[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 30.1.2008

SEC(2008) 83 végleges

Javaslat

AZ EK-EFTA „EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI” VEGYES BIZOTTSÁG 2/2007 HATÁROZATA

az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény módosításáról

- Tervezet: a Bizottság közös álláspontja - (előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS

A JAVASLAT HÁTTERE |

110 | A javaslat indokai és célkitűzései Az EK-EFTA egységes árutovábbítási vegyes bizottság 1999. február 12-i határozata[1] 1. cikkének 3. pontja szerint az egységes árutovábbítási rendszer számítógépesítetté vált és megbízhatónak bizonyult a vámigazgatási szervek és a gazdasági szereplők számára. A számítógépes egységes árutovábbítási rendszer használata 2005. július 1-je óta kötelező, egy átmeneti időszakkal, amely lehetővé teszi, hogy az árutovábbítási nyilatkozatokat 2006. december 31-ig írásban le lehessen adni a vámhatóságoknak, ez utóbbiak pedig ezt követően információs technológiák és informatikai hálózatok révén cserélik ki egymás között az árutovábbítási adatokat. Az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény[2] (a továbbiakban: egyezmény) többé már nem igazodik az árutovábbítás területén az információs technológiák és az elektronikus adatcsere fejlődése miatt bekövetkezett változásokhoz. Célszerű az egységes árutovábbítási eljárás rendelkezéseit összhangba hozni az új, számítógépes árutovábbítási rendszer működésének szabályaival. Mindenesetre meg kell őrizni az írásos árutovábbítási nyilatkozat normál eljárás keretében való benyújtásának lehetőségét azon utasok esetében, akik nem tudnak hozzáférni a vám számítógépes árutovábbítási rendszeréhez. Az árutovábbítási adatokat ezt követően a vámhatóságok között az információs technológiák és informatikai hálózatok közvetítésével kell kicserélni. Egyébként egy tartalékeljárást, amely lehetőséget biztosít az egységes árutovábbítási nyilatkozat írásban történő benyújtására, az összes gazdasági szereplő számára biztosítani kell arra az esetre, amikor a vám számítógépes árutovábbítási rendszere vagy a főkötelezettek alkalmazása vagy a közöttük és az illetékes hatóságok közötti kommunikációs hálózat nem áll rendelkezésre. |

120 | Általános háttér Az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény az EK és az EFTA-országok közötti árucserét megkönnyítő intézkedéseket ír elő. Az új, számítógépes árutovábbítási rendszer alkalmazása 2004. március 30. óta biztosított az egyezményt aláíró felek összes gazdasági szereplői számára, az egyezmény érvényben lévő rendelkezései pedig előírják, hogy az árutovábbítási nyilatkozatokat számítógépes eljárások és szabványüzenetek felhasználásával lehet benyújtani. Az egységes árutovábbítási eljárás rendelkezéseit most hozzá kell igazítani ahhoz a kötelezettséghez, hogy az egységes árutovábbítás összes alakiságát információs technológiák és informatikai hálózatok révén, valamint a számítógépesítésből adódó új feltételek szerint kell intézni, miközben garantálni kell a továbbított adatok biztonságát, megbízhatóságát ugyanúgy, mint az eljárás nyomonkövethetőségét és ellenőrizhetőségét. Azoknak az utasoknak, akik a vámhatóság számítógépes árutovábbítási rendszeréhez nem tudnak hozzáférni, engedélyezni kell, hogy írásos árutovábbítási nyilatkozatot adjanak be az illetékes hatóságoknak. Elő kell írni egy, az írásos nyilatkozat használatán alapuló tartalékeljárást, hogy a gazdasági szereplők folytathassák műveleteiket a számítógépes rendszerek üzemzavara vagy a hálózatok üzemképtelensége esetén is. |

139 | A javaslat tárgyát érintő, érvényben lévő rendelkezések A javaslat tárgyát illetően érvényben lévő rendelkezés nincs. |

141 | Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival és célkitűzéseivel A javaslat összhangban van a felülvizsgált lisszaboni stratégiával és az online ügyintézésre irányuló kezdeményezés általános keretével. |

EGYEZTETÉS AZ ÉRDEKELT FELEK KÖZÖTT ÉS HATÁSVIZSGÁLATOK |

Konzultáció az érdekelt felekkel |

211 | A felhasznált konzultációs módszerek, az áttekintett főbb ágazatok és a válaszadók általános jellemzése Az EK-EFTA „Egységes árutovábbítási”munkacsoportjával történt konzultáció |

212 | A kapott válaszok összefoglalása és azok figyelembevételének módja Kedvező a vélemény |

Szakértői vélemények bekérése és felhasználása |

229 | Külső szakértő bevonására nem volt szükség. |

230 | Hatásvizsgálat Semmiféle jogi változás: az egységes árutovábbítási egyezmény összes alapvető szabálya érvényben marad, bár a keresési eljárás és a vámtartozás fennállásának határidői lerövidülnek. Az eljárás számítógépesítése megnöveli az árutovábbítási művelet hatékonyságát és lebonyolításának gyorsaságát tisztán vámügyi szempontból, de a gazdasági szereplők és a pénzügyi biztosítékok kialakított rendszerének számára is. |

A JAVASLAT JOGI ELEMEI |

305 | A javasolt intézkedések összefoglalása Az egységes árutovábbítási eljárásról szóló egyezmény függelékeinek és mellékleteinek helyébe az eljárás számítógépesítését figyelembe vevő függelékek és mellékletek lépnek. |

310 | Jogalap Az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény 15. cikke. |

329 | A szubszidiaritás elve A javaslat a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozó területre vonatkozik. A szubszidiaritás elve tehát nem alkalmazható. |

Az arányosság elve |

332 | Tárgytalan |

Az eszközök megválasztása |

342 | Nincs más megfelelő eszköz. |

KÖLTSÉGVETÉSI KIHATÁS |

409 | A javaslat a Közösség költségvetésére nincs kihatással. |

KIEGÉSZÍTő INFORMÁCIÓK |

510 | Egyszerűsítés |

511 | A javaslat az igazgatási eljárások egyszerűsítését jelenti, mind a (nemzeti és európai) hatóságok, mind a magántulajdonban lévő egységek és magánszemélyek számára. |

513 | A javaslat egységes számítógépes árutovábbítási vámeljárást vezet be az egyezmény összes szerződő fele számára. |

514 | Az árutovábbítás vámeljárásának számítógépesítése lehetővé teszi egyszerűsítések alkalmazását, engedélyek kiadásával, magántulajdonban lévő egységek és magánszemélyek számára. |

1. .

Javaslat

AZ EK-EFTA „EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI” VEGYES BIZOTTSÁG 2/2007 HATÁROZATA

[…]

az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény módosításáról

A VEGYES BIZOTTSÁG,

tekintettel az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezményre,[3] és különösen annak 15. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontjára,

mivel:

2. Az EK-EFTA egységes árutovábbítási vegyes bizottság 2005. augusztus 15-i, 4/2005 határozatának megfelelően a gazdasági szereplőknek 2005. július 1-je óta a számítógépes egységes árutovábbítási rendszert kell alkalmazniuk árutovábbítási nyilatkozataik benyújtására, egy átmeneti időszakkal 2006. december 31-ig, amelynek folyamán engedélyezett az írásos nyilatkozatok benyújtása a vámhatóságok felé.

3. Az árutovábbítási nyilatkozatokat – írásos nyilatkozatok helyett – a szokásos eljárásnak megfelelően, számítógépes eljárások felhasználásával kell benyújtani, és az árutovábbítási adatok vámhatóságok közötti cseréjének információs technológia és számítógépes hálózatok felhasználásával kell történnie.

4. Az egységes árutovábbítási eljárásra vonatkozó rendelkezéseket az elektronikus adatfeldolgozást felhasználó eljárás alkalmazási módjaihoz hozzá kell igazítani.

5. Azon utasok számára, akik a vámhatóság számítógépes árutovábbítási rendszeréhez közvetlenül nem tudnak hozzáférni, lehetővé kell tenni, hogy írásos árutovábbítási nyilatkozatot adjanak be a vámhatóságoknak, szokásos eljárás szerint. Az árutovábbítási adatokat ezután a vámhatóságok egymás között információs technológiák és számítógépes hálózatok felhasználásával cserélik ki.

6. Ki kell alakítani egy, az írásos árutovábbítási nyilatkozat felhasználásán alapuló tartalékeljárást, annak lehetővé tételére, hogy a gazdasági szereplők az árutovábbítási műveleteket elvégezhessék, amikor a vám informatikai rendszere, vagy a főkötelezett – ideértve az engedélyezett feladót – alkalmazása nem működik, vagy a kommunikációs hálózatok nem üzemelnek,

7. Mivel a szokásos eljárás a számítógépes árutovábbítási eljárás és az írásos árutovábbítási nyilatkozat fő funkciója az, hogy tartalékeljárás során alkalmazzák, az ilyen eljárásokkal kapcsolatos mellékletek tartalmát és sorrendjét módosítani kell. Az egyszerűsítés érdekében egyébként az egységes vámokmány mintáival és azok használatával kapcsolatos mellékleteket el kell hagyni és azokat az áruforgalom alakiságainak egyszerűsítéséről szóló 1987. május 20-i, úgynevezett „EV”-egyezményre való hivatkozásokkal kell helyettesíteni. Ez lehetővé tenné az „Egységes árutovábbításról” szóló egyezmény azon módosításainak elkerülését, amelyeket az „EV”-egyezményben bekövetkező, egymást követő módosítások váltanak ki.

8. Az egyezményt ennélfogva ennek megfelelően módosítani kell.

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárásról szóló, 1987. május 20-i egyezmény a következőképpen módosul:

1) A 11. cikk 4. pontja helyébe a következő szöveg lép:

„4. Az indító vámhivatal eltekinthet a zárral való ellátástól, ha – tekintettel az áruk azonosítására vonatkozó más lehetséges rendelkezésekre – az árutovábbítási nyilatkozat vagy a kiegészítő okmányok adataiban található árumegnevezés azokat azonosíthatóvá teszi.”

2) A 12. cikk (1) bekezdésében a „4. számú példányának” szavak helyébe a „4. számú példányának vagy az árutovábbítási kísérőokmány” szavak lépnek.

3) Az I. függelék helyébe az e határozat I. mellékletében szereplő szöveg lép.

4) Az I. függelék I–V. mellékletei helyébe az e határozat II. mellékletében szereplő szöveg lép.

5) A II. függelék helyébe az e határozat III. mellékletében szereplő szöveg lép.

6) A III. függelék helyébe az e határozat IV. mellékletében szereplő szöveg lép.

7) Az A1–A13., B1–B7., C1 és C2, és a D1–D6 mellékletek helyébe az e határozat V. mellékletében szereplő szöveg lép.

2. cikk

1. Ezt a határozatot 2008. július 1-jétől kell alkalmazni.

2. E határozat rendelkezéseit nem kell alkalmazni, ha az áruk egységes árutovábbítási eljárás alá vonása a határozat hatálybalépése előtt történt.

3. Az e határozat által módosított I. függelék 41., 41a., 116. cikkét, 118. cikkének (2) bekezdését és 119. cikkét 2009. július 1-jétől kell alkalmazni.

Kelt Brüsszelben, […]

a Vegyes bizottság részéről

az elnök

[…]

I. MELLÉKLET

„I. FÜGGELÉK

EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI ELJÁRÁSOK

I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

1. Ez a függelék rögzíti az egységes árutovábbítási eljárás bizonyos szabályait, az egyezmény 1. cikkének (3) bekezdésével összhangban.

2. Ellentétes rendelkezés hiányában e függelék rendelkezéseit kell alkalmazni az egységes árutovábbítás eljárás alapján végzett műveletekre, akár T1, akár T2 eljárást használnak.

3. A magas csalási kockázatú árukat az I. melléklet tartalmazza. Amikor a jelen egyezmény egy rendelkezése erre a mellékletre hivatkozik, az abban megnevezett árukkal kapcsolatos intézkedéseket csak akkor kell alkalmazni, amikor az ilyen áruk mennyisége a vonatkozó minimális mennyiséget meghaladja. Az I. melléklet legalább évente egyszer felülvizsgálatra kerül.

I. FEJEZET

HATÁLY ÉS MEGHATÁROZÁSOK

Hatály

2. cikk

1. Az egységes árutovábbítási eljárás nem vonatkozik a postai szállítmányokra (postacsomagokat is beleértve), amelyek továbbítása az Egyetemes Postaegyesület alapszabálya szerint történik, amikor az árukat az ebből az alapszabályból következő jogok és kötelezettségek birtokosai, vagy képviseletükben más személyek szállítják.

2. Egy szerződő fél dönthet úgy, hogy az egységes árutovábbítási eljárást a csővezetékes áruszállításban nem kell alkalmazni. Az ilyen döntést a Bizottsággal közölni kell, amely erről a többi országot tájékoztatja.

Meghatározások

3. cikk

Ezen egyezmény alkalmazásában:

a) „illetékes hatóságok”:

a vámhatóság, vagy bármely más, ezen egyezmény alkalmazásával megbízott hatóság;

b) „árutovábbítási nyilatkozat”:

olyan okmány, amelynek révén egy személy, az előírt formában és módon jelzi, hogy egy árut egységes árutovábbítási eljárás alá kíván helyezni.

c) „árutovábbítási kísérőokmány”:

a számítógépes rendszerből kinyomtatott bizonylat, amely az árukat kíséri és amely az árutovábbítási nyilatkozat adatain alapul;

d) „T2 eljárás”:

az egyezmény 2. cikkében említett T2 eljárás, amelyet az árutovábbítási nyilatkozat a „T2” rövidítéssel vagy a „T2F” rövidítéssel azonosít.

e) „főkötelezett”:

az a személy, aki személyesen vagy meghatalmazott képviselője útján egységes árutovábbítási nyilatkozatot tesz;

f) „indító vámhivatal”:

az a vámhivatal, ahol az egységes árutovábbítási eljárás alá helyezésre irányuló nyilatkozatot elfogadták;

g) „átléptető vámhivatal”:

- az a vámhivatal, amely egy szerződő fél belépési helyén van, vagy

- egy szerződő fél kiléptető helyén lévő vámhivatal, amennyiben a szállítmány árutovábbítási eljárás keretében hagyja el e szerződő fél vámterületét, egy szerződő fél és egy harmadik ország határán keresztül;

h) „rendeltetési vámhivatal”:

az a vámhivatal, ahol az egységes árutovábbítási eljárás alá helyezett árukat az eljárás befejezéséhez be kell mutatni;

i) „a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal”:

az egyes országok illetékes hatóságai által meghatározott vámhivatal, ahol kezességvállalás formájában biztosítékot nyújtanak;

j) „kezességvállaló”

minden harmadik személy, akár természetes, akár jogi személy, aki vagy amely írásban vállalja, hogy a főkötelezettel együtt és a kezességnyújtás összegéig a feltehetően keletkező vámtartozás összegét megfizeti;

k) „SH kód”

a harmonizált áruleíró és kódrendszerről szóló, 1983. június 14-i egyezmény által megállapított nómenklatúra vámtarifaszámaira és alszámaira vonatkozó numerikus kód;

l) „vámtartozás”:

az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukkal kapcsolatos behozatali vámok vagy kiviteli vámok és más díjak;

m) „adós”:

minden természetes vagy jogi személy, amely a vámtartozás megfizetésére köteles;

n) „Bizottság”:

az Európai Közösségek Bizottsága;

o) „vámáru kiadása”:

az a jogi aktus, amelynek révén az illetékes hatóságok engedélyezik egy árunak az egységes árutovábbítási eljárás céljaira történő átengedését;

p) „az egyik szerződő fél országában letelepedett személy”:

- ha természetes személyről van szó, minden személy, akinek ott van a szokásos lakóhelye,

- ha jogi személyről vagy személyegyesítő társaságról van szó, minden személy, amelynek ott bejegyzett székhelye, központi irodája vagy állandó telephelye van;

q) „adatfeldolgozási eljárások”:

- EDI szabványos üzenetek cseréje az illetékes hatóságok között, vagy

- a vonatkozó alakiságok teljesítéséhez szükséges információs elemek bevitele az illetékes hatóságok számítógépes rendszereibe;

r) „EDI” (Electronic Data Interchange):

az engedélyezett szabványüzenetek szerint struktúrált adatok továbbítása egyik számítógépes rendszerből a másikba, elektronikus úton;

s) „szabványos üzenet”:

az elektronikus adatátvitelhez meghatározott és általa felismert struktúra;

t) „személyes jellegű adatok”:

minden, azonosított vagy azonosítható természetes vagy jogi személyre vonatkozó információ;

u) „tartalékeljárás”:

az árutovábbítási nyilatkozat beadását, ellenőrzését és az árutovábbítási művelet nyomonkövetését lehetővé tevő papíralapú okmányok felhasználásán alapuló eljárás, amennyiben a szokásos, az elektronikus úton megvalósuló eljárás, nem végezhető el;

v) „EV-egyezmény”:

az áruforgalom alakiságainak egyszerűsítéséről szóló, 1987. május 20-i egyezmény.

II. FEJEZET

SZOKÁSOS ELJÁRÁS

4. cikk

1. A T1 vagy T2 eljárás alkalmazásához kapcsolódó alakiságok végrehajtása elektronikus adatfeldolgozási technikák segítségével történik, az illetékes hatóságok által, a vámjogszabályok tiszteletben tartásával megállapított feltételek és módszerek szerint.

2. A szerződő felek közös megegyezéssel határozzák meg az intézkedéseket:

a) a vámhivatalok között – az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazásához szükséges – kicserélendő üzeneteket meghatározó és irányító szabályokat,

b) az összes közös adatot és az egységes árutovábbítási eljárás értelmében kicserélendő üzenetekhez az adatok mintáját.

Hatály

5. cikk

1. A sajátos körülmények sérelme nélkül az illetékes hatóságok közötti, ebben a függelékben ismertetett információcsere elektronikus adatfeldolgozási technikák és számítógépes hálózatok felhasználásával történik.

2. Az (1) bekezdésben jelzett információcsere érdekében a Közösség „közös kommunikációs hálózat/közös rendszerinterfészét” (CCN/CSI) használja minden szerződő fél. Az EFTA-országok pénzügyi részvételéről és az ezzel összefüggő kérdésekről a Közösség és az egyes EFTA-országok közösen döntenek.

3. E fejezet rendelkezései – ezzel ellentétes rendelkezések hiányában – nem alkalmazhatók a 44. cikk (1) bekezdésének f) és g) pontjaiban ismertetett egyszerűsített eljárásoknál.

Biztonság

6. cikk

1. Az alakiságok számítógépes eljárásokkal történő elvégzéséhez előírt feltételeknek magukban kell foglalniuk különösen az adatok forrásának ellenőrzését biztosító, valamint a véletlen vagy jogtalan adatrongálás, az adatvesztés, a megváltoztatás vagy az illetéktelen hozzáférés elleni intézkedéseket.

2. Az (1) bekezdésben említett biztonsági igényeken kívül az illetékes hatóságok megfelelő biztonsági intézkedéseket állapítanak meg és tartanak fenn az árutovábbítás egész rendszerének hatékony, megbízható és biztonságos működtetése érdekében.

3. A fent említett rendszerbiztonsági szint biztosítása érdekében minden adatbevitelt, -módosítást és -törlést fel kell jegyezni az adatfeldolgozási művelet céljának és pontos időpontjának, valamint az azt végző személynek a megjelölésével. Egyebekben az eredeti adatokat és bármely így feldolgozott adatot azon év végétől számított legalább három naptári évig kell megőrizni, amelyikre az ilyen adatok vonatkoznak, vagy egy ennél hosszabb időszakon át, ha azt más rendelkezések előírják.

4. Az illetékes hatóságok időszakonként ellenőrzik a biztonságot.

5. Az érintett illetékes hatóságok értesítik egymást a biztonsági intézkedések minden gyanítható megszegéséről.

A személyes jellegű adatok védelme

7. cikk

1. A szerződő felek a személyes jellegű adatokat ezen egyezmény alkalmazásában kizárólag az itt előírt célokra és az egységes árutovábbítási eljárás többi vámügyi rendeltetésére vonatkozóan használják fel. Ez a korlátozás azonban nem akadályozza meg ezen adatok kockázatelemzésre való felhasználását az egységes árutovábbítási művelet, valamint az egységes árutovábbítási műveletet követő vizsgálat és bírósági eljárás során. Ebben az esetben az említett információkat átadó illetékes hatóságot az ilyen felhasználásról haladéktalanul értesítik.

2. A szerződő felek vállalják, hogy megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy amennyiben az ennek az egyezménynek a keretében kicserélt személyes jellegű adatok feldolgozására sor kerül, a személyes jellegű adatok számára legalább az egyének személyes adataik gépi feldolgozása során biztosítandó védelméről szóló, 1981. január 28-i európa tanácsi egyezmény elveit tiszteletben tartó védelmet biztosítsanak.

3. Minden szerződő fél megteszi a szükséges intézkedéseket, hogy hatékony ellenőrzésekkel biztosítsa a cikk tiszteletben tartását.

III. FEJEZET

A FŐKÖTELEZETT, A FUVAROZÓ ÉS A CÍMZETT KÖTELEZETTSÉGEI

8. cikk

1. A főkötelezett köteles:

a) sértetlenül bemutatni az árukat és a kért okmányokat a rendeltetési vámhivatalban, az előírt határidőn belül és az illetékes hatóságok által elrendelt azonosítási intézkedések tiszteletbentartásával;

b) tiszteletben tartani az egységes árutovábbítási eljárással kapcsolatos egyéb rendelkezéseket;

c) átadni az ellenőrzéssel megbízott illetékes hatóságoknak, azok kérésére és az esetleg megállapított határidőkön belül minden kért okmányt és információt és minden szükséges segítséget.

2. A főkötelezettnek az (1) bekezdésben előírt kötelezettségeinek sérelme nélkül az áruk fuvarozójának vagy címzettjének, ha tudta, hogy azokat az egységes árutovábbítási eljárás alá vonták, szintén sértetlenül be kell mutatnia az árukat és a kért okmányokat a rendeltetési vámhivatalban az előírt határidőn belül és az illetékes hatóságok által hozott azonosítási intézkedések tiszteletben tartásával.

IV. FEJEZET

VÁMBIZTOSÍTÉKOK

Kezességnyújtási kötelezettség

9. cikk

1. A főkötelezett garanciát ad a szóban forgó áruk tekintetében feltehetően felmerülő vámtartozás megfizetésének biztosítására.

2. A garancia:

a) lehet különálló kezességnyújtás, amely egyetlen egységes árutovábbítási műveletet fedez;

b) vagy – a 44. cikk értelmében vett egyszerűsítések révén – lehet összkezesség, amely több műveletet fedez.

A kezességnyújtás létrejötte

10. cikk

1. A kezességnyújtás létrejöhet:

a) akár készpénzletéttel, az indító vámhivatalban;

b) akár kezességvállaló révén, a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalban;

2. Mindazonáltal az illetékes hatóságok a biztosítéknyújtás módját visszautasíthatják, amikor az összeegyeztethetetlen az eljárás megfelelő működésével.

Készpénzletét

10a. cikk

A készpénzletétet az indulási ország pénznemében vagy bármely más, ennek az országnak az illetékes hatóságai által elfogadott fizetőeszközben kell teljesíteni.

A készpénzletét vagy azzal egyenértékű fizetőeszköz formájában adott garanciát az indulási ország rendelkezéseinek megfelelően kell létrehozni.

Kezességvállaló

10b. cikk

1. A kezest azon szerződő fél országának kell kijelölnie, ahol a biztosítékot létrehozták és erről az illetékes hatóságoknak meg kell egyezniük. A kezességvállaló köteles megadni egy értesítési címet vagy kijelölni egy meghatalmazottat a szóban forgó egységes árutovábbítási művelet által érintett minden szerződő fél országában. Amennyiben az egyik szerződő fél a Közösség, a kezességvállaló minden tagállamban köteles megadni egy értesítési címet vagy kijelölni egy meghatalmazottat.

2. A kezességvállaló, a kezességnyújtás szerinti összeg mértékéig vállalja az utólag elvégzett ellenőrzések nyomán fizetendő vámösszegek megfizetését is.

3. Az illetékes hatóságok nem fogadják el a kezességvállalót, amennyiben véleményük szerint nem biztos, hogy képes lesz gondoskodni a feltehetően keletkező összes, a kezességnyújtás összegéig terjedő vámtartozás határidőn belül történő megfizetéséről.

4 . Amikor a biztosítéknyújtás a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalban történő kezességvállalással történik:

a) a főkötelezett kap egy „biztosíték hivatkozási számot” a biztosíték felhasználása és a kezességvállaló összes kötelezettségvállalásának beazonosítása érdekében;

b) a „biztosíték hivatkozási számhoz” egy hozzáférési kód társul, amelyet a főkötelezettel közölnek.

A biztosítéknyújtás alóli mentesítés

11. cikk

1. Kivéve az olyan esetet, amikor annak szükségessége megállapítást nyer, biztosítékot nem kell nyújtani a következők fedezésére:

a) légi szállításra;

b) a Rajnán és mellékfolyóin történő áruszállításra;

c) a csővezetéken történő szállításra;

d) a 44. cikk (1) bekezdése f) pontjának i. alpontja szerinti egységes árutovábbítási műveletekre.

2. Bármely ország adhat mentesítést a kezességnyújtás alól az (1) bekezdés b) pontjától különböző hajóutakon történő áruszállításra. Az ezzel kapcsolatos intézkedéseket a Bizottsággal közölnie kell, amely erről a többi országot tájékoztatja.

V. FEJEZET

VEGYES RENDELKEZÉSEK

Az okmányok és megállapítások jogállása

12. cikk

1. Az alátámasztástól függetlenül a szabályszerűen átadott okmányok és az egyik ország illetékes hatóságai által hozott vagy elfogadott intézkedések a többi országban ugyanazokkal a joghatásokkal rendelkeznek, mint a szabályszerűen átadott okmányok és az ezen országok illetékes hatóságai által hozott vagy elfogadott intézkedések.

2. Az egyik ország illetékes hatóságai által az árutovábbítási eljárás keretében elvégzett ellenőrzések során tett megállapítások ugyanazzal a jogi erővel bírnak a többi országban, mint az egyes országok illetékes hatóságai által tett megállapítások.

Az egységes árutovábbítási műveletekért felelős vámhivatalok jegyzéke

13. cikk

Minden egyes ország beviszi a számítógépes rendszerbe az egységes árutovábbítási műveletekben illetékes vámhivatalok jegyzéket, feltüntetve az azonosító számukat és illetékességüket, és megadva a nyitvatartási időt. Minden módosítást is a számítógépes rendszerbe is be kell vinni.

A Bizottság ezeket az információkat minden országgal közli, számítógépes rendszer felhasználásával.

Központi vámhivatal

14. cikk

Adott esetben minden ország értesíti a Bizottságot azokról a vámhivatalokról, amelyeket az okmányok központosított fogadására és továbbítására feljogosítottak, és az ebben a rendszerben szereplő okmánytípusokról, valamint az egységes árutovábbítási eljárás irányításában és nyomonkövetésében ezekre a vámhivatalokra ruházott hatáskörökről, jelezve az érintett okmányok típusát.

A Bizottság közli ezt az információt a többi országgal.

Jogsértések és szankciók

15. cikk

Az országok meghozzák a szükséges rendelkezéseket mindenféle jogsértés vagy más szabálytalanság elleni küzdelemre és ezek eredményes, arányos és visszatartó erejű szankcionálására.

II. CÍM

AZ ELJÁRÁS MŰKÖDÉSE

I. FEJEZET

EGYEDI KEZESSÉG

Az egyedi kezességvállalás létrejötte

16. cikk

1. Az egyedi kezesség a várhatóan felmerülő vámtartozás teljes összegére vonatkozik az indulási ország azonos természetű termékeire, azok fogyasztásra kerülése esetén alkalmazott legmagasabb tehermegállapítási tételek, ezen belül a behozatali vámok alapján számítva. Ennek kiszámítása során az egységes árutovábbítási eljárásról szóló egyezmény szerint szállított közösségi árukat nem közösségi árunak kell tekinteni.

Az egyedi kezesség kiszámítása során figyelembe veendő tehermegállapítási tétel azonban nem lehet alacsonyabb a minimális díjtételnél, amennyiben egy ilyen tétel az I. melléklet ötödik oszlopában feltüntetésre került.

2. A készpénzletéttel megvalósuló egyedi kezesség az összes szerződő félnél érvényes, visszatérítése az eljárás lezárásakor történik.

3. A kezes által nyújtott egyedi kezesség történhet 7 000 euróról szóló egyedi garanciajegyek formájában, amelyeket a kezes a főkötelezettként eljárni szándékozó személyek számára bocsát ki és amelyek minden szerződő félnél érvényesek.

A kezes garanciajegyenként 7 000 euró összegig felelős.

4. Amennyiben az egyedi kezességet egy kezes nyújtja, a főkötelezett – a IV. melléklet 3. pontjának alkalmazásán kívül – a „biztosíték hivatkozási számhoz” kapcsolódó hozzáférési kódot nem módosíthatja.

A kezes által nyújtott egyedi kezesség szabályai

17. cikk

1. A kezes által nyújtott egyedi kezességet a III. függelék C1. mellékletében található mintának megfelelő kezesi nyilatkozaton kell vállalni. A kezesi nyilatkozatot a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal őrzi meg.

2. Amennyiben nemzeti törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezés vagy az általános kereskedelmi gyakorlat megköveteli, bármely ország engedélyezheti az (1) bekezdésben említettől eltérő formájú kötelezettségvállalást is, feltéve, hogy az a mintán látható kötelezettségvállalással azonos jogi érvénnyel bír.

A garanciajegyekkel nyújtott egyedi kezesség szabályai

18. cikk

1. A 16. cikk (3) bekezdésében említett esetben az egyedi kezességet a III. függelék C2. mellékletében található mintának megfelelő kezesi nyilatkozaton kell vállalni.

A 17. cikk (2) bekezdését értelemszerűen alkalmazni kell.

2. A kezes, az illetékes hatóságok által meghatározott szabályok szerint, a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalnak az általa kiadott egyedi garanciajegyekkel kapcsolatban minden felvilágosítást megad.

Felhasználásuk határnapja a kibocsátásuktól számított egy éves időtartamot nem haladhatja meg.

3. A kezes megad egy „biztosíték hivatkozási számot” a főkötelezettnek minden, hozzá rendelt egyedi garanciajegyre, és az ahhoz társuló hozzáférési kódot a főkötelezett nem változtathatja meg.

4. A 22. cikk (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában a kezes a főkötelezettnek a C3. mellékletben szereplő mintának megfelelő egyedi garanciajegyeket ad át, papíralapú formában. Az azonosító számot a jegyen fel kell tüntetni.

5. A kezes kibocsáthat olyan egyedi garanciajegyeket, amelyek az I. mellékletben szereplő listán felsorolt áruk tekintetében végzett egységes árutovábbítási műveletekre nem érvényesek. Ebben az esetben a kezességvállalónak az ilyen, papíralapú egyedi garanciajegyeken átlósan az alábbi jelzést kell feltüntetnie:

- Korlátozott érvényű – 99200

6. A főkötelezett köteles az indító vámhivatalnak átadni a várhatóan felmerülő teljes összeg fedezéséhez szükséges számú, 7 000 euróról szóló egyedi garanciajegyeket. A 22. cikk (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában a papíralapú garanciajegyeket az indító vámhivatal átveszi és megőrzi, és minden egyes jegy azonosító számát közli a jegyen feltüntetett, a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatallal.

A kezesi nyilatkozat visszavonása és felmondása

19. cikk

1. A kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal visszavonja a kezes kötelezettségvállalását elfogadó határozatát, ha az annak kibocsátásakor meghatározott feltételek már nem teljesülnek.

Kötelezettségvállalását a kezes is bármikor felmondhatja.

2. A visszavonás vagy felmondás a kezes vagy – az esettől függően – a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal értesítésének napját követő 16. napon lép hatályba.

Attól a naptól kezdve, amikor a visszavonás vagy felmondás hatályba lép, a korábban kibocsátott egyedi garanciajegyeket az áruk egységes árutovábbítási eljárás alá vonására többé nem lehet felhasználni.

3. A visszavonásról vagy felmondásról és a hatálybalépés dátumáról szóló tájékoztatást a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal országának illetékes hatóságai haladéktalanul beviszik a számítógépes rendszerbe.

II. FEJEZET

SZÁLLÍTÓESZKÖZÖK ÉS NYILATKOZATOK

Berakodási feltételek

20. cikk

1. Minden árutovábbítási nyilatkozat csak ugyanazon indító vámhivatalból ugyanazon rendeltetési vámhivatalig történő szállításra használt, egyetlen szállítóeszközbe berakodott vagy berakandó árukat tartalmazhatja.

Ennek a cikknek az alkalmazásában a következők tekintendők egyetlen szállítóeszköznek, azzal a feltétellel, hogy olyan árukat szállítanak, amelyeket együtt kell útnak indítani:

a) a közúti járművek a pótkocsival/pótkocsikkal vagy a félpótkocsival/félpótkocsikkal együtt;

b) vasúti kocsi- vagy vagonszerelvény;

c) egységet alkotó hajók;

d) az e cikk értelmében egyetlen szállítóeszközre rakott tartályok.

2. Egyetlen szállítóeszköz használható az áruk különböző indító vámhivataloknál történő berakodására és különböző rendeltetési vámhivataloknál történő kirakodására.

Árutovábbítási nyilatkozat, számítógépes eljárással

21. cikk

1. A nyilatkozatnak a III. függelék A1. mellékletében említett szükséges adatait kódolt formában vagy a vámhatóságok által meghatározott bármely más, számítógépes feldolgozásra alkalmas formában kell megadni és azoknak a megkövetelt adatoknak meg kell felelniük.

2 Az EDI felhasználásával készült árutovábbítási nyilatkozat akkor tekinthető benyújtottnak, amikor az illetékes hatóságok az EDI-üzenetet megkapták.

Az EDI felhasználásával készült árutovábbítási nyilatkozat elfogadásáról a főkötelezettet válaszüzenet formájában értesítik, amely legalább a kapott üzenet azonosítását és/vagy az árutovábbítási nyilatkozat nyilvántartási számát, valamint a fogadás időpontját tartalmazza.

3 Az EDI-szabványüzenetek cseréjével benyújtott árutovábbítási nyilatkozat a III. függelékben szereplő szerkezetnek és jelzéseknek felel meg.

4 Az árutovábbítási nyilatkozatot a III. függeléknek megfelelően kell kitölteni, a szerződő felek egyik, az indulási ország illetékes hatóságai által elfogadott hivatalos nyelvén. Ha szükséges, az árutovábbítási műveletben érintett ország illetékes hatóságai kérhetik az okmány lefordítását ennek az országnak a hivatalos nyelvére vagy egyik hivatalos nyelvére.

5. Amennyiben az indulási országban az egységes árutovábbítási eljárás egy másik vámjogi sorsot követ, az indító hivatal kérheti a vonatkozó okmányok bemutatását.

6. Az árukat a szállítási okmánnyal együtt kell bemutatni. Az indító vámhivatal a vámalakiságok intézése során mentesítést adhat ennek az okmánynak a bemutatása alól, ha az rendelkezésére áll.

Írásban benyújtott árutovábbítási nyilatkozat

22. cikk

1. Az áruk az egységes árutovábbítási eljárás alá vonhatók írásban benyújtott árutovábbítási nyilatkozattal, az EV-egyezmény I. mellékletének 1. függelékében szereplő mintának megfelelő formanyomtatványon, a következő esetekben:

a) amennyiben az árukat olyan utasok szállítják, akiknek nincs közvetlen hozzáférésük a vám számítógépes rendszeréhez, a 22a. cikkben ismertetett szabályok szerint;

b) amennyiben az tartalékeljárást veszik igénybe az V. mellékletben meghatározott feltételek között és az ott meghatározott szabályok szerint;

c) amennyiben az egyik szerződő fél így határoz.

2. Az (1) bekezdés a) és c) pontjának alkalmazása keretében az illetékes hatóságok ügyelnek arra, hogy az árutovábbítás adatait az illetékes hatóságok egymás között a vám számítógépes rendszere révén cseréljék ki.

3. Az (1) bekezdés b) pontjában említett, írásban benyújtott árutovábbítási nyilatkozat használatát az illetékes hatóságoknak jóvá kell hagyniuk, amikor a főkötelezett alkalmazása és/vagy a hálózat nem működik.

4. Az árutovábbítási nyilatkozatot kiegészítheti egy vagy több pótlap, az EV-egyezmény I. mellékletének 3. függelékében szereplő mintának megfelelően. A nyomtatványok a nyilatkozat szerves részét képezik.

5. A III. függelékben szereplő mintának megfelelő rakományjegyzékek felhasználhatók az árutovábbítási nyilatkozatok leíró részeként, pótlapok helyett; ekkor a rakományjegyzék a nyilatkozat szerves részét képezi.

6. Az (1), (4) és (5) bekezdésekben említett nyomtatványokat a III. függeléknek megfelelően kell kitölteni.

7. A 21. cikk (4) –(6) bekezdését értelemszerűen alkalmazni kell.

Árutovábbítási nyilatkozat utasok számára

22a. cikk

A 22. cikk (1) bekezdésének a) pontja alkalmazásában az utas az árutovábbítási nyilatkozatot a III. függeléke B6. mellékletének 5. és 6. cikkei szerint állítja ki.

Vegyes szállítmányok

23. cikk

Azoknak a szállítmányoknak az esetében, amelyek egyaránt tartalmaznak olyan árukat, amelyeket a T1 eljárás alá kell vonni, és olyan árukat, amelyeket a T2 eljárás alá kell vonni, a "T" jelzéssel ellátott árutovábbítási nyilatkozatot minden árutételcsoport szintjén ki kell egészíteni a „T1”, „T2” vagy „T2F” attribútummal.

A főkötelezett árutovábbítási és kötelezettségvállalási nyilatkozatának aláírása

24. cikk

1. Az egységes árutovábbítási nyilatkozatnak tartalmaznia kell egy elektronikus aláírást vagy más azonosítási eszközt.

2. Az árutovábbítási nyilatkozat leadása a főkötelezett kötelezettségvállalását jelenti:

a) az árutovábbítási nyilatkozatban megadott információk pontosságáért;

b) a bemutatott okmányok hitelességéért.

c) a szóban forgó áruknak az egységes árutovábbítási eljárás alá vonásával kapcsolatos összes kötelezettség betartásáért.

III. FEJEZET

AZ INDÍTÓ VÁMHIVATALBAN ELVÉGZENDŐ ALAKISÁGOK

Az árutovábbítási nyilatkozat bemutatása

25. cikk

Az árutovábbítási nyilatkozatot be kell nyújtani és az árukat be kell mutatni az indító vámhivatalnak, az illetékes hatóságok által meghatározott nyitvatartási idő alatt.

Az indító vámhivatal, a főkötelezett kérésére és költségére, engedélyezheti azt is, hogy az áruk bemutatása egy másik helyen történjen.

Útvonal

26. cikk

1. Az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukat a rendeltetési vámhivatalhoz a gazdaságilag indokolt útvonalon kell elszállítani.

2. Az 59. cikk sérelme nélkül, az I. mellékletben szereplő jegyzékben felsorolt áruk esetében, vagy ahol a vámhatóságok vagy a főkötelezett szükségesnek tartja, az indító vámhivatal kötelező szállítási útvonalat ír elő, és bejegyzi az árutovábbítási nyilatkozat 44. rovatába legalább azokat a tagállamokat, amelyeken a tranzitútvonal áthalad, figyelembe véve a főkötelezett által közölt adatokat.

Az árutovábbítási nyilatkozat elfogadása és nyilvántartásba vétele

27. cikk

1. Az árutovábbítási nyilatkozatot az indító vámhivatal fogadja el és veszi nyilvántartásba, az illetékes hatóságok által megállapított nyitvatartási idő alatt, feltéve hogy:

a) a nyilatkozat tartalmazza a jelen egyezmény alkalmazásához szükséges összes adatot;

b) ahhoz az összes szükséges okmányt csatolták; és

c) a vonatkozó árukat a vámnak bemutatták.

2. Az illetékes hatóságok megengedhetik, hogy az (1) bekezdés b) pontjában említett szükséges okmányokat ne a nyilatkozattal együtt mutassák be. Ilyen esetben az okmányok az illetékes hatóságok rendelkezésére állnak.

3. Ellenkező, konkrét rendelkezések hiányában az egységes árutovábbítási eljárást szabályozó összes rendelkezés alkalmazásához azt az időpontot kell figyelembe venni, amikor a nyilatkozatot az illetékes hatóságok elfogadták.

Az árutovábbítási nyilatkozat helyesbítése

28. cikk

1. A főkötelezett, kérésére, az árutovábbítási nyilatkozat egy vagy több adatát helyesbítheti, miután azt az illetékes hatóságok elfogadták. A helyesbítés nem járhat olyan hatással, hogy az árutovábbítási nyilatkozat az annak tárgyát képező áruktól eltérő árukra vonatkozzon.

2. Semmiféle helyesbítés nem engedélyezhető azonban, amennyiben a kérelem megfogalmazására azt követően kerül sor, hogy az illetékes hatóságok:

a) vagy arról tájékoztatták a főkötelezettet, hogy szándékukban áll az áruk megvizsgálását elvégezni;

b) vagy megállapították a kérdéses adatok pontatlanságát;

c) vagy az árukat kiadták.

Bemutatás határideje a rendeltetési helyen

29. cikk

1. Az indító vámhivatal megállapítja azt a határidőt, amíg az árukat a rendeltetési vámhivatalban be kell mutatni, figyelembe véve az útvonalat, bármely hatályos szállítási vagy más jogszabályt és szükség esetén a főkötelezett által közölt adatokat.

2. Az indító vámhivatal által előírt határidő kötelező azon országok illetékes hatóságai számára, amelyek területére az áruk az egységes árutovábbítási művelet során belépnek, és e hatóságok azt nem változtathatják meg.

Az árutovábbítási nyilatkozat és az áruk ellenőrzése

30. cikk

1. Az indulási ország illetékes hatóságai kockázatelemzés vagy szúrópróba alapján:

a) elvégezhetik az elfogadott árutovábbítási nyilatkozatra és a hozzá csatolt okmányokra vonatkozó ellenőrzést;

b) megvizsgálhatják az árukat, amihez esetleg társulhat mintavétel, azok elemzése vagy alaposabb ellenőrzése céljából.

2. Az árukat az erre előirányzott helyeken és időpontokban vizsgálják meg. Mindazonáltal az illetékes hatóságok, a főkötelezett kérésére és költségére, az áruk megvizsgálását más helyen vagy időpontban is elvégezhetik.

Azonosítási intézkedések

31. cikk

1. Az indító vámhivatal megteszi az általa szükségesnek tartott azonosítási intézkedéseket és a vonatkozó adatokat az árutovábbítási nyilatkozatra rávezeti.

2. Az egyezmény 11. cikke (4) bekezdésének sérelme nélkül az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk kiadását meg kell tagadni, amennyiben a vámzár felhelyezése nem hajtható végre az egyezmény 11. cikkének (2) és (3) bekezdéseiben foglalt rendelkezéseknek megfelelően.

3. Amennyiben a vámzár felhelyezése lehetséges, az illetékes hatóságok ellenőrzik a szállítóeszköz alkalmasságát vagy, ha ez nem elegendő, a vámzár arra történő felhelyezhetőségét.

4. Az egyezmény 11. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett más rendelkezések alkalmazásával, bármely közúti gépjárművet, pótkocsit, félpótkocsit vagy szállítótartályt, amely vámzárral történő áruszállítás céljának megfelel azon nemzetközi megállapodás rendelkezései szerint, amelynek az Európai Közösség vagy annak tagállamai és az EFTA-országok szerződő felei, vámzár felhelyezésére alkalmas szállítóeszköznek kell tekinteni.

5. A záraknak a II. mellékletben meghatározott jellemzőkkel kell rendelkezniük.

6. A vámzár nem törhető fel az illetékes hatóságok engedélye nélkül.

7. Az árumegnevezés az áruk azonosítására az egyezmény 11. cikkének (4) bekezdése értelmében alkalmasnak tekinthető, amennyiben a megnevezés kielégítően pontos az áruk mennyiségének és jellegének könnyű felismerhetőségéhez.

Az áruk kiadása

32. cikk

1. Az ellenőrzés eredményeitől függően az indító vámhivatal a vonatkozó adatokat az árutovábbítási nyilatkozatra rávezeti.

2. Ha az ellenőrzés adatai lehetővé teszik, az indító vámhivatal engedélyezi az áruk kiadását és annak időpontját jelzi a számítógépes rendszerben.

3. Az áruk kiadásakor az indító vámhivatal az egységes árutovábbítási műveletről az "előzetes érkezési igazolás" üzenetet használva tájékoztatja a bejelentett rendeltetési vámhivatalt és az „előzetes határátlépési igazolás” üzenetet használva minden egyes átléptető vámhivatalt. Ezek az üzenetek a megfelelően kitöltött, szükség esetén helyesbített, árutovábbítási nyilatkozatból származó adatokon alapulnak.

Árutovábbítási kísérőokmány

33. cikk

1. Az árutovábbítási kísérőokmány a III. függelékben megadott mintának és adatoknak felel meg. Az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk szállítását kíséri. Az áruk kiadását követően a gazdasági szereplő rendelkezésére bocsátják, a következő szabályok szerint:

a) vagy az indító vámhivatal visszaadja a főkötelezettnek, vagy az illetékes hatóságok engedélyével azt a főkötelezett számítógépes rendszeréből nyomtatják ki;

b) vagy az engedélyezett feladó számítógépes rendszeréből nyomtatják ki, miután az indító hivatal üzenete az áruk kiadásához való hozzájárulásról megérkezett.

2. Ahol alkalmazható, az árutovábbítási kísérőokmányt ki kell egészíteni a III. függelékben található mintának megfelelő, az okmány szerves részét képező tételjegyzékkel.

IV. FEJEZET

A SZÁLLÍTÁS SORÁN TELJESÍTENDŐ ALAKISÁGOK

Az árutovábbítási kísérőokmány bemutatása

34. cikk

Az árutovábbítási kísérőokmányt és az árukat kísérő többi okmányt az illetékes hatóságok kérésére mindenkor be kell mutatni.

Átléptető vámhivatal

35. cikk

1. A szállítmányt, valamint az árutovábbítási kísérőokmányt minden átléptető vámhivatalban be kell mutatni.

2. Az átléptető vámhivatal nyilvántartásba veszi az áthaladást, amelyről „előzetes határátlépési igazolás” üzenetben az indító vámhivataltól értesítést kapott. Az indító vámhivatal a határ átlépéséről „határátlépési igazolás” üzenet révén értesül.

3. Az átléptető vámhivatalok, amennyiben szükségesnek ítélik, hozzálátnak az áruk megvizsgálásához. Az áruk esetleges ellenőrzésére ezen belül az „előzetes határátlépési igazolás” alapján kerül sor.

4. Amennyiben az árukat nem a bejelentett és az árutovábbítási kísérőokmányban szereplő átléptető vámhivatalon keresztül szállítják, az érintett átléptető vámhivatal kéri az „előzetes határátlépési igazolás” üzenetet az indító vámhivataltól, és az átléptetésről a „határátlépési igazolás” üzenet megküldésével tájékoztatja az indító vámhivatalt. Szükség esetén az indító vámhivatal tájékoztatja arról, ha a biztosíték az érintett országra nem érvényes.

5. Az (1)–(4) bekezdések nem alkalmazandók az áruk vasúti szállítására.

A szállítás során előforduló események

36. cikk

1. A fuvarozó köteles megtenni a szükséges bejegyzéseket az árutovábbítási kísérőokmányon, és a szállítmánnyal együtt bemutatni azon ország illetékes hatóságainak, amelynek területén a szállítóeszköz van, a következő esetekben:

a) ha az előírt útvonal megváltozott, és amennyiben a 26. cikk (2) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni;

b) ha a szállítás során a vámzár a fuvarozó által nem befolyásolható okok miatt megsérült;

c) ha az árukat átrakodják egy másik szállítóeszközre; minden ilyen átrakodást az illetékes hatóságok felügyelete mellett kell végrehajtani, amelyek azonban engedélyezhetik az átrakodást a felügyeletük nélkül is;

d) a szállítóeszköz azonnali, részleges vagy teljes kirakását szükségessé tevő fenyegető veszély esetén;

e) olyan esemény vagy baleset esetén, amely befolyásolhatja a főkötelezett vagy a fuvarozó képességét kötelezettségei teljesítésére.

2. Amennyiben az illetékes hatóságok úgy ítélik meg, hogy az egységes árutovábbítási művelet a szokásos módon folytatódhat, megteszik az esetlegesen szükséges lépéseket, majd ellenjegyzik az árutovábbítási kísérőokmányt. Az átrakodással vagy más eseménnyel kapcsolatos információkat az átléptető vámhivatal vagy a rendeltetési vámhivatal illetékes hatóságai viszik be a vám számítógépes rendszerébe.

V. FEJEZET

A RENDELTETÉSI VÁMHIVATALBAN TELJESÍTENDŐ ALAKISÁGOK

Bemutatás a rendeltetési vámhivatalnál

37. cikk

1. Az árut és a szükséges okmányokat a rendeltetési vámhivatalnak annak nyitvatartási ideje alatt kell bemutatni. Mindazontáltal ez a vámhivatal, az érdekelt kérésére és költségére, engedélyezheti, hogy erre a bemutatásra a nyitvatartási időn kívüli időpontban kerüljön sor. Ugyanakkor a rendeltetési vámhivatal, az érdekelt kérésére és költségére, engedélyezheti azt is, hogy az áruk és a szükséges okmányok bemutatása egy másik helyen történjen.

2. Amennyiben az árukat a rendeltetési vámhivatalnál az indító vámhivatal által meghatározott határidő lejárta után mutatják be, és a határidő betartásának elmulasztása a rendeltetési vámhivatal számára kielégítő módon megindokolt körülményeknek tudható be, és nem róható fel a fuvarozónak vagy a főkötelezettnek, akkor az előírt határidő betartottnak tekintendő.

3. A rendeltetési vámhivatal az árutovábbítási kísérőokmányt megőrzi, az áruk átvizsgálását pedig az indító vámhivataltól beérkezett "előzetes érkezési jelentés" üzenet felhasználásával kell végrehajtani.

4. A főkötelezett kérésére annak igazolása érdekében, hogy az eljárás a 42. cikk (1) bekezdésének megfelelően befejeződött, a rendeltetési vámhivatal az árutovábbítási kísérőokmány egy másolatát a következő kifejezések egyikével ellenjegyzi :

- Alternatív igazolás – 99202

5. Egy árutovábbítási művelet befejeződhet egy, az árutovábbítási nyilatkozatba eredetileg bejegyzett vámhivataltól eltérő vámhivatalban. Ebben az esetben ez a vámhivatal lesz a rendeltetési vámhivatal.

Ha az új rendeltetési vámhivatal az eredetileg tervezett vámhivatalétól különböző szerződő félhez tartozik, az új rendeltetési vámhivatal megkéri az "előzetes érkezési jelentés" üzenetet az indító vámhivataltól.

Bemutatási igazolás

38. cikk

1. A rendeltetési vámhivatal az árukat és a szükséges okmányokat bemutató személy kérelmére bemutatási igazolást állít ki.

2. A bemutatási igazolásnak meg kell felelnie a III. függelékben szereplő jelzéseknek.

3. A bemutatási igazolást az érintett személynek előre ki kell töltenie. Tartalmazhat egyéb, a szállítmányra vonatkozó adatokat, kivéve a rendeltetési vámhivatal számára fenntartott rovatban. A bemutatási igazolás nem használható annak bizonyítékául a 42. cikk (1) bekezdése értelmében, hogy az eljárás befejeződött.

Az információ visszaküldése

39. cikk

1. A rendeltetési vámhivatal az „érkezési értesítés” üzenet használatával értesíti az indító vámhivatalt az áruk megérkezéséről, ugyanazon a napon, amikor az árukat bemutatják a rendeltetési vámhivatalban.

2. Amennyiben az árutovábbítási művelet az árutovábbítási nyilatkozatban megjelölttől eltérő vámhivatalban fejeződik be, az új rendeltetési vámhivatal az „érkezési értesítés” üzenetet használva tájékoztatja az érkezésről az indító vámhivatalt.

Az indító vámhivatal tájékoztatja az érkezésről az eredetileg bejelentett rendeltetési vámhivatalt, az „érkezési értesítés visszaküldése” üzenetet használva.

3. Az (1) és (2) bekezdésekben említett „érkezési értesítés” üzenet nem használható annak bizonyítékául a 40. cikk (2) bekezdése értelmében, hogy az eljárás befejeződött.

4. Indokolt esetek kivételével a rendeltetési vámhivatal legkésőbb az áruknak a rendeltetési vámhivatalnál történő bemutatását követő harmadik munkanapon továbbítja az indító vámhivatalnak az „ellenőrzés eredménye” üzenetet. Ugyanakkor, amennyiben a 65. cikket alkalmazzák, a rendeltetési vámhivatal legkésőbb az áruk bemutatását követő hatodik munkanapon továbbítja az indító vámhivatalnak az "ellenőrzés eredménye" üzenetet.

VI. FEJEZET

AZ ELJÁRÁS BEFEJEZŐDÉSÉNEK ELLENŐRZÉSE

Az eljárás befejezése és lezárása

40. cikk

1. Az egységes árutovábbítási eljárás akkor ér véget és a főkötelezett kötelezettségeit akkor teljesítette, amikor az eljárás alá vont árukat, a szükséges okmányokat és adatokat a rendeltetési vámhivatalnak az eljárás rendelkezéseinek megfelelően bemutatták.

2. Az illetékes hatóságok az egységes árutovábbítási eljárást akkor zárják le, amikor az indító vámhivatalban és a rendeltetési vámhivatalban rendelkezésre álló adatok összehasonlítása alapján meg tudják állapítani, hogy az eljárás rendben befejeződött.

Keresési eljárás

41. cikk

1. Amennyiben az indulási ország illetékes hatóságai nem kapták meg az „Érkezési értesítés” üzenetet az áruknak a rendeltetési vámhivatalban történő bemutatására előírt határidőn belül, vagy ha az „Ellenőrzés eredménye” üzenetet nem kapták meg az „Érkezési értesítés” üzenet beérkezésétől számított hat napon belül, akkor fontolóra kell venniük az eljárás lezárásához szükséges információk begyűjtését cézó keresési eljárást, vagy ehelyett:

- megállapítják a vámtartozás keletkezési feltételeit;

- azonosítják az adóst,

- meghatározzák, melyek a beszedésben illetékes hatóságok.

.2. A keresési eljárás legkésőbb az (1) bekezdésben említett határidők egyikének letelte utáni hetedik napon megindul, kivéve a szerződő felek közös egyetértésével meghatározott kivételes eseteket. Ha az illetékes hatóságok korábban információkhoz jutnak arról, hogy az árutovábbítási eljárás nem fejeződött be, vagy feltételezik, hogy ez a helyzet áll fenn, haladéktalanul megkezdik a keresési eljárást.

3. Ha az indulási ország illetékes hatóságai csak az „Érkezési értesítés” üzenetet kapják meg, az „Ellenőrzés eredményei” üzenetet használva annak a rendeltetési vámhivatalnak a megkeresésével indítják meg a keresési eljárást, amely az „Érkezési értesítés” üzenetet küldte.

4. Ha az indulási ország illetékes hatóságai az „Érkezési értesítés” üzenetet nem kapják meg, a keresési eljárást oly módon indítják meg, hogy a főkötelezettől vagy – amennyiben a rendeltetési helyen való kutatáshoz elegendő információ áll rendelkezésre – a rendeltetési vámhivataltól kérik az eljárás lezárásához szükséges információkat.

A főkötelezettet az eljárás lezárásához szükséges információkról legkésőbb a rendeltetési vámhivatalnál folytatott keresési eljárás megindításától számított huszonnyolc napon belül meg kell kérdezni.

5. A rendeltetési vámhivatalnak és a főkötelezettnek a (4) bekezdésben említett kérésre huszonnyolc napon belül válaszolniuk kell. Ha a főkötelezett ezen az időszakon belül elegendő információt biztosított, az indulási ország illetékes hatóságainak ezeket az információkat figyelembe kell venniük vagy, ha a biztosított információk azt lehetővé teszik, a műveletet le kell zárniuk.

6. Ha a főkötelezett által közölt információk az eljárás lezárását nem teszik lehetővé, de az indulási ország illetékes hatóságai azokat elégségesnek ítélik meg ahhoz, hogy a keresési eljárást folytassák, a kérést az érintett vámhivatalnak haladéktalanul meg kell küldeni.

7. Amennyiben a keresési eljárás azt állapítja meg, hogy az árutovábbítási eljárás rendben befejeződött, az indulási ország illetékes hatóságai a műveletet lezárják és erről haladéktalanul értesítik a főkötelezettet, valamint – ha szükséges – az olyan illetékes hatóságokat, amelyek a 117. cikknek megfelelően beszedési eljárást kezdeményezhetnek.

41a. cikk

1. Amennyiben a keresési eljárás megindítása után és mielőtt a 116. cikk (1) bekezdésének c) pontjában jelzett határidő letelne, az indulási ország illetékes hatóságai – a továbbiakban: „megkereső hatóságok” – bármely módon bizonyítékot szereznek arra a helyre vonatkozóan, ahol a vámtartozás keletkezését kiváltó események bekövetkeztek, az említett hely szerint illetékes hatóságoknak – a továbbiakban: „megkeresett hatóságok” – késedelem nélkül minden rendelkezésre álló információt megküldenek.

2. A megkeresett hatóságok nyugtázzák a közlemény kézhezvételét, és jelzik, hogy felelősek-e a beszedésért. Amennyiben huszonnyolc napon belül nem érkezik válasz, a megkereső hatóságok haladéktalanul folytatják az általuk megkezdett keresési eljárást.

Az eljárás befejeződésének alternatív igazolása

42. cikk

1. Arról, hogy az eljárás a nyilatkozatban megadott határidőn belül befejeződött, a főkötelezett benyújthat az illetékes hatóságok által elfogadható bizonyítékot, a rendeltetési ország illetékes hatóságai által hitelesített olyan okmány formájában, amely azonosítja a szóban forgó árukat, és megerősíti, hogy azokat bemutatták a rendeltetési vámhivatalban vagy – ha a 64. cikk alkalmazandó – az engedélyezett címzettnek.

2. Az egységes árutovábbítási eljárást akkor is befejezettnek lehet tekinteni, ha a főkötelezett az illetékes hatóságok megelégedésére bemutatja az árukat azonosító okmányok valamelyikét

a) egy harmadik országban kibocsátott vámokmányt, amely az áruknak vámjogi sorsot határoz meg,

b) egy harmadik országban kibocsátott, ennek az országnak a vámhatóságai által elbírált okmányt, amely tanúsítja, hogy az áruk az érintett harmadik országban szabad forgalomba bocsátottnak minősülnek.

3. A (2) bekezdésben említett okmányokat azok másolatai vagy fénymásolatai is helyettesíthetik, az eredeti okmányokat ellenjegyzéssel ellátó testületnek, az érintett harmadik ország hatóságainak vagy az egyik ország hatóságainak hitelesítésével.

Utólagos ellenőrzés

43. cikk

1. Az illetékes hatóságok elvégezhetik az egységes árutovábbítási eljárás kapcsán cserélt információk, valamint okmányok, nyomtatványok, engedélyek vagy adatok utólagos ellenőrzését, az információk és esetleg az alkalmazott bélyegzőlenyomatok hitelességének vagy pontosságának ellenőrzése céljából. Ezeket az ellenőrzéseket kétség esetén és csalás gyanúja esetén el kell végezni. Elvégezhetők kockázatelemzés vagy szúrópróba alapján is.

2. Az illetékes hatóságok, amelyek utólagos ellenőrzési iránti kérelmet kapnak, arra késlekedés nélkül válaszolnak.

3. Amennyiben az indulási ország illetékes hatóságai az „Ellenőrzés eredményei” üzenetben foglalt információk utólagos ellenőrzését kérik kétség vagy csalás gyanúja esetén, akkor a 40. cikk (2) bekezdésének feltételeit mindaddig nem lehet teljesítettnek tekinteni, amíg azoknak az adatoknak a hitelessége vagy pontossága, amelyekre az utólagos ellenőrzést kérték, megerősítést nem nyert.

4. Ezeket a rendelkezéseket a 22. cikkre értelemszerűen alkalmazni kell.

III. CÍM

EGYSZERŰSÍTÉSEK

I. FEJEZET

AZ EGYSZERŰSÍTÉSEKRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

Hatály

44. cikk

1. A főkötelezett vagy – adott esetben – a címzett kérelmére az illetékes hatóságok a következő egyszerűsítéseket engedélyezhetik:

a) összkezesség használata vagy a biztosítéknyújtás alóli mentesség;

b) különleges vámzárak használata;

c) mentesség az előírt szállítási útvonal használatának követelménye alól;

d) engedélyezett feladói státusz;

e) engedélyezett címzetti státusz;

f) bizonyos szállítási módokhoz kapcsolódó egyszerűsített eljárások használata:

i. vasúton vagy konténerben szállított áruk esetében;

ii. légi úton szállított áruk esetében;

iii. csővezetéken szállított áruk esetében;

g) az egyezmény 6. cikke értelmében egyéb egyszerűsített eljárás igénybevétele.

2. Ha ez a függelék vagy az engedély másként nem rendelkezik, az (1) bekezdés a), és f) pontjában említett egyszerűsítések minden tagállamban alkalmazandóak. A b), c) és d) pontban említett egyszerűsítések csak azokra az egységes árutovábbítási műveletekre alkalmazandóak, amelyek abban az országban kezdődtek meg, ahol az engedélyt kiadták. Az e) pontban említett egyszerűsítés kizárólag abban az országban alkalmazandó, ahol az engedélyt kiadták.

Az engedély megadásának általános feltételei

45. cikk

1. A 44. cikk (1) bekezdésében említett engedélyt csak azon személyek részére lehet kiadni, akik:

a) az egyik szerződő fél országában letelepedettek, azzal a kikötéssel, hogy az összkezesség alkalmazására vonatkozó engedély csak azoknak a személyeknek adható, akik abban az országban letelepedettek, ahol a kezességet nyújtják,

b) rendszeresen alkalmazzák az egységes árutovábbítási eljárást, vagy akikről az illetékes hatóságok tudják, hogy eleget tudnak tenni az eljárás feltételeinek, vagy a 44. cikk (1) bekezdése e) pontjában említett egyszerűsítés esetén rendszeresen fogadnak olyan árukat, amelyeket egységes árutovábbítási eljárás alá vontak; és

c) nem sértették meg súlyosan vagy ismételten a vám- vagy adójogszabályokat.

2. Az egyszerűsítések megfelelő igazgatása érdekében engedély csak akkor adható, ha:

a) az illetékes hatóságok képesek felügyelni az eljárást, és az érintett személyek igényeivel aránytalan igazgatási erőfeszítések nélkül képesek ellenőrzéseket végrehajtani;

b) és ha az érintett személyek olyan nyilvántartásokat vezetnek, amelyek lehetővé teszik az illetékes hatóságok számára a hatékony ellenőrzések elvégzését.

Az engedély iránti kérelem tartalma

46. cikk

1. Az egyszerűsítések alkalmazására vonatkozó engedély iránti kérelmet (a továbbiakban: „a kérelem”) dátummal és aláírással kell benyújtani. Készülhet írásban vagy leadható elektronikus adatfeldolgozási technikák segítségével, az illetékes hatóságok által meghatározott feltételek és szabályok szerint.

2. A kérelemnek tartalmaznia kell minden olyan elemet, amely lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára annak ellenőrzését, hogy teljesültek azok a feltételek, amelyek mellett az egyszerűsítések használatára vonatkozó engedély adható.

A kérelmező felelőssége

47. cikk

Az egyszerűsítések használatát kérelmező személy, a szerződő feleknél érvényben lévő rendelkezések értelmében és a büntetőjogi rendelkezések esetleges alkalmazásának sérelme nélkül, felel

a) a megadott információk pontosságáért;

b) a csatolt okmányok hitelességéért.

Illetékes hatóságok

48. cikk

1. A kérelmet annak az országnak az illetékes hatóságaihoz kell benyújtani, ahol a kérelmező letelepedett.

2. Az engedély megadása vagy a kérelem elutasítása a szerződő feleknél érvényben lévő rendelkezéseknek megfelelően történik.

3. A kérelem elutasítására vonatkozó határozatot a kérelmezővel a szerződő feleknél érvényben lévő határidőknek és szabályoknak megfelelően közlik. A határozatot indoklással kell ellátni.

Az engedély tartalma

49. cikk

1. Az engedély dátummal ellátott és aláírt eredeti példányát és egy vagy több másolatát át kell adni a jogosultnak.

2. Az engedélyben meg kell határozni az egyszerűsítés igénybevételének feltételeit, és az alkalmazás, illetve az ellenőrzés részletes szabályait. Az engedély a kiadásának napjától érvényes.

3. Az egyszerűsítések használatát kérelmező személy felel minden, az egységes árutovábbítási eljárás alá vont, szóban forgó áruval kapcsolatos kötelezettségéért.

4. A 44. cikk (1) bekezdésének b), c) és f) pontjában említett egyszerűsítések esetében az engedélyt az indító vámhivatal felszólítására be kell mutatni.

Visszavonás és módosítás

50. cikk

1. Az engedély jogosultja köteles értesíteni az illetékes hatóságokat az engedély megadását követően felmerült bármely olyan eseményről, amely befolyásolhatja az engedély fenntartását vagy tartalmát.

2. Az engedélyt az illetékes hatóságok visszavonják vagy módosítják, amennyiben:

a) a kiadásához meghatározott egy vagy több feltételt nem, vagy többé nem tartják be; vagy

b) az engedély kiadását követően bekövetkezett esemény kihatással van annak fenntartására vagy tartalmára.

3. Az engedélyt az illetékes hatóságok visszavonhatják vagy módosíthatják, amennyiben annak jogosultja az ennek az engedélynek az értelmében fennálló kötelezettségét többé nem teljesíti.

4. A módosításról vagy a visszavonásról szóló határozatot indoklással kell ellátni. Azt az engedély jogosultjával közölni kell.

5. A határozatban foglalt visszavonás vagy módosítás közlésének időpontjában érvénybe lép. Mindazonáltal, kivételes esetekben, és akkor, ha a határozat címzettjének jogos érdekei megkövetelik, az illetékes hatóságok az érvénybe lépést egy későbbi dátumra is meghatározhatják. Az érvénybe lépés napját a határozatban jelezni kell.

Az akták megőrzése az illetékes hatóságok részéről

51. cikk

1. Az illetékes hatóságok a kiállított engedély egy példányával együtt megőrzik a kérelmet és a csatolt igazoló okmányokat.

2. Amennyiben a kérelmet elutasítják, vagy az engedélyt visszavonják, a kérelmet és adott esetben a kérelmet elutasító, az engedélyt visszavonó határozatot és az összes csatolt igazoló okmányt meg kell őrizni a kérelem elutasítása vagy az engedély visszavonása szerinti naptári év végétől számított legalább három évig.

II. FEJEZET

ÖSSZKEZESSÉG ÉS A BIZTOSÍTÉKNYÚJTÁS ALÓLI MENTESSÉG

Referenciaösszeg

52. cikk

1. A főkötelezett egy referenciaösszeg keretében összkezességet vagy biztosítéknyújtás alóli mentességet vehet igénybe.

2. A referenciaösszeg megegyezik azon vámtartozás összegével, amely a főkötelezett által legalább egyhetes időszak során egységes árutovábbítási eljárás alá helyezett áruk tekintetében merülhet fel.

Ezt az összeget a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal állapítja meg, az érdekelttel együttműködve:

a) az érdekelt által a múltban szállított árukra vonatkozó információ alapján, valamint a végrehajtani szándékozott egységes árutovábbítási műveletek mennyiségének becslésével, többek között kereskedelmi nyilvántartásai és könyvelése alapján,

b) a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal országának azonos természetű áruira, azok fogyasztásra kerülése esetén alkalmazott legmagasabb vámtételek, ezen belül az importvámok figyelembe vételével. Ennek kiszámítása során az egységes árutovábbítási eljárásról szóló egyezmény szerint szállított közösségi árukat nem közösségi árunak kell tekinteni.

A főkötelezett által vállalt vámilleték és más adók összegének pontos kiszámítása minden egyes árutovábbítási műveletre akkor készül el, amikor a szükséges adatok rendelkezésre állnak. Ellenkező esetben, amennyiben az I. mellékletben szereplő jegyzékben említettektől eltérő árukról van szó, az összeget 7000 eurónak tekintik, kivéve, ha az illetékes hatóságok által ismert egyéb információk más összegeket eredményeznek.

3. A kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal – különösen, ha a főkötelezett kéri –felülvizsgálja a referenciaösszeget és szükség esetén kiigazítja azt.

4. Minden egyes főkötelezett kötelessége biztosítani, hogy a folyó és még be nem fejezett eljárásokra vonatkozóan esetleg felmerülő vámtartozás összege ne haladja meg a referenciaösszeget.

Az illetékes hatóságok számítógépes rendszerei feldolgozzák és ellenőrizhetik a referenciaösszeg változását, minden egyes árutovábbítási műveletnél.

Az összkezesség összege és a biztosítéknyújtás alóli mentesség

53. cikk

1. Az összkezesség által fedezendő összegnek meg kell egyeznie a 52. cikkben említett referenciaösszeggel.

2. Azok a személyek, akik meg tudják indokolni az illetékes hatóságok számára, hogy pénzügyi helyzetük szilárd és a (3) és (4) bekezdésekben ismertetett megbízhatósági normákat betartják, engedélyt kaphatnak arra, hogy csökkentett összegű összkezességet biztosítsanak, vagy a biztosítéknyújtás alól mentességet kapjanak.

3. Az összkezesség összege csökkenthető:

a) a referenciaösszeg 50 %-ára, amennyiben a főkötelezett bizonyítja, hogy kellő tapasztalattal rendelkezik az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazását illetően;

b) a referenciaösszeg 30 %-ára, amennyiben a főkötelezett bizonyítja, hogy kellő tapasztalattal rendelkezik az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazását illetően, továbbá szorosan együttműködik az illetékes hatóságokkal.

4. A biztosítéknyújtás alóli mentesség akkor adható, ha a főkötelezett bizonyítja, hogy kellő tapasztalattal rendelkezik az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazását illetően, hogy szorosan együttműködik az illetékes hatóságokkal, a szállítási tevékenységet ellenőrzése alatt tartja és kielégítő pénzügyi forrásokkal rendelkezik kötelezettségei teljesítéséhez.

5. A (3) és (4) bekezdés alkalmazásában az országok figyelembe veszik a III. mellékletben meghatározott rendelkezéseket.

Az összkezesség és a biztosítéknyújtás alóli mentesség szabályai

53a. cikk

Az összkezesség minden egyes használata és/vagy a biztosítéknyújtás alóli minden egyes mentesség vonatkozásában

a) a főkötelezett kap egy „biztosíték hivatkozási számot”, amely a meghatározott referenciaösszeghez kötődik;

b) a „biztosíték hivatkozási számhoz” egy hozzáférési kód társul, amelyet a főkötelezettel a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal közöl.

A főkötelezett ehhez a biztosítékhoz egy vagy több hozzáférési kódot társíthat, saját maga vagy képviselői számára.

A fokozott kockázatot jelentő árukra vonatkozó különleges rendelkezések

54. cikk

1. Az I. mellékletben szereplő jegyzékben szereplő áruk esetében a főkötelezettnek az összkezesség biztosítására szóló engedély megszerzéséhez nem csak azt kell bizonyítania, hogy megfelel a 45. cikk feltételeinek, hanem azt is, hogy a pénzügyi helyzete szilárd, kellő tapasztalattal rendelkezik az egységes árutovábbítási eljárás használatára vonatkozóan, és vagy szorosan együttműködik az illetékes hatóságokkal, vagy a szállítási tevékenységet ellenőrzése alatt tartja.

2. Ezeknél az áruknál az összkezesség összege csökkenthető:

a) a) a referenciaösszeg 50 %-ára, amennyiben a főkötelezett bizonyítja, hogy szorosan együttműködik az illetékes hatóságokkal, és a szállítási tevékenységet ellenőrzése alatt tartja;

b) b) a referenciaösszeg 30 %-ára, amennyiben a főkötelezett bizonyítja, hogy szorosan együttműködik a vámhatóságokkal, a szállítási tevékenységet ellenőrzése alatt tartja, továbbá hogy kielégítő pénzügyi forrásokkal rendelkezik kötelezettségei teljesítésére.

3. A (2) bekezdés alkalmazásában az országok figyelembe veszik a III. mellékletben meghatározott feltételeket.

4 Az előző bekezdéseket kell alkalmazni akkor is, amikor egy kérelem kifejezetten az összkezességnek egyazon összkezességi tanúsítvány keretében nem csupán az I. mellékletben szereplő jegyzékben felsorolt árukra, hanem az abban fel nem sorolt áruk tekintetében való alkalmazására is vonatkozik.

5. A biztosítéknyújtás alóli mentesség az I. mellékletben szereplő jegyzékben felsorolt áruk tekintetében végzett egységes árutovábbítási műveletekre nem alkalmazható.

6. Az összkezesség engedélyezésére és a biztosíték összegének csökkentésére vonatkozó elveket figyelembe véve, a csökkentett összegű összkezesség használatát – kivételképpen, sajátos körülmények fennállása esetén – ideiglenesen meg lehet tiltani.

7. Az összkezesség engedélyezésére és a biztosíték összegének csökkentésére vonatkozó elveket figyelembe véve, az összkezesség használatát ideiglenesen meg lehet tiltani az olyan áruk vonatkozásában, amelyeknél az összkezesség keretében nagy arányban tártak fel csalásokat.

8. A (6) és (7) bekezdések alkalmazásának feltételeit a IV. melléklet ismerteti.

Kezesi nyilatkozat

55. cikk

1. Az összkezességet egy kezesnek kell nyújtania.

2. Az összkezességet a III. függelék C4. mellékletében található mintának megfelelő kezesi nyilatkozaton kell nyújtani. A kezesi nyilatkozatot a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal őrzi meg.

3. A 17. cikk (2) bekezdését értelemszerűen alkalmazni kell.

Az összkezességről és a biztosítéknyújtás alóli mentességről szóló tanúsítványok

56. cikk

1. Az engedély alapján az illetékes hatóságok a főkötelezett részére kiállítanak egy vagy több összkezességi tanúsítványt vagy biztosítéknyújtás alóli mentességről szóló tanúsítványt (a továbbiakban: tanúsítványok), a III. függelékben található mintának megfelelően, amely lehetővé teszi számára az összkezesség vagy a biztosítéknyújtás alóli mentesség bizonyítását, a 22. cikk (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában.

2. A tanúsítvány érvényességének időtartama nem haladhatja meg a két évet. Ezt az időtartamot a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal egy alkalommal, legfeljebb két évvel meghosszabbíthatja.

Visszavonás és megszüntetés

57. cikk

1. Az összkezesség visszavonására vagy felmondására a 19. cikk (1) bekezdését és (2) bekezdésének első albekezdését értelemszerűen alkalmazni kell.

2. Az összkezesség használatára vagy a biztosítéknyújtás alóli mentességre vonatkozó engedély illetékes hatóságok általi visszavonását, vagy a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatal által a kezes kötelezettségvállalását elfogadó határozatának visszavonását vagy a kezes kötelezettségvállalásának általa történő felmondását, valamint a hatályba lépés időpontját a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalnak kell a számítógépes rendszerbe bevinnie.

3. Attól a naptól kezdve, amikor a visszavonás vagy megszüntetés hatályba lép, a 22. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerint kibocsátott tanúsítványokat az áruk egységes árutovábbítási eljárás alá vonására nem lehet többé felhasználni és azokat a főkötelezettnek késedelem nélkül vissza kell juttatnia a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalnak.

Minden ország közli a Bizottsággal az érvényben lévő, még nem visszajuttatott vagy ellopottként, elveszettként vagy meghamisítottként bejelentett tanúsítványok azonosító elemeit. A Bizottság tájékoztatja erről a többi országot.

III. FEJEZET

KÜLÖNLEGES ZÁRAK HASZNÁLATA

58. cikk

1. Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a főkötelezett számára különleges zárak használatát a szállítóeszközökön vagy a csomagokon, feltéve, hogy az illetékes hatóságok jóváhagyják a zárakat, mint amelyek megfelelnek a II. mellékletben meghatározott jellemzőknek.

2. A főkötelezett a használatban lévő zárak számát, típusát és jelzését az árutovábbítási nyilatkozat adatai között szerepelteti.

A főkötelezettnek legkésőbb az áruk kiadásakor fel kell helyeznie a vámzárakat.

IV. FEJEZET

AZ ELŐÍRT SZÁLLÍTÁSI ÚTVONAL ALÓLI MENTESSÉG

59. cikk

Az illetékes hatóságok mentességet biztosíthatnak az előírt szállítási útvonal alól azon főkötelezettnek, aki biztosítja, hogy az illetékes hatóságok mindenkor megbizonyosodhatnak az érintett szállítmány helyéről.

V. FEJEZET

ENGEDÉLYEZETT FELADÓI STÁTUSZ

Engedélyezett feladó

60. cikk

Az áruknak és a vonatkozó árutovábbítási nyilatkozatnak az indító vámhivatalban vagy más engedélyezett helyen való bemutatása nélkül egységes árutovábbítási műveleteket végrehajtani szándékozó személyek számára biztosítható az engedélyezett feladói státusz.

Ezt az egyszerűsítést csak azoknak a személyeknek lehet biztosítani, akik jogosultak az összkezesség használatára, vagy akik biztosítéknyújtás alóli mentességet kaptak.

Az engedély tartalma

61. cikk

Az engedélynek különösen a következőket kell meghatároznia:

a) a jövőbeli egységes árutovábbítási műveletekért felelős indító vámhivatalt vagy vámhivatalokat;

b) azt a határidőt, ameddig az engedélyezett feladónak be kell nyújtania a nyilatkozatot, hogy szükség esetén az illetékes hatóságok az áruk kiadása előtt elvégezhessék az ellenőrzéseket.

c) végrehajtandó azonosítási intézkedéseket E célból az illetékes hatóságok előírhatják, hogy a szállítóeszközöket vagy a csomagokat az engedélyezett feladó által felhelyezett, az illetékes hatóságok által a II. mellékletben meghatározott jellemzőknek megfelelő, jóváhagyott különleges vámzárakkal kell ellátni;

d) a kizárt árukategóriákat és árumozgásokat.

Alakiságok az áruk elindításakor

62. cikk

Az engedélyezett feladó árutovábbítási nyilatkozatot nyújt be az indító vámhivatalnak. Az áruk kiadására nem kerülhet sor a 61. cikk b) pontjában előírt határidő vége előtt.

Kötelező megjegyzések

63. cikk

Az engedélyezett feladó szükség esetén a következő adatokat viszi be a számítógépes rendszerbe:

- a vámzárak számát, típusát és jelölését;

- adott esetben az előírt útvonalat, a 26. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően;

- az áruknak a rendeltetési vámhivatalban való bemutatására a 29. cikknek megfelelően előírt határidőt.

VI. FEJEZET

ENGEDÉLYEZETT CÍMZETTI STÁTUSZ

Engedélyezett címzett

64. cikk

1. Azoknak a személyeknek, akik a telephelyükön vagy más meghatározott helyen szándékoznak az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukat fogadni anélkül, hogy akár az árukat, akár az árutovábbítási kísérőokmányt be kellene mutatniuk a rendeltetési vámhivatalban, engedélyezhető az engedélyezett címzetti státusz.

2. A szállítmányt kísérő árutovábbítási kísérőokmánynak a sértetlen árukkal együtt az előírt határidőn belül az engedélyezett címzett részére a telephelyére vagy az engedélyben meghatározott helyre történő leszállításával, és az azonosítási intézkedések teljes mértékben történő betartásával a főkötelezett teljesíti a 8. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti kötelezettségeit, és az egységes árutovábbítási eljárás befejezettnek tekintendő.

3. A fuvarozó kérésére az engedélyezett címzett a (2) bekezdésnek megfelelően leszállított összes szállítmány tekintetében kiállítja a bemutatási igazolást, amelyre a 38. cikket értelemszerűen alkalmazni kell.

Kötelezettségek

65. cikk

1. Amikor az áruk megérkeznek a telephelyére vagy az engedélyben megjelölt helyre, az engedélyezett címzett köteles:

a) haladéktalanul tájékoztatni az illetékes rendeltetési vámhivatalt az áruk megérkezéséről, az „Érkezési értesítés” üzenet révén, amely tartalmazza a szállítás során bekövetkezett eseményeket;

b) megvárni a „kirakodás engedélyezése” üzenetet, mielőtt ahhoz hozzálátna;

c) miután a „kirakodás engedélyezése” üzenetet megkapta, elküldeni a rendeltetési vámhivatalnak, legkésőbb az áruk beérkezésétől számított harmadik napon a ”kirakodással kapcsolatos észrevételek” üzenetet, amely tartalmaz minden különbséget, az engedélyben rögzített feltételekhez képest;

d) a rendeltetési vámhivatal rendelkezésére bocsátani vagy hozzá eljuttatni az árukat kísérő árutovábbítási kísérőokmányt, az engedélyben megadott rendelkezéseknek megfelelően.

2. A rendeltetési vámhivatal az „Ellenőrzés eredményei” üzenetet alkotó adatokat beviszi a számítógépes rendszerbe.

Az engedély tartalma

66. cikk

1. Az engedélynek különösen a következőket kell meghatároznia:

a) az engedélyezett címzett által fogadott árukért felelős rendeltetési vámhivatalt vagy vámhivatalokat;

b) azt a határidőt, amelyen belül az engedélyezett címzett a rendeltetési vámhivataltól a „kirakodás engedélyezése” üzenet révén megkapja az „előzetes érkezési jelentés” üzenet adatait, a 37. cikk (3) bekezdésének értelemszerű alkalmazása céljából;

c) a kizárt árukategóriákat és árumozgásokat.

2. Az illetékes hatóságok az engedélyben meghatározzák, hogy szükség van-e a rendeltetési vámhivatal részéről bármilyen intézkedésre azelőtt, hogy az engedélyezett címzett rendelkezhetne a beérkezett árukról.

VII. FEJEZET

A VASÚTON VAGY KONTÉNERBEN SZÁLLÍTOTT ÁRUKRA VONATKOZÓ EGYSZERŰSÍTETT ELJÁRÁSOK

1. SZAKASZ

A VASÚTI ÁRUSZÁLLÍTÁSRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

Hatály

67. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás alakiságait megkönnyítik a 68–79., a 95. és a 96. cikkek rendelkezései a vasúttársaságok által szállított áruk esetében, a „CIM és expressz-csomag fuvarlevél” (a továbbiakban: CIM fuvarlevél”) révén.

A felhasznált okmány jogi értéke

68. cikk

A CIM fuvarlevél egyenértékű az árutovábbítási nyilatkozattal.

A nyilvántartások ellenőrzése

69. cikk

Minden ország vasúttársasága számviteli központjában vagy központjaiban azok nyilvántartásait országa illetékes hatóságainak, azok ellenőrzése végett, rendelkezésre bocsátja.

Főkötelezett

70. cikk

1. Az a vasúttársaság, amely az árut az egységes árutovábbítási nyilatkozatként szolgáló CIM fuvarlevéllel történő fuvarozásra átveszi, ezen árutovábbítási művelet főkötelezettje lesz.

2. Annak az országnak a vasúttársasága, amelynek területén keresztül a szállítás a szerződő felek országaiba belép, főkötelezetté válik a harmadik ország vasútján való szállításra elfogadott árukkal kapcsolatos műveletek tekintetében.

Címke

71. cikk

A vasúttársaságok úgy járnak el, hogy az egységes árutovábbítási eljárás szerint teljesített szállításokat címkékkel látják el, amelyeken a III. függelék B11. mellékletében található minta szerinti piktogram szerepel.

A címkéket felrakják a CIM fuvarlevélre, valamint a kocsira is, amennyiben teljes rakományról van szó, vagy a csomagra vagy csomagokra az egyéb esetekben.

Az első albekezdésben említett címkét helyettesítheti zöldtintás bélyegző alkalmazása, amely a III. függelék B1. mellékletében szereplő piktogramot ábrázolja.

A szállítási szerződés módosítása

72. cikk

Abban az esetben, ha a szállítási szerződés módosítása azzal a hatással jár, hogy megszűnik:

- az egyik szerződő fél országán belül egy szállítás, amelynek a jelzett szerződő fél országán kívül kellett volna befejeződnie,

- az egyik szerződő fél országán kívül egy szállítás, amelynek a jelzett szerződő fél országán belül kellett volna befejeződnie,

akkor a vasúttársaságok a módosított szerződés végrehajtását csak az indító vámhivatal előzetes engedélyével folytathatják.

Minden egyéb esetben a vasúttársaságok folytathatják a módosított szerződés végrehajtását; a bekövetkezett módosításról az indító vámhivatalt haladéktalanul értesítik.

A SZERZŐDŐ FELEK KÖZÖTTI ÁRUFORGALOM

A CIM fuvarlevél használata

73. cikk

1. Amennyiben egy szállítás, amelyre az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazandó, megkezdődik, és a szerződő felek egyikének országában kell véget érnie, a CIM fuvarlevelet az indító vámhivatalban kell bemutatni.

2. Amennyiben az áruk a Közösség egyik pontja és egy másik pontja között mozognak, amelynek során egy vagy több EFTA-ország területét érintik, az indító vámhivatal a CIM fuvarlevél 1., 2. és 3. példányán a vám számára fenntartott rovatban jól láthatóan feljegyzi:

- a „T1” jelzést, ha az árukat a T1 eljárás szerint szállítják,

- a „T2” vagy „T2F” jelzést, szükség szerint, ha az árukat a T2 eljárás szerint szállítják, amennyiben a közösségi rendelkezések szerint ennek a jelzésnek a bejegyzése kötelező.

A „T2” vagy „T2F” jelzést az indító vámhivatal bélyegzőjének alkalmazása hitelesíti.

3. Amennyiben az árukat a Közösséget elhagyva egy EFTA-országban lévő rendeltetési helyre szállítják, az indító vámhivatal a CIM fuvarlevél 1., 2. és 3. példányán a vám számára fenntartott rovatban jól láthatóan feljegyzi a „T1” jelzést, ha az áruk forgalmazása a T1 eljárás szerint történik.

4. A (2) és a (3) bekezdésben említett esetektől eltekintve azokat az árukat, amelyek a Közösség egyik pontjáról egy másik pontjára egy vagy több EFTA-ország területét érintve szállítják, valamint azokat az árukat, amelyek forgalmazása a Közösséget elhagyva egy EFTA-országon belüli rendeltetési helyre irányul, a Közösség egyes tagállamai által megállapított szabályok szerint, az indító pályaudvartól a rendeltetési pályaudvarig terjedő teljes útvonal egészére a T2 eljárás alá vonják, anélkül, hogy az indító vámhivatalban az ezekre az árukra vonatkozó CIM fuvarlevelet be kellene mutatni.

Ha olyan árukról van szó, amelyeket a Közösség egyik pontjáról egy másikra egy vagy több EFTA-ország érintésével szállítják, a 71. cikkben említett címkéket nem kell felhelyezni.

5. Azokat az árukat, amelyek szállítása egy EFTA-országban kezdődik meg, a T1 eljárás alá vontnak kell tekinteni. Mindazonáltal, ha az áruk szállításának a T2 eljárás szerint kell végbemennie, az egyezmény 2. cikke (3) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezéseknek megfelelően, az indító vámhivatal a CIM fuvarlevél 3. példányán jelzi, hogy azoknak az áruknak a forgalmazása, amelyekre ez az okmány vonatkozik, a T2 eljárás szerint történik; e célból jól láthatóan feltünteti a „T2” vagy „T2F” jelzést, szükség szerint, valamint az indító vámhivatal bélyegzőjét és az illetékes tisztviselő aláírását a vám számára fenntartott rovatban. A T1 eljárás szerint szállított áruk tekintetében a T1 jelzést az okmányon nem kell feltüntetni.

6. A CIM fuvarlevél minden példányát vissza kell adni az érdekeltnek.

7. Bármely EFTA-ország előírhatja, hogy a T1 eljárás szerint szállított áruk szállíthatók a T1 eljárás szerint, anélkül, hogy a CIM fuvarlevelet az indító vámhivatalnak be kellene mutatni.

8. Ami a (2), (3) és (5) bekezdésekben említett árukat illeti, a rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe a rendeltetési pályaudvar tartozik. Mindazonáltal, amennyiben egy köztes pályaudvaron az árukat szabad forgalomba bocsátják vagy egy másik eljárás alá vonják, a rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal tölti be, amelynek illetékességébe ez a pályaudvar tartozik. Ami azokat az árukat illeti, amelyeket a Közösség egyik pontjáról egy másikra egy vagy több EFTA-ország érintésével szállítanak, a (4) bekezdésben említett feltételek szerint, a rendeltetési vámhivatalban semmiféle alakiságot nem kell elvégezni.

Azonosítási intézkedések

74. cikk

Általában, és a vasúttársaságok által alkalmazott azonosítási intézkedéseket figyelembe véve, az indító vámhivatal nem helyez el vámzárakat a szállítóeszközökön vagy a csomagokon.

A CIM fuvarlevél különböző példányainak használata

75. cikk

1. Azokat az eseteket kivéve, amikor az árukat a Közösség egyik pontja és egy másik pontja között szállítják, amelynek során egy vagy több EFTA-ország területét érintik, a rendeltetési vámhivatal országának vasúttársasága az országnak a CIM fuvarlevél 2. és 3. példányát adja át.

2. A rendeltetési vámhivatal haladéktalanul visszajuttatja a lebélyegzett 2. lapot a vasúttársaságnak, a 3. lapot pedig megtartja.

HARMADIK ORSZÁGOK FELÉ IRÁNYULÓ VAGY ONNAN SZÁRMAZÓ SZÁLLÍTÁSOK

Harmadik országokba történő szállítások

76. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kezdődik és ezek területén kívül kell befejeződnie, a 73. és a 74. cikkek rendelkezéseit kell alkalmazni.

2. A rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe az a határátlépési pályaudvar tartozik, ahol a szállítás a szerződő felek területét elhagyja.

3. A rendeltetési vámhivatalnál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni.

Harmadik országokból származó szállítások

77. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kívül kezdődik és ezek területén belül fejeződik be, az indító vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe az a határátlépési pályaudvar tartozik, ahol a szállítás a szerződő felek területére belép.

Az indító vámhivatalnál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni.

2. A rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe a rendeltetési pályaudvar tartozik. Mindazonáltal, amennyiben egy köztes pályaudvaron az árukat szabad forgalomba bocsátják vagy egy másik vámeljárás alá vonják, a rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal tölti be, amelynek illetékességébe ez a pályaudvar tartozik.

A rendeltetési vámhivatalban a 75. cikkben előírt alakiságokat kell elvégezni.

A szerződő felek területén átmenő szállítások

78. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kívül kezdődik és azon kívül kell befejeződnie, az indító vámhivatal és a rendeltetési vámhivatal szerepét ellátó vámhivatalok azok, amelyeket a 77. cikk (1) bekezdése, illetve a 76. cikk (2) bekezdése említ.

2. Az indító és a rendeltetési vámhivataloknál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni.

Az áruk vámjogi helyzete

79. cikk

A 77. cikk (1) bekezdésében vagy a 78. cikk (1) bekezdésében említett szállítás tárgyát képező árukat a T1 eljárás szerint szállítottnak kell tekinteni, kivéve ha ezen áruk közösségi helyzete a II. függelék rendelkezéseinek megfelelően állapítható meg.

2. SZAKASZ

KONTÉNEREKBEN TÖRTÉNŐ SZÁLLÍTÁSOK

Hatály

80. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás alakiságait megkönnyítik a 81–96. cikkek rendelkezései a vasúttársaságok által konténerekben történő szállítások esetében, a fuvarozási vállalatok közvetítésével, az átadási jegyzékek révén, amelyekre e függelékben a hivatkozás a továbbiakban „TR átadási jegyzék”. Az ilyen szállítások adott esetben magukban foglalják ezeknek a szállítmányoknak a fuvarozási vállalatok által, a vasúttól különböző szállítási módokkal történő szállítását, a feladó országban az ebben az országban található indító pályaudvarig és a rendeltetési országban az ebben az országban található rendeltetési pályaudvartól, valamint az olyan tengeri szállítást, amelyre e két pályaudvar között kerül sor.

Meghatározások

81. cikk

A 80–96. cikkek alkalmazásában:

1) „fuvarozási vállalat”: a vasúttársaságok által társasági jogalanyként létrehozott vállalkozás, amelynek maguk is tagjai, az áruknak konténerekben, átadási jegyzékkel történő szállítása céljából alapított társasági formában működő ilyen vállalkozás;

2) „konténer”: áruk szállítására szolgáló eszköz, amely:

- tartós minőségű,

- kifejezetten az áruk egy vagy több szállítási módon történő szállításának a rakomány megbontása nélküli könnyítésére tervezték ,

- úgy tervezték, hogy könnyen csatolható és/vagy kezelhető legyen,

- úgy tervezték, hogy megfelelően lehessen zárral ellátni, amennyiben ezt a 89. cikk alkalmazása megköveteli ,

- mérete olyan, hogy az alaplap négy külső sarka által bezárt terület legalább 7 négyzetméter;

3) „TR átadási jegyzék”: az olyan szállítási szerződésből álló okmány, amelyben a fuvarozási vállalat megállapodik, hogy egy vagy több konténert a feladótól a címzettig nemzetközi fuvarozás keretén belül elszállít. A TR átadási jegyzéket annak jobb felső sarkában azonosítás céljából sorszámozzák.. A szám nyolc számjegyből áll, amelyeket a TR betűk előznek meg.

A TR átadási jegyzék a következő példányokból áll, számozási sorrendben:

1.: a fuvarozási vállalat vezérigazgatóságának példánya;

2: a rendeltetési pályaudvaron működő fuvarozási vállalat nemzeti képviselőjének példánya,;

3A: a vámhatóságok példánya;

3B: a címzett példánya;

4: a fuvarozási vállalat vezérigazgatóságának példánya;

5: az indító pályaudvaron működő fuvarozási vállalat nemzeti képviselőjének példánya;

6: a feladó példánya.

A 3A példány kivételével, a TR átadási jegyzék minden példányának jobboldali szélét kb. 4 cm széles zöld színű csíkkal látják el;

4) „konténerek jegyzéke”(a továbbiakban: jegyzék), a TR átadási jegyzékhez csatolt okmány, amely annak elválaszthatatlan része, és amellyel több konténert ugyanazon indító pályaudvarról ugyanazon rendeltetési pályaudvarra szállítanak, amely pályaudvarokon a vámalakiságokat végzik.

A jegyzéket ugyanannyi példányban kell benyújtani, mint a TR átadási jegyzéket, amelyre vonatkozik.

A jegyzékek számát fel kell tüntetni a jegyzékek számának jelzésére használt rovatban, amely a TR átadási jegyzék jobb felső sarkában található.

Ezenkívül minden jegyzék jobb felső sarkában feltüntetik a megfelelő TR átadási jegyzék sorozatszámát.

A felhasznált okmány jogi ereje

82. cikk

A fuvarozási vállalatok által használt TR átadási jegyzékek az árutovábbítási nyilatkozattal megegyező hatállyal bírnak.

A nyilvántartások ellenőrzése – Információnyújtás

83. cikk

1. Minden országban a fuvarozási vállalat, nemzeti képviselőjén vagy képviselőin keresztül a számviteli központja vagy központjai, vagy képviselőjének vagy képviselőinek ügyében illetékes hatóságok rendelkezésére bocsátja a jelzett központok nyilvántartásait, azok ellenőrzése végett.

2. Az illetékes hatóságok kérésére a fuvarozási vállalat vagy annak nemzeti képviselője vagy képviselői haladéktalanul átadják mindazokat az okmányokat, számviteli nyilvántartásokat vagy a teljesített vagy folyamatban lévő szállítmányokkal kapcsolatos információkat, amelyekről e hatóságoknak – megítélésük szerint – tudniuk kell..

3. Abban az esetben, ha a 82. cikknek megfelelően a TR átadási jegyzékek árutovábbítási nyilatkozatokkal egyenértékűek, a fuvarozási vállalat vagy annak nemzeti képviselője vagy képviselői tájékoztatják az alábbiakat:

a) a rendeltetési vámhivatalt, bármely olyan TR átadási jegyzékről, amelynek 1. példányát vámhivatali bélyegző nélkül küldték el;

b) az indító vámhivatalt, bármely olyan TR átadási jegyzékről, amelynek 1. példányát nem juttatták vissza, és amely tekintetében nem tudták megállapítani, hogy a szállítmány megfelelő bemutatása megtörtént-e a rendeltetési vámhivatalnál, vagy hogy a 93. cikk szerint azt a szerződő felek területéről harmadik országba vitték-e.

Főkötelezett

84. cikk

1. A 80. cikkben említett szállításoknál, amikor azokat egy fuvarozási vállalat vette át egy országban, ennek az országnak a vasúttársasága lesz a főkötelezett.

2. A 80. cikkben említett szállításoknál, amikor azokat egy fuvarozási vállalat egy harmadik országban veszi át, annak az országnak a vasúttársasága lesz a főkötelezett, amelynek területén keresztül a szállítás a szerződő felek történetére megtörténik.

Vámalakiságok nem vasúti forgalomban végrehajtott szállítás esetén

85. cikk

Amennyiben nem vasúti forgalomban végrehajtott szállítás során kell teljesíteni a vámalakiságokat az indító pályaudvarig vagy a, rendeltetési pályaudvartól nem vasúttal megtett út során, akkor a TR átadási jegyzék csak egyetlen konténert tartalmazhat.

Címke

86. cikk

A fuvarozási vállalat úgy jár el, hogy az egységes árutovábbítási eljárás szerint teljesített szállításokat címkékkel látják el, amelyeken a III. függelék B11. mellékletében található minta szerinti piktogram szerepel. A címkéket a TR átadási jegyzékre, valamint a konténerre vagy a konténerekre rögzítik.

Az első albekezdésben említett címkét helyettesítheti zöldtintás bélyegző alkalmazása, amely a III. függelék B11. mellékletében szereplő piktogramot ábrázolja.

A szállítási szerződés módosítása

87. cikk

Abban az esetben, ha a fuvarozási szállítási szerződés módosítása azzal a hatással jár, hogy megszűnik:

- az egyik szerződő fél országán belül egy szállítás, amelynek a jelzett szerződő fél országán kívül kellett volna befejeződnie,

- az egyik szerződő fél országán kívül egy szállítás, amelynek a jelzett szerződő fél országán belül kellett volna befejeződnie,

akkor a fuvarozási vállalat a módosított szerződés végrehajtását csak az indító vámhivatal előzetes egyetértésével folytathatja.

Minden egyéb esetben a fuvarozási vállalat folytathatja a módosított szerződés végrehajtását; a bekövetkezett módosításról az indító vámhivatalt haladéktalanul értesíti.

A SZERZŐDŐ FELEK KÖZÖTTI ÁRUFORGALOM

TR átadási jegyzék és kimutatások

88. cikk

1. Amennyiben egy szállítás, amelyre az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazandó, megkezdődik, és a szerződő felek egyikének országában kell véget érnie, a TR átadási jegyzéket az indító vámhivatalban kell bemutatni.

2. Amennyiben az árukat a Közösség egyik pontja és egy másik pontja között szállítják, amelynek során egy vagy több EFTA-ország területét érintik, az indító vámhivatal a TR átadási jegyzék 1., 2. és 3A. és 3B. példányán a vám számára fenntartott rovatban jól láthatóan feljegyzi:

- a „T1” jelzést, ha az árukat a T1 eljárás szerint szállítják,

- a „T2” vagy „T2F” jelzést, szükség szerint, ha az árukat a T2 eljárás szerint szállítják, amennyiben a közösségi rendelkezések szerint ennek a jelzésnek a bejegyzése kötelező.

A „T2” vagy „T2F” jelzést az indító vámhivatal bélyegzőjének alkalmazása hitelesíti.

3. Amennyiben az árukat a Közösséget elhagyva egy EFTA-országban lévő rendeltetési helyre szállítják, az indító vámhivatal a TR átadási jegyzék 1., 2. és 3A. és 3B. példányán a vám számára fenntartott rovatban jól láthatóan feljegyzi a „T1” jelzést, ha az áruk forgalmazása a T1 eljárás szerint történik.

4. A (2) és a (3) bekezdésben említett esetektől eltekintve azokat az árukat, amelyeket a Közösség egyik pontjáról egy másik pontjára egy vagy több EFTA-ország területét érintve szállítják, valamint azokat az árukat, amelyek forgalmazása a Közösséget elhagyva egy EFTA-országon belüli rendeltetési helyre irányul, a Közösség egyes tagállamai által megállapított szabályok szerint, az útvonal egészére a T2 eljárás alá vonják, anélkül, hogy az indító vámhivatalban az ezekre az árukra vonatkozó TR átadási jegyzéket be kellene mutatni. Ha olyan árukról van szó, amelyeket a Közösség egyik pontjáról egy másikra egy vagy több EFTA-ország érintésével szállítják, a 86. cikkben említett címkéket nem kell felhelyezni.

5. Azokat az árukat, amelyek szállítása egy EFTA-országban kezdődik meg, a T1 eljárás alá vontnak kell tekinteni. Mindazonáltal, ha az áruk szállításának a T2 eljárás szerint kell végbemennie, az egyezmény 2. cikke (3) bekezdésének b) pontjában foglalt rendelkezéseknek megfelelően, az indító vámhivatal a TR átadási jegyzék 3A. példányán jelzi, hogy azoknak az áruknak a forgalmazása, amelyekre ez az okmány vonatkozik, a T2 eljárás szerint történik; e célból a TR átadási jegyzék 3A. példányán a vám számára fenntartott rovatban jól láthatóan feltünteti a „T2” vagy „T2F” jelzést, szükség szerint, valamint az indító vámhivatal bélyegzőjét és az illetékes tisztviselő aláírását. A T1 eljárás szerint szállított áruk tekintetében a „T1” jelzést az okmányon nem kell feltüntetni.

6. Amennyiben egy TR átadási jegyzék egyszerre vonatkozik a T1 eljárás szerint szállított árukat tartalmazó konténerekre és a T2 eljárás szerint szállított konténerekre, az indító vámhivatal a TR átadási jegyzék 1., 2., 3A. és 3B. példányain a vám számára fenntartott rovatban külön hivatkozásokként jegyzi be a konténer(eke)t, aszerint, hogy milyen árukat tartalmaz(nak), és ennek megfelelően feltünteti a „T1” és a „T2” vagy „T2F” jelzést, szükség szerint, a vonatkozó konténer(ek)re való hivatkozásban.

7. Amennyiben a (3) bekezdésben említett esetben konténer-kimutatásokat használnak, külön kimutatást kell készíteni a T1 eljárás szerint szállított árukat tartalmazó konténerekről és az ezekre való hivatkozást a TR átadási jegyzék 1., 2., 3A. és 3B. példányain a vám számára fenntartott rovatban a konténer-kimutatás sorszámával (sorszámaival) kell bejegyezni. A „T1” jelzést fel kell tüntetni azoknak a kimutatásoknak a sorszámánál (sorszámainál), amelyekre vonatkozik (vonatkoznak).

8. A TR átadási jegyzék minden példányát vissza kell adni az érdekeltnek.

9. Bármely EFTA-ország előírhatja, hogy a T1 eljárás szerint szállított áruk szállíthatók a T1 eljárás szerint, anélkül, hogy a TR átadási jegyzéket az indító vámhivatalnak be kellene mutatni.

10. Ami a (2), (3) és (5) bekezdésben említett árukat illeti, a TR átadási jegyzéket abban a rendeltetési vámhivatalban kell bemutatni, ahol a szabad forgalomba bocsátásukra vonatkozó nyilatkozat tárgyát képezik, vagy ahol azokat egy másik eljárás alá vonják.

Ami azokat az árukat illeti, amelyeket a Közösség egyik pontjáról egy másikra egy vagy több EFTA-ország érintésével szállítanak, a (4) bekezdésben említett feltételek szerint, a rendeltetési vámhivatalban semmiféle alakiságot nem kell elvégezni.

Azonosítási intézkedések

89. cikk

Az áruk azonosítása az egyezmény 11. cikkének rendelkezései szerint történik. Mindazonáltal az indító vámhivatal általában nem helyez el vámzárakat a konténerekre, ha a vasúttársaságok alkalmaznak azonosítási intézkedéseket. Vámzárak felhelyezése esetén ezeket a TR átadási jegyzék 3A. és 3B. példányain a vám számára fenntartott rovatban jelezni kell.

A TR átadási jegyzék különböző példányainak használata

90. cikk

1. Azokat az árukat kivéve, amelyeket a Közösség egyik pontja és egy másik pontja között szállítanak, amelynek során egy vagy több EFTA-ország területét érintik, a fuvarozási vállalat a rendeltetési vámhivatalnak a TR átadási jegyzék 1., 2. és 3A. példányát adja át.

2. A rendeltetési vámhivatal késedelem nélkül visszajuttatja a fuvarozási vállalatnak az 1. és a 2. példányt, miután ellátta azt ellenjegyzésével, a 3A. példányt pedig megőrzi.

HARMADIK ORSZÁGOKBA VAGYHARMADIK ORSZÁGOKBÓL TÖRTÉNŐ SZÁLLÍTÁS

Harmadik országokba történő szállítások

91. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kezdődik és ezek területén kívül kell befejeződnie, a 88. cikk (1)–(9) bekezdéseinek és a 89. cikknek a rendelkezéseit kell alkalmazni.

2. A rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe az a határátlépési pályaudvar tartozik, ahol a szállítás a szerződő felek területét elhagyja.

3. A rendeltetési vámhivatalnál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni.

Harmadik országokból történő szállítások

92. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kívül kezdődik és ezek területén belül kell befejeződnie, az indító vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynek illetékességébe az a határátlépési pályaudvar tartozik, ahol a szállítás a szerződő felek területére belép. Az indító vámhivatalnál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni..

2. A rendeltetési vámhivatal szerepét az a vámhivatal látja el, amelynél az árukat be kell mutatni.

A rendeltetési vámhivatalban a 90. cikkben előírt alakiságokat kell elvégezni.

A szerződő felek területén átmenő szállítások

93. cikk

1. Amennyiben egy szállítás a szerződő felek területén kívül kezdődik és azon kívül kell befejeződnie, az indító vámhivatal és a rendeltetési vámhivatal szerepét ellátó vámhivatalok azok, amelyeket a 92. cikk (1) bekezdése és a 91. cikk (2) bekezdése említ.

2. Az indító és a rendeltetési vámhivataloknál semmilyen alakiságot nem kell teljesíteni.

Az áruk vámjogi helyzete

94. cikk

A 92. cikk (1) bekezdésében vagy a 93. cikk (1) bekezdésében említett szállítás tárgyát képező árukat a T1 eljárás szerint szállítottnak kell tekinteni, kivéve ha ezen áruk közösségi helyzete a II. függelék rendelkezéseinek megfelelően állapítható meg.

3. SZAKASZ

EGYÉB RENDELKEZÉSEK

Rakományjegyzékek

95. cikk

1 Az I. függelék 22. cikkének (5) bekezdése és az V. melléklet 24. pontja vonatkozik azokra a rakományjegyzékekre, amelyeket esetleg a CIM fuvarlevélhez vagy a TR átadási jegyzékhez csatolnak. Az ilyen jegyzékek számát fel kell tüntetni a CIM fuvarlevélnek illetve TR átadási jegyzéknek a mellékelt anyagok jelzésére fenntartott rovatában.

Ezenkívül a rakományjegyzéken fel kell tüntetni annak a kocsinak a számát, amelyre a CIM fuvarlevél vonatkozik, vagy adott esetben az árukat tartalmazó konténernek a számát.

2. A szerződő felek területén belül kezdődő, és egyidejűleg mind a T1 eljárás szerint szállított, mint a T2 eljárás szerint szállított árukkal kapcsolatos szállításoknál külön rakományjegyzéket kell kiállítani a TR átadási jegyzékek alapján történő konténeres szállításokra, amely külön rakományjegyzékeket minden egyes olyan konténerre ki kell állítani, amelyek egyszerre két árukategóriát tartalmaznak.

Mindkét árukategóriára vonatkozóan a rakományjegyzékek sorszámát fel kell tüntetni a CIM fuvarlevélnek illetve a TR átadási jegyzéknek az árumegnevezésre fenntartott rovatában.

3. Az (1) és a (2) bekezdésben említett esetekben és a 67–96. cikkekben eléírt eljárások céljára a CIM fuvarlevélhez vagy a TR átadási jegyzékhez csatolt rakományjegyzékek azok szerves részét képezik és ugyanazon joghatásokkal rendelkeznek.

Ezeknek a rakományjegyzékeknek az eredetijét a feladó pályaudvarnak ellenjegyzéssel kell ellátnia.

4. SZAKASZ

A NORMÁL ELJÁRÁSOK ÉS AZ EGYSZERŰSÍTETT ELJÁRÁSOK HATÁLYA – VASÚTI-KÖZÚTI KOMBINÁLT SZÁLLÍTÁS

96. cikk

1. A 67–95. cikkek rendelkezései nem zárják ki a II. címben meghatározott eljárások használatának lehetőségét, a 69. és 71. cikkek vagy a 83. és 86. cikkek is alkalmazandók azonban.

2. Az (1) bekezdésben említett esetben a felhasznált árutovábbítási nyilatkozat(ok)ra való hivatkozást a CIM fuvarlevél vagy a TR átadási jegyzék kiállításakor, jól láthatóan fel kell tüntetni az ilyen okmányok mellékleteinek jelölése számára fenntartott rovatban.

Ennek a hivatkozásnak tartalmaznia kell minden egyes felhasznált okmány típusát, az azt kiállító vámhivatalt, a dátumot és a nyilvántartási számot.

Ezen kívül a CIM fuvarlevél 2. példányát, vagy a TR átadási jegyzék 1. és 2. példányát annak a vasúttársaságnak kell ellenjegyeznie, amelynek illetékességébe az egységes árutovábbítási műveletben érintett utolsó pályaudvar tartozik. Ez a társaság látja azt el ellenjegyzéssel, miután meggyőződött arról, hogy az áruk szállítása annak (azoknak) az árutovábbítási okmány(ok)nak az alapján történik, amelyekre hivatkozik.

Amennyiben az (1) bekezdésben és e bekezdés első albekezdésében említett egységes árutovábbítási műveletek egy EFTA-országban fejeződnek be,