EURÓPAI BIZOTTSÁG Brüsszel, 2016.7.13. COM(2016) 465 final 2016/0222(COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás)



INDOKOLÁS A JAVASLAT HÁTTERE A javaslat háttere és indokai Az Európai Unió egy integrált, fenntartható és átfogó uniós migrációs politikán dolgozik, amely szolidaritáson és a felelősség igazságos megosztásán alapul, továbbá nyugalmi időszakban és krízishelyzetekben is hatékonyan működik. Az európai migrációs stratégia elfogadása óta az Európai Bizottság a migrációs áramlások kezelésének azonnali és hosszú távú kihívásait is hatékonyan és átfogóan kezelő intézkedések végrehajtásán tevékenykedik. A közös európai menekültügyi rendszer (a továbbiakban: KEMR) olyan szabályokon alapul, amelyek meghatározzák a nemzetközi védelmet kérelmezőkért felelős tagállamot (ideértve a menedékkérők ujjnyomat-azonosító adatbázisát), továbbá közös szabályokat állapít meg a menekültügyi eljárásokra, a befogadási feltételekre, valamint a nemzetközi védelemben részesülők elismerésére és jogaira vonatkozóan. Ezen túlmenően az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal támogatja a tagállamokat a közös európai menekültügyi rendszer végrehajtásában. Jóllehet jelentős előrelépés történt a közös európai menekültügyi rendszer kialakítása terén, továbbra is jelentős különbségek mutatkoznak a tagállamok között az alkalmazott eljárástípusokat, a kérelmezőknek nyújtott befogadási feltételeket, az elismerési arányokat, valamint a nemzetközi védelemben részesítetteknek nyújtott védelem típusát illetően. Ezek az eltérések hozzájárulnak a továbbutazásokhoz és a a menedékkérelem több tagállamban történő benyújtásához („asylum shopping”), bevándorlásra ösztönző tényezők teremtéséhez, és végül a tagállamok között a szükséghelyzetben lévőknek nyújtandó védelem felelősségének egyenlőtlen eloszlásához vezetnek. A közelmúltbeli nagy számú érkezések azt mutatták, hogy Európának hatékony és hatásos menekültügyi rendszerre van szüksége ahhoz, hogy biztosítani tudja a tagállamok közötti igazságos és fenntartható felelősségmegosztást, hogy megfelelő és tisztességes befogadási feltételeket teremtsen Unió-szerte, hogy gyorsan és hatékonyan dolgozza fel az EU-ban benyújtott menedékjog iránti kérelmeket, és hogy biztosítsa a meghozott határozatok minőségét, hogy a nemzetközi védelemre szorulók hatékonyan juthassanak hozzá ezekhez. Egyidejűleg az EU-nak kezelnie kell az irreguláris és veszélyes mozgásokat, valamint fel kell számolnia az embercsempészetet. E célból egyrészt a nemzetközi védelemre nem jogosultak menedékkérelmeit gyorsan fel kell dolgozni, és e migránsok gyors visszatéréséről ezt követően gondoskodni kell. Másrészt biztonságos és legális utakat kell nyitni az EU-ba azon harmadik országbeli állampolgárok számára, akik védelemre szorulnak. Ez egyben a kiemelt származási és tranzitországokkal fennálló szélesebb körű partnerség része is. „A közös európai menekültügyi rendszer reformja és az Európába jutás legális lehetőségeinek javítása felé” című, 2016. április 6-i közleményében a Bizottság meghatározta az európai menekültügyi és migrációs keret strukturális reformjának prioritásait, és felvázolta a humánusabb, igazságosabb és hatékonyabb európai menekültügyi politikához, valamint a jobban kezelt jogszerű migrációs politikához szükséges különböző lépéseket. 2016. május 4-én a Bizottság benyújtotta a közleményében meghatározott három prioritás megvalósítását elősegítő első javaslatcsomagját a közös európai menekültügyi rendszer reformjára: a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározását szolgáló fenntartható és igazságos dublini rendszer létrehozására, a továbbutazások ellenőrzése és az irreguláris migráció elleni küzdelem megkönnyítése érdekében az Eurodac-rendszer megerősítésére, valamint az európai menekültügyi rendszer megfelelő működését biztosító Európai Unió Menekültügyi Ügynökség felállítására vonatkozó javaslatokat. E javaslatok jelentették a közös európai menekültügyi rendszer szerkezeti reformjának első építőelemeit.

A második csomaggal a Bizottság befejezi a közös európai menekültügyi rendszer reformját négy kiegészítő javaslat elfogadásával: a menekültügyi eljárásokról szóló irányelvet felváltó rendeletre tett javaslat, amely harmonizálja a jelenleg valamennyi tagállamban eltérő eljárásmódokat és valódi közös eljárást teremt; a kvalifikációs irányelv rendelettel való felváltására irányuló javaslat, amely egységes szabályokat állapít meg a védelemre szoruló személyek elismerésére, valamint biztosítja a nemzetközi védelemre jogosultak jogait, továbbá egy javaslat a befogadási feltételekről szóló irányelv felülvizsgálatára annak érdekében, hogy az EU-ban tovább harmonizálják a befogadási feltételeket, javítsák a kérelmezők beilleszkedési kilátásait és csökkentsék a továbbutazások számát. Végül a 2016. április 6-án bejelentett, az EU-ba vezető jogszerű utak megerősítésére vonatkozó kötelezettségvállalás nyomon követéseként a Bizottság egy strukturált uniós áttelepítési keretprogramra tesz javaslatot, amellyel a nemzetközi védelemmel kapcsolatos szabályozottabb uniós megközelítést segíti elő, az Unióba rendezett és biztonságos eljutási lehetőségeket biztosít a nemzetközi védelemre szoruló személyek számára azzal a céllal, hogy jelentősen csökkentse a szabálytalan érkezések ösztönzőit. E javaslatok elengedhetetlen részei a közös európai menekültügyi rendszer átfogó reformjának és szorosan kapcsolódnak egymáshoz. A menekültügyi uniós vívmányokra vonatkozó jogalkotási javaslatok e második fázisával minden olyan elem az asztalra került, amelyek ahhoz szükségesek, hogy közös, harmonizált, a genfi egyezménnyel teljes körűen összhangban lévő, hatékony és védelmező szabályokra alapuló, szilárd, egységes és integrált közös európai menekültügyi rendszer jöhessen létre. Az általunk tovább fejlesztett közös európai menekültügyi rendszer hatékony és védelmező, tervezése pedig úgy történt, hogy biztosítsa a nemzeti menekültügyi rendszerek közötti teljes konvergenciát, csökkentse a továbbutazások ösztönzőit, erősítse a tagállamok közötti kölcsönös bizalmat és összességében véve egy jól működő dublini rendszerhez vezessen. A rendszer biztosítja, hogy a menedékkérőket egyenlő és megfelelő bánásmódban részesítik Unió-szerte, továbbá megadja a nemzetközi védelmet valóban igénylő személyek gyors azonosításához szükséges eszközöket, és gondoskodik a védelmi szükséglettel nem rendelkező személyek visszatéréséről. A leginkább kiszolgáltatott helyzetben lévőkkel szemben nagyvonalú, a potenciális visszaélésekkel szemben szigorú, egyidejűleg tiszteletben tartja az alapvető jogokat. A közös rendszer végre költséghatékony és megfelelően rugalmas ahhoz, hogy azokhoz az összetett kihívásokhoz alkalmazkodni tudjon, amelyekkel a tagállamok szembesülnek. E javaslat célkitűzései E második menekültügyi politikai reformcsomag részeként a Bizottság javasolja a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv átdolgozását. A befogadási feltételekről szóló irányelv meghatározza a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadásának minimumszabályait az EU-ban. A befogadási feltételek ugyanakkor továbbra is jelentősen eltérnek a tagállamok között, mind a befogadási rendszer megszervezése, mind a kérelmezőknek nyújtott normák tekintetében. A migrációs válság rávilágított arra, hogy Unió-szerte nagyobb összhangot kell biztosítani a befogadási feltételek között, és a tagállamoknak jobban fel kell készülniük az olyan helyzetekre, amikor a migránsok aránytalanul magas számával szembesülnek. Jelentős eltérések mutatkoznak a tagállamok által biztosított befogadási feltételek között. Egyes tagállamokban problémák mutatkoznak azon a téren, hogy megteremtsék a kérelmezőkkel szembeni méltóságteljes bánásmódhoz szükséges befogadási feltételeket, míg más tagállamokban magasabb szinten biztosítják ezeket. Ez hozzájárult a továbbutazásokhoz és nyomást gyakorolt egyes tagállamokra. Erre tekintettel a javaslat céljai a következők: (1)Az EU-n belüli befogadási feltétek további összehangolása Ez a célkitűzés biztosítani fogja, hogy a kérelmezőkkel szembeni bánásmód Unió-szerte méltóságteljes, az alapvető jogokkal és a gyermekek jogaival összhangban álló – ideértve azokat a tagállamokat is, ahol tartós problémák mutatkoznak az ilyen méltóságteljes bánásmód megteremtése terén –, valamint csökkenteni fogja a kérelmezők befogadással kapcsolatos ösztönzőit az EU-ba és az EU-n belül való irreguláris továbbhaladásra, különösen olyan tagállamokba, amelyekben a befogadási feltételek magas szintűek. Ez hozzájárul majd a kérelmezők igazságosabb eloszlásához a tagállamok között. Különösen azáltal érhető el ez a cél, hogy a tagállamoknak figyelembe kell venniük a befogadási feltételekre vonatkozóan uniós szinten kidolgozott műveleti előírásokat és mutatókat, továbbá előírássá válik számukra, hogy szükséghelyzeti tervvel rendelkezzenek a kérelmezők megfelelő befogadásának biztosítására olyan esetekben, amikor aránytalanul nagy számú kérelmezővel szembesülnek.

(2)A továbbutazások ösztönzőinek csökkentése A migrációs áramlások megfelelő kezelése, a felelős tagállam meghatározásának megkönnyítése és a továbbutazások megakadályozása érdekében alapvető fontosságú, hogy a kérelmezők az értük felelős tagállamban maradjanak és ne szökjenek meg. A kérelmezőkre háruló e kötelezettség a Dublini Rendelet javasolt reformjában szerepel. A kérelmezők mozgásszabadságára vonatkozó célzottabb korlátozások bevezetése, és az e korlátozásoknak való megfelelés elmulasztásának szigorú következményei hozzájárulnak majd a kérelmezők hollétének hatékonyabb nyomon követéséhez. A kérelmezők konkrét tartózkodási helyének kijelölése, rendszeres megjelenési kötelezettség előírása és a befogadás anyagi feltételeinek csak természetben történő nyújtási lehetőségeinek további harmonizációja is szükséges a kérelmezők számára kiszámíthatóbb helyzet megteremtéséhez, és annak biztosításához, hogy függetlenül attól, hogy mely tagállamban tartózkodnak, számon tarthatóak legyenek és visszatartsa őket a szökéstől. Ez különösen három helyzetben alkalmazandó, méghozzá: a kérelmező nem nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet az első szabálytalan vagy szabályos belépés tagállamában; a kérelmező megszökött abból a tagállamból, ahol tartózkodnia kell; valamint a másik tagállamba szökése után a kérelmezőt visszaküldték abba a tagállamba, ahol tartózkodnia kell. (3)A kérelmezők önellátásának és beilleszkedési kilátásainak erősítése Azok kivételével, akiknek kérelmét várhatóan elutasítják, a kérelmezők számára a lehető leggyorsabban lehetővé kell tenni a munkavállalást és az önálló pénzkeresetet, már akkor, amikor kérelmeik még feldolgozás alatt állnak. Ez elősegíti függő helyzetük mérséklését és lehetővé teszi, hogy akik számára végül megítélik a védelmet, jobb kilátásokkal rendelkezzenek majd a beilleszkedésre. A munkaerőpiacra való belépés időkorlátját ezért csökkenteni kell a kérelem benyújtásától számított legfeljebb kilenc hónapon belüliről legfeljebb hat hónapon belülire. Ezzel a kérelmező munkaerőpiacra való belépése összhangba kerülne az érdemi vizsgálati eljárás időtartamával. A tagállamok törekedjenek munkavállalási jogot biztosítani a kérelmezők számára a kérelem benyújtásától számított legfeljebb három hónapon belül olyan esetekben, amikor a kérelem valószínűsíthetően megalapozott. A munkavállalásnak teljes körűen meg kell felelnie a munkaerőpiaci szabályoknak, amely egyben elősegíti a munkaerőpiac torzulásainak elkerülését is. A tagállamoknak a munkavállalási joggal kapcsolatos szabályai közötti jelenlegi széles körű eltérések további korlátozása alapvető annak érdekében, hogy csökkentsék a menedékkérelem munkavállalás miatti több tagállamban történő benyújtásainak eseteit („asylum shopping”) és a továbbutazások ösztönzőit. A javaslatnak a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel való összhangja A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló e javaslat teljes mértékben összhangban áll a közös európai menekültügyi rendszer reformjára vonatkozó, 2016. május 4-én ismertetett első javaslatokkal, valamint a menekültügyi eljárásokról szóló és a kvalifikációs irányelvek reformjára vonatkozó javaslatokkal, amelyekbe beletartozik azok átalakítása rendeletekké, valamint a strukturált uniós áttelepítési keretprogramra tett javaslattal. A Bizottságnak a Dublin III. Rendelet átdolgozására vonatkozó javaslata szerint ha a kérelmező nem abban a tagállamban tartózkodik, ahol tartózkodnia kell, akkor nem lesz jogosult az ezen irányelv keretében biztosított anyagi befogadási feltételek teljes körére. A dublini javaslat így kihat a befogadási feltételekről szóló irányelv alkalmazására, ezért az utóbbi irányelv vonatkozó módosítása szükséges; erre nézve is javaslat született. A Bizottságnak a Dublin III. Rendelet átdolgozására vonatkozó javaslata hivatkozik arra a tényre is, hogy valamennyi kérelmezőnek – akárhol is tartózkodik – joga van a sürgősségi egészségügyi ellátásra. A gyakorlatban a tagállamok általában úgy értékelik, hogy a betegségek – ideértve a befogadási feltételekről szóló irányelv rendelkezésének megfelelően a súlyos mentális rendellenességeket – alapvető kezelése beletartozik a „sürgősségi egészségügyi ellátás” fogalmába. Erre tekintettel ez a javaslat teljes körűen összhangban áll a Bizottságnak a Dublin III. Rendelet átdolgozására vonatkozó javaslatával. Az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EASO) által már megkezdett munkára alapozva az Európai Unió Menekültügyi Ügynökség nyomon fogja követni és értékelni fogja a tagállamok menekültügyi és befogadási rendszereit. A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozására irányuló javaslat biztosítani fogja, hogy a menedékkérők elérhetőek maradnak az egész menekültügyi eljárás során kérelmük időben történő és hatékony értékelésének érdekében, és így hozzájárul majd a menekültügyi eljárásokról szóló és a kvalifikációs rendeletjavaslatok hatékony végrehajtásához. A javaslat egyéb uniós politikákkal való összhangja Ez a javaslat összhangban van a jobb migrációkezelés átfogó hosszú távú politikájával, ahogy azt a Bizottság az európai migrációs stratégiában meghatározta. E stratégia Juncker elnök politikai iránymutatásait négy pillérre épülő, koherens és egymást kölcsönösen erősítő kezdeményezések csoportjává fejlesztette. E pillérek közé tartozik az irreguláris migráció ösztönzőinek csökkentése, az Unió külső határainak biztosítása, az életmentés, egy erős menekültügyi politika biztosítása és a legális migrációra vonatkozóan egy új politika kidolgozása. E javaslatot – amely az európai migrációs stratégia további végrehajtását biztosítja az Unió menekültügyi politikája megerősítésének célkitűzése tekintetében – az uniós szintű szélesebb körű szakpolitika részének kell tekinteni. Ez egy olyan erőteljes és hatékony jövőbeli fenntartható migrációkezelési rendszert kiépítése felé tett lépés, amely igazságos a befogadó társadalmak és az uniós polgárok, valamint az érintett harmadik országbeli állampolgárok, a származási és tranzitországok számára egyaránt. JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

Jogalap Ez a javaslat a befogadási feltételekről szóló irányelvet dolgozza át, ezért azonos jogalappal kell elfogadni, vagyis az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 78. cikke (2) bekezdésének f) pontja alapján, rendes jogalkotási eljárás keretében. Változó geometria Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és EUMSZ-hoz csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyvvel összhangban az Egyesült Királyság és Írország dönthet úgy, hogy részt kíván venni a közös európai menekültügyi rendszert létrehozó intézkedések elfogadásában és alkalmazásában. E tekintetben az Egyesült Királyság bejelentette, hogy részt kíván venni a 2003/9/EK irányelv elfogadásában és alkalmazásában, valamint nem kíván részt venni a 2013/33/EU irányelv elfogadásában. Írország úgy döntött, hogy sem a 2003/9/EK irányelv, sem a 2013/33/EU irányelv elfogadásában nem kíván részt venni. Ebből következően a 2003/9/EK irányelv rendelkezései vonatkoznak az Egyesült Királyságra, míg a jelenlegi irányelv rendelkezései sem az Egyesült Királyságra, sem Írországra nem vonatkoznak. Az Egyesült Királyság és Írország korábbi irányelvekkel kapcsolatos álláspontjai nem hatnak ki az új irányelv elfogadásában és alkalmazásában való lehetséges részvételükre. Az Egyesült Királyság és Írország részvétele tárgyalások során került meghatározásra a fent hivatkozott 21. jegyzőkönyvvel összhangban. Az EUSZ-hoz és az EUMSZ-hoz csatolt, a Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv értelmében sem a 2003/9/EK irányelv, sem a 2013/33/EU irányelv nem kötelező Dániára nézve és nem is alkalmazandók Dániában. Szubszidiaritás A 2003/9/EK irányelv és a 2013/33/EU irányelv elfogadásával elért harmonizáció jelentős szintje ellenére a befogadási feltételek még mindig nagy mértékben eltérnek tagállamonként. A tagállamok befogadási feltételei közötti jelentős eltérések, valamint a kérelmezőkkel szembeni méltóságteljes bánásmódra vonatkozó műveleti előírások hiánya hozzájárul a befogadási feltételek miatt benyújtott több menedékjog iránti kérelemhez, a kérelmezők továbbutazásához az EU-n belül, és nyomást gyakorol egyes tagállamokra. Az összes tagállamra vonatkozóan megfelelő szinten meghatározott egyenlőbb befogadási feltételek megállapítása hozzájárulná a kérelmezők EU-n belüli méltányosabb és igazságosabb elosztásához. További uniós fellépésre van ezért szükség a kitűzött célok eléréséhez szükséges harmonizáció megfelelő szintjének biztosítása érdekében. Arányosság A befogadási feltételekről szóló irányelv javasolt módosításai korlátozott mértékűek és céljuk a kérelmezőkkel szembeni méltóságteljes bánásmód Unió-szerte történő biztosítása, az alapvető jogokkal és a gyermekek jogaival összhangban, valamint a kérelmezőknek az EU-ba és az EU-n belül való, a befogadással és beilleszkedéssel kapcsolatos ösztönzők miatti irreguláris továbbhaladásának csökkentése, a tagállamok társadalmi és gazdasági feltételei közötti jelentős különbségek figyelembevétele mellett. A befogadási feltételekről szóló irányelv csak azokon a területeken módosul, ahol a további harmonizáció jelentős hatást gyakorol, így például az anyagi befogadási szabályokra vonatkozó rendelkezések, a kérelmezőknek az illetések hatóságok részére történő rendelkezésre állását biztosító és a szökést megakadályozó intézkedések, valamint a kérelmezőknek a tagállami befogadó társadalmakba történő hatékony beilleszkedéséhez szükséges jogok és kötelezettségek terén.

A javaslat egyértelműsíti, hogy minden olyan esetben, amikor egy tagállam úgy dönt, hogy egy kérelmező szabad mozgáshoz való jogát korlátozza, őt őrizetbe veszik vagy megkövetelik a kérelmezőtől, hogy fedezze az anyagi befogadási feltételeket vagy járuljon ezekhez hozzá, a tagállamnak figyelembe kell vennie az érintett személy egyedi helyzetét, ideértve bármilyen különleges befogadási igényt, továbbá az arányosság elvét. A jogi aktus típusának megválasztása A befogadási feltételekről szóló irányelv átdolgozása az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségének kibővített megbízatásával együtt a befogadási feltételek egységes gyakorlati végrehajtásának előmozdítása érdekében elégségesnek minősül ahhoz, hogy a tagállamok befogadási feltételeinek további harmonizációját, valamint a kérelmezők beilleszkedési kilátásainak növelését és a migránsoknak az EU-ba és az EU-n belül a befogadási feltételekkel kapcsolatos továbbutazásának csökkentését célkitűzésként megvalósítsa. A tagállamok társadalmi és gazdasági feltételei közötti jelenlegi jelentős különbségeket figyelembe véve nem célszerű vagy kívánatos a tagállami befogadási feltételek teljes körű harmonizációja.



AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK EREDMÉNYEI ÉS A SZAKÉRTŐI VÉLEMÉNYEK ÖSSZEGYŰJTÉSE Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk „A közös európai menekültügyi rendszer reformja és az Európába jutás legális lehetőségeinek javítása felé” című, 2016. április 6-i közleményével a Bizottság széles körű vitát indított meg. Elfogadása óta a közleményben javasolt kezdeményezésekről az Európai Parlamentben (az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságban 2016. április 21-én) és a Tanácsban egyaránt folyik az eszmecsere. A közlemény a szociális partnerek, a szakosodott NGO-k, a kormányközi szervezetek és más érdekelt felek között is széles körű megbeszélések tárgya volt. 2016 májusában a Bizottság konzultációt folytatott a tagállamokkal és más érdekelt felekkel (ideértve az NGO-kat és a nemzetközi szervezeteket, így például az UNHCR-t) a vitaanyagban meghatározott reform fő elképzeléseiről. 2016 júniusában a Bizottság informális eszmecserét folytatott az Európai Parlamenttel is. Minden fél, akivel konzultációra került sor, lehetőséget kapott írásbeli észrevételek megtételére. Az érdekelt felekkel folytatott célzott konzultáció fő elemeit a következőképpen lehet összefoglalni: –Az EU-n belüli befogadási feltétek további összehangolása: A legtöbb tagállam támogatta a befogadási feltételek Unió-szerte történő további harmonizációját. A megkérdezett további felek közül egyes érdekeltek – ideértve az Európai Parlament egyes képviselőit – ugyanakkor aggályukat fejezték ki, hogy a további harmonizáció a befogadási feltételek nemkívánatos szűkítését jelentené, és rámutattak az alapvető jogok és a nemzetközi kötelezettségek tiszteletben tartásának szükségességére. Valamennyi érdekelt fél egyetértett abban, hogy a tagállamoknak lehetővé kell tenni, hogy a befogadási feltételekről szóló irányelvben biztosítottaknál kedvezőbb feltételeket biztosíthassanak a kérelmezőknek. Külön kihívást jelentett a befogadási feltételekről szóló irányelvben a „méltó életszínvonal” jelentésének többértelműsége. E tekintetben az EU-ban a befogadási feltételek műveleti előírásai és mutatói – amelyeket a Bizottság kezdeményezésére az EASO kezdett el kidolgozni – széles körű támogatást nyertek, a további nyomon követésre, végrehajtásra és szükséghelyzeti tervezésre vonatkozó szükséglettel együtt. –A továbbutazások befogadással kapcsolatos ösztönzőinek csökkentése: A tagállamok általában véve pozitívan viszonyultak az intézkedések harmonizáltabb megközelítésének elképzeléséhez, például a kérelmezők mozgásszabadságának korlátozása terén annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmezők elérhetőek maradnak a hatóságok számára és nem szöknek meg. Míg több tagállam egyetértett, hogy a befogadási anyagi feltételeinek nyújtását a kérelmező előírt tartózkodási helye szerinti tagállamban való tartózkodáshoz kell kötni, a tagállamok megosztottak voltak abban a tekintetben, hogy a befogadás mely anyagi feltételeit kell bizonyos körülmények fennállása esetén csak természetben nyújtani. Más érdekelt felek – ideértve az Európai Parlament egyes képviselőit – ugyanakkor megkérdőjelezték az ilyen intézkedések célszerűségét, és úgy érveltek, hogy a kérelmező számára a maradás ösztönzői (családegyesítés, munkavállalási jog stb.) hatékonyabb módjai lennének ugyanazon célkitűzés elérésére. –A kérelmezők beilleszkedési kilátásainak javítása: A legtöbb érdekelt fél – ideértve tagállamokat és az Európai Parlament egyes képviselőit – egyetértett abban, hogy hasznos lehet felülvizsgálni a befogadási feltételekről szóló irányelvnek a munkavállalási jogra vonatkozó feltételeiről szóló rendelkezését, mint a kérelmezők beilleszkedési kilátásainak javítására szolgáló eszközt. Egyes tagállamok friss pozitív tapasztalatokkal rendelkeztek a munkaerőpiacra való belépés időkorlátainak csökkentése terén. Több érdekelt fél szerint a munkaerőpiacra való belépés időkorlátainak harmonizációja és lerövidítése fontos, de a hatásokat nem szabad túlbecsülni, mivel a hatékony hozzáférés más akadályai (ideértve a képesítések elismerését, különösen az okmányokkal nem rendelkező kérelmezők esetében) is jelentősek. –A kérelmezők számára nyújtott pénzügyi támogatás szintjének meghatározása céljára szolgáló uniós referenciaérték: A legtöbb érdekelt fél bizonytalan hozzáállást mutatott egy, a kérelmezők számára nyújtott pénzügyi támogatás szintjének meghatározása céljára szolgáló egységes uniós referenciaérték bevezetésével kapcsolatosan. A lehetőség mindazonáltal kimerítően értékelésre került. Az a következtetés született, hogy nem lehetséges egy ilyen egységes uniós referenciaérték bevezetése, elsősorban azért, mert a) a legtöbb tagállam a befogadás anyagi feltételeit nem pénzügyi támogatás formájában nyújtja, hanem inkább természetben vagy pénzügyi támogatás és természetbeni juttatás kombinációjaként, és b) a kérelmezők számára jelenleg nyújtott pénzügyi támogatás a legtöbb esetben jóval az összes lehetséges referenciaérték vagy megvizsgált küszöb (szegénységi küszöb, súlyos anyagi nélkülözésben élők küszöbe és minimális jövedelemküszöb) alatt maradt. A támogatási szintek harmonizációja ezért sok tagállamban a támogatás szintjének emelését jelentené, egyes esetekben meglehetősen jelentős mértékben, különösen azokban a tagállamokban, ahol már viszonylag magas szintű a támogatás, és egyes esetekben azt eredményezné, hogy a kérelmezők kedvezőbb bánásmódban részesülnek, mint a nélkülözéssel szembesülő vagy más módon gazdaságilag hátrányos helyzetű tagállami állampolgárok. Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása Az EASO feladatává vált a befogadási feltételek műveleti előírásainak és mutatóinak kidolgozása. A javaslat részét képezi, hogy a tagállamoknak e műveleti előírásokat és mutatókat figyelembe kell venniük, amikor a befogadási feltételeikre vonatkozó iránymutatásokat, nyomon követéseket és ellenőrzéseket biztosító releváns mechanizmusokat vezetnek be. A műveleti előírások és mutatók kidolgozásának céljából az EASO 2016 tavaszán egy, a befogadási feltételeket feltérképező gyakorlatot végzett, amelynek során a tagállamok részletes információkat biztosítottak a befogadási feltételekre vonatkozó rendelkezések megközelítéseiről. Az így megszületett jelentés – amelyhez 26 tagállam és társult ország nyújtott inputot – e javaslat kidolgozásához is tájékoztatásul szolgált. A jelentés releváns eredményeit a következőképpen lehet összefoglalni: –Az EU-n belüli befogadási feltétek további összehangolása: A befogadás anyagi feltételeinek meghatározása tagállamonként jelentősen eltér, az egyes tagállamok meglehetősen korlátozott meghatározásától a más tagállamokban a befogadási feltételekről szóló irányelvet jelentősen meghaladó (pl. tisztálkodási cikkeket magában foglaló) definíciókig. A legtöbb tagállam az anyagi befogadási feltételek különböző formáit elegyíti, így természetbenieket és pénzügyi juttatásokat vagy utalványokat. Egyes tagállamokban a befogadás anyagi feltételeit csak természetben biztosítják. Az anyagi befogadási feltételek biztosításának módjai az adott feltételtől (szállás, étkezés, ruházat stb.) vagy a támogatott személyétől (különleges befogási igényű kérelmező és a menekültügyi eljárás állása) függően változnak.

–A továbbutazások befogadással kapcsolatos ösztönzőinek csökkentése: A tagállamok többsége nem korlátozza a kérelmezők mozgását meghatározott területekre, hanem lehetővé teszi számukra, hogy a saját területén szabadon mozogjanak. Több tagállam ugyanakkor kijelöl konkrét tartózkodási helyet a kérelmezők számára, jellemzően a befogadási rendszereik megszervezése érdekében. Általában figyelembe veszik a népességet, a társadalmi és gazdasági helyzetet, a befogadóállomások kapacitását vagy az egyes kérelmezők szükségleteit. A legtöbb tagállam a befogadás anyagi feltételeinek biztosítását attól teszi függővé, hogy a kérelmezők adott tartózkodási helyen tartózkodjanak, általában úgy, hogy az anyagi befogadási feltételek biztosítását befogadóállomásokra korlátozza. A tagállamok gyakran alkalmaznak rendszeres megjelenési kötelezettséget is a kérelmezők hollétének ellenőrzésére. Az ilyen megjelenési kötelezettséget általában akkor is alkalmazzák, amikor a kérelmezők kijelölt befogadóállomáson laknak és akkor is, ha magánszálláson. Az anyagi befogadási feltételek csökkentésének vagy megvonásának gyakorlatai és okai szintén jelentős mértékben eltérnek tagállamonként; ennek egyik leggyakoribb indoka az, hogy a kérelmező elhagyta tartózkodási helyét. –A kérelmezők beilleszkedési kilátásainak javítása: Szinte mindegyik tagállam munkavállalási jogot biztosít a kérelmezőknek a menekültügyi eljárás folyamán. Ugyanakkor az időkeret, amelyet követően a munkaerőpiacra való belépés lehetségessé válik, tagállamonként jelentősen eltér (az egyes tagállamok egy hónapon belüli időkeretétől más helyeken kilenc hónapot meghaladó időtartamig). A tagállamok többsége nem alkalmaz semmilyen konkrét korlátozást a kérelmezők munkavállalási jogával kapcsolatosan. Csak néhány tagállamban létezik munkaerőpiaci vizsgálat. Ezen túlmenően a befogadási feltételekről szóló irányelv 2013-as elfogadása óta a Bizottság egy sor kapcsolattartó bizottsági megbeszélést szervezett a tagállami szakértőkkel az irányelv átültetésével és végrehajtásával kapcsolatos kihívások megvitatására. A kapcsolattartó bizottságok keretében elért következtetések szintén hozzájárultak a jelenlegi javaslathoz. Jogok Ezt a javaslatot tüzetes vizsgálatnak vetették alá azzal a céllal, hogy meggyőződjenek arról, hogy rendelkezései teljes mértékben összeegyeztethetők-e az uniós jogban rögzített alapvető jogokkal és általános elvekkel, az Európai Unió Alapjogi Chartájának, valamint a nemzetközi jogból fakadó kötelezettségeknek megfelelően. A befogadási feltételekről szóló irányelvhez javasolt változtatások hangsúlyozzák a tagállamok azon kötelezettségét, hogy vegyék figyelembe az uniós szinten kidolgozott műveleti előírásokat és mutatókat, amikor befogadási rendszereiket ellenőrzik és irányítják. Egyértelműsíti továbbá, hogy a kérelmezők a befogadási feltételekről szóló irányelv értelmében minden körülmények között jogosultak az egészségügyi ellátásra és méltó életkörülményekre. A javaslat biztosítja, hogy a befogadási feltételeket a kiskorúak – akár kísérő nélküliek, akár családokban vannak – sajátos helyzetéhez igazítják, kellő figyelemmel biztonságukra, testi és érzelmi gondozásukra, valamint arra, hogy általános fejlődésüket elősegítő módon biztosítják ezeket számukra. A javaslat figyelembe veszi az Európa Tanácsnak a nők elleni és a családon belüli erőszak megelőzéséről és felszámolásáról szóló egyezménye (a továbbiakban: az Isztambuli Egyezmény) értelmében fennálló tagállami kötelezettségeket is. A megkülönböztetésmentesség elvét megerősíti azzal, hogy kötelezi a tagállamokat arra, hogy a munkavállalási jogot kapott kérelmezőket azonos módon kezeljék a saját állampolgáraikkal a munkakörülmények, az egyesülés és társulás szabadsága, az oktatás és szakképzés, a szakmai képesítések elismerése, valamint a társadalombiztosítás tekintetében. A javaslat hangsúlyozza, hogy a kérelmező erőforrásainak felmérésekor, a kérelmezőnek a befogadás anyagi feltételei költségének fedezésére vagy az ahhoz való hozzájárulásra való felkérésekor a tagállamok tiszteletben tartják az arányosság elvét, valamint figyelembe veszik a kérelmező egyedi körülményeit és méltósága vagy személyi sérthetetlensége tiszteletben tartásának szükségességét, ideértve a kérelmező különleges befogadási igényeit is. A kérelmező mozgásszabadságát korlátozó valamennyi határozatnak az érintett személy egyéni magatartásán és adott helyzetén kell alapulnia, ezeket tárgyilagosan és pártatlanul kell meghozni, az arányosság elvének figyelembe vételével. A kérelmezőt haladéktalanul és írásban – olyan nyelven, amelyet megért vagy ésszerűen feltételezhető, hogy megért – tájékoztatni kell az ilyen határozat elfogadásáról, a határozat indokairól és a határozat megtámadására vonatkozó eljárásokról. A befogadási feltételekről szóló irányelv értelmében az őrizet továbbra is csak akkor lehetséges, amennyiben szükségesnek bizonyul, az egyes esetek egyéni értékelése alapján, ha kevésbé kényszerítő jellegű alternatív intézkedések alkalmazása nem lenne hatékony. Minden, a jelenlegi irányelvben az őrizettel kapcsolatosan fennálló biztosíték változatlan marad. Külön gondot kell fordítani annak biztosítására, hogy az őrizet időtartama arányos legyen, és azonnal véget érjen, amint az őrizetnek az irányelvben rögzített okai már nem állnak fenn. A javaslat teljes mértékben összhangban áll az Európai Unió Alapjogi Chartájával, az emberi jogok európai egyezménye 5. cikkének fényében, továbbá az Európai Unió Bírósága és az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlatával együtt értelmezve. Az Egyesült Nemzetek gyermekjogi egyezményének 37. cikkével összhangban főszabályként a kiskorúakat nem lehet őrizetbe venni. KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

A javaslat nem ró az Unióra pénzügyi vagy igazgatási terhet, ezért nincs uniós költségvetési vonzata. EGYÉB ELEMEK Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai A Bizottság legkésőbb a hatálybalépéstől számított három év elteltével, majd azt követően öt évente jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére ezen irányelv alkalmazásáról, és javaslatot tesz az esetlegesen szükséges módosításokra. A tagállamoknak a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk a szükséges információkat ahhoz, hogy a Bizottság eleget tehessen jelentéstételi kötelezettségeinek. A Bizottságnak az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségére vonatkozó rendeletjavaslatával összhangban az Ügynökség figyelemmel kíséri és értékeli a tagállamok menekültügyi és befogadási rendszereit. A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata Magyarázat csak azon rendelkezésekre nézve biztosított, amelyeket e javaslat módosít. 1.Az EU-n belüli befogadási feltétek további harmonizációja –Hatály: A befogadási feltételekről szóló irányelvet továbbra is főszabályként minden olyan harmadik országbeli állampolgárra és hontalan személyre alkalmazni kell, aki egy tagállam területén nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be, mindaddig, amíg kérelmezőként engedélyezik tartózkodását a területen, és amint nemzetközi védelemért folyamodott. Kivétel kerül bevezetésre olyan esetekben, amikor a kérelmező szabálytalanul az előírt tartózkodási helyétől eltérő tagállamban tartózkodik. Ebben a helyzetben nem jogosult a befogadás anyagi feltételeit, a kiskorúak iskoláztatását és oktatását igénybe venni, valamint munkát vállalni és szakképzésben részesülni. A javaslat egyértelműsíti ugyanakkor, hogy a kérelmezőknek minden körülmények között egészségügyi ellátást és méltó életkörülményeket kell biztosítani az alapvető jogokkal összhangban, gondoskodni kell a kérelmezők megélhetéséről és alapvető szükségleteiről mind a testi biztonság és méltóság, mind az interperszonális kapcsolatok tekintetében (17a. cikk). A gyermek alapvető jogainak biztosítása érdekében a tagállamoknak megfelelő oktatási tevékenységekhez való hozzáférést kell biztosítaniuk a kiskorú számára a felelős tagállamnak történő átadásáig. –A javaslat egyértelművé teszi, hogy a méltó életkörülmények biztosítása olyan esetekre is vonatkozik, amikor egy tagállam – kellően indokolt esetben – a befogadási feltételekről szóló irányelv által megkövetelt befogadási anyagi feltétektől kivételesen eltérő szabályokat alkalmazhat. A javaslat megkívánja a tagállamoktól, hogy tájékoztassák a Bizottságot és az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségét, amikor ilyen kivételes intézkedéseket alkalmaznak és ezeknek a megszűnéséről is (17. cikk (9) bekezdés). –A családtagok meghatározását kibővítették, hogy azokat a családi kapcsolatok is magába foglalja, amelyek a származási ország elhagyását követően, de a tagállam területére való megérkezést megelőzően létesítettek (2. cikk (3) bekezdés). Ez napjaink migrációjának valóságát tükrözi, amikor a kérelmezők gyakran hosszú ideig tartózkodnak a származási országukon kívül – például menekülttáborokban – mielőtt elérik az EU-t. A kibővítés várhatóan csökkenti a bővített szabályok alá tartozó személyek szabálytalan mozgásainak vagy szökésének kockázatát. –A javaslat előírja a tagállamok számára, hogy vegyék figyelembe a jelenleg az EASO kidolgozása alatt álló, a befogadási feltételekre vonatkozó műveleti előírásokat és mutatókat, amikor befogadási rendszereiket ellenőrzik és irányítják (27. cikk). Az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségét a tagállami befogadó hatóságok hálózata támogatja majd a javaslatban szereplő feladatainak végrehajtásra során, ideértve a sablonok, gyakorlati eszközök, mutatók és iránymutatások kidolgozását. –A javaslat kötelezi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki és rendszeresen frissítsenek szükséghelyzeti terveket a kérelmezők megfelelő fogadásának biztosítására olyan esetekben hozandó tervezett intézkedésekkel, amikor a tagállam a kérelmezők aránytalanul magas számával szembesül (28. cikk). A javaslat azt is előírja, hogy a tagállamok minden olyan esetben tájékoztassák a Bizottságot és az Európai Unió Menekültügyi Ügynökségét, amikor szükséghelyzeti tervüket életbe léptetik. A szükséghelyzeti tervek figyelemmel kísérésére és értékelésére a tagállamok menekültügyi és befogadási rendszereinek az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége általi figyelemmel kísérésének és értékelésének eljárásával összhangban kell sort keríteni.

–A javaslat tisztázza, hogy a különleges befogadási igényű személyek olyan személyek, akiknek különleges garanciákra van szüksége ahhoz, hogy az irányelv szerinti jogaival élhessen, illetve kötelességeinek eleget tehessen, függetlenül attól, hogy e személyek kiszolgáltatott helyzetben lévőnek minősülnek-e (2. cikk (13) bekezdés). A javaslat részletesebb szabályokat tartalmaz továbbá a kérelmező sajátos befogadási igényeinek felmérésére, meghatározására, dokumentálására és azok kezelésére a lehető legkorábbi időponttól a befogadási időszak teljes tartamára. Ez magában foglalja az illetékes hatóságok személyzetének megfelelő és folyamatos képzésének szükségességét, valamint egyes kérelmezők orvoshoz vagy pszichológushoz való küldését további értékelés céljából. Egyértelműsítésre került, hogy a felmérést a már meglévő nemzeti eljárásokba vagy a különleges eljárási szükséglettel rendelkező kérelmezők azonosítására szolgáló felmérésbe integrálhatják. –A javaslat szigorúbb határidőket vezet be: a tagállamnak a kérelem benyújtását követő pillanattól számított öt munkanapon belül ki kell jelölnie egy gyámot a kísérő nélküli kiskorú képviseletére és támogatására. Arra is javaslat született, hogy a gyám felelőssége alá helyezett kísérő nélküli kiskorúak száma nem lehetetleníti el a gyámot feladatai ellátásában. A tagállamoknak ellenőrizniük kell, hogy a gyámok megfelelően látják-e el feladataikat és felül kell vizsgálniuk a kísérő nélküli kiskorúak által a gyámjuk ellen benyújtott panaszokat. A menekültügyi eljárásokról szóló rendeletjavaslat értelmében kijelölt gyámok elláthatják az e javaslat hatálya alá tartozó gyámok feladatait (23. cikk). 2.Az EU-n belüli továbbhaladást elősegítő, befogadással kapcsolatos ösztönzők csökkentése –A javaslat megkívánja a tagállamoktól, hogy a kérelmezőket közös minta használatával tájékoztassák a lehető leghamarabb és legkésőbb kérelmük benyújtásakor minden megállapított kedvezményről és a befogadási feltételekkel kapcsolatban rájuk háruló kötelezettségekről, ideértve azokat a körülményeket is, amelyek fennállása esetén a befogadás anyagi feltételei korlátozhatóak (5. cikk). –A javaslat nem változtat azon a tényen, hogy a kérelmezők főszabályként szabadon mozoghatnak a tagállam területén vagy a tagállam által számukra kijelölt területen (7. cikk (1) bekezdés). –Ugyanakkor közérdekű vagy közrendi okokból, a nemzetközi védelem iránti kérelme gyors feldolgozása és hatékony figyelemmel kísérése, a Dublini Rendelettel összhangban a felelős tagállam meghatározására vonatkozó eljárásának gyors lefolytatása és hatékony figyelemmel kísérése, vagy a kérelmező szökésének hatékony megakadályozása érdekében a javaslat értelmében a tagállamoknak szükség esetén konkrét tartózkodási helyet kell kijelölniük a kérelmező számára, például befogadóállamáson, magánháznál, szállodában vagy a kérelmezők elszállásolására kialakított egyéb helyszínen. Ilyen döntésre különösen olyan esetekben kerülhet sor, amikor a kérelmező nem tett eleget kötelezettségeinek, így: A kérelmező folyamodott nemzetközi védelemért az első szabálytalan vagy szabályos belépés tagállamában. A kérelmezőknek nem áll jogukban megválasztani a kérelem tagállamát. A kérelmezőnek vagy az első belépés helye szerinti tagállamban kell nemzetközi védelmet kérelmeznie, vagy a jogszerű belépés helye szerinti tagállamban. Az e kötelezettségnek eleget nem tevő kérelmezők – a Dublini Rendelettel összhangban a felelős tagállam meghatározását követően – kevésbé valószínű, hogy engedélyt kapnak a kérelmezés helye szerinti tagállamban maradásra, amely feltételezhetően a kérelmező személyes választása, és ezért esetükben valószínűleg nagyobb a szökés esélye. A kérelmező megszökött abból a tagállamból, ahol tartózkodnia kell. A kérelmezőnek abban a tagállamban kell tartózkodnia, ahol a kérelmet benyújtotta vagy abban a tagállamban, ahova a Dublini Rendelettel összhangban áthelyezték. Ha egy kérelmező megszökik e tagállamból, és engedély nélkül egy másik tagállamba utazik, a közös európai menekültügyi rendszer megfelelő működésének biztosítása céljából elengedhetetlen, hogy a kérelmezőt gyorsan visszavigyék abba a tagállamba, ahol tartózkodnia kell. Ezen átadás bekövetkeztéig fennáll a veszélye annak, hogy a kérelmező megszökhet, ezért tartózkodási helyét szigorúan figyelemmel kell kísérni. Egy másik tagállamba szökése után a kérelmezőt visszaküldték abba a tagállamba, ahol tartózkodnia kell. A kérelmező esetleges szökése fennálló veszélyének értékelésekor fontos mérlegelendő tényező az, hogy a kérelmező korábban más tagállamba szökött. Annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmező ne szökjön meg újra, és továbbra is az illetékes hatóságok rendelkezésére álljon, tartózkodási helyét szorosan figyelemmel kell kísérni. Amennyiben a kérelmező a befogadás anyagi feltételeire jogosult, ilyen befogadási anyagi feltételek csak akkor biztosíthatók, ha a kérelmező a megadott helyen tartózkodik (7. cikk (2) bekezdés). –A javaslat megkívánja a tagállamoktól, hogy amennyiben szükséges, bármely kérelmezőt kötelezzen arra, hogy rendszeresen bejelentkezzen a hatóságoknál, amennyiben okkal vélhető, hogy fennáll a kérelmező esetleges szökésének veszélye (7. cikk (3) bekezdés). –Tekintettel a megszökött kérelmezők vagy azon kérelmezők tekintetében fennálló súlyos következményekre, akik esetében úgy értékelték, hogy fennáll a szökés veszélye, a javaslat a szökést úgy határozza meg, hogy az egyaránt magába foglalja az alkalmazandó menekültügyi eljárás szándékos elkerülését, valamint azt a tényszerű körülményt, hogy a kérelmező a továbbiakban nem áll az illetékes hatóságok rendelkezésére, többek között amiatt, hogy elhagyja azt a területet, ahol tartózkodnia kellene (2. cikk (10) bekezdés). A szökés veszélye a Dublin III. Rendelet meghatározásával összhangban úgy került meghatározásra, mint egyedi esetben olyan, nemzeti jogszabály által meghatározott tárgyilagos kritériumokon alapuló indokok fennállása, amelyek alapján feltételezhető, hogy egy kérelmező megszökhet (2. cikk (11) bekezdés). –Kifejezett megfogalmazásra került, hogy a kérelmező mozgásának szabadságát korlátozó valamennyi határozatnak az érintett személy adott helyzetén kell alapulnia, a kérelmező esetleges sajátos befogadási szükségleteinek és az arányosság elvének figyelembe vételével. Az is egyértelművé vált, hogy a kérelmezőket megfelelően tájékoztatni kell az ilyen határozatokról és a meg nem felelés következményeiről (7. cikk (7) és (8) bekezdés). –Egyértelműsítésre került, hogy a tagállamok csak akkor láthatják el úti okmánnyal a kérelmezőket, ha súlyos humanitárius ok merül fel. Kiegészítésként bekerült, hogy úti okmányt egyéb nyomós okból is ki lehet állítani, így például ha a munkavállalásra engedélyezett kérelmezőknek munkájukhoz kapcsolódó célból alapvető fontosságú utazást kell teljesíteniük. E kivételes körülményeken kívül úti okmányok nem bocsáthatóak ki. Az úti okmány érvényességét ugyancsak korlátozni kell a kibocsátásuk okához szükséges célra és időtartamra (6. cikk). A tagállam számára meghatározott előírás, hogy a kérelmezőket személyazonosságukat igazoló okmánnyal lássák el, a menekültügyi eljárásokról szóló rendeletjavaslat 29. cikkébe került be. –A befogadás anyagi feltételeinek meghatározását kiterjesztették nem élelmiszertermékekre is, ami a már számos tagállam által biztosított befogadás anyagi feltételeit tükrözi, és hangsúlyozza az ilyen nem élelmiszertermékek – például tisztálkodási cikkek – jelentőségét (2. cikk (7) bekezdés). –A javaslat egyértelműsíti, hogy a szállás, étkezés, ruházat és más alapvető nem élelmiszertermékek nem csökkenthetőek vagy nem vonhatóak vissza. Csak a napi szükségleteket fedező juttatások csökkenthetők bizonyos körülmények között vagy – kivételes és kellően indokolt esetekben – vonhatóak vissza. Ha a szállás, étkezés, ruházat és más alapvető nem élelmiszertermékek pénzügyi juttatás formájában biztosítottak, az ilyen juttatások bizonyos körülmények között felcserélhetőek természetben nyújtott befogadási feltételekkel (19. cikk (1) bekezdése). –A befogadás anyagi feltételeinek csökkentésére vagy formájának módosítására négy új körülmény került a javaslatba. Az anyagi befogadási feltételek csökkenthetők vagy módosíthatók, ha a kérelmező: súlyosan megsértette a befogadóközpont szabályait vagy súlyosan erőszakosan viselkedett, erre vonatkozó kötelezettsége ellenére nem nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet az első szabálytalan vagy szabályos belépés tagállamában, visszaküldték, miután egy másik tagállamba szökött, vagy nem vett részt a kötelező beilleszkedési intézkedésekben (19. cikk (1) bekezdés). –A továbbutazásokkal és a kérelmezők szökésével szembeni küzdelem céljából egy kiegészítő őrizetbe vételi ok került a javaslatba. Amennyiben egy kérelmező számára konkrét tartózkodási helyet jelölnek ki, de e kötelezettségének nem tett eleget, és bizonyítottan fennáll a kérelmező szökésének veszélye, a kérelmező őrizetbe vehető annak biztosítása érdekében, hogy a konkrét tartózkodási helyen való tartózkodási kötelezettségének eleget tegyen (8. cikk (3) bekezdés c) pont). Akárcsak a befogadási feltételekről szóló irányelv értelmében a más őrizetbe vételi okok esetén, ekkor is csak akkor kerülhet sor őrizetbe vételre, amennyiben szükségesnek bizonyul, és az egyes esetek egyéni értékelése alapján kevésbé kényszerítő jellegű alternatív intézkedések alkalmazása nem lenne hatékony. Minden, a jelenlegi befogadási feltételekről szóló irányelvben az őrizettel kapcsolatosan fennálló biztosíték változatlan marad. Külön gondot kell fordítani annak biztosítására, hogy az őrizet időtartama arányos legyen, és azonnal véget érjen, amint nincs többé ok feltételezni, hogy a kérelmező kötelezettségének nem tesz eleget. A kérelmezőt ugyancsak tájékoztatni kell a szóban forgó kötelezettségről és a nem teljesítés következményeiről.

3.A kérelmezők beilleszkedési kilátásainak növelése az EU-ban – munkaerőpiacra való belépés –A javaslat csökkenti a munkaerőpiachoz való hozzáférés időkorlátját a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának napjától számított kilenc hónapot meg nem haladóról hat hónapot meg nem haladóra, ha a kérelemről nem hoztak közigazgatási határozatot a menekültügyi eljárásokról szóló rendeletjavaslattal összhangban és nem a kérelmezőnek tulajdonítható (15. cikk (1) bekezdés). Ezzel a kérelmező munkaerőpiacra való belépése összhangba kerül a rendes érdemi vizsgálati eljárás időtartamával a menekültügyi eljárásokról szóló rendeletjavaslatnak megfelelően. Amint a kérelmező munkavállalási jogot nyer, ezt kifejezetten fel kell tüntetni a személyazonosító okmányában (15. cikk (5) bekezdés). –A munkaerőpiacra való korábbi belépés hozzájárul a kérelmezők beilleszkedési kilátásainak növeléséhez és csökkenti a befogadási költségeket, különösen olyan esetekben, amikor a nemzetközi védelmet valószínűsíthetően megítélik. A javaslat ezért lehetővé teszi a tagállamok számára a munkavállalási jog korábbi biztosítását. A tagállamoknak érdemes a munkavállalási jogot biztosítani a kérelmezők számára a kérelem benyújtásától számított legfeljebb három hónapon belül olyan esetekben, amikor a kérelem valószínűsíthetően megalapozott, ideértve, amikor annak vizsgálatát ezen okból prioritásként kezelik. –Másrészt a javaslat kizárja a munkaerőpiacra való belépésből azokat a kérelmezőket, akiket várhatóan nem fognak nemzetközi védelemre jogosultként elismerni amiatt, hogy kérelmeiket valószínűleg megalapozatlannak találják (15. cikk (1) és (2) bekezdés). Az a kérelmező, akinek a kérelmét gyorsított eljárásban vizsgálják érdemben, mert visszatartott releváns tényeket vagy egyértelműen hamis nyilatkozatokat tett, információkat vagy okmányokat nyújtott be, a kérelmet pusztán a visszatérésről szóló határozat késleltetése vagy meghiúsítása volt, biztonságos származási országból való vagy nyomós okból a nemzetbiztonságra vagy a közrendre veszélyt jelent a menekültügyi eljárásokról szóló rendeletjavaslatnak megfelelően, ebbe a kategóriába esik. –A javaslat egyértelműsíti, hogy amennyiben biztosítják a munkaerőpiacra való belépést, annak ténylegesnek kell lennie. Ha a körülmények valójában akadályozzák a kérelmezőt abban, hogy munkát vállaljon, a munkavállalási jog nem tekinthető ténylegesnek. Az állampolgárokat, más uniós polgárokat vagy az érintett tagállam területén jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat előnyben részesítésére alkalmazott munkaerőpiaci vizgálatok nem akadályozhatják a gyakorlatban a kérelmezők munkavállalását (15. cikk). –A javaslat része, hogy ha a kérelmezők megkapták a munkavállalási jogot, a tagállam állampolgáraival azonos bánásmódra alapozva közös jogokra jogosultak, hasonlóképp az Unióban dolgozó más harmadik országbeli állampolgárokhoz (például az összevont engedélyről szóló irányelv vagy az idénymunkásokról szóló irányelv keretében). Kifejezetten rögzítik benne, hogy az egyenlő bánásmódhoz való jog nem biztosít tartózkodási jogot olyan esetekben, amikor a kérelmező nemzetközi védelem iránti kérelmét elutasították (15. cikk (3) bekezdés). –A javaslatban hivatkozott munkavégzési feltételeknek ki kell terjedniük legalább a díjazásra és az elbocsátásra, a munkahelyi egészségvédelemre és biztonságra, a munkaidőre és a szabadságra, a hatályban lévő kollektív szerződések figyelembe vételével. A kérelmezők számára a javaslat ugyancsak egyenlő bánásmódot biztosít az egyesülés és társulás szabadsága, az oktatás és szakképzés, a szakmai képesítések elismerése, valamint a társadalombiztosítás tekintetében (15. cikk (3) bekezdés). A javaslat lehetővé teszi az oktatásra és szakképzésre vonatkozó egyenlő bánásmód korlátozását a konkrét munkavállalási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó oktatásra és képzésre. A szociális biztonság ágait a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet határozza meg. A javaslat lehetővé teszi továbbá a kérelmezőkkel szembeni egyenlő bánásmód korlátozását a családi ellátások és a munkanélküli-járadékok vonatkozásában. A munkanélküli kérelmezők az ezen irányelvben rögzített befogadási feltételekre jogosultak (15. cikk (3) bekezdés).

ê 2013/33/EU 2016/0222 (COD) Javaslat AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (átdolgozás) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 78. cikke (2) bekezdésének f) pontjára, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére,

rendes jogalkotási eljárás keretében, mivel: ê 2013/33/EU (1) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (1)A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelvet jelentősen  2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet Õ számos ponton módosítani kell. Az áttekinthetőség érdekében az irányelvet át kell dolgozni. ê 2013/33/EU (2) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (2)A közös európai menekültügyi rendszert,  (KEMR) – amely az 1967. január 31-i Új York-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek helyzetéről szóló 1951. július 28-i genfi egyezmény teljes és átfogó alkalmazásán alapul – Õ is magában foglaló közös menekültpolitika részét képezi az Európai Uniónak a szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló olyan térség fokozatos létrehozására irányuló célkitűzésének, amely nyitva áll mindazok számára, akik kényszerítő körülmények miatt jogosan keresnek védelmet az Unióban,  megerősítve ezáltal a visszaküldés tilalmának elvét Õ. E politikának a tagállamok közötti szolidaritás és a felelősség igazságos elosztásának elvén – ideértve annak pénzügyi vonatkozásait is – kell alapulnia. ò új (3)A közös európai menekültügyi rendszer (a továbbiakban: KEMR) egy olyan rendszeren alapul, amely meghatározza a nemzetközi védelmet kérelmezőkért felelős tagállamot, valamint közös szabályokat állapít meg a menekültügyi eljárásokra, a befogadási feltételekre és eljárásokra, valamint a nemzetközi védelemben részesülők jogaira vonatkozóan. Jóllehet jelentős előrelépés történt a KEMR kialakítása terén, továbbra is jelentős különbségek mutatkoznak a tagállamok között az alkalmazott eljárástípusokat, a kérelmezőknek nyújtott befogadási feltételeket, az elismerési rátákat, valamint a nemzetközi védelemben részesítetteknek nyújtott védelem típusát illetően. Ezen eltérések a továbbutazás fontos ösztönzői, és aláássák azon célkitűzést, hogy minden kérelmező számára ugyanolyan bánásmódot kell biztosítani, bárhol legyenek is az Unióban. ê 2013/33/EU (3) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (3) Az Európai Tanács 1999. október 15–16-i tamperei rendkívüli ülésén megállapodott abban, hogy törekszik az 1967. január 31-i Új York-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i genfi egyezmény (a továbbiakban: a genfi egyezmény) teljes és mindenre kiterjedő alkalmazásán nyugvó Közös Európai Menekültügyi Rendszer létrehozására, megerősítve ily módon a visszaküldés tilalmának alapelvét. A Szerződésekben előírt vonatkozó jogi eszközök– többek között a 2003/9/EK irányelv – elfogadásával lezárult a közös európai menekültügyi rendszer kialakításának első szakasza. ê 2013/33/EU (4) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (4) Az Európai Tanács 2004. november 4-i ülésén elfogadta a Hágai Programot, amely kitűzte a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés területén a 2005–2010-es időszakban megvalósítandó célokat. E tekintetben a Hágai Program arra szólította fel az Európai Bizottságot, hogy zárja le az első szakasz során elfogadott jogi aktusok értékelését, valamint terjessze az Európai Parlament és a Tanács elé a második szakasz jogi aktusait és intézkedéseit. ê 2013/33/EU (5) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (5) Az Európai Tanács 2009. december 10–11-i ülésén elfogadta a Stockholmi Programot, amely hangsúlyozta a védelem és szolidaritás közös térségének 2012-ig történő létrehozása mellett tett kötelezettségvállalást, amely térség alapját a közös menekültügyi eljárás és a nemzetközi védelemben részesítettek egységes, szigorú védelmi előírásokon, valamint tisztességes és hatékony eljárásokon alapuló egységes jogállása képezi. A Stockholmi Program előírja továbbá, hogy a befogadási feltételek tekintetében az egyének számára feltétlenül egyenlő bánásmódot kell biztosítani, függetlenül attól, hogy nemzetközi védelem iránti kérelmüket mely tagállamban nyújtották be.

ò új (4)„A közös európai menekültügyi rendszer reformja és az Európába jutás legális lehetőségeinek javítása felé” című, 2016. április 6-i közleményében a Bizottság hangsúlyozta a KEMR megerősítésének és további összehangolásának szükségességét. Lehetőségeket vázolt fel továbbá a KEMR fejlesztésére, nevezetesen egy, a nemzetközi védelmet kérelmezőkért felelős tagállam meghatározását szolgáló fenntartható és igazságos rendszer létrehozását, az Eurodac-rendszer megerősítését, az Unió menekültügyi rendszerében nagyobb konvergencia elérését, az Unión belüli továbbutazás megakadályozását, valamint az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége új megbízását. Ezzel megválaszolja az Európai Tanács 2016. február 18–19-i és 2016. március 17–18-i arra vonatkozó felkéréseit, hogy egy humánus és hatékony menekültügyi politika biztosítása érdekében előre kell lépni a jelenlegi uniós keret megreformálása terén. Előrelépést javasol továbbá az Európai Parlament 2016. április 12-i saját kezdeményezésű jelentésében foglalt, holisztikus migrációs megközelítéssel összhangban. (5)A befogadási feltételek továbbra is jelentősen eltérnek a tagállamok között, mind a befogadási rendszer megszervezése, mind a kérelmezőknek nyújtott normák tekintetében. Egyes tagállamokban továbbra is problémák mutatkoznak a téren, hogy biztosítsák a kérelmezőkkel való méltóságteljes bánásmódhoz szükséges befogadási feltételeket, ami hozzájárult ahhoz, hogy néhány, általánosságban magas befogadási feltételeket biztosító tagállamra aránytalan nyomás nehezedik, hogy csökkentsék saját befogadási feltételeik színvonalát. Az összes tagállamra vonatkozóan megfelelő szinten meghatározott egyenlőbb befogadási feltételek megállapítása hozzájárulná a kérelmezők EU-n belüli méltányosabb és tisztességesebb elosztásához. ê 2013/33/EU (6) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (6) Mozgósítani kell az Európai  Unió Õ Menekültügyi  Ügynöksége Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Õ Alapjának és az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal erőforrásait, hogy megfelelő támogatást nyújtsanak az  ezen irányelvben Õ Közös Európai Menekültügyi Rendszer második szakaszában előírt szabályok végrehajtása során tett tagállami erőfeszítésekhez,  többek között Õ különös tekintettel azon tagállamok számára, amelyek nemzeti menekültügyi rendszerére – főként földrajzi elhelyezkedésük vagy népességi helyzetük miatt – különös és aránytalanul nagy nyomás nehezedik. ê 2013/33/EU (7) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (7) Az első szakaszba tartozó jogi aktusok végrehajtásáról készített értékelések eredményeinek fényében, a nemzetközi védelmet kérelmezők (a továbbiakban: a kérelmezők) kedvezőbb befogadási feltételeinek biztosítása céljából e szakaszban indokolt megerősíteni a 2003/9/EK irányelvet alátámasztó elveket. ê 2013/33/EU (8) preambulumbekezdés ð új szöveg (7)Az Unió-szerte az összes kérelmezővel szembeni egyenlő bánásmód biztosítása érdekében ezen irányelvet kell alkalmazni a nemzetközi védelem iránti kérelemmel kapcsolatos eljárások valamennyi szakaszára és fajtájára, valamint a kérelmezőket befogadó valamennyi helyszínen és létesítményben és mindaddig, amíg azok kérelmezőként tartózkodhatnak a tagállamok területén. ð Egyértelművé kell tenni, hogy a kérelmezők számára biztosítani kell a befogadás anyagi feltételeit akkortól kezdve, amikor az adott személy kifejezi nemzetközi védelem kérelmezésére irányuló szándékát az azt elbíráló hatóság tisztviselője, valamint a kérelmek fogadására és nyilvántartására illetékesnek kijelölt, illetve az elbíráló hatóságot a kérelmek fogadásában segítő egyéb hatóságok tisztviselői előtt, az (EU) XXX/XXX rendelettel [az eljárásokról szóló rendelet] összhangban. ï ò új (8)Ha egy kérelmező nem abban a tagállamban tartózkodik, amelyben az (EU) XXX/XXX rendelettel [a Dublini Rendelet] összhangban tartózkodnia kellene, a kérelmező nem jogosult a 14–17. cikkekben megállapított befogadási feltételekre. ê 2013/33/EU (10) preambulumbekezdés

(9)Az ezen irányelv hatálya alá tartozó személyekkel kapcsolatos bánásmód tekintetében a tagállamokat azon nemzetközi jogi eszközökben előírt kötelezettségek terhelik, amelyeknek részes felei. ê 2013/33/EU (11) és (12) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (10)Meg kell állapítani a kérelmezők befogadásának azon  egységes feltételeit Õ szabályait, amelyek elengedők ahhoz, hogy számukra méltó életszínvonalat, illetve valamennyi tagállamban az annak életfeltételeihez hasonló megélhetési feltételeket biztosítsanak. A kérelmezők befogadására vonatkozó feltételek összehangolásának hozzá kell járulnia a kérelmezők eltérő befogadási feltételek miatti másodlagos migrációjának korlátozásához. ò új (11)Annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmezők tudatában legyenek a szökés következményeinek, a tagállamoknak a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem benyújtásakor egységes módon tájékoztatniuk kell a kérelmezőket arról, hogy a befogadási feltételekkel kapcsolatban milyen kötelezettségeknek kell eleget tenniük, ideértve azon körülményeket is, amelyek alapján a befogadás anyagi feltételei korlátozhatók, illetve arról, hogy milyen kedvezményekre jogosultak. ê 2013/33/EU (13) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (13) A nemzetközi védelmet kérelmezők közötti egyenlő bánásmód biztosítása, valamint a jelenleg hatályos uniós menekültügyi vívmányokkal – különösen a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU irányelvvel – való összhang garantálása érdekében ezen irányelv hatályát helyénvaló kiterjeszteni a kiegészítő védelmet kérelmezőkre is ò új (12)A kérelmezők számára kibocsátandó okmányokra vonatkozó összehangolt uniós szabályok megnehezítenék a kérelmezők számára, engedély nélkül mozogjanak az Unióban. Egyértelművé kell tenni, hogy a tagállamok csak akkor láthatják el úti okmánnyal a kérelmezőket, ha súlyos humanitárius vagy egyéb nyomós ok merül fel. Az úti okmány érvényességét ugyancsak korlátozni kell a kibocsátásuk oka szerint szükséges célra és időtartamra. Súlyos humanitárius oknak tekinthető például, ha egy kérelmezőnek egészségügyi ellátás vagy adott esetekben hozzátartozó meglátogatása – például súlyosan beteg közeli hozzátartozó meglátogatása vagy közeli hozzátartozó házasságkötésén vagy temetésén való részvétel – céljából kell egy másik államba utaznia. Más nyomós okok között szerepelhetnek olyan helyzetek, amikor a munkavállalásra engedélyezett kérelmezőknek munkájukhoz kapcsolódó célból alapvető fontosságú utazást kell teljesíteniük, amikor a kérelmezőknek képzés részeként kell utazniuk, vagy amikor a kiskorúak nevelőszülőkkel utaznak. (13)A kérelmezőknek nem áll jogukban megválasztani a kérelem tagállamát. A kérelmezőknek vagy az első belépés helye szerinti tagállamban kell nemzetközi védelmet kérelmezniük, vagy jogszerű tartózkodás esetén a jogszerű tartózkodás vagy lakóhely helye szerinti tagállamban. A felelős tagállamnak az (EU) XXX/XXX rendelet [a Dublini Rendelet] alapján történő meghatározását követően e kötelezettséget nem teljesítő kérelmezők esetében kisebb a valószínűsége annak, hogy engedélyt kapnak a kérelem helye szerinti tagállamban való tartózkodása, ezért nagyobb a szökés valószínűsége. A kérelmezők tartózkodási helyét ezért szoros figyelemmel kell kísérni. (14)A kérelmezőknek azon tagállamban kell tartózkodniuk, ahol kérelmüket benyújtották vagy ahová az (EU) XXX/XXX rendelettel [a Dublini Rendelet] összhangban áthelyezték őket. Ha egy kérelmező megszökik e tagállamból, és engedély nélkül egy másik tagállamba utazik, a Közös Európai Menekültügyi Rendszer megfelelő működésének biztosítása céljából elengedhetetlen, hogy a kérelmezőt gyorsan visszavigyék abba a tagállamba, ahol tartózkodnia kell. Ezen átadás bekövetkeztéig fennáll a veszélye annak, hogy a kérelmező megszökhet, ezért tartózkodási helyét szorosan figyelemmel kell kísérni. (15)A kérelmező esetleges szökése veszélyének értékelésekor fontos tényező az, hogy a kérelmező korábban más tagállamba szökött. Annak biztosítása érdekében, hogy a kérelmező ne szökjön meg újra és továbbra is az illetékes hatóságok rendelkezésére álljon, amint a kérelmezőt visszaküldik azon tagállamba, ahol tartózkodnia kell, tartózkodási helyét szorosan figyelemmel kell kísérni.

(16)Közérdekű vagy közrendi okokból, a nemzetközi védelem iránti kérelme gyors feldolgozása és hatékony figyelemmel kísérése, az (EU) XXX/XXX rendelettel [a Dublini Rendelet] összhangban a felelős tagállam meghatározására vonatkozó eljárásának gyors lefolytatása és hatékony figyelemmel kísérése, vagy a kérelmező szökésének hatékony megakadályozása érdekében a tagállamoknak szükség esetén konkrét tartózkodási helyet kell kijelölniük a kérelmező számára, például befogadóállomáson, magánháznál, szállodában vagy a kérelmezők elszállásolására kialakított egyéb helyszínen. A kérelmező szökésének megakadályozása céljából különösen olyan esetekben lehet szükség ilyen döntésre, ha a kérelmező nem tett eleget azon kötelezettségeinek, hogy: az első belépés vagy a jogszerű tartózkodás helye szerinti tagállamban nyújtson be kérelmet; abban a tagállamban maradjon, ahol tartózkodnia kell; vagy olyan esetekben, amikor egy másik tagállamba szökése után a kérelmezőt visszaküldték abba a tagállamba, ahol tartózkodnia kell. Amennyiben a kérelmező a befogadás anyagi feltételeire jogosult, ilyen anyagi befogadási feltételek csak akkor biztosíthatók, ha a kérelmező a kijelölt helyen tartózkodik. (17)Amennyiben okkal vélelmezhető, hogy fennáll a kérelmező esetleges szökésének veszélye, a tagállamoknak elő kell írniuk a kérelmezők számára, hogy jelenjenek meg az illetékes hatóságok előtt olyan gyakran, amilyen gyakran az szükséges annak figyelemmel kíséréséhez, hogy a kérelmező nem szökik meg. A kérelmezők további szökéstől való eltántorítása érdekében a tagállamok számára azt is lehetővé kell tenni, hogy a kérelmező anyagi befogadási feltételekre való jogosultsága esetén ilyen anyagi befogadási feltételeket csak természetben biztosítsanak. (18)A kérelmező mozgásának szabadságát korlátozó valamennyi határozatnak az érintett személy egyéni magatartásán és adott helyzetén kell alapulnia, a kérelmező sajátos befogadási szükségleteinek és az arányosság elvének figyelembe vételével. A kérelmezőket kellően tájékoztatni kell az ilyen határozatokról és azok nem teljesítésének következményeiről. (19)Tekintettel a megszökött kérelmezők vagy azon kérelmezők tekintetében fennálló súlyos következményekre, akik esetében fennáll a szökés veszélye, a szökés jelentését úgy kell meghatározni, hogy az egyaránt magába foglalja az alkalmazandó menekültügyi eljárás szándékos elkerülését, valamint azt a tényszerű körülményt, hogy a kérelmező a továbbiakban nem áll a releváns hatóságok rendelkezésére, többek között amiatt, hogy elhagyja azt a területet, ahol tartózkodnia kellene. ê 2013/33/EU (15) preambulumbekezdés ð új szöveg (20)A kérelmezők őrizetbe vételét és őrizetben tartását azon alapvető elvvel összhangban kell alkalmazni, hogy – különösen a tagállamok nemzetközi jogi kötelezettségeivel és a genfi egyezmény 31. cikkével összhangban – senki sem tartható őrizetben kizárólag azon az alapon, hogy nemzetközi védelmet kér. A kérelmezőket őrizetbe venni csak az ezen irányelvben megállapított, nagyon egyértelműen meghatározott kivételes körülmények között lehetséges, és mind az ilyen őrizet módja, mind célja tekintetében a szükségesség és az arányosság elvét kell alkalmazni. ð A kérelmezők ezen irányelv szerinti őrizetbe vételét csak igazságügyi vagy közigazgatási hatóságok rendelhetik el írásban, az alapjául szolgáló okok feltüntetésével, ideértve azon eseteket is, amikor a személy a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásakor már őrizetben van. ï Amennyiben egy kérelmezőt őrizetben tartanak, hatékony hozzáférést kell biztosítani számára a szükséges eljárási garanciákhoz, például a nemzeti igazságügyi hatóság előtti jogorvoslathoz. ò új (21)Amennyiben egy kérelmező számára konkrét tartózkodási helyet jelölnek ki, de e kötelezettségének nem tesz eleget, bizonyítottan fenn kell állnia a kérelmező szökése kockázatának ahhoz, hogy a kérelmezőt őrizetbe vegyék. Minden körülmények között külön gondot kell fordítani annak biztosítására, hogy az őrizet időtartama arányos legyen, és azonnal véget érjen, amint a kérelmezető eleget tesz a rá vonatkozó kötelezettségnek, vagy nincs többé ok feltételezni, hogy e kötelezettségének nem tesz eleget. A kérelmezőnek továbbá tájékoztatást kellett kapnia a szóban forgó kötelezettségről és a nem teljesítés következményeiről. ê 2013/33/EU (16) preambulumbekezdés (22)Az őrizet okait érintő közigazgatási eljárások tekintetében előírt „kellő gondosság” fogalma legalább azt megkívánja, hogy a tagállamok konkrét és érdemi intézkedéseket tegyenek annak érdekében, hogy az őrizet okainak ellenőrzése minél rövidebb időt vegyen igénybe, és hogy reális esélye legyen annak, hogy ezt az ellenőrzést a lehető legrövidebb időn belül sikeresen elvégzik. Az őrizet nem lépheti túl azt az időt, amely a vonatkozó eljárások lefolytatásához ésszerűen szükséges. ê 2013/33/EU (17) preambulumbekezdés (23)Az őrizetnek az ezen irányelvben meghatározott okai nem érintik az őrizet egyéb olyan okait – ideértve a büntetőeljárás keretében történő őrizetben tartás okait –, amelyek a nemzeti jog szerint a harmadik országbeli állampolgár vagy a hontalan személy nemzetközi védelem iránti kérelmétől függetlenül alkalmazandók.

ê 2013/33/EU (18) preambulumbekezdés ð új szöveg (24)Az őrizetben tartott kérelmezőkkel az emberi méltóság teljes körű tiszteletben tartásával kell bánni, befogadásukról pedig kifejezetten sajátos igényeikhez igazodva kell gondoskodni. A tagállamoknak biztosítaniuk kell különösen ð az Európai Unió Alapjogi Chartája 24. cikkének és ï az Egyesült Nemzetek Szervezete 1989-es gyermekjogi egyezménye 37. cikkének alkalmazását. ê 2013/33/EU (19) preambulumbekezdés (25)Előfordulhatnak olyan esetek, amikor az őrizetben tartás során – például az idegenrendészeti fogda földrajzi elhelyezkedése vagy sajátos struktúrája miatt – a gyakorlatban nem lehetséges egyes befogadási garanciák azonnali biztosítása. Az e garanciáktól való eltérésnek azonban ideiglenesnek kell lennie, és csak az ezen irányelvben megállapított körülmények között alkalmazható. Az eltérések csak kivételes körülmények között alkalmazhatók, és azokat kellően indokolni kell, figyelembe véve minden egyes eset körülményeit, ideértve az alkalmazott eltérés mértékét, időtartamát, valamint az érintett kérelmezőre gyakorolt hatását. ê 2013/33/EU (20) preambulumbekezdés (26)A kérelmező testi és lelki épségének legmegfelelőbb biztosítása érdekében őrizetben tartásához csak végső esetben lehet folyamodni, és azt kizárólag az őrizet alternatívájaként alkalmazható, szabadságelvonással nem járó valamennyi intézkedés alapos vizsgálatát követően lehet alkalmazni. Az őrizet alternatívájaként alkalmazható valamennyi intézkedés során tiszteletben kell tartani a kérelmezők alapvető emberi jogait. ê 2013/33/EU (21) preambulumbekezdés (27)A jogi segítségnyújtással foglalkozó szervezetekkel vagy személyek csoportjával történő kapcsolatfelvétel lehetőségében rejlő eljárási garanciák érvényesítésének biztosítása érdekében az ilyen szervezetekről és személyek csoportjáról tájékoztatást kell nyújtani. ê 2013/33/EU (22) preambulumbekezdés (28)A lakhatásról történő döntéshozatal során a tagállamoknak kellő figyelmet kell fordítaniuk a gyermek mindenek felett álló érdekeire, valamint a kérelmező sajátos körülményeire, ha az olyan családtagok vagy egyéb közeli hozzátartozók – például nem házas kiskorú testvérek – eltartottja, akik már a tagállamban tartózkodnak. ê 2013/33/EU (14) preambulumbekezdés (29)A nemzeti hatóságoknak kiemelten kell foglalkozniuk a különleges befogadási igényekkel rendelkező személyek befogadása kérdésével annak biztosítása érdekében, hogy befogadásukat kifejezetten különleges befogadási igényeikhez igazodva alakítsák ki.

ê 2013/33/EU (9) preambulumbekezdés ð új szöveg (30)Ezen irányelv alkalmazásakor az Európai Unió Alapjogi Chartájával, az ENSZ 1989. évi gyermekjogi egyezményével, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok védelméről szóló európai egyezménnyel összhangban a tagállamoknak arra kell törekedniük, hogy teljes mértékben megfeleljenek a gyermek mindenek felett álló érdeke és a család egysége elvének. ð A befogadási feltételeket a kiskorúak – akár kísérő nélküliek, akár családokban vannak – sajátos helyzetéhez kell igazítani kellő figyelemmel biztonságukra és testi és érzelmi gondozásukra, valamint az általános fejlődésüket elősegítő módon kell biztosítani azokat. ï ò új (31)A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kérelmezők megkapják a szükséges egészségügyi ellátást, amelynek ki kell terjednie legalább a sürgősségi ellátásra, valamint a betegségek – ideértve a súlyos mentális zavarokat is – alapvető kezelésére. A betegségmegelőzéssel kapcsolatos közegészségügyi aggályok megválaszolása, valamint az egyéni kérelmezők egészségének megőrzése érdekében a kérelmezők egészségügyi ellátásának a megelőző egészségügyi ellátásra, például oltásokra is ki kell terjednie. A tagállamok közegészségügyi okokból megkövetelhetik a kérelmezők orvosi vizsgálatát. Az orvosi vizsgálat eredményei nem befolyásolhatják a nemzetközi védelem iránti kérelmek elbírálását, amelyet mindig tárgyilagosan, pártatlanul és egyéni alapon kell végezni az (EU) XXX/XXX rendelettel [az eljárásokról szóló rendelet] összhangban. (32)A kérelmező ezen irányelv szerinti anyagi befogadási feltételekre való jogosultsága korlátozható bizonyos körülmények között, például ha a kérelmező egy másik tagállamba szökött abból a tagállamból, ahol tartózkodnia kell. Ugyanakkor a tagállamoknak minden körülmények között egészségügyi ellátást és méltó életkörülményeket kell biztosítaniuk a kérelmezők számára az Európai Unió Alapjogi Chartájával és az Egyesült Nemzetek gyermekjogi egyezményével összhangban, különösen azáltal, hogy gondoskodnak a kérelmezők megélhetéséről és alapvető szükségleteiről mind a testi biztonság és méltóság, mind az interperszonális kapcsolatok tekintetében, kellő tekintettel arra, hogy az adott személy nemzetközi védelmet kérelmezőként, illetve családja vagy gondozója milyen sebezhetőségeket hordozhat magában. Kellő figyelmet kell fordítani továbbá a különleges befogadási igényű kérelmezőkre. Figyelembe kell venni a gyermekek sajátos igényeit, különös tekintettel a gyermek oktatáshoz és egészségügyi ellátáshoz való jogára. Ha egy kiskorú nem abban a tagállamban tartózkodik, ahol tartózkodnia kellene, a tagállamoknak megfelelő oktatási tevékenységekhez való hozzáférést kell biztosítaniuk a kiskorú számára a felelős tagállamnak történő átadásáig. Figyelembe kell venni azon kérelmező nők sajátos igényeit, akiket nemi alapú sérelem ért; többek között a menekültügyi eljárás különböző szakaszai során biztosítani kell számukra az egészségügyi ellátás, jogi segítségnyújtás, valamint megfelelő trauma-tanácsadás és pszichoszociális gondozás igénybe vételének lehetőségét. (33)A családtag fogalom terjedelmének tükröznie kell a jelenlegi migrációs tendenciákat, melyek szerint a kérelmezők gyakran hosszú ideig tartó átutazás után érkeznek a tagállamok területére. A fogalommeghatározásnak ezért magában kell foglalnia a származási országon kívül, de a tagállam területére történő megérkezés előtt létrejött családokat. ê 2013/33/EU (23) preambulumbekezdés ð új szöveg (34)A kérelmezők önellátóvá válásának elősegítése, valamint a tagállamok közötti jelentős eltérések csökkentése érdekében egyértelmű szabályokat kell megállapítani a kérelmezők munkavállalása tekintetében, ð és biztosítani kell azok hatékonyságát azáltal, hogy a tagállamok nem szabnak olyan feltételeket, amelyek a gyakorlatban megakadályoznák, hogy a kérelmező munkát keressen. Az állampolgárokat, más uniós polgárokat vagy az érintett tagállam területén jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat előnyben részesítésére alkalmazott munkaerőpiaci vizgálatok nem akadályozhatják a gyakorlatban a kérelmezők munkavállalását, és azokat – az alkalmazandó csatlakozási okmányok vonatkozó rendelkezéseiben kifejezett, az uniós polgárokra vonatkozó preferencia elvének sérelme nélkül kell végrehajtani ï. ò új (35)A munkaerőpiacra való belépés maximális időkeretét össze kell hangolni az érdemi vizsgálati eljárás időtartamával. A kérelmezők beilleszkedési kilátásainak növelése és önálló boldogulásának elősegítése érdekében ösztönzött a munkaerőpiacra való korábbi belépése, amennyiben a kérelem valószínűsíthetően megalapozott, ideértve azt az esetet is, ha az (EU) XXX/XXX rendelettel [az eljárásokról szóló rendelet] összhangban elsőbbségiként vizsgálták meg. A tagállamoknak ezért mérlegelniük kell a fenti időtartam lehető legnagyobb mértékű csökkentését a célból, hogy a kérelmezők számára a kérelem benyújtásától számított legfeljebb három hónapon belül munkavállalási jogot biztosítsanak olyan esetekben, amikor a kérelem valószínűsíthetően megalapozott. A tagállamok ugyanakkor nem adhatnak munkavállalási jogot olyan kérelmezők számára, akik nemzetközi védelem iránti kérelme valószínűsíthetően megalapozatlan, vagy amelyekre gyorsított vizsgálati eljárást alkalmaznak. (36)Amint a kérelmezők munkavállalási jogot kapnak, az állampolgárok azonos bánásmód alapján közös jogokra kell jogosulttá válniuk. A munkavégzés feltételeinek ki kell terjednie legalább a díjazásra és az elbocsátásra, a munkahelyi egészségvédelemre és biztonságra, a munkaidőre és a szabadságra, a hatályban lévő kollektív szerződések figyelembe vételével. A kérelmezők számára ugyancsak egyenlő bánásmódot kell biztosítani az egyesülés és társulás szabadsága, az oktatás és szakképzés, a szakmai képesítések elismerése, valamint a szociális biztonság tekintetében.

(37)A tagállamoknak a kérelmezők által egy másik tagállamban szerzett szakmai képesítéseket az uniós polgárok szakmai képesítéseivel megegyező módon kell elismerniük, a harmadik országban szerzett képesítéseket pedig a 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban kell figyelembe venniük. Különleges intézkedéseket kell kilátásba helyezni a kérelmezők által külföldi diplomáik, okleveleik vagy képesítést igazoló egyéb okirataik hitelesítése kapcsán tapasztalt gyakorlati nehézségek hatékony megoldása céljából, különös tekintettel az igazoló okmányok hiányára, illetve arra, ha e személyek nem tudják fedezni az elismertetési eljárásokkal kapcsolatos költségeket. (38)A szociális biztonsági ágazatoknak a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben használt fogalommeghatározását kell alkalmazni. (39)A kérelmezők tartózkodásának esetlegesen ideiglenes jellegére tekintettel és az 1231/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet sérelme nélkül, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a családi ellátásokat és a munkanélküli-járadékokat kizárják a kérelmezőkkel és saját állampolgáraikkal való egyenlő bánásmód alól, és hogy az egyenlő bánásmód alkalmazását az oktatásra és szakképzésre korlátozzák. Az egyesülés és társulás szabadságához való jog ugyancsak korlátozható azáltal, hogy a kérelmezőket kizárják bizonyos szervek vezetésében való részvételből vagy közhivatal betöltéséből. (40)Az uniós jog nem korlátozza a tagállamok szociális biztonsági rendszerük kialakítására vonatkozó hatáskörét. Uniós szintű harmonizáció hiányában az egyes tagállamok állapítják meg a szociális biztonsági ellátások nyújtásának feltételeit, valamint ezen ellátások összegét és folyósításuk időtartamát. E hatáskör gyakorlása során azonban a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani az uniós jogot. ê 2013/33/EU (24) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (41)A tagállamoknak releváns referenciapontok alapján kell meghatározniuk az anyagi támogatás szintjét Aannak biztosítása céljából, hogy a kérelmezőknek nyújtott anyagi ð befogadási feltételek ï támogatás megfelel Ö megfeleljenek Õ az ezen irányelvben megállapított elveknek ð még egyértelműbbé kell tenni a fenti feltételek jellegét, ideértve nem csak a szállást, étkezést és ruházatot, hanem az olyan alapvető fontosságú nem élelmiszertermékeket, mint például a tisztálkodási cikkek. Továbbá, ï a tagállamoknak releváns, ð az állampolgárok számára megfelelő életszínvonalat biztosító ï referenciapontok ð – mint például minimáljövedelem-juttatások, minimálbér, minimálnyugdíj, munkanélküli-járadék és szociális ellátások – ï alapján kell meghatározniuk az ð pénzbeli juttatások vagy utalványok formájában nyújtott ï anyagi ð befogadási feltételek ï támogatás szintjét annak biztosítása céljából, hogy a kérelmezőknek nyújtott anyagi támogatás megfelel az ezen irányelvben megállapított elveknek. Ez nem jelenti azt, hogy az összegnek meg kell egyeznie az állampolgároknak nyújtott támogatás összegével. A tagállamok az ezen irányelvben foglaltak alapján az állampolgárokénál kevésbé kedvező bánásmódban részesíthetik a kérelmezőket. ê 2013/33/EU (25) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) ð új szöveg (42)ðA befogadási rendszerrel való visszaélés lehetőségének korlátozása érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy anyagi befogadási feltételeket csak olyan mértékben nyújtsanak, amennyiben a kérelmezőknek nincs elegendő fedezetük arra, hogy azokat ők maguk biztosítsák. A kérelmező erőforrásainak felmérésekor, a kérelmezőnek a befogadás anyagi feltételei költségének fedezésére vagy az ahhoz való hozzájárulásra való felkérésekor a tagállamok tiszteletben tartják az arányosság elvét, valamint figyelembe veszik a kérelmező egyedi körülményeit és méltósága vagy személyi sérthetetlensége tiszteletben tartásának szükségességét, ideértve a kérelmező különleges befogadási igényeit is. A kérelmezők számára nem írható elő, hogy fedezzék szükséges egészségügyi ellátásuk költségeit vagy hozzájáruljanak ahhoz. ï A befogadási rendszerrel történő visszaélés lehetőségét korlátozni kell  továbbá Õ azon körülmények meghatározása révén, amelyek között – valamennyi kérelmező méltó életszínvonalának biztosítása mellett – korlátozhatják a ð pénzügyi juttatások vagy utalványok formájában nyújtott szállást, étkezést, ruházatot vagy egyéb alapvető fontosságú nem élelmiszercikkeket természetbeni juttatások formájában nyújtott befogadási feltételekkel helyettesíthetik, valamint azon körülmények meghatározása révén, amelyek között a napi juttatást ï csökkenthetik kérelmezők befogadásának anyagi feltételeit vagy megtagadhatják a befogadást. ê 2013/33/EU (26) preambulumbekezdés ð új szöveg (43)ðA tagállamoknak megfelelő iránymutatást, figyelemmel kísérést és ellenőrzést kell bevezetniük befogadási feltételeikre vonatkozóan. A hasonló életfeltételek biztosítása érdekében a tagállamoknak – monitoring és ellenőrzési rendszereikben – figyelembe kell venniük az [Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal / az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége] által kidolgozott, a befogadási feltételekre vonatkozó műveleti előírásokat és konkrét mutatókat. ï Biztosítani kell a nemzeti befogadási rendszerek és a tagállamok által a kérelmezők befogadása terén folytatott együttműködésének hatékonyságát a kérelmezők befogadása terén ð, többek között a befogadási hatóságoknak [az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal / az Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége] által létrehozott uniós hálózata révénï.

ê 2013/33/EU (27) preambulumbekezdés (44)Ösztönözni kell az illetékes hatóságok közötti megfelelő együttműködést a kérelmezők befogadása tekintetében, és ennek érdekében elő kell mozdítani a helyi közösségek és a befogadóállomások közötti harmonikus kapcsolatokat. ò új (45)A tapasztalatok szerint készenléti tervezésre van szükség a kérelmezők megfelelő befogadásának biztosításához olyan esetekben, amikor a tagállamok a nemzeti védelmet kérelmezők aránytalanul magas számával találják szembe magukat. Rendszeresen ellenőrizni és értékelni kell a tagállamok készenléti terveiben szereplő intézkedések megfelelőségét. ê 2013/33/EU (28) preambulumbekezdés (46)A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy kedvezőbb rendelkezéseket vezessenek be vagy tartsanak fenn harmadik országok olyan állampolgáraira vagy olyan hontalan személyekre nézve, akik valamely tagállamhoz nemzetközi védelemért folyamodtak. ê 2013/33/EU (29) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (47)Ennek értelmében Aa tagállamokat arra is felkérikhívják, hogy ezen irányelv rendelkezéseit az 2011/95/EU irányelvben (EU) XXX/XXX rendeletben [a kvalifikációs rendelet] meghatározottaktól eltérő egyéb védelmi formák iránti kérelmek elbírálására vonatkozó eljárásokkal összefüggésben alkalmazzák. ê 2013/33/EU (30) preambulumbekezdés ð új szöveg (48)Ezen irányelv végrehajtását rendszeres időközönként értékelni kell. ðA tagállamoknak a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk a szükséges információkat ahhoz, hogy a Bizottság eleget tehessen jelentéstételi kötelezettségeinek. ï ê 2013/33/EU (31) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (49)Mivel az irányelv célját, nevezetesen a tagállamok kérelmezők befogadásiára  feltételeire Õ vonatkozó szabályainak megállapítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az irányelv léptéke és hatásai miatt az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. ê 2013/33/EU (32) preambulumbekezdés

(50)A tagállamoknak és a Bizottságnak a magyarázó dokumentumokról szóló, 2011. szeptember 28-i együttes politikai nyilatkozatával összhangban a tagállamok vállalták, hogy az átültető intézkedéseikről szóló értesítéshez indokolt esetben mellékelnek egy vagy több olyan dokumentumot, amely megmagyarázza az irányelv elemei és az azt átültető nemzeti jogi eszköz megfelelő részei közötti kapcsolatot. Ezen irányelv tekintetében a jogalkotó úgy ítéli meg, hogy ilyen dokumentumok átadása indokolt. ê 2013/33/EU (33) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (33) Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez (EUMSZ) csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével, valamint 4a. cikkének (1) bekezdésével összhangban, és a jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül az Egyesült Királyság és Írország nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. ò új (51)[Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban e tagállamok bejelentették, hogy részt kívánnak venni ennek az irányelvnek az elfogadásában és alkalmazásában] VAGY (51) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.] VAGY (51) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és a jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.] (52) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikke értelmében Írország (...-án/én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek az irányelvnek az elfogadásában és alkalmazásában.] VAGY

(51) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság (...-án/én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek az irányelvnek az elfogadásában és alkalmazásában.] (52) [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és a jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.] ê 2013/33/EU (34) preambulumbekezdés (52)Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, a Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. ê 2013/33/EU (35) preambulumbekezdés (53)Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, valamint különösen betartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert alapelveket. Ezen irányelv különösen biztosítani kívánja az emberi méltóság teljes mértékű tiszteletben tartását, és előmozdítani a Charta 1., 4., 6., 7., 18., 21., 24. és 47. cikkének alkalmazását, és ennek megfelelően kell végrehajtani. ê 2013/33/EU (36) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (54)Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek tartalma a  korábbi Õ 2003/9/EK irányelvhez képest jelentősen módosult. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség az említett  korábbi Õ irányelvből következik. ê 2013/33/EU (37) preambulumbekezdés (kiigazított szöveg) (55)Ez az irányelv nem érinti az III. mellékletben B. részében felsorolt, az 2013/33/EK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket, ê 2013/33/EU (kiigazított szöveg) ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: I. FEJEZET  TÁRGY Õ CÉL, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS HATÁLY

1. cikk Cél Ezen irányelv célja, hogy megállapítjasa a nemzetközi védelmet kérelmezők (a továbbiakban: a kérelmezők) tagállamokbeli befogadásának szabályait. 2. cikk Fogalommeghatározások Ezen irányelv alkalmazásában  az alábbi fogalommeghatározások alkalmazandók Õ: (1)„nemzetközi védelem iránti kérelem”: az 2011/95/EU irányelv 2. cikke q) pontjában (EU) XXX/XXX rendelet [az eljárásokról szóló rendelet] [4. cikke (2) bekezdésének a) pontjában] meghatározott, nemzetközi védelem iránti kérelem; ê 2013/33/EU (kiigazított szöveg) ð új szöveg (2)b)„kérelmező”: ð az (EU) XXX/XXX rendelet [az eljárásokról szóló rendelet] [4. cikke (2) bekezdésének b) pontja] szerint meghatározott kérelmező ï harmadik ország olyan állampolgára vagy olyan hontalan személy, akinek nemzetközi védelem iránti kérelme tárgyában még nem hoztak végleges határozatot; (3)c)„családtagok”: ð az (EU) XXX/XXX rendelet [a kvalifikációs rendelet] [2. cikkének (9) bekezdésében] meghatározott családtagok; ï amennyiben a család már a származási országban is létezett – a kérelmező családjának azon alábbi tagjai, akik a nemzetközi védelem iránti kérelemmel kapcsolatosan ugyanabban a tagállamban tartózkodnak: –a kérelmező házastársa vagy nőtlen/hajadon, vele tartós kapcsolatban élő élettársa, amennyiben az érintett tagállam harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó jogszabályai vagy gyakorlata az élettársakat a házaspárokhoz hasonló módon kezeli, –az első francia bekezdésében említett párok vagy a kérelmező kiskorú, nem házas gyermekei, függetlenül attól, hogy házasságban vagy házasságon kívül születtek, vagy nemzeti jogszabályok értelmében örökbe fogadták őket, –amennyiben a kérelmező kiskorú és nem házas, az apja, anyja vagy az érte jogszabály vagy az érintett tagállam gyakorlata alapján felelős egyéb felnőtt; (4)d)„kiskorú”: ð az (EU) XXX/XXX rendelet [a kvalifikációs rendelet] [2. cikkének (10) bekezdése] szerint meghatározott kiskorú ï 18. életévét be nem töltött harmadik országbeli állampolgár vagy hontalan személy;

(5)e)„kísérő nélküli kiskorú”: ð az (EU) XXX/XXX rendelet [a kvalifikációs rendelet] [2. cikkének (11) bekezdése] szerint meghatározott ï olyan  kísérő nélküli Õ kiskorú, aki jogszabály vagy az érintett tagállam gyakorlata alapján érte felelős nagykorú személy kísérete nélkül lépett a tagállamok területére, mindaddig, amíg ilyen személy tényleges felügyelete alá nem kerül; ide tartozik azon kiskorú is, aki a tagállamok területére történt belépést követően maradt felügyelet nélkül; ê 2013/33/EU (6)f)„befogadási feltételek” a tagállamok által a kérelmezőkre vonatkozóan ennek az irányelvnek megfelelően hozott intézkedések összessége; ê 2013/33/EU (kiigazított szöveg) ð új szöveg (7)g)„a befogadás anyagi feltételei”: azok a befogadási feltételek, amelyek a természetben, illetve pénzjuttatás vagy utalvány formájában, vagy e három kombinációjában nyújtott szállást, étkezést, és ruházatot, ð és a kérelmezők különleges befogadási feltételek szerinti igényeinek megfelelő egyéb olyan alapvető fontosságú nem élelmiszertermékek, mint például a tisztálkodási cikkeket ï vagy e három kombinációját, illetve a napi szükségleteket fedező juttatást jelentik; ê 2013/33/EU (8)h)„őrizet”: a kérelmező tartózkodásának olyan meghatározott helyre korlátozása a tagállam által, ahol a kérelmezőt mozgásszabadságától megfosztják; (9)i)„befogadóállomás”: a kérelmezők közös elszállásolására szolgáló bármely hely; ò új

(10)„szökés”: az a cselekvés, amelynek során egy kérelmező a menekültügyi eljárások kikerülése érdekében elhagyja azt a területet, ahol az (EU) XXX/XXX rendelet [a Dublini Rendelet] szerint tartózkodni köteles, vagy a továbbiakban nem áll a hatáskörrel rendelkező hatóságok vagy a bíróság vagy törvényszék rendelkezésére; (11)„szökés veszélye”: egyedi esetben olyan, nemzeti jogszabály által meghatározott tárgyilagos kritériumokon alapuló indokok fennállása, amelyek alapján feltételezhető, hogy egy kérelmező megszökhet; ê 2013/33/EU (kiigazított szöveg) ð új szöveg (12)(j)„ gyám” Õ „képviselő”: az ð (EU) XXX/XXX rendelet [az eljárásokról szóló rendelet] [4. cikke (2) bekezdésének f) pontja] szerint meghatározott ï a személy vagy szervezet, akit vagy amelyet a hatáskörrel rendelkező testületek a kísérő nélküli kiskorú támogatására és képviseletére jelölnek ki azzal a céllal, hogy az ezen irányelvben előírt eljárások során biztosítsa a gyermek mindenek felett álló érdekét, valamint szükség esetén jognyilatkozatot tegyen a kiskorú nevében. Ha szervezetet jelölnek ki képviselőnek, annak az ezen irányelvvel összhangban meg kell jelölnie a képviselőnek a kísérő nélküli kiskorúval kapcsolatos feladatait ellátó személyt; (13)k)„különleges befogadási igényekkel rendelkező kérelmező”: olyan, a 21. cikk szerinti sérülékeny személy  kérelmező Õ, akinek különleges garanciákra van szüksége ahhoz, hogy ezen irányelv szerinti jogaival élhessen, illetve kötelességeinek eleget tehessen, ð például olyan kérelmezők, akik kiskorúak, kísérő nélküli kiskorúak, fogyatékossággal élő személyek, időskorúak, várandós nők, kiskorú gyermeket egyedül nevelő szülők, emberkereskedelem áldozatai, súlyos betegségben szenvedő személyek, mentális zavarokkal küzdő személyek, valamint a kínzásnak, nemi erőszaknak vagy a pszichikai, fizikai vagy szexuális erőszak más súlyos formájának, például a női nemi szerv megcsonkításának, áldozatul esett személyek ï. 3. cikk Hatály (1)Ezen irányelvet minden olyan harmadik országbeli állampolgárra és hontalan személyre alkalmazni kell  vonatkozik Õ, aki  a Õ egy tagállam  tagállamok Õ területén – ideértve a  külső Õ határoán, a ð parti tengeren ï felségvizeken vagy a tranzitzónákban – nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be, mindaddig, amíg kérelmezőként engedélyezik tartózkodását a területen, valamint a családtagjaikra, amennyiben a nemzeti jog szerint a nemzetközi védelem iránti kérelem rájuk is kiterjed. (2)Ezen irányelv nem vonatkozik azokra az esetekre, amikor a tagállamok képviseletein diplomáciai vagy területi menedékjog iránti kérelmet nyújtanak be. (3)Ezen irányelv nem vonatkozik a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamoknak e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről szóló, 2001. július 20-i 2001/55/EK tanácsi irányelv rendelkezéseinek alkalmazása esetén. (4)A tagállamok dönthetnek úgy, hogy ezen irányelvet alkalmazzák az 2011/95/EU irányelvben (EU) XXX/XXX rendeletben [a kvalifikációs rendelet] meghatározottaktól eltérő egyéb védelmi formák iránti kérelmek elbírálására vonatkozó eljárásokkal összefüggésben alkalmazzák. 4. cikk

Kedvezőbb rendelkezések A tagállamok a befogadási feltételek terén  tekintetében Õ kedvezőbb rendelkezéseket vezethetnek be vagy tarthatnak fenn a kérelmezők és más olyan  eltartott Õ közeli hozzátartozóik tekintetében, akik ugyanabban a tagállamban tartózkodnak, amennyiben ők a kérelmező eltartottjai, illetve ha humanitárius okok ezt indokolják, feltéve, hogy e rendelkezések ezen irányelvvel összeegyeztethetők. ê 2013/33/EU ð új szöveg II. FEJEZET A BEFOGADÁSI FELTÉTELEKRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 5. cikk Tájékoztatás (1)A tagállamok ð a lehető leghamarabb és legkésőbb ï a nemzetközi védelem iránti kérelem ð benyújtásakor ï benyújtását követő 15 napot meg nem haladó ésszerű határidőn belül tájékoztatják a kérelmezőket legalább minden megállapított kedvezményről és a befogadási feltételekkel kapcsolatban rájuk háruló kötelezettségekről. ð A nyújtott tájékoztatásban felhívják a figyelmet arra, hogy a kérelmező csak abban a tagállamban jogosult az ezen irányelv 14–17. cikkében meghatározott befogadási feltételekre, ugyanazon irányelv 17a. cikkében foglaltak szerint, amelyikben az (EU) XXX/XXX rendelettel [a Dublini Rendelet] összhangban tartózkodni köteles ï. A tagállamok biztosítják a kérelmezők tájékoztatását az egyedi jogi segítséget nyújtó szervezetekről vagy személyek csoportjairól, valamint azokról a szervezetekről, amelyek segítséget nyújthatnak nekik, illetve tájékoztathatják őket a rendelkezésre álló befogadási feltételekről, az egészségügyi ellátást is beleértve. (2)A tagállamok biztosítják, hogy az (1) bekezdésben említett információ írásos legyen, az ð Európai Unió Menekültügyi Ügynöksége által kidolgozandó minta felhasználásával, ï és olyan nyelven készüljön, amelyet a kérelmező megért vagy ésszerűen feltételezhetően, hogy megért. ð Szükség esetén ï Adott esetben ezt az információt emellett szóban is ð közlik ï közölhetik ð és a kiskorúak igényei szerint kiigazítják ï . ê 2013/33/EU (kiigazított szöveg) ð új szöveg 6. cikk  Úti okmányok Õ Dokumentáció

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kérelmezőt nemzetközi védelem iránti kérelmének benyújtását követő három napon belül olyan, a nevére kiállított okmánnyal lássák el, amely igazolja kérelmezői jogállását, vagy tanúsítja, hogy kérelme elbírálásának vagy vizsgálatának ideje alatt a tagállam területén tartózkodhat. Ha az a személy, akinek részére az okmányt kiállították, a tagállam egész területén vagy