér ől szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom 
európai parlamenti és tanácsi rendeletre (  3 ) és különösen annak 208. cikkére,  
— tekintettel az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletr ől szóló 
1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési 
keretrendeletr ől szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletre (  4 ) és külö ­
nösen annak 96. cikkére,  
— tekintettel a Számvev őszék 15/2012. sz. különjelentésére, amelynek címe „Az összeférhetetlenség keze ­
lése a kiválasztott uniós ügynökségeknél”,  
— tekintettel a decentralizált ügynökségek 2011-es évre vonatkozó éves beszámolóiról készített éves 
számvev őszéki különjelentésekre (  5 ), 
— tekintettel „Az uniós ügynökségek közös támogató szolgálatának létrehozásával kapcsolatos lehet őségek 
és azok megvalósíthatósága” cím ű, 2009. április 7-én kiadott tanulmányára,HU L 308/374 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.  
( 1 ) HL L 286., 2012.10.17., 388. o.  
( 2 ) HL L 248., 2002.9.16., 1. o.  
( 3 ) HL L 298., 2012.10.26., 1. o.  
( 4 ) HL L 357., 2002.12.31., 72. o.  
( 5 ) HL C 368., 2011.12.16.
— tekintettel az Unió korrupció elleni küzdelemre irányuló er őfeszítéseir ől szóló 2010. május 18-i nyilat ­
kozatára (  1 ), az EU korrupció elleni küzdelemre irányuló er őfeszítéseir ől szóló 2011. szeptember 15-i 
állásfoglalására (  2 ) és a korrupció elleni uniós küzdelemr ől szóló bizottsági közleményre (COM(2011) 
308);  
— tekintettel eljárási szabályzata 77. cikkére és VI. mellékletére,  
— tekintettel a Költségvetési Ellen őrz ő Bizottság jelentésére és a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság, a 
Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Bizottság és az Állampolgári Jogi, Bel- és 
Igazságügyi Bizottság véleményére (A7-0118/2013),  
A. mivel ez az állásfoglalás az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 185. cikke értelmében vett szervek 
tekintetében fogalmaz meg a mentesítési határozatot kísér ő horizontális megállapításokat, összhangban 
a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 96. cikkével és a Parlament eljárási szabályzata VI. mellékletének 
3. cikkével;  
B. mivel az ügynökségek száma az elmúlt évtizedben háromszorosára, a 2001. évi 10-r ől 2011-re 30-ra 
nőtt, 
Általános kérdések  
1. hangsúlyozza az ügynökségek által végzett feladatok fontosságát, és közvetlen hatásukat a polgárok 
mindennapi életére, különösen a gyógyszerek min őségével, az élelmiszer-biztonsággal, a légi közlekedés 
biztonságával, vagy a fert őző betegségek kitörésének ellen őrzésével kapcsolatban; ezzel összefüggésben 
hangsúlyozza az ügynökségek önállóságának kiemelt fontosságát, különösen a szabályozó és a független 
információk gy űjtésével és nyújtásával foglalkozó ügynökségek esetében; emlékeztet arra, hogy a decent ­
ralizált ügynökségek létrehozásának f ő oka független technikai és tudományos értékelések készítése volt;  
2. emlékeztet, hogy háromévnyi elemzés és tárgyalások után a Parlament, a Tanács és a Bizottság 2012 
júliusában elfogadott egy „közös megközelítést”, amely a decentralizált ügynökségek jöv őjér ől és átala ­
kításáról szóló politikai megállapodás; üdvözli e megállapodás megkötését, de sajnálja, hogy nem hatá ­
rozza meg a javasolt cselekvések végrehajtásával kapcsolatos döntéshozatali folyamatokat, és azt, hogy 
az Európai Parlament hogyan ellen őrizze ezeket a folyamatokat;  
3. üdvözli a Számvev őszék jelentéseit és a Parlament kéréseinek teljesítésére irányuló számvev őszéki 
erőfeszítéseket az ellen őrzések javítása és a mentesítési folyamat megkönnyítése céljából;  
4. elégedetten állapítja meg, hogy a Számvev őszék ellen őrzési jelentései immár részletesebb információt 
tartalmaznak, mint a korábbi években; ösztönzi a Számvev őszéket, hogy folytassa ezt a pozitív tenden ­
ciát és fejlessze tovább a teljesítményellen őrzési elemeket, mind a Számvev őszék éves ellen őrzési 
jelentéseiben, mind pedig különjelentéseiben; kéri a Számvev őszéket, hogy ösztönözze a mindkét fél 
bevonásával zajló vitákat, amennyiben az ügynökségek ezt kérik, és így javítsa a jelentéseiben szerepl ő 
információkat és azok átláthatóságát, bemutatva például azokat az eseteket, amikor maga az ügynökség 
fedezte fel a problémát és arról értesítette a Számvev őszéket, még pontosabban jelezve azokat az 
eseteket, amikor a Számvev őszék fenntartást fogalmazott meg;  
5. minden ügynökséget emlékeztet azon kötelezettségére, mely szerint az igazgatójuk által összeállított 
jelentést kell küldeniük a mentesítésért felel ős hatóság részére, amely tartalmazza a bels ő ellen őr által 
lefolytatott bels ő ellen őrzések számát és jellegét, a megfogalmazott ajánlásokat, illetve azok nyomon 
követését, a 2343/2002/EK, Euratom rendelet 72. cikke (5) bekezdésének megfelel ően;HU 2013.11.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 308/375  
( 1 ) HL C 161. E, 2011.5.31., 62. o.  
( 2 ) HL C 51. E, 2013.2.22., 121. o.
6. helyesli a jó együttm űködést az illetékes bizottság és az unió ügynökségeinek hálózata („a hálózat”) 
között, amely koordinációs, információk cseréjére és az ügynökségek közös érdekkörébe tartozó kérdé ­
sekben közös álláspontok elfogadására szolgáló fórum, és ösztönzi a hálózat er ősítését; elégedetten 
állapítja meg, hogy az éves mentesítési eljárás keretében megkeresett ügynökségek igazgatói készségesek 
és nyíltak voltak; meglepetéssel veszi tudomásul a hálózat 2012. október 19-i levelét, amelyben kéri a 
Parlamentet, hogy „térjen vissza a korábbi években alkalmazott gyakorlatához”; éppen ellenkez őleg, 
ösztönzi és elvárja, hogy a hálózat támogassa a Parlament által az el őző mentesítés során az irányítás 
javításával, az átláthatósággal és az összeférhetetlenség elleni intézkedésekkel kapcsolatban kért változ ­
tatásokat a fogyasztók és az adófizet ők pénze javára;  
7. hangsúlyozza, hogy a mentesítési eljárás során a hatékonyságra és az átláthatóságra kell összpontosítani, 
és felkér minden érintett felet – a Számvev őszéket, a Tanácsot, az ügynökségeket és a hálózatot –, hogy 
a mentesítést ebb ől a szempontból közelítsék meg; kiemeli, hogy a teljesítmény felé való hangsúlyel ­
tolódás semmi esetre sem akadályozhatja a szabályszer űséget és a hatékony és eredményes pénzgaz ­
dálkodást;  
8. ezzel összefüggésben rámutat az ügynökségek adminisztratív terhei és az általuk elért eredmények 
közötti kapcsolatra; úgy véli, hogy az ügynökségek lehet ő leghatékonyabb m űködéséhez és a rendel ­
kezésükre álló források legnagyobb mérték ű kihasználásához szinergiákat kell keresniük és meg kell 
osztaniuk a bevált gyakorlatokat és a szolgáltatásokat a földrajzi vagy tematikus közelség alapján; úgy 
véli, hogy a Bizottság által nyújtott szolgáltatásokhoz való hozzáférést is javítani és b ővíteni kell, illetve 
meg kell könnyíteni;  
9. az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok egyszer űsítését javasolja, ami lehet ővé tenné az 
ügynökségek adminisztrációs tevékenységgel foglalkozó személyzetével kapcsolatos költségek csökken ­
tését; felszólítja a Bizottságot, hogy e célból dolgozzon ki javaslatokat, és ösztönözze az ügynökségeket, 
hogy éljenek az egyszer űsítés lehet őségével a felvételi eljárások vonatkozásában, mivel az általánosan 
alkalmazott eljárás nagyobb szervezetek számára került kialakításra, és túlzott terheket ró az ügynök ­
ségekre;  
10. aggódva állapítja meg, hogy a Számvev őszék számos problémát tárt fel, amelyek több ügynökséget is 
érintenek, például:  
— kötelezettségvállalások által alá nem támasztott, vagy túlzottan magasnak t űnő átvitt el őirányzatok,  
— az átláthatóság vagy a szabályszer űség hiánya a munkaer ő-felvételnél,  
— a közbeszerzések és a szerz ődések kezelése,  
— esetleges összeférhetetlenségek, beleértve az ügynökségek igazgatótanácsainak szintjét is;  
11. ezzel összefüggésben tudomásul veszi a hálózat válaszát; üdvözli az ügynökségek összehangolt 
fellépését és azon szándékukat, hogy kezeljék a Számvev őszék által feltárt problémákat, és sürgeti a 
hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felel ős hatóságnak a 
Számvev őszék és a Parlament által a 2010-es pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás során feltárt 
hiányosságok orvoslására irányuló konkrét intézkedések végrehajtásának el őrehaladásáról; hangsúlyozza 
annak tényét, hogy ezért az egyes ügyvezet ő igazgatók és az ügynökségek igazgatótanácsai felelnek;  
12. sürgeti a hálózatot, valamint az egyes ügynökségeket, hogy tegyenek jelentést a mentesítésért felel ős 
hatóságnak ezen elképzelések és megközelítésmódok végrehajtásának el őrehaladásáról annak értékelé ­
sér ől, hogy a kiválasztott megközelítés hatékonynak bizonyult-e a Számvev őszék által és a közös 
megközelítésben feltárt lezáratlan kérdések megoldásában, és tegyenek jelentést a mentesítésért felel ős 
hatóságnak a Számvev őszék megállapításainak kezelésére irányuló egyéni és együttes fellépésekr ől, 
illetve azok eredményeir ől; 
13. hangsúlyozza, hogy az ügynökségek egy ideje a költségvetési rendelet szerint rájuk alkalmazandó 
szabályok rugalmasságának növelését kérik; elismeri, hogy e szabályok legtöbbje aránytalan és nem 
felel meg sem az ügynökségek nagy része méretének, sem céljaiknak, sem jellegüknek; úgy véli, hogy az 
ügynökségekre vonatkozó pénzügyi és alapszabályok egyszer űsítése lehet ővé tenné hatékonyságuk 
növelését, a költségek csökkentését és a Számvev őszék által jelzett számos probléma megoldását;HU L 308/376 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.
14. megjegyzi, hogy a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség bizonyos ügynök ­
ségei operatív jelleg űek, és költségvetésük végrehajtása küls ő tényez őkt ől is függ, amelyeket tekintetbe 
kell venni a költségvetési eljárás során;  
Költségvetési és pénzgazdálkodás  
15. ismételten hangsúlyozza, hogy az évenkéntiség elve egyike az uniós költségvetés hatékony végrehajtá ­
sának szavatolása érdekében elengedhetetlen három számviteli alapelvnek (egységesség, évenkéntiség és 
egyensúly); megállapítja, hogy a decentralizált ügynökségek nem minden esetben tartják be maradék ­
talanul ezt az elvet;  
16. emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy az átvitt el őirányzatok továbbra is fennálló problémáját még 
kezelni kell; tudomásul veszi az ügynökségek magyarázatát a m űködési költségek átvitelének elkerülé ­
sével kapcsolatos nehézségek tekintetében; mindazonáltal úgy véli, hogy számos esetben van lehet őség 
az el őrelépésre, különösen a kötelezettségvállalási el őirányzatok valós igényeken alapuló jobb kezelése, 
jobb bels ő tervezés és általános bevételi el őrejelzés, valamint szigorúbb költségvetési fegyelem alkalma ­
zása és a kiadások rendszeres áttekintése révén; arra kéri az ügynökségeket, hogy vizsgálják meg bels ő 
igazgatási eljárásaikat az igazgatási terhek csökkentése érdekében, különösen a közbeszerzési és a 
munkaer ő-felvételi eljárások során; úgy véli, hogy mind a Bizottságnak, mind a Számvev őszéknek valódi 
segítséget kellene nyújtania az ügynökségek részére e területen;  
17. rámutat, hogy bizonyos esetekben a bels ő tervezés fejlesztésre szorul, ami szükségessé teszi az ügynök ­
ségek számára, hogy eljárásaik javítására törekedjenek; elismeri ugyanakkor, hogy bizonyos körülmé ­
nyek között és megfelel ő indokolás mellett (pl. nem volt lehet őség a kifizetések elszámolására a 
szerz ődés évében) err ől átlátható módon említést kell tenni a vonatkozó számvev őszéki jelentésben; 
úgy véli, hogy csak így lehet ténylegesen értékelni, hogy az átvitelek túl nagyok-e vagy sem;  
18. ezzel összefüggésben hangsúlyozza, hogy a normák rangsorát figyelembe kell venni, és úgy véli, hogy a 
hangsúlyt a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra kell helyezni; rámutat azonban arra, hogy a 
jelenlegi pénzügyi szabályok nem oldják meg a díjak beszedésén alapuló finanszírozásban részesül ő 
ügynökségek esetében felmerül ő problémát, és felszólítja a Bizottságot, hogy javasoljon megoldást erre a 
problémára az ügynökségekre vonatkozó pénzügyi szabályok következ ő felülvizsgálatakor; rámutat, 
hogy a költségvetési rendelet sem alkalmazható azokra az ügynökségekre, amelyek többletbevétellel 
rendelkeznek, és hangsúlyozza, hogy fontos, hogy a reform során ezekre az esetekre megoldások 
szülessenek, például egy korlátozott tartalékalap létrehozása révén;  
19. azt várja, hogy a Számvev őszék mint a Parlament 2010-es mentesítési jelentése és az ügynökségek 
összehasonlításáról szóló jelentés nyomon követésével foglalkozó küls ő ellen őr tanácskozzon az 
ügynökségek hálózatával egy, az ügynökségek számára nyíltan hozzáférhet ő és átlátható összehasonlí ­
tási és rangsorolási rendszer kialakítása érdekében, amely fontos mutatókat használ a helyes pénzgaz ­
dálkodás és költségvetési gazdálkodás, az alacsony irányítási költségek, valamint az eredményes m űkö ­
dési hatékonyság terén, és könnyen elérhet ő formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa 
rendelkezésre az alapul szolgáló adatokat;  
20. aggodalommal állapítja meg, hogy a költségvetés rugalmatlanságát egyes ügynökségek hiányosságnak 
tekintik, ami azt sugallja, hogy megtakarításokat lehetne eszközölni, ha elegend ő rugalmasság lenne a 
költségvetésen belül címr ől címre; felhívja a Bizottságot, hogy vizsgálja meg közelebbr ől a helyzetet, és 
terjesszen el ő javaslatokat a kérdés kezelésére;  
21. megállapítja, hogy az ügynökségek számos különböz ő vizsgálati és ellen őrzési eljáráson mennek 
keresztül az év folyamán, amelyek eloszlása gyakran nagyon egyenetlen, ami nehézségeket okozhat 
számukra; úgy véli, hogy ezzel a kérdéssel els ősorban a különböz ő vizsgálatok jobb összehangolása 
révén kellene foglalkozni (  1 ); úgy véli, hogy meg kellene kérdezni az ügynökségeket, hogy gyakorlati 
megoldásokat lehessen találni erre a problémára, amelyek nem akadályozzák alapvet ő feladataik ellátá ­
sát; felkéri a Számvev őszéket, a Bizottságot, az ügynökségeket és a hálózatot, hogy ennek kapcsán 
álljanak el ő egy minden érintett fél számára megfelel ő megközelítéssel;HU 2013.11.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 308/377  
( 1 ) Ennek kapcsán lásd az uniós decentralizált ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követésér ől szóló 
ütemterv 53. fellépését.
22. kéri, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás módszeresen mellékeljen egy szabványosított táblá ­
zatot végleges éves beszámolójuk közzétételével kapcsolatban, amely tartalmazza a költségvetés végre ­
hajtásáról szóló jelentéseikben és a költségvetési és pénzgazdálkodásukról szóló jelentéseikben bemu ­
tatott adatokat; javasolja, hogy minden ügynökség és közös vállalkozás átfogó, könnyen hozzáférhet ő és 
átlátható módon nyújtsa ezt a tájékoztatást (például Excel-táblázatokban és/vagy CSV-fájlokban), hogy 
megkönnyítsék költségvetéseik végrehajtásának összehasonlítását, és így lehet ővé tegyék a Parlament és 
a nyilvánosság számára, hogy átfogóan összehasonlítsák költségeiket;  
23. kéri a hálózatot, hogy vezesse be a költségvetési jogcímek részletes, szabványosított rendszerét, hogy 
minden egyes költségvetési jogcím vonatkozásában címenként, fejezetenként és jogcímenként össze ­
gezni lehessen és össze lehessen hasonlítani az ügynökségek bevételeit és kiadásait, valamint az 
előirányzatok végrehajtását és felhasználását; továbbá kéri a hálózatot, hogy végezze el az ezt követ ő 
összehasonlítást, valamint könnyen elérhet ő formában (például Excel- és/vagy CSV-fájlokban) bocsássa 
rendelkezésre a következtetéseket és az alapul szolgáló adatokat;  
Emberi er őforrások és munkaer ő-felvételi politika  
24. rámutat, hogy a személyzeti szabályzat meghatározza az ügynökségek által elfogadott személyzeti 
politika alapjául szolgáló elveket, és hogy az ügynökségekre alkalmazandó szabályok nagyobb rugal ­
masságára és egyszer űsítésére van szükség jobb m űködésük biztosítása érdekében ebben a tekintetben; 
rámutat továbbá, hogy bár a személyzeti szabályzat 110. cikke lehet ővé tesz némi rugalmasságot, de 
mivel a végs ő döntést a Bizottság hozza meg, alapvet ő fontosságú, hogy az ügynökségek és a Bizottság 
előzetes megállapodást érjenek el; úgy véli, hogy véleménykülönbség esetén a Bizottságnak be kellene 
mutatnia az indoklással ellátott döntést az Európai Parlament illetékes bizottsága számára;  
25. emlékezteti az ügynökségeket arra, hogy személyzeti politikai terveikben átfogó tervezési megközelítést 
kell elfogadniuk az emberi er őforrásokkal kapcsolatban, amely összhangban van a rendelkezésükre álló 
költségvetési és igazgatási lehet őségekkel, annak érdekében, hogy a személyzeti politika következetes és 
igényeikre szabott legyen; továbbá arra is emlékeztet, hogy a személyzeti terveknek figyelembe kell 
venniük bizonyos alapvet ő tényez őket, mint a n ők és férfiak közötti egyenl őség és a földrajzi egyensúly; 
ebben a tekintetben üdvözli a Bizottság által ütemtervében el őrevetített kezdeményezéseket és azt, hogy 
az ügynökségek sajátosságai már elismerésre kerülnek a személyzeti szabályzat folyamatban lév ő felül ­
vizsgálata folyamán;  
26. aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az ügynökségek személyzeti felvételi eljárásai visszatér ő problémát 
jelentenek gyakorlatilag az ügynökségek létrehozása óta, miközben a Számvev őszék a 2011-es pénzügyi 
évre vonatkozó ellen őrzésében két ügynökség kivételével mindegyiknél problémákat és hiányosságokat 
tárt fel ezen a területen; meglep ődéssel tapasztalta, hogy sem a közös megközelítés, sem az ütemterv 
nem tartalmaz intézkedéseket ezen a területen;  
27. úgy véli, hogy a személyzeti politikai tervek jól bevált gyakorlata értékes eszköze a hosszú távú 
személyzeti tervezésnek; egyre aggasztóbbnak találja, hogy az éves költségvetési eljárás során a Bizottság 
törli az elfogadott személyzeti politikai terveket, ezért felhívja a Bizottságot, hogy korlátozza magát e 
téren;  
28. felhív minden ügynökséget, hogy tájékoztassák a mentesítésért felel ős hatóságot az egyes besorolási 
fokozatokban a rugalmas munkaid ő és a kompenzációs szabadság rendszere szerint jóváhagyott szabad ­
ságokról napokban kifejezve, évente éves tevékenységi jelentéseikhez csatolva;  
Összeférhetetlenség és átláthatóság  
29. üdvözli a kiválasztott uniós ügynökségeknél az összeférhetetlenség kezelésér ől szóló 15/2012. sz. 
számvev őszéki különjelentést, amely a Parlament azon kérése alapján született, hogy a Számvev őszék 
készítsen átfogó jelentést az ügynökségek által az olyan helyzetek kezelése során alkalmazott megköze ­
lítésr ől, amelyeknél esetlegesen összeférhetetlenség merül fel;  
30. véleménye szerint a 15/2012. számú különjelentés legf őbb hozzáadott értéke abban rejlik, hogy rend ­
szeresen nyomon követi az ügynökségek által az összeférhetetlenség kezelésével és megel őzésével 
kapcsolatban tett el őrelépést; kéri a Számvev őszéket, hogy továbbra is kövesse nyomon ezt a kérdést, 
ellen őrzésének körét más ügynökségekre is kiterjesztve, és ennek kapcsán tett észrevételeir ől a jöv őben 
készítsen különjelentést;HU L 308/378 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.
31. emlékeztet, hogy a Számvev őszék 15/2012. számú különjelentésében a következ ő négy ügynökségnél 
értékelte az összeférhetetlenség kezelésére irányuló szabályokat és eljárásokat: Európai Repülésbiztonsági 
Ügynökség (EASA), Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 
(EFSA) és Európai Gyógyszerügynökség (EMA);  
32. tudomásul veszi, hogy a Számvev őszék ellen őrzése két kérdésre kereste a választ: el őször is arra, hogy 
léteznek-e megfelel ő szabályok és eljárások, másodszor pedig arra, hogy ezek a szabályok és eljárások 
megfelel ően kerülnek-e végrehajtásra; továbbá megjegyzi, hogy a Számvev őszék az összeférhetetlen ­
ségnek a Gazdasági Együttm űködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) iránymutatásaiban szerepl ő foga ­
lommeghatározására alapozta munkáját, és hogy a minimumkövetelményekre vonatkozó hivatkozási 
keret szintén az OECD iránymutatásaiból származik; hangsúlyozza azonban, hogy miközben az OECD- 
iránymutatások nemzetközi összehasonlítási alapot jelentenek ebben a kérdésben, alapvet ően az állami 
köztisztvisel ők összeférhetetlenségi ügyeire vonatkoznak, ezért nem adhatnak megfelel ő választ az 
ügynökségek vezet ő testületei és az ügynökségek munkájában szerepet kapó más testületek, például 
az igazgatótanácsok és szakért ői testületek körében esetlegesen fennálló összeférhetetlenségek tekinte ­
tében; elismeri mindazonáltal az OECD eszköztárának jelent őségét, különösen az ajándékok, juttatások 
stb. ellen őrzése, valamint azon ajánlások tekintetében, amelyek a szankciókra, az érdekeltségi nyilatko ­
zatok teljessége és tartalmuk ellen őrzésének szükségességére, valamint a szakértelem bevonására és a 
potenciális összeférhetetlenségek feltárásának szükségességére vonatkoznak;  
33. megállapítja, hogy az ügynökség megfelel ő m űködését veszélyeztet ő nemzeti vagy intézményi érdekek 
miatt összeférhetetlenség merülhet fel az igazgatótanács tagjai és maga az ügynökség között is; felhívja 
ezért a Bizottságot, hogy haladéktalanul nyújtson be javaslatot a Parlamentnek e kérdés rendezése 
érdekében; reméli, hogy az átláthatóság érdekében addig is az ügynökségek igazgatótanácsa minden 
egyes tagjának érdekeltségi nyilatkozatát nyilvánosságra hozzák;  
34. sajnálja, hogy a Számvev őszék 15/2012. számú különjelentésében szerepl ő megállapításai szerint a 
helyszíni ellen őrzés lezárásakor (2011. októberben) a négy kiválasztott ügynökség egyike sem kezelte 
megfelel ően az összeférhetetlenségi ügyeket; tudomásul veszi, hogy míg az EMA és az EFSA összetet ­
tebb szabályokat dolgozott ki az összeférhetetlenségek kezelésére, az ECHA szabályai hiányosak voltak, 
az EASA pedig nem rendelkezett ilyenekkel;  
35. aggodalommal állapítja meg, hogy a Számvev őszék számos hiányosságról tett jelentést, különösen a 
személyzettel és a fellebbezési tanáccsal kapcsolatos szabályok és eljárások végrehajtását (ECHA), az éves 
érdekeltségi nyilatkozatok közzétételével kapcsolatos átláthatóságot (EASA), valamint az összeférhetet ­
lenséggel kapcsolatos képzést (ECHA és EASA) illet ően; hangsúlyozza, hogy a Számvev őszék által 
ellen őrzött négy ügynökség közül csak az EMA rendelkezett az ajándékokra és meghívásokra vonatkozó 
szabályokkal;  
36. üdvözli a négy ellen őrzött ügynökség számára tett számvev őszéki ajánlásokat; üdvözli, hogy a Szám ­
vev őszék ellen őrzéseit követ ően a kiválasztott négy ügynökség számos lépést tett saját hiányosságai 
orvoslására; sürgeti az ügynökségeket, hogy tájékoztassák a mentesítésért felel ős hatóságot a hiányos ­
ságok orvoslása érdekében hozott szabályok és eljárások végrehajtása terén tett további lépésekr ől, 
beleértve az összeférhetetlenségek kezelését is;  
37. tudomásul veszi, hogy a Számvev őszék számos olyan, az alkalmazást követ ő ügyekkel kapcsolatos 
jelent ős hiányosságot tárt fel, amelyek nehezítik a „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségek megel őzését; 
egyetért a Számvev őszék azon ajánlásával, amely szerint foglalkozni kell az alkalmazás megsz űntét 
követ ő ügyekkel, és úgy véli, hogy az ügynökségeknél igazgatóként, vagy felel ős beosztásban alkalma ­
zott személyek visszavonulási id őszakával („cooling-off period”) kapcsolatos kérdéseket tisztázni kell;  
38. támogatja a Számvev őszék azon ajánlását, amelyben valamennyi uniós intézményt és decentralizált 
szervet felkér annak megvizsgálására, hogy a 15/2012. számú különjelentés ajánlásai vonatkoznak-e 
és alkalmazhatók-e rájuk; úgy véli, hogy valamennyi ügynökségnek átfogó függetlenségi politikákat és 
eljárásokat kellene kidolgoznia és végrehajtania, többek között létrehozva a bizalommal való visszaélés 
esetén alkalmazandó eljárásokat és egyértelm ű szankciókat, illetve a már meglév őket átalakítva a levont 
tanulságok és a Számvev őszék 15/2012. számú különjelentésében szerepl ő ajánlások alapján; kéri ezért 
az ügynökségeket, hogy 2013 vége el őtt tájékoztassák a mentesítésért felel ős hatóságot az e tekintetben 
elért haladásról;HU 2013.11.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 308/379
39. üdvözli az európai ombudsman azon döntését, hogy saját hatáskörében vizsgálatot indít a Bizottságnál 
nemrégiben feltárt számos „forgóajtó” típusú összeférhetetlenségi eset kapcsán; egyetért az ombudsman 
által ennek kapcsán kiadott figyelmeztetéssel, amely szerint bár az összeférhetetlenségek hatékony 
kezelése a felel ősségteljes kormányzás és az etikus magatartás alapvet ő eleme, nem minden, a kormány ­
záshoz és az etikához kapcsolódó probléma jár összeférhetetlenséggel; úgy véli, hogy az összeférhetet ­
lenségi eseteket saját szoros határaikon belül kell vizsgálni, és hangsúlyozza, hogy az uniós intézmé ­
nyeken belül el ő kell mozdítani az összeférhetetlenséggel kapcsolatos képzési és megel őzési stratégiákat;  
40. üdvözli az Uniónak szóló azon számvev őszéki ajánlást, hogy fontolja meg az összeférhetetlenségb ől 
ered ő helyzetek kezelésére vonatkozó keretszabályozás továbbfejlesztését;  
41. üdvözli a decentralizált ügynökségekr ől szóló 2012. július 19-i intézményközi együttes nyilatkozatot és 
különösen annak az összeférhetetlenségek kezelésér ől és megel őzésér ől (11. és 18. bekezdés), valamint 
a tudományos szakért őik függetlenségér ől (20. bekezdés) szóló rendelkezéseit;  
42. felszólítja a Számvev őszéket, hogy értékelje a 15/2012. számú különjelentésében megfogalmazott 
ajánlások alapján tett lépések ügynökségek általi végrehajtását; felszólítja a hálózatot, hogy együtt ­
m űködve a Bizottsággal és a Számvev őszékkel dolgozzon ki javaslatokat a bevált gyakorlatok megosz ­
tása és a levont tanulságok alapján azon ügynökségek vagy m űködési területek azonosítása érdekében, 
amelyek a leginkább ki vannak téve az összeférhetetlenség veszélyének; e tekintetben üdvözli a lobbi ­
csoportok számára az uniós intézményeken belül létrehozott átláthatósági nyilvántartás felülvizsgálatát, 
és sürgeti a Bizottságot és az ügynökségeket, hogy hajtsák végre az e felülvizsgálatból ered ő, az esetleges 
összeférhetetlenségekkel kapcsolatos intézkedéseket;  
43. üdvözli az összeférhetetlenség kapcsán a Bizottság által tervezett fellépéseket, különös tekintettel azon 
szándékára, hogy az igazgatótanács tagjait és az igazgatókat, a tudományos bizottságokban részt vev ő 
szakért őket, valamint a fellebbezési tanácsok tagjait érint ő összeférhetetlenségek megel őzésére és keze ­
lésére irányuló koherens politikára vonatkozó iránymutatásokat (  1 ) hoz létre, amelyeket a Bizottság 
maga fog kidolgozni, és erre 2013-at t űzte ki határid őnek; örömmel állapítja meg, hogy ez a feladat 
a Bizottság kiemelt fellépéseinek és központi cselekvéseinek egyike; sürgeti a Bizottságot, hogy tartsa be 
a kit űzött határid őt, és 2013. vége el őtt tegyen jelentést a mentesítésért felel ős hatóságnak az e fellépés 
terén elért eredményekr ől, csatolva jelentéséhez a vonatkozó jogalkotási javaslatokat;  
44. megjegyzi, hogy ebben a tekintetben a Bizottság két lépést vár el az ügynökségekt ől 2013-ban, 
mégpedig a következ őket: fogadjanak el és hajtsanak végre az összeférhetetlenségre vonatkozó egyér ­
telm ű politikákat, továbbá cseréljenek tapasztalatot és amennyiben lehetséges, hangolják össze a tudo ­
mányos bizottságokra és a fellebbezési tanácsokra vonatkozó megközelítéseiket, és fektessenek le 
átlátható és objektív módon ellen őrizhet ő kritériumokat a fellebbezési tanácsok pártatlanságának és 
függetlenségének biztosítása, valamint a tudományos bizottságok tagjai kiválasztási eljárásainak felül ­
vizsgálata érdekében (  2 ); sürgeti az ügynökségeket, hogy 2013 vége el őtt jelentsék a mentesítésért felel ős 
hatóság felé ezen feladatok végrehajtásának állását;  
45. felkéri a Bizottságot, hogy vegye figyelembe egyrészt a kockázatok és az el őnyök közötti megfelel ő 
egyensúly fenntartásának szükségességét, különösen az összeférhetetlenség kezelését illet ően, másrészt a 
lehet ő legjobb tudományos szakértelem biztosítására vonatkozó célt; úgy véli, hogy a magatartási 
kódexek és az etikai iránymutatások szaporodása nem veheti elejét az összeférhetetlenségnek; úgy 
véli, a magatartási kódexek és etikai iránymutatások elfogadása szükséges, ám nem elegend ő, és az 
összeférhetetlenség elvét sért ő helyzetek megszüntetése csak egyszer ű és megfelel ő szabályok fogana ­
tosítása és hatékony betartatása révén érhet ő el, a becsületesség, az integritás és az átláthatóság általános 
kultúrájának részeként;HU L 308/380 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.  
( 1 ) Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követésér ől szóló ütemterv 
33. intézkedését.  
( 2 ) Lásd az Európai Unió decentralizált ügynökségeire vonatkozó közös megközelítés nyomon követésér ől szóló ütemterv 
34. és 34. intézkedését.
46. emlékeztet arra, hogy a magas fokú átláthatóság kulcsszerepet játszik az összeférhetetlenség jelentette 
kockázatok enyhítésében; felhívja ezért azokat az ügynökségeket, amelyek ezt még nem tették meg, 
hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsuk tagjainak, vezet őiknek, valamint küls ő és bels ő szak ­
ért őiknek nevét, érdekeltségi nyilatkozatát és önéletrajzát;  
Ütemterv  
47. ezzel összefüggésben üdvözli a Bizottságnak a 2012. decemberében elfogadott, uniós decentralizált 
ügynökségekre vonatkozó közös megközelítés nyomon követésér ől szóló ütemtervét (az ütemterv), 
és felkér minden érintett felet, hogy tegye magáévá az abban szerepl ő gondolatokat, tekintettel többek 
között az Unió új többéves költségvetésér ől folyó tárgyalásokra;  
48. teljes mértékben támogatja a Bizottságnak az ütemtervben megfogalmazott f ő célkit űzéseit, vagyis a 
kiegyensúlyozottabb kormányzás elérését, az ügynökségek hatékonyságának és elszámoltathatóságának 
növelését, és a nagyobb koherencia bevezetését a m űködésük területén; üdvözli a javasolt fellépéseket, 
különös tekintettel az igazgatótanácsok munkájának egységesítésére, az ügynökségek közötti szinergiák 
fellelésére irányuló er őfeszítésekre és egyes ügynökségek esetleges összevonására;  
49. rámutat, hogy bár az ütemterv jó kiindulási pont, még mindig nem nyújt átfogó értékelést az ügynök ­
ségek jelenlegi helyzetér ől, és nem ad egyértelm ű iránymutatást és stratégiát az ügynökségek igen 
időszer ű korszer űsítése terén; úgy véli, hogy a Bizottságnak ambiciózusabban és er őteljesebben kellene 
fellépnie az egyes ügynökségeket, ügynökségtípusokat vagy -csoportokat érint ő egyedi fellépések terén; 
sajnálja, hogy az intézményközi munkacsoport hosszas munkája a jelen szakaszban csak csekély ered ­
ményt hozott, és hogy a Tanács nem mutatkozik nyitottnak egy nagyra tör őbb megközelítésre; 
meggy őződése, hogy a proaktívabb és el őretekint őbb hozzáállás számottev őbb hozzáadott értékhez 
vezetett volna;  
50. üdvözli, hogy a közös megközelítés egyik kiemelt célkit űzése az ügynökségek irányításának javítása 
els ősorban azáltal, hogy az igazgatótanács és az ügyvezet ő igazgató szerepét egyértelm űbben határozza 
meg, és felülvizsgálja a Bizottság és a Parlament képvisel őinek hatáskörét a vezet ő testületekben; úgy 
véli, hogy ennek révén tisztázni lehet majd az uniós ügynökségek kapcsolatát az intézményekkel és a 
tagállamokkal, átfogóbb elszámoltathatósági mechanizmusokat lehet majd életbe léptetni, és – az 
ügynökségek függetlensége elvének tiszteletben tartása mellett – meg lehet majd határozni a Bizottság 
felel ősségének szintjét az ügynökségek tevékenységét illet ően; 
51. felhívja a Bizottságot, hogy az európai szemeszter keretében – különösen az éves növekedési jelentés és 
a makrogazdasági mutatók kidolgozása során – használja fel jobban az ügynökségek ajánlásait és a 
kapacitásépítést; hangsúlyozza, hogy az ügynökségek kulcsszerepet töltenek be az Európa 2020 stra ­
tégia célkit űzéseinek megvalósításában;  
Függetlenség  
52. hangsúlyozza, hogy kiemelten fontos, hogy az ügynökségek függetlenek legyenek; emlékeztet arra, hogy 
az ügynökségeknek képeseknek kell lenniük feladatkörüket önállóan ellátni, és sajnálatának ad hangot 
amiatt, hogy ez jelenleg nincs mindig így; úgy véli, hogy a Bizottság f őigazgatóságait az ügynökségek 
partnereinek kellene tekinteni, és aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság beavatkozásai néha 
megkérd őjelezik az ügynökségek döntéseinek és végrehajtott fellépéseinek tárgyilagosságát, különösen 
amikor a fogyasztók biztonságát érint ő, jelent ős kockázatú témákról van szó;  
Elszámoltathatóság  
53. úgy véli, hogy az ügynökségek demokratikus elszámoltathatóságát és különösen a mentesítését felel ős 
hatóság felé történ ő jelentéstételi eljárásaikat össze kell hangolni (különösen a pénzügyi kimutatások 
alakiságában, és a mentesítést követ ő jelentés benyújtásában fordulnak el ő eltérések); úgy véli, hogy a 
Parlament és az ügynökségek közti kapcsolatnak jót tenne egy er ősebb és jobban strukturált jelentés ­
tételi rendszer a Parlament felé; úgy véli, hogy a jelenlegi helyzet eléggé széttöredezett, és a kapcsolat ­
felvétel és a jelentéstétel túl gyakran  ad hoc  alapon történik;HU 2013.11.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 308/381
54. lényegesnek tartja, hogy az ügynökségekért felel ős parlamenti bizottságok a lehet ő legalaposabban 
vizsgálják meg az ügynökségek éves munkaprogramját, és biztosítsák, hogy a munkaprogramok igazod ­
janak az aktuális körülményekhez és politikai prioritásokhoz; ezzel összefüggésben elvárja, hogy – a 
decentralizált ügynökségekr ől szóló 2012. július 19-i együttes nyilatkozattal összhangban – az ügynök ­
ségek szorosan m űködjenek együtt a bizottságokkal és a Bizottsággal éves munkaprogramjuk összeál ­
lítása során;  
55. kéri az ügynökségeket, hogy honlapjukon tegyék közzé igazgatótanácsi üléseik jegyz őkönyvét, az 
átláthatóság és a demokratikus ellen őrzés – ideértve a Parlament általi ellen őrzést is – jegyében;  
56. javasolja, hogy a Parlament Költségvetési Ellen őrz ő Bizottságának egy tagja megfigyel őként részt 
vehessen az ügynökségek igazgatótanácsi ülésein;  
A szorosabb együttm űködés lehet őségei és egyes ügynökségek összevonása  
57. úgy véli, hogy meg kellene vizsgálni a további szinergiák lehet őségét az Európai Rend őrakadémia és az 
Európai Rend őrségi Hivatal között, tekintetbe véve a CEPOL által 2011-ben megjelentetett tanulmány 
eredményeit (CEPOL/CT/2010/002 szerz ődés); megjegyzi, hogy 2014 márciusában a Rend őrakadémia el 
fog költözni jelenlegi, bramshilli (Egyesült Királyság) székhelyér ől; kéri, hogy a Bizottság tegyen javas ­
latot az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a Rend őrakadémia áthelyezésére Hágába (Hollandia), 
amely az Európai Rend őrségi Hivatal jelenlegi székhelye, annak érdekében, hogy a két ügynökség 
megoszthassa létesítményeit és szolgálatait, alapfeladataik és autonómiájuk veszélyeztetése nélkül; hang ­
súlyozza, hogy a költözés lebonyolításáról hozott gyors döntés csökkentené a személyzetre és a felvételi 
eljárásokra esetlegesen káros hatást gyakorló bizonytalanságot;  
58. felhívja a Bizottságot, hogy az Európai Képzési Alapítvánnyal, az Európai Szakképzésfejlesztési 
Központtal, az Élet- és Munkakörülmények Javításáért Európai Alapítvánnyal és az Európai Munkahelyi 
Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökséggel együttm űködésben tárják fel az ügynökségek közötti 
szinergiákat, és tegyenek jelentést a mentesítésért felel ős hatóságnak az ügynökségek közötti szorosabb 
integráció lehet őségér ől; felkéri ezeket az ügynökségeket és a Bizottságot annak megállapítására, hogy a 
szorosabb együttm űködés méretgazdaságosságot és teljesítményoptimalizálást eredményezhet-e;  
59. bizonyos ügynökségek között szorosabb koordinációt vár el, különösen az egy másik ügynökség 
felel ősségi körét érint ő határozatok meghozatala terén; javasolja, hogy a jogszabályok ütköztetésének 
elkerülése érdekében az érintett ügynökségek az érdekeltek bevonásával egymás között állapodjanak 
meg; felhívja az ügynökségeket, hogy az ilyen esetekr ől mindig értesítsék a Parlament felel ős bizottságát;  
A bevált gyakorlatok megosztása  
60. hangsúlyozza, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek (pl. a következ ő, 2011-ben létrejött ügynök ­
ségek: az Energiaszabályozók Együttm űködési Ügynöksége, az Európai Bankhatóság (EBH), az Európai 
Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA)) 
esetében gondoskodni kell arról, hogy ezek az ügynökségek levonhassák a tanulságokat a régebb óta 
m űköd ő és tapasztaltabb ügynökségek bevált gyakorlataiból, és ily módon elkerülhessék a személyzeti 
felvétel, a közbeszerzés és a pénzügyi szabályozás során felmerül ő hiányosságokat;  
61. megelégedéssel jegyzi meg, hogy az újonnan létrehozott ügynökségek évente három alkalommal 
vesznek részt a hálózat ülésein, továbbá hogy ezeken az üléseken sor kerül a bevált gyakorlatok 
megosztására; tudomásul veszi továbbá, hogy az újonnan alapított ügynökségeket alhálózatokba tömö ­
rítik, amelyek célja a technikai szakértelmet igényl ő problémák megbeszélése, különös tekintettel az 
igazgatási vezet ők alhálózatára, amely ugyanolyan gyakran ül össze, mint a hálózat, és a munkaer ő- 
felvétel, a beszerzések, és a pénzügyi szabályozás témáit vitatja meg;  
62. tudomásul veszi, hogy az ESMA két tanulmányi látogatást szervezett, egyet az Európai Vasúti Ügynök ­
séghez (ERA) 2011-ben, és egyet az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökséghez (EMSA) 2012-ben; 
e látogatások során az ESMA munkatársainak lehet őségük nyílt e két, már régóta m űköd ő ügynökség 
bevált gyakorlataiból tanulni; tudomásul veszi az ESMA, az EIOPA és az EBA közti gyakori kapcsolat ­
felvételt, tapasztalatcserét, a gyakorlatok összehangolását és a szinergiák kiaknázását;HU L 308/382 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.
63. felkéri a hálózatot, hogy m űködjön együtt a Bizottsággal az ügynökségek közös képzési programjainak 
megszervezése érdekében, azzal a céllal, hogy megoldják a Számvev őszék által 2011-ben azonosított 
pénzügyi problémákat;  
Európai felügyeleti hatóságok  
64. aggodalommal jegyzi meg, hogy a költségvetési rendelet rendelkezései nem igazodnak teljes mértékben 
az európai felügyeleti hatóságok finanszírozási rendjéhez, mivel a költségvetés 55–60 %-át a tagállamok 
és az EFTA-tagok hozzájárulásaiból finanszírozzák; úgy véli, hogy a vegyes finanszírozásuk miatt 
egyedei kockázatoknak kitett európai felügyeleti hatóságok biztonságának és pénzügyi stabilitásának 
garantálása érdekében megfelel ő mechanizmusokat kell találni; úgy véli, hogy e kérdéssel legkés őbb a 
költségvetési rendelet ügynökségek tekintetében történ ő, következ ő felülvizsgálata során foglalkozni 
kellene, és felhívja a Bizottságot, hogy értékelje a helyzetet, és készítsen jelentést a mentesítésért felel ős 
hatóság számára;  
65. hangsúlyozza annak jelent őségét, hogy a rendelkezésre álló költségvetés és álláshelyek megfelel ően 
igazodjanak az EFH-ra ruházott feladatokhoz, mivel az aránytalanság a személyzeti állomány kiegyen ­
súlyozatlan feltöltését eredményezheti egyrészt az EFH saját alkalmazottainak felvétele, másrészt a 
nemzeti szakért ők részvétele tekintetében; aggodalmának ad hangot amiatt, hogy a Bizottság – erre 
utaló egyértelm ű jelzés nélkül – módosította az EFH által javasolt létszámtervet; sürgeti a Bizottságot, 
hogy teljes mértékben átlátható módon járjon el ebben, és más kérdésekben is;  
66. ezzel összefüggésben tudomásul veszi az IMF uniós pénzügyi ágazatra vonatkozó, 2012. decemberi 
értékelésének el őzetes következtetéseiben felvetett aggályokat, amely értékelés azt ajánlja, hogy az EFH 
erőforrásait és hatásköreit a feladatai sikeres ellátásához szükséges mértékben növelni kell, egyidej űleg 
fokozva m űködési függetlenségét;  
Nemek közötti egyenl őség 
67. hangsúlyozza annak jelent őségét, hogy megfelel ő politikák biztosítsák a n ők és férfiak megfelel ő képvi ­
seletét az ügynökségek irányító testületeiben; sürgeti a hálózatot, hogy vezessen be és terjesszen bevált 
gyakorlatokra vonatkozó általános iránymutatásokat a szóban forgó területen, még akkor is, ha erre 
nincs külön utalás az ügynökségek alapító rendeletében; felhívja az ügynökségek személyzeti kérdése ­
kért végs ő felel ősséggel tartozó ügyvezet ő igazgatóit, hogy az ügynökségek teljes személyzetét és a 
felel ős beosztásban dolgozókat illet ően is biztosítsák a nemek kiegyensúlyozott képviseletét;  
68. aggodalommal állapítja meg, hogy kevés n ő tölt be ügyvezet ő igazgatói posztot az ügynökségeknél; 
mivel a legtöbb ügynökségnél az igazgatókat az igazgatótanács a Bizottság által elfogadott kiválasztási 
listáról nevezi ki, felhívja az ügynökségek igazgatótanácsait és a Bizottságot, hogy ügyeljenek az egyen ­
lőség elvének érvényesülésére, és legyenek tekintettel a Bizottság által 2010-ben útjára indított, a felel ős 
beosztásban dolgozók nemi arányának kiegyensúlyozására irányuló stratégiára; aggodalmának ad 
hangot amiatt, hogy a közös megközelítésben és az ütemtervben a nemek közötti egyenl őségre vonat ­
kozó politika nem szerepel a célkit űzések között, és felhívja a Bizottságot, hogy dolgozzon ki külön 
javaslatokat e hiányosság orvoslására;  
69. tudomásul veszi, hogy a tagállamok nevezik ki képvisel őiket az ügynökségek vezet ő testületeibe; felkéri 
a tagállamokat, hogy képvisel őiknek e testületekbe való kinevezése során legyenek figyelemmel a nemek 
közötti egyenl őség elvére; felszólítja továbbá az ügynökségek ügyvezet ő igazgatóit, hogy az elnök- és 
alelnökválasztás során tudatosítsák az igazgatótanácsok tagjai körében ezt a szempontot; elégedettséggel 
állapítja meg, hogy a jelenlegi Trojka-ügynökségek közül kett ő igazgatótanácsát n ő elnökli;  
Összetett IT-rendszerek  
70. hangsúlyozza, hogy az uniós szinten m űköd ő, összetett informatikai (IT-) rendszerek jelentette technikai 
és irányítási kihívásoknak való megfelelés érdekében az ügynökségeknek és a Bizottságnak össze kell 
hangolniuk és meg kell osztaniuk egymással a bevált gyakorlatokat és a tapasztalatokat; furcsállja, hogy 
a Bizottság díjakat számol fel az ügynökségeknek az IT-rendszerek használatáért, és hogy ezeket a 
díjakat nem objektív paraméterek – pl. az ügynökségek mérete – alapján állapítják meg; felhívja a 
Bizottságot, hogy mivel ezek a díjak jelent ős terhet jelentenek a kis ügynökségek számára, amennyiben 
a díjak kiszabását nem lehet elkerülni, igazítsa azokat az ügynökségek méretéhez és anyagi teherbírá ­
sához;HU 2013.11.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 308/383
71. felhívja a Bizottság figyelmét az ügynökségek nehézségeire az olyan összetett IT-rendszerek használata 
során, mint az eredményszemlélet ű elszámolás (ABAC) és a SYSPER 2, mivel ezeket a rendszereket a 
Bizottság igényeihez szabták, nem pedig az ügynökségekéhez; üdvözli az ügynökségi alhálózatok és 
különösen az uniós ügynökségek információs és kommunikációs technológiai hálózatának (IT-kérdések) 
és az adminisztratív vezet ők alhálózatának (ABAC és SYSPER2) e probléma következményeivel foglal ­
kozó fellépéseit, és felhívja a Bizottságot, hogy e kérdésben szorosabban m űködjön együtt az ügynök ­
ségekkel;  
72. javasolja, hogy az ügynökségek használhassák a Bizottság emberier őforrás- és egyéb szoftvereit, ahelyett, 
hogy saját maguknak kelljen megvásárolniuk e drága szoftvereket;  
73. javasolja, hogy a következ ő pénzügyi évt ől kezd ődően – a mentesítési hatóságnak az ügynökségekkel 
kapcsolatos munkáját megkönnyítend ő, valamint az ügynökségek számára, egyre bonyolultabb feladat ­
köreikre és munkájukra tekintettel – a Parlament vegye fontolóra, valamely ügynökség tanulmányozása 
és a róla szóló véleményének el őkészítése során a feladatok oly módon történ ő átszervezését, amelynek 
értelmében – amint arra ez évben más intézmények tekintetében már sor került – több el őadót 
neveznének ki;  
74. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást az e mentesítési eljárás hatálya alá tartozó ügynök ­
ségeknek, valamint a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvev őszéknek.HU L 308/384 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2013.11.16.