[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 7.3.2007

SEC(2007) 292 végleges

Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban Románia 2006–2009-re szóló konvergenciaprogramjáról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

1. Előzmények

A Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.

A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell.

Románia 2007. január 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz és 2007. január 25-én nyújtotta be első konvergenciaprogramját. A Tanács a konvergenciaprogramról a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – véleményt fogalmaz meg (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).

2. A program értékelésének előzményei

A konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából ez a szakasz összefoglalja az elmúlt tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét.

Románia az elmúlt öt évben erőteljes gazdasági növekedést élt át, de egy főre jutó GDP-je (vásárlóerő paritásban - PPS – kifejezve) még mindig alacsony, 2005-ben az EU-25-átlag 34%-a volt. Tehát továbbra is nagy szükség van felzárkózásra, ami közép- és hosszútávon Románia legfontosabb kihívása lesz. 2001–2005 között a makrogazdasági stabilitás javult, amit az infláció erőteljes és tartós csökkenése és az államháztartás konszolidációja tükröz. A beruházások felgyorsultak és a nettó külföldi közvetlen tőkebefektetések jelentős növekedésével megerősödtek, ami segített a termelés technológiaigényesebb ágazatok felé történő elmozdításában. Az ipari kibocsátás és az export szerkezete a magasabb hozzáadott értékkel rendelkező termékek irányába változott, megőrizve a külső versenyképességet a fajlagos munkaerőköltségek növekedése ellenére is. A jelentős gazdasági konjunktúra a foglalkoztatási ráta csak elhanyagolható növekedését eredményezte, amely elég alacsony, 58% körüli. Ugyanakkor Románia folyamatos elvándorlással és a népesség elöregedésével szembesül. Az egykulcsos személyi jövedelemadó 2005. januári bevezetése hozzájárult a nem hivatalos munkaerőpiac szűkítéséhez, amely még így is igen nagy.

Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[2]; a magatartási kódex[3] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |

- Ajánlás

A TANÁCS VÉLEMÉNYE

az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban Románia 2006–2009-re szóló konvergenciaprogramjáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság ajánlására,

a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:

1. [2007. március 27-én] a Tanács megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, amely a 2006-tól 2009-ig terjedő időszakra szól.

2. Románia az elmúlt öt évben erőteljes gazdasági növekedést élt át, de egy főre jutó GDP-je (vásárlóerő paritásban – PPS – kifejezve) még mindig alacsony, 2005-ben az EU-25-átlag 34%-a volt. Tehát a továbbra is nagy szükség van felzárkózásra, ami közép- és hosszútávon Románia legfontosabb kihívása lesz. 2001–2005 között a makrogazdasági stabilitás javult, amit az infláció erőteljes és tartós csökkenése és az államháztartás konszolidációja tükröz. 2006-ban az átlagos infláció 6,6% volt.

3. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os, jóval a potenciális szint feletti 8%-ról gyorsuló ütemben továbbra is fenntartható 5,9%-ra csökken 2009-ig. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzése alacsonynak tűnik, mivel a hitel és a magánfogyasztás növekedésének tartós lassulását feltételezi, ami nem biztos, hogy bekövetkezik. A programtól eltérően a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az erőteljes magánfogyasztás és –beruházás eredményeként az exportot továbbra is meghaladó import alapján tovább bővül a külső hiány 2007-ben és 2008-ban.

4. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 1,4%-a lesz, szemben a 2005. decemberi előcsatlakozási gazdasági programban foglalt, a GDP 0,7%-ának megfelelő céllal. A konvergenciaprogram a GDP 2,3%-ára becsli a hiányt, de az előzetes adatok alapján még rosszabb lesz az eredmény. Az eredeti célhoz képesti csúszás jelentős további kiadásokat tükröz, főként az el nem költött beruházási kiadások újraelosztásából eredő folyó kiadásokat, amelyek több mint ellensúlyozzák a vártnál erősebb bevételnövekedést.

5. A program fő célja a költségvetési konszolidáció, hogy elérhető legyen a GDP 0,9%-át kitevő strukturális hiányban (ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított hiány) meghatározott középtávú célkitűzés 2011-ben, azaz a programidőszakon túl. A program az államháztartási hiány kismértékű csökkentését tervezi, a GDP 2,3%-áról 2006-ban a GDP 2%-ára 2009-ben, a GDP 2,7%-ára történő 2007-es emelkedést követően. Az elsődleges hiány várhatóan hasonló pályát követ, és a programidőszak végén a GDP 1%-a lesz.

6. Az elhanyagolható és a programidőszak végére ütemezett kiigazítás a bevétel/GDP-aránynak a kiadás/GDP-arányénál valamivel magasabb növekedésével történik (majdnem 4 százalékpont, illetve 3,5 százalékpont). A bevételi oldalon a legtöbb növekedés az adókból ered (különösen 2007-ben) és az „egyéb bevételekből” (vélhetően az uniós pénzeszközök beáramlásához kapcsolódóan). A kiadási arány emelkedése nagymértékben az állami beruházások jelentős növekedéséből ered, amelyek az uniós pénzeszközök felvételének feltételezett jelentős növekedése miatt a tervek szerint a GDP százalékában kifejezve több mint megkétszereződnek. A 2005. decemberi előcsatlakozási gazdasági programhoz képest a költségvetési célkitűzések jóval kevésbé nagyra törőek, bár az alapjául szolgáló növekedési feltételezések hasonlóak.

7. A közös módszertannak megfelelő strukturális hiány (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított hiány) a tervek szerint a GDP 3 %-áról 2006-ban a GDP 3,5%-ára romlik tovább 2007-ben, mielőtt a GDP 2,25 %-ára javulna 2009-ben. A fentiek értelmében a program a GDP 0,9%-át kitevő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet az a programidőszakon túl, 2011 körül szándékozik elérni. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP 1,75 %-a körüli hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés összhangban van az adósságrátával és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátással.

8. A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007-ben nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, azt követően azonban a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye. 2007-ben a kiadások és a bevételek is alacsonyabbak lehetnek a tervezettnél: előbbi azért, mert valószínűtlen az állami beruházási tervek megvalósulása, utóbbi pedig azért, mert a gazdasági tevékenység feltételezett adóintenzitása igen optimistának tűnik. 2008-tól kezdve a költségvetési stratégia nincs eléggé részletezve, több kiadási tétel esetében is változékony a kijelölt pálya és a 2009-es szigorítás megalapozatlan. Az utóbbi években a gyakori költségvetési módosítások miatti kiadásoldali csúszások, a kommunista rendszer alatt államosított, vissza nem adott tulajdonokért az államháztartás által az állampolgároknak fizetendő kompenzáció teles összegét érintő bizonytalanság, valamint az állami vállalatok államháztartással szembeni kifizetetlen kötelezettségeinek esetleges törlése arra mutat, hogy fennáll a kiadások túllépésének veszélye, még akkor is, ha a tervezett beruházási kiadások szintjét valószínűleg alulteljesítik. Emellett előfordulhat, hogy a beruházásokra elkülönített, túlzott mértékű forrásokat a múlthoz hasonlóan fogyasztási kiadásokra fordítják, ami negatív hatással lenne az állami kiadások minőségére.

9. E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nem tűnik elégségesnek ahhoz, hogy a programban is tervezettek szerint a programidőszak alatt biztosítsa a középtávú célkitűzés megvalósítását. Ezenkívül a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén nem nyújt elegendő biztonsági tartalékot a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A program alapján a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás üteme egyértelműen elégtelen és jelentősen meg kell erősíteni annak érdekében, hogy összhangban legyen a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely előírja, hogy a kiigazításnak kedvező gazdasági időszakokban magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. Különösen a kedvező időszakok tekintetében a strukturális javulás elhanyagolható és teljes mértékben a programidőszak végére ütemezett, és 2007-re romlás várható, a tervezett kiigazítást pedig, különösen 2009-ben, nem támasztják alá intézkedések.

10. A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ben elérte a GDP körülbelül 13%-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint a GDP-hez viszonyított adósság aránya mintegy 1 százalékponttal csökken a programidőszak folyamán.

11. Az Európai Gazdaságpolitikai Bizottság (EPC) és a Bizottság által elvégzett, közös makrogazdasági feltételezéseken alapuló, az elöregedéssel kapcsolatos kiadásokra vonatkozó hosszú távú előrejelzések hiányában nem lehetséges Romániában a népességelöregedés hatásait összehasonlítható és szilárd alapokon értékelni, ahogyan az jelenleg a többi tagállam esetében – amelyeknél ilyen alapokon nyugvó előrejelzések rendelkezésre állnak – történik. A jelenlegi demográfiai szerkezet alapján azonban nem zárható ki, hogy az elöregedés jelentős hatást gyakorol a kiadásokra. A nagy strukturális hiányt tartalmazó kiinduló költségvetési egyenleg nem megfelelő az adósság stabilizálására, még a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül sem. A strukturális költségvetési egyenleg középtávú javítása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok visszafogásához.

12. A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. A középtávú célkitűzés felé ható költségvetési kiigazítás egyértelműen elégtelen és jelentősen meg kell erősíteni a programidőszak során. A programban szereplő költségvetési stratégia, főként a költségvetési irányvonal lazítása 2007-ig aggodalomra ad okot a magas növekedés és a külső hiány fenntarthatósága tekintetében, mely utóbbi a becslések szerint 2006-ban a GDP 10,3%-a volt.

13. Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program az előírt és a nem kötelező adatok tekintetében részben hiányos[5].

Általános következtetésként megállapítható, hogy erőteljes növekedési kilátások és szélesedő külső hiány mellett a program konjuktúraciklust támogató lazítást jelez előre 2007-re, továbbá egyértelműen elégtelen és a programidőszak végére ütemezett előrehaladást tervez a középtávú célkitűzés felé, amelyet csak a programidőszak után terveznek elérni. Ezenkívül 2008-tól kezdve a költségvetési célok elérésének vannak kockázatai. A fenti értékelés alapján Romániát felkérik arra, hogy:

(i) használja ki a kedvező időszakot a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás ütemének jelentős megerősítésére úgy, hogy 2007-ben és az azt követő években szigorúbb költségvetési célokra törekszik;

(ii) korlátozza az állami kiadások tervezett magas növekedését és vizsgálja meg a kiadások összetételét a növekedési potenciál fokozása érdekében, valamint javítson az állami kiadások tervezésén és végrehajtásán egy kötelező középtávú kereten belül.

A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reál-GDP (%-os változás) | KP 2007. január | 4,1 | 8,0 | 6,5 | 6,3 | 5,9 |

BIZ 2006. november | 4,1 | 7,2 | 5,8 | 5,6 | nincs adat |

EGP 2005. december | 5,7 | 6,0 | 6,3 | 6,5 | nincs adat |

HICP infláció (%) | KP 2007. január | 9,1 | 6,6 | 4,5 | 4,3 | 3,2 |

BIZ 2006. november | 9,1 | 6,8 | 5,1 | 4,6 | nincs adat |

EGP 2005. december | 9,0 | 7,0 | 5,0 | 3,6 | nincs adat |

Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2007. január2 | 0,2 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,1 |

BIZ 2006. november6 | 0,4 | 1,9 | 1,5 | 1,0 | nincs adat |

EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január | -1,5 | -2,3 | -2,7 | -2,6 | -2,0 |

BIZ 2006. november | -1,5 | -1,4 | -2,6 | -2,6 | nincs adat |

EGP 2005. december | -0,4 | -0,7 | -1,0 | -1,6 | nincs adat |

Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -1,5 | -1,0 |

BIZ 2006. november | -0,3 | -0,4 | -1,7 | -1,7 | nincs adat |

EGP 2005. december | 0,8 | 0,4 | 0,0 | -0,6 | nincs adat |

Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január2 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |

BIZ 2006. november | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | nincs adat |

EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2007. január4 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |

BIZ 2006. november5 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | nincs adat |

EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |

Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2007. január | 15,9 | 12,8 | 13,5 | 12,6 | 11,7 |

BIZ 2006. november | 15,9 | 13,7 | 13,9 | 14,4 | nincs adat |

EGP 2005. december | 17,1 | 15,1 | 14,6 | 14,6 | nincs adat |

Megjegyzés: 1Románia költségvetési elszámolását hivatalosan még nem vetették alá az Eurostat teljes körű minőségvizsgálatának. Az Eurostat röviddel a 2007. április 1-jei adatbejelentés után közzéteszi és validálja az államháztartási egyenlegre és az adósságra vonatkozó adatokat. 2A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 4A programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 6A 2005-2008. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján, rendre 5,6%, 5,7%, 6,1 % és 6,2%. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); előcsatlakozási gazdasági program (EGP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |

[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.

[3] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.

[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] A program nem szolgáltat adatokat az állományalkalmazkodás elemeiről és a munka, tőke és teljes tényezőtermelékenység arányáról a potenciális GDP növekedésében.