(2)A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) tudományos szakvéleménye szerint a Balti-tenger több faja és élőhelye is rossz állapotban van. A Balti-tenger középső részén, a Szigettengeren és a Finn-öbölben az éves tápanyagbevitel továbbra is meghaladja a regionális célértékeket. A tápanyag-koncentráció viszonylag magas, továbbá az oxigénben szegény vagy oxigénmentes mélytengeri területek kiterjedése még mindig jelentős. A szennyező anyagok szintje a legtöbb európai tengerhez képest továbbra is magas. Ez az általános környezeti helyzet befolyásolja a táplálékhálózat működését, csökkenti a további környezeti változásokkal szembeni rezilienciát és ellenállóképességet, rontja a társadalmi-gazdasági előnyök kilátásait, a halászati lehetőségeket is ideértve.

(3)A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal (Gadus morhua) egyre romló állapota ennek a helyzetnek tudható be. Az ICES álláspontja szerint az állományt – a lassuló állománypótlódás, a környezeti tényezők és az ökoszisztémában bekövetkezett olyan változások együttes hatása miatt, amelyek az állomány állapotára tekintettel magas (a halászati mortalitásnál háromszor nagyobb) természetes mortalitást és túlzott mértékű halászati mortalitást eredményeznek – fenntarthatatlanul alacsony biomassza jellemzi. A kereskedelmi méretű közönséges tőkehal biomasszája az 1950-es évek óta megfigyelt legalacsonyabb szinten van. Ezenkívül az ICES becslése szerint a szaporodóképes állomány biomasszája középtávon (2024-ig) a halászat teljes tilalma esetén sem fogja elérni a fenntarthatósági referenciaértéket. Ezért az ICES az állományokra vonatkozó, 2020. évre szóló szakvéleményében teljes halászati tilalmat javasol.

(4)A Balti-tengerre vonatkozó többéves terv előírja, hogy ha valamely állomány a tudományos szakvélemények szerint fenyegetettségnek van kitéve, védintézkedéseket kell tenni, amelyekbe beletartozik a halászati lehetőségek csökkentése és egyes konkrét állományvédelmi intézkedések, továbbá ezeket az intézkedéseket egyéb megfelelő intézkedésekkel kell kiegészíteni. A helyzetjavító intézkedések magukban foglalhatják az érintett állomány célzott halászatának felfüggesztését és a halászati lehetőségek megfelelő csökkentését. Az (EU) 2016/1139 rendelet 5. cikkének (4) bekezdése szerint az intézkedéseket a helyzet jellegével, súlyosságával, időtartamával és ismétlődésével összhangban kell kiválasztani.

(5)A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal állományfelmérése alapján a Bizottság elfogadta az (EU) 2019/1248 bizottsági végrehajtási rendeletet, amely az ICES 24–26 alkörzetben 2019. december 31-ig tiltja a közönséges tőkehal halászatát.

(6)A Tanács 2019. október 15-én politikai megállapodást fogadott el a 2020-ra rendelkezésre álló balti-tengeri halászati lehetőségekről. A megállapodás a 2020-as halászati lehetőségek szükséges és példa nélküli, a 2019. évihez képest 92 %-os csökkentését írja elő a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal tekintetében, valamint e teljes kifogható mennyiség (a továbbiakban: TAC) felhasználását kizárólag a járulékos fogásokra korlátozza. Ebből adódóan az érintett állomány célzott halászata nem engedélyezett. Mivel az ICES 24 alkörzetben elsősorban a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal található meg, ebben az alkörzetben a Balti-tenger nyugati részén élő közönséges tőkehalra vonatkozó TAC a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal járulékos fogásaira is alkalmazandó.

(7)A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatától függő halászflottáknak nincs alternatív lehetőségük más állományokat halászni. A becslések szerint a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatának tilalma révén keletkező gazdasági veszteség ellentételezéséhez további mintegy 20 000 tonna, egyéb fajokat érintő fogásra lenne szükség. Ugyanakkor a Tanács más állományok tekintetében is jelentős csökkentésekben állapodott meg, ezek mértéke a Balti-tenger nyugati részén élő hering esetében 65 %, a Balti-tenger nyugati részén élő közönséges tőkehal esetében 60 %, a sima lepényhal esetében 32 %, a botteni-öbölbeli hering esetében 27 %, a spratt esetében pedig 22 %.

(8)A bizottsági elemzés rámutatott, hogy a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehaltól leginkább függő flottaszegmensek több mint 300 hajót foglalnak magukban, elsősorban vonóhálós és hálós halászhajókat Litvániában, Lettországban és Lengyelországban, és kisebb mértékben Dániában. A szóban forgó flottaszegmensek komoly társadalmi-gazdasági jelentőséggel bírnak; Litvániában, Lettországban és Lengyelországban a nemzeti flotta teljes munkaidős egyenértékben kifejezett mintegy 20–50 %-át képviselik. Mindössze csekély hányaduk tűnik kellően reziliensnek ahhoz, hogy megbirkózzon egy rövid távú – de nem közép- vagy hosszú távú – halászati tilalommal. A hajók többségét vagy már jelenleg is érzékenyen érinti a kedvezőtlen – a tilalom révén tovább súlyosbodó – helyzet, vagy teljes mértékben alá fogja ásni nyereségességüket. A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal kvótafelhasználása évek óta nem éri el a 60 %-ot, 2018-ban további csökkenést mutatva mindössze 40 % volt, 2019-ben pedig a július közepéig tartó időszakban – amikor a Bizottság szükséghelyzeti intézkedései életbe léptek – még alacsonyabb arányt mutatott (19 %), ami jól szemlélteti az érintett halászat terén jelentkező biológiai problémát. Tekintettel arra, hogy a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehalállomány várhatóan még középtávon sem fog egészséges szintre helyreállni, az érintett flottaszegmensek tartós strukturális egyensúlyhiányt fognak mutatni, ami a flották szerkezetátalakítását indokolja.

(9)A flották szerkezetátalakítását az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 22. cikkének megfelelően kell végrehajtani, amely előírja a tagállamok részére, hogy idővel – a releváns tendenciák figyelembevétele mellett és a legjobb tudományos szakvélemények alapján – intézkedéseket hozzanak a flottáik halászati kapacitásának a halászati lehetőségeikhez való igazítása érdekében, azzal céllal, hogy azok között állandó és tartós egyensúlyt alakítsanak ki. E célkitűzés elérése érdekében a tagállamoknak minden év május 31-ig jelentést kell küldeniük a Bizottságnak a flottáik halászati kapacitása és a halászati lehetőségeik közötti egyensúlyról. Amennyiben az értékelés egyértelműen azt mutatja, hogy a halászati kapacitás nem áll ténylegesen egyensúlyban a halászati lehetőségekkel, a tagállam a jelentésébe cselekvési tervet illeszt az azonosított strukturális többletkapacitással rendelkező flottaszegmensekre vonatkozóan. A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal állományromlásával foglalkozó ICES-szakvéleményt 2019. május 29-én tették közzé, ezért a halászati kapacitás és a halászati lehetőség közötti egyensúlyról beszámoló meglévő jelentések még nem tudták figyelembe venni a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal súlyos állapotára és a korábban ezt az állományt célzó flották ebből eredő többletkapacitására vonatkozó új információt. A tagállamoknak a flották és a halászati lehetőségek közötti egyensúlyról szóló soron következő jelentésükben mielőbb, de legkésőbb 2020. május 31-ig figyelembe kell venniük ezt a többletkapacitást.

(10)Az érintett tagállamok 2019. október 15-i politikai nyilatkozatukban kijelentették, hogy amennyiben a halászat visszaesése nyomán jelentkező hátrányos társadalmi-gazdasági következmények kezelése érdekében csökkenteniük kell flottakapacitásukat, az 1380/2013/EU rendelet 22. cikkével összhangban cselekvési tervet nyújtanak be a Bizottsághoz. A tagállamok egyúttal tisztában vannak azzal, hogy a flottakapacitás szükséges csökkentéséből adódóan fontos elkerülniük a további halászati kapacitásba való beruházásokhoz nyújtott állami támogatást.

(11)Az ICES 2019. május 29-én közzétett szakvéleménye szerint a 24–28 alkörzetben a közönséges tőkehal hozzávetőlegesen 70 %-át 120 mm-es szembőségű hálószemekből álló, Bacoma típusú szelektálóablakkal vagy T90-es léhésből készített halászeszközzel ellátott vonóhálós hajók, 15 %-át pedig 110 és 156 mm közötti szembőségű hálót használó kopoltyúhálós hajók rakodták ki. Az ilyen eszközökkel felszerelt halászatok az általános megítélés szerint célzottan közönséges tőkehalat halásznak, a rájuk vonatkozó legkisebb szembőséget az (EU) 2019/1241 európai parlamenti és tanácsi rendelet szabályozza. A közönséges tőkehal kirakodási mennyiségét tekintve a fentieken kívüli legjelentősebb 15 szereplő egyenként a kirakodások kevesebb mint 5 %-át képviselte. Fontos biztosítani, hogy a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatával foglalkozó flották kapacitásszintje ne emelkedjen, és a közpénzek felhasználásával történő végleges beszüntetés hatékonyan csökkentse a flották kapacitását. A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehalállomány visszaállítása érdekében a két érintett flottaszegmens tagállami kapacitásszintjét az aktív hajók utóbbi években jellemző, a szükséghelyzeti intézkedések alkalmazását megelőző (azaz 2017-es és 2018-as) szintjén kell maximalizálni, és ezt a szintet tovább kell csökkenteni, ha állami támogatással vonnak ki hajókat a flottából.

(12)A Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehalállomány halászati kapacitására vonatkozó felső értékhatárok az 1380/2013/EU rendelet 22. cikkében meghatározott intézkedéseken felül alkalmazandók. E felső értékhatárokat az aktív hajók utóbbi időben jellemző kapacitásszintjén kell maximalizálni, és ki kell zárni azokat a hajókat, amelyeket az előző években állami támogatás nélkül vontak ki a flottából. A felső értékhatároknak ezenkívül biztosítaniuk kell, hogy más flottaszegmensek hajói ne kerüljenek át a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatát folytató szegmensbe. A halászati kapacitás felső értékhatárai betartásának biztosítása érdekében a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot az eredeti felső értékhatárról, és az abban bekövetkező bármely módosításról.

(13)Figyelembe véve a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehalállomány súlyos állapotát, kiegészítő intézkedéseket kell bevezetni a szóban forgó állomány halászatának ellenőrzésére. Azt a mennyiségi küszöbértéket, amely felett a halászhajók kötelesek fogásaikat egy adott helyen kirakodni, 250 kg-ra kell csökkenteni. A közönséges tőkehal halászatára kvótával rendelkező, a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal élőhelyén halászó hajók parancsnokainak ezenfelül biztosítaniuk kell, hogy halászati tevékenységüket az illetékes nemzeti hatóságok bármikor nyomon tudják követni.

(14)Az ICES elemző értékelést adott ki a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehalról, de a szükséges adatok hiányában nem állt módjában a halászati mortalitási tartományokat és különböző referenciapontokat is rendelkezésre bocsátani. Ezért a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatát folytató hajók legalább 20 %-os tengeri megfigyelésének biztosítása révén javítani kell az adatgyűjtést.

(15)Az 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet által létrehozott Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) az azonosított strukturális többletkapacitások csökkentése érdekében 2017. december 31-ig lehetővé tette a végleges beszüntetést, mint eszközt. Ha a tagállamok strukturális egyensúlyhiányt állapítottak meg, az 1380/2013/EU rendelet 22. cikke értelmében ennek eredményeként kidolgozott cselekvési terv lehetővé tette számukra, hogy a cselekvési terv célkitűzéseinek teljesítése érdekében éljenek a végleges beszüntetés lehetőségével.

(16)A Balti-tenger kivételes és tartós környezeti helyzete és abból adódóan a halászati lehetőségek beszűkülése okozta kedvezőtlen gazdasági hatások enyhítése érdekében, illetve tekintettel a Balti-tengerre vonatkozó többéves terv értelmében életbe lépő konkrét intézkedésekre, a halászati tevékenységek halászhajók leselejtezésével történő végleges beszüntetéséhez nyújtott állami támogatásnak lehetővé kell tennie a tagállamok számára, hogy teljesítsék az 1380/2013/EU rendelet 22. cikke szerinti cselekvési terveik célkitűzéseit és csökkentsék a Balti-tengerre vonatkozó többéves terv hatálya alá tartozó halászati szegmensekben azonosított strukturális egyensúlyhiányt. Ezért az 508/2014/EU rendeletet ennek megfelelően módosítani kell, a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatától jelentős mértékben függő halászhajók leselejtezésével történő végleges beszüntetéséhez nyújtott támogatás ismételt bevezetésével.

(17)A balti-tengeri flottaszerkezet kiigazítása és a többéves tervben rögzített állományvédelmi célkitűzések közötti összhang érdekében a halászati tevékenységeknek a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatától jelentős mértékben függő halászhajók leselejtezésével történő végleges beszüntetéséhez nyújtott támogatást szigorú feltételekhez kell kötni, és össze kell kapcsolni a kiegyensúlyozatlan szegmensekre vonatkozó cselekvési tervekben meghatározott kiigazítási célokkal és eszközökkel.

(18)Figyelembe véve a Balti-tenger instabil ökoszisztémáját, a halászati tevékenységek végleges beszüntetéséhez nyújtott támogatás nem adható halászhajók kereskedelmi célú halászattól eltérő – például hobbihorgászati – célú utólagos átalakítására, ami káros hatással lehet az ökoszisztémára. A szóban forgó támogatás ezért csak halászhajók leselejtezésére nyújtható.

(19)A leselejtezéshez nyújtott támogatás bevezetése egy kivételes helyzetre reagáló, előre nem látott intézkedés. A Bizottságnak nem áll módjában az egyes tagállamok ETHA-keretét meghaladóan további pénzeszközöket rendelkezésre bocsátani a halászati tevékenységek végleges beszüntetése céljából. Ennek ellenére az egyes tagállamok ETHA-keretén belüli fokozott rugalmasság lehetővé tenné a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatával foglalkozó flottáik strukturális többletkapacitását a végleges beszüntetés eszközével csökkenteni kívánó balti tagállamok számára, hogy a rendkívüli helyzet kezelése során ne veszélyeztessék az ETHA más fontos prioritásait, különösen az 508/2014/EU rendelet 13. cikkének (2) bekezdésében említett, a halászat, az akvakultúra és a halászati területek fenntartható fejlesztése jelentette prioritást. Az 508/2014/EU rendelet 13. cikke (6) és (7) bekezdésében említett kategóriákból való, végleges beszüntetésre fordítandó átcsoportosítás hatékonynak tekinthető az említett rugalmasság biztosítására.

(20)Az 1380/2013/EU rendelet 22. cikkének (6) bekezdése értelmében a flottából állami támogatással kivont halászhajók halászati kapacitása nem helyettesíthető. Ezenfelül az említett rendelet 23. cikkének (1) bekezdése értelmében az új kapacitásnak a flottába állami támogatás nélkül való belépését legalább ugyanolyan nagyságú kapacitás állami támogatás nélküli korábbi kivonása kompenzálja.

(21)Tekintettel a Balti-tenger keleti részén élő közönséges tőkehal halászatától jelentős mértékben függő uniós halászhajók rossz gazdasági helyzetére, továbbá e hajók halászati tevékenységének végleges beszüntetéséhez nyújtandó ETHA-támogatás rendelkezésre bocsátásának szükségességére, indokolt az Európai Unióról szóló szerződés, az Európai Unió működéséről szóló szerződés és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés mellékletében szereplő, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló 1. jegyzőkönyv 4. cikkében említett nyolchetes időszak alóli kivételről rendelkezni,