2009
EREDMÉNYESEN JAVÍTJA-E 
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZETET AZ EURÓPAI UNIÓ KÖZEGÉSZSÉGÜGYI 
PROGRAMJA  (2003–2007)?EURÓPAI 
SZÁMVEVŐSZÉK
2. sz. különjelentés
ISSN 1831-0893
HU

EREDMÉNYESEN JAVÍTJA-E 
AZ EGÉSZSÉGÜGYI HELYZETET AZ EURÓPAI UNIÓ KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAMJA (2003–2007)?2   2009.   sz. különjelentés
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK(az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdésének alapján)
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?2
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK
12, rue Alcide De Gasperi
L–1615 Luxembourg
Tel.: +352 4398-45410
Fax: +352 4398-46410
E-mail:  euraud@eca.europa.eu
Internet: http://www.eca.europa.eu
2   2009.   sz. különjelentés
Jelentős mennyiségű további információt talál az Európai Unióról az interneten.
Az információk az Europa szerveren, a következő címen állnak rendelkezésre: http://europa.eu
Katalógusinformáció a kiadvány végén található.Luxembourg: Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala, 2009ISBN 978-92-9207-233-9
© Európai Közösségek, 2009
A sokszorosítás a forrás megnevezésével engedélyezett.
Printed in Belgium
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?3
TARTALOMJEGYZÉK
Bekezdés
 RÖVIDÍTÉSEK
I–VI ÖSSZEFOGLALÓ
1–9 BEVEZETÉS
10–12  AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS
13–82  AZ ELLENŐRZÉS MEGÁLLAPÍTÁSAI
13–33  PROGRAMTERVEZÉS
14–18 NEM TÖRTÉNT MEG AZ INTÉZKEDÉSEK BELSŐ LOGIKÁJÁNAK EXPLICIT KIFEJTÉSE
19–21 A PROGRAMCÉLOK NEM KONKRÉTAK, NEM MÉRHETŐEK, ÉS NEM KAPCSOLÓDIK HOZZÁJUK TELJESÍTÉSI HATÁRIDŐ
22–28 HIÁNYZIK A STRATÉGIAI TERVEZÉS, ÉS HIÁNYOS A PRIORITÁSOK MEGHATÁROZÁSA29–33 A PROGRAMOK SZINTJÉN ALKALMAZOTT MUTATÓK NEM ALKALMASAK AZ EREDMÉNYEK MONITOROZÁSÁRA
34–65  A PROGRAMOK VÉGREHAJTÁSA: A PROJEKTTERVEZÉSTŐL AZ EREDMÉNYEKIG
35–38 A PROJEKTCÉLOK NEM KONKRÉTAK, NEM ELLENŐRIZHETŐEK, ILLETVE NEM SZÁMSZERŰSÍTHETŐEK
39–49  A PROJEKTEREDMÉNYEK MEGTERVEZÉSE, A CÉLCSOPORTOK MEGHATÁROZÁSA ÉS A FENNTARTHATÓSÁGI TERVEK 
ELKÉSZÍTÉSE INKÁBB KIVÉTEL, SEMMINT SZABÁLY
50–54  A PROJEKTEK EGYMÁST KIEGÉSZÍTŐ JELLEGÉT ÉS A PROJEKTPORTFÓLIÓK KÖVETKEZETESSÉGÉT NEM MEGFELELŐEN 
MONITOROZTÁK
55–65 AZ EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁS KORLÁTOZOTT
66–82  PROJEKTIRÁNYÍTÁS
67–69 A PARTNERI KAPCSOLATOK JÓL MŰKÖDTEK70–73 A PROJEKTEK BIZOTTSÁG ÁLTALI MONITOROZÁSA INKÁBB VÉLETLENSZERŰEN, NEM PEDIG RENDSZERSZERŰEN TÖRTÉNT
74–78 A VÉGTERMÉKEK LÉTREJÖTTEK, DE AZ AKTÍV TERJESZTÉSÜK ELMARADT 
79–82 A PROJEKTÉRTÉKELÉS EGYELŐRE NEM TERJEDT EL ÁLTALÁNOSAN
83–92  KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK
 I. MELLÉKLET:  KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM, 2003–2007 ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ  TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET) – 
A FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK TÉMÁK SZERINTI BONTÁSBAN
 II. MELLÉKLET:  KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (PHP) ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ  TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET) – 
HAT SZAKPOLITIKAI TERÜLET ELEMZÉSE
 III. MELLÉKLET:  KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (PHP) ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ  TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET) – 
HOGYAN VONATKOZTATHATÓAK A SMART KRITÉRIUMOK A 36 ELLENŐRZÖTT PROJEKT TÁMOGATÁSI 
SZERZŐDÉSEIBEN RÖGZÍTETT PROJEKTCÉLOKRA?
 A BIZOTTSÁG VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?5
RÖVIDÍTÉSEK
ABM : Tevékenységalapú irányítás
DG JLS : Az Európai Bizottság Jogérvényesülés, Szabadság és Biztonság Főigazgatósága
DG SANCO : Az Európai Bizottság Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatósága
DG TREN : Az Európai Bizottság Energiaügyi és Közlekedési Főigazgatósága
EAV : Európai szintű értéknövelő hatás
ECDC : Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ
EK: Európai Közösség
ÉM: Éves munkaterv
EMCDDA : A Kábítószer és a Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja
EU: Európai Unió
KTF : Kutatás és technológiai fejlesztés
NGO : Civil szervezet
PHEA : Közegészségügyi Program Végrehajtó Hivatala, 2008 júliusától új nevén Egészség- és 
Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség (EAHC)
PHP : Közegészségügyi program (2003–2008)
2. PHP : Második közösségi cselekvési program az egészségügy területén (2007–2013)
RDI-ciklus : Kutatás – fejlesztés – végrehajtás ciklusa
WHO : Egészségügyi Világszervezet
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?6
ÖSSZEFOGLALÓ
I.
A 2003–2007-es közegészségügyi program  
a közegészség védelme és javítása érdeké-
ben hozott tagállami intézkedések kiegé-
szítését célozta. A program a következő  
három terület köré épült: egészségügyi  
tájékoztatás, az egészséget veszélyeztető  tényezőkre  történő gyors reagálás, illetve  
az egészségmeghatározó tényezők kezelése  
révén az egészségügyi helyzet javítása.
II.
Ebben az időszakban a program keretében körülbelül 352 projekt végrehatásához kap-tak szervezetekből álló konzorciumok támo-
gatást, a Közösség hozzájárulása összesen  kb. 232 millió eurót tett ki.
III.
A számvevőszéki ellenőrzés azt vizsgálta,  hogy megteremtették-e a megfelelő körül-ményeket ahhoz, hogy az uniós költségve-tésből finanszírozott projektek a tagállami 
intézkedéseket kiegészítve eredményesen  
járulhassanak hozzá az európai állampol-
gárok egészségének javításához. A Számve-vőszék elsősorban azt ellenőrizte, hogy:
a közegészségügyi programot úgy ter- a) 
vezték-e meg, hogy az megfelelő keretet 
biztosítson a Közösség által finanszírozott egészségjavító intézkedések eredményes 
végrehajtásához és monitorozásához;
a Bizottság már a program végrehaj- b) 
tásakor, illetve a projektek pályázta-tási szakaszában gondoskodott-e arról,  
hogy a közegészségügyi programból az  egészségmeghatározó tényezők  keretében 
finanszírozott projektek várhatóan fenn-tartható eredményeket érjenek el, illetve hogy egymást kiegészítsék, és uniós  
szinten értéknövelő hatást fejtsenek ki;  valamint
a Bizottság és a projektkoordinátorok gon- c) 
doskodtak-e arról, hogy a projektek irányí-tása eredményesen történjék.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?7
IV.
A Számvevőszék által tett megállapítások,  
illetve levont következtetések az alábbiak:
A közegészségügyi program keretében  a) 
rendkívül tág és nagyra törő célokat fogal-
maztak meg, amelyek éles ellentétben áll-tak a program rendelkezésére bocsátott  
eszközök korlátozottságával. Ilyen körül-
mények között arra kell összpontosítani, 
ami ténylegesen megvalósítható. Nem ked-vezett azonban az egyértelmű, releváns és logikailag összefüggő célok kitűzésének, 
illetve a megfelelő teljesítménymutatók  meghatározásának az, hogy a beavatkozás belső logikáját egyszer sem fogalmazták meg explicit módon. A közegészségügyi 
program ezért nem rendelkezett célirá-
nyos stratégiával. Az éves munkatervekben a programhoz meghatározott „akcióterüle-
tek” száma meghaladta a teljesítésük érde-
kében finanszírozott projektek számát.  
Mivel a projektekhez gyakran nagyon álta-
lánosan meghatározott címsorokból lehe-
tett támogatást igényelni, a projekttémák 
és célcsoportok nagy száma és sokfélesége az eszközök felhígulását és az eredmények 
szétaprózódását vonta maga után.
A projektek eredményességét tervezésbeli b) 
hiányosságok és végrehajtási problémák akadályozták. A projektekhez csak kivé-
teles esetben határozták meg az elérni 
kívánt eredményeket, így azt sem lehe-
tett bizonyítani, hogy azok kiváltottak-e 
bármilyen hatást. A fenntarthatóságot  
a résztvevők gyakran a projekttevékeny-
ségek folytatásaként értelmezték, így  az erősen függött az uniós támogatás  
folyamatosságától. A különböző prioritási területeken már elvégzett feladatokat  nem követték rendszeresen figyelemmel, ami egyes esetekben a munka kétszeri  elvégzését eredményezte.
Pozitívumnak tekinthető, hogy a program c) 
keretében a különböző országok e témá-ban érdekelt szereplői megismerkedhettek egymással. A projektek általában európai 
szinten is jelentősek voltak, és sok esetben elősegítették a tapasztalatok megosztását 
és a kölcsönös tanulást. A hálózatok ese-
tében volt a leginkább egyértelmű, hogy 
bennük sajátságosan európai értéknövelő 
hatás nyilvánul meg.ÖSSZEFOGLALÓ
V.
A Számvevőszék a megállapításai alapján  javasolja, hogy a jövőben hasonló jogsza-
bályok esetén fejtsék ki explicit módon  
a program belső logikáját. Ami a jelenlegi  
programot illeti, a Bizottság térképezze fel 
a már elvégzett munkát, és ennek áttekin-tése révén határozza meg az esetleg kima-
radt területeket. Az éves prioritások számát 
jelentősen csökkenteni kell, és azoknak olyan 
stratégiai témákra és tevékenységekre kell összpontosulniuk, amelyekben mindenkép-pen európai szintű értéknövelő hatás nyilvá-
nul meg. A Bizottságnak emellett orvosolnia kell a projekttervezés és -végrehajtás kap-csán feltárt hiányosságokat is.
VI.
Ami azonban még ennél is alapvetőbb fontos-sággal bír: a Számvevőszék felkéri a Bizott-
ságot és a tagállamokat, hogy a 2013-as  
év utáni időszakra vonatkozóan vizsgálják  
felül a közegészségügy terén nyújtott uniós 
finanszírozás módszereit. Az együttműködés 
egyéb létező módjait, például a „koordináció 
nyílt módszerét” tovább lehet fejleszteni.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?8
BEVEZETÉS
 1.  A Közösségek szerepét a közegészségügy terén az EK-Szerződés 152. cikke 
határozza meg, amely kimondja, hogy a Közösség által kifejtett tevé-
kenységek „ a népegészségügyi helyzet javítására, az emberi megbetege-
dések és betegségek, valamint az emberi egészséget fenyegető veszélyek okainak megelőzésére ” irányulnak. A Közösség ezen fellépéseinek célja 
a nemzeti szinten hozott intézkedések kiegészítése, az egészségügyi 
és orvosi ellátás megszervezésével, illetve nyújtásával kapcsolatos  
tagállami feladatok tiszteletben tartása mellett.
 2.  Az Európai Bizottság legfontosabb feladata a közegészségügy területén 
a tagállami hatóságok közötti együttműködés előmozdítása, valamint ösztönző intézkedések végrehajtása. A szervekre, az emberi eredetű anyagokra és a vérre vonatkozó biztonsági szabványokat illetően  fennálló különleges hatáskörtől eltekintve, az Unió jogalkotói hatás-köre ezen a területen olyan ösztönző intézkedések meghozatalára  korlátozódik, amelyek kizárják a tagállami törvények és rendeletek bármilyen harmonizációját.
 3.  A 2003–2008-as időszakra vonatkozó első közegészségügyi programot 
(PHP) az Európai Parlament és a Tanács 1786/2002/EK határozatával1 
fogadták el, és az nyolc, meghatározott egészségügyi témával foglal-kozó cselekvési programot váltott fel
2. A közegészségügyi program 
három általános célkitűzést fogalmazott meg:
a tájékoztatás javítása és az ismeretek gyarapítása a köz- a) 
egészségügy fejlesztése érdekében ( egészségügyi tájékoztatás  
programterület);
az egészségügyi veszélyekre való gyors és összehangolt reagá- b) 
lás képességének erősítése ( egészséget veszélyeztető tényezők  
programterület);
az egészségügyi helyzet javítása és betegségek megelőzése azáltal, c) 
hogy az egészségmeghatározó tényezőket az összes szakpolitika és 
tevékenység keretében figyelembe veszik ( egészségmeghatározó  
tényezők programterület).
 4.  Ezen célok megvalósítása érdekében a Bizottság támogatást nyújtott 
különböző szervezetekből (kormányzati szervek, civil szervezetek,  
tudományos intézetek) álló konzorciumok számára kiemelt köz-
egészségügyi kérdésekhez kapcsolódó projektek végrehajtásához.  
A kiemelt kérdéseket a Bizottság, valamint a tagállamok képviselői-ből álló bizottság
3 együtt határozta meg az általuk kidolgozott éves 
munkatervekben.1 HL L 271., 2002.10.9., 1. o.
2 Ezek a rákra, 
a ritka betegségekre, a környezetszennyezéssel 
összefüggő betegségekre, 
az AIDS-re és egyéb fertőző 
betegségekre, a sérülések 
megelőzésére, a kábítószer-függőség megelőzésére, az 
egészségi állapot monitorozására, 
valamint az egészségügyi 
ismeretterjesztésre, tájékoztatásra, 
nevelésre és képzésre vonatkozó 
közösségi cselekvési programok 
voltak.
3 A program megvalósítására 
vonatkozó éves munkaterv 
kapcsán a programbizottság 
tölti be az 1999/468/EK tanácsi 
határozat (HL L 184., 1999.7.17., 
23. o.) 4. és 7. cikkében említett irányítóbizottság szerepét. 
A bizottság felügyeli a program 
által végzett tevékenységek 
kiválasztására és finanszírozására 
vonatkozó szabályokat, kritériumokat és eljárásokat; 
a közös stratégiák és fellépések 
végrehajtásánál és a program 
értékelésénél alkalmazott 
eljárásokat; valamint bizonyos, az egészségügyi monitorozás és 
az egészségre veszélyt jelentő 
tényezőkre történő gyors reagálás 
összehangolásával kapcsolatos 
intézkedéseket. A közegészségügyi 
program végrehajtásához 
kapcsolódó egyéb intézkedéseket az 1999/468/EK határozat 3. és 
7. cikkében említett tanácsadó 
bizottsági eljárás keretében 
fogadják el.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?9
4 A 2007-es pályázati időszakra 
vonatkozó számadatok az 
elfogadott pályázatok listáján 
alapulnak. Számos szerződést illetően a tárgyalások még 
2008 októberében is folyamatban 
voltak. 5.  A közegészségügyi program a 2003–2007-es évekre vonatkozott. Ebben 
az időszakban mintegy 352 projektet támogattak, a közösségi hoz-
zájárulásra vállalt kötelezettségek összesen 231,7 millió eurót tettek ki
4 (lásd: 1. ábra ). Költségvetését tekintve az egészségmeghatározó 
tényezőkkel foglalkozó programterület volt a három közül a legna-
gyobb, 90,8 millió eurós közösségi hozzájárulással, ami a projektekre 
vállalt kötelezettségek teljes összegének 40%-át jelentette.
A TELJES KÖZÖSSÉGI HOZZÁJÁRULÁS (A KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK MILLIÓ 
EURÓBAN ÉS A TELJES KÖLTSÉGVETÉS SZÁZALÉKÁBAN VANNAK MEGADVA) ÉS A PROJEKTEK SZÁMA PROGRAMTERÜLETENKÉNT1. ÁBRA
 6.  A közegészségügyi program keretében támogatási szerződéseket kötöttek 
a projektkoordinátorokkal, akik a projekttevékenységek végrehajtása 
során felmerült költségek után legfeljebb 60%-os mértékű társfinan-
szírozásban részesültek (kivételes esetekben ez elérhette a 80%-ot is). A projektek számára nyújtott támogatásokon kívül a közegészségügyi 
program operatív költségvetésének egy kisebb részét (kb. 3%-át) ver-
senypályáztatás útján szolgáltatási szerződésekre fordították.Az egészéget veszélyeztet ő tényez ők
58,8 millió EUR (25%)68 projekt
 Egészségügyi tájékoztatás
82,1 millió EUR (35%)135 projekt 
Egészségmeghatározó tényezők90,8 millió EUR (40%)149 projekt 
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?10
 7.  A közegészségügyi programból támogatott projektek mérete, módszer-
tana és célcsoportja igen változatos képet mutatott (lásd: 1. hát-
térmagyarázat ). A konzorciumok tagjainak száma háromtól hatvan 
partnerig terjedt, a közösségi hozzájárulás mértéke 45 000 és 2,5 mil-lió EUR között mozgott, és a projekttevékenységek típusai is igencsak eltérőek voltak.
 8.  Az egészségügyre vonatkozó második közösségi cselekvési program 
(2. PHP) (2008–2013) 2008. január 1-jén lépett életbe5. A Bizott-
ság eredetileg azt javasolta, hogy egyesítsék a közegészségügyi  és a fogyasztóvédelmi programot
6. A Bizottság továbbá javasolta,  
hogy a költségvetést növeljék körülbelül 270%-kal (804 millió EUR az egészségügy területén a 2008–2013-as időszakban), mivel véleménye szerint a közegészségügyi program egészségügyi fellépésekre szánt költségvetése nem volt elegendő ahhoz, hogy teljesüljenek az egész-séget veszélyeztető tényezőkkel szembeni fellépésre vonatkozóan  a Szerződésben foglalt kötelezettségek
7.
 9.  A 2007–2013-as pénzügyi keretre vonatkozó 2006. május 17-i intézmény-
közi megállapodás alapján azonban az Európai Parlament és a Tanács 
nem fogadta el sem az egészségügyi és a fogyasztóvédelmi prog-ram egyesítését, sem pedig a megnövelt költségvetést. A jogalko-
tási folyamat végeredménye a közegészségügyi programhoz hasonló 
célokat és tevékenységeket kitűző második egészségügyi program  
lett, ennek költségvetése azonban 322 millió euróra csökkent, ami  
az előző programhoz képest körülbelül évi 9%-kal jelent kevesebbet (lásd: 2. háttérmagyarázat ). 5 Az Európai Parlament és 
a Tanács 1350/2007/EK határozata 
(HL L 301., 2007.11.20., 3. o.).
6 COM(2005) 115 végleges.
7 „A jelenlegi költségvetés 
fenntartása nem teszi lehetővé 
a Szerződésben megfogalmazott kötelezettségek optimális 
végrehajtását, sem pedig azt, 
hogy meg lehessen felelni 
annak a politikai szándéknak, 
hogy az a lehető legjobban 
szolgálja az állampolgárok 
érdekét az egészségügy és a fogyasztóvédelem területén. 
A meglévő pénzügyi források 
ugyanis nem teszik lehetővé 
a Közösség számára, hogy teljes 
körűen biztosítsa a szükséges 
intézkedéseket, különösen a széles 
körben terjedő súlyos betegségek vagy a jelentős betegségek elleni 
küzdelem, valamint a tagállamok 
között az egészségügy területén 
megvalósuló együttműködés 
vonatkozásában.” (Hatásvizsgálat, SEC(2005) 0425, 29. o.).
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  
PROGRAMTERÜLET) – PÉLDÁK A PROJEKTTEVÉKENYSÉGEKRE
Adatgyűjtés a recepthamisításról mint a kábítószerrel való visszaélés egyik mutatójáról.• 
Tudományos szimpózium szervezése a doppingszerek egészségügyi mellékhatásairól.• 
Jelentés készítése az alkoholmarketingre vonatkozó szabályozás betartásáról.• 
Tájékoztató készítése és terjesztése a migráns szexmunkások számára.• 
Verseny szervezése a dohányzásmentes iskolai osztályok népszerűsítésére.• 
Szoptatásra vonatkozó szakpolitika és tervek kidolgozása országos és regionális szinten.• 1. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?11
A 2003–2007-ES KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (PHP) ÉS A 2008–2013-AS 
EGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (2. PHP) ÖSSZEHASONLÍTÁSA2. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
PHP (2003–2007) 2. PHP (2008–2013)
Jogalap Az Európai Parlament és a Tanács 
1786/2002/EK határozata (2002. szeptember 23.) a közegészségügyre vonatkozó közösségi cselekvési program (2003–2008) elfogadásárólAz Európai Parlament és a Tanács 
1350/2007/EK határozata (2007. október 23.) az egészségügyre vonatkozó második közösségi cselekvési program (2008–2013) létrehozásáról
Célkitűzések •  a tájékoztatás javítása és az ismeretek 
gyarapítása a közegészségügy fejlesztése érdekében
•  az egészséget veszélyeztető tényezőkre 
való gyors és összehangolt reagálás képességének erősítése
•  az egészségügyi helyzet javítása 
és a betegségek megelőzése az egészségmeghatározó tényezőknek az összes szakpolitika és tevékenység keretében történő kezelése révén•  az egészséggel kapcsolatos 
információk és ismeretek összegyűjtése és terjesztése
•  az állampolgárok egészségügyi 
biztonságának javítása
•  az egészségügy előmozdítása, 
beleértve az egészségügyi egyenlőtlenségek csökkentését
A programról szóló 
határozatban megadott költségvetés354 millió EUR (2003–2008-ra vonatkozóan)8
azaz hat éven keresztül évenként 
59 millió EUR322 millió EUR 
(2008–2013-ra vonatkozóan)azaz hat éven keresztül évenként 53,7 millió EUR
Finanszírozási 
mechanizmusokTevékenységi támogatások 
Versenypályázatok (szolgáltatási szerződések)
9Tevékenységi támogatásokMűködési támogatásokKonferenciákEgyüttes fellépésekVersenypályázatok (szolgáltatási szerződések)
A programok 
végrehajtásaDG SANCO10Teljes körűen a PHEA11 kezeli
Hatásvizsgálat Nem végeztek Kibővített hatásvizsgálat (2005)12
8 Két főbb oka van annak, hogy a közegészségügyi programról szóló határozatban megadott indikatív költségvetés 
eltér az 5. bekezdésben említett, a 2003–2007-es időszak projektjeire vonatkozó kötelezettségvállalások 231,7 millió eurós összegétől: az indikatív költségvetésben körülbelül 58 millió EUR 2008-ra vonatkozott (amely év aztán átkerült a második egészségügyi programhoz [2. PHP]), valamint az indikatív összeg a végrehajtó ügynökség kiadásainak egy részét is tartalmazta.
9 Az éves munkatervekben az operatív költségvetés 10%-ában maximalizálták a versenypályázatokra fordítható 
pénzügyi keretet. Ezt a felső határértéket a második egészségügyi programban 20%-ra növelték.
10 2005-től kezdődően a támogatások kezelését és a pályázati felhívások megszervezését fokozatosan áthelyezték 
a Közegészségügyi Program Végrehajtó Hivatalához (PHEA) (a Hivatal 2007. január 1. óta működik teljes körűen).
11 A Bizottság 2004/858/EK határozata (HL L 369., 2004.12.16., 73. o.). 2008-ban a PHEA nevét Egészség- és Fogyasztóügyi 
Végrehajtó Ügynökségre (EAHC) változtatták.
12 SEC(2005) 0425, Az egészségügyi és fogyasztóvédelmi stratégia és programjavaslat melléklete (COM(2005) 115 
végleges).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?12
AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE 
ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS
 10.  Az egészségjavító intézkedéseket a következőképpen lehet meghatározni: 
„olyan intézkedések, amelyek segítenek az embereknek az egészséges  
életforma kialakításában és fenntartásában, valamint az egészséget  támogató életfeltételek (környezet) megteremtésében ”
13. Az ilyen  
típusú intézkedéseket nagyrészt lefedte a közegészségügyi program 
egészségmeghatározó tényezőkkel  foglalkozó területe. Az ellenőrzés 
megvizsgálta, hogy megfelelő feltételeket teremtett-e az Európai  
Parlament, a Tanács és a Bizottság a program megtervezésekor – vala-
mint a Bizottság és a projektkoordinátorok a program végrehajtásakor – ahhoz, hogy a projektek eredményeképpen az európai polgárok  
jobban ügyelhessenek saját egészségükre.
 11.  A Számvevőszék ezzel kapcsolatban megvizsgálta, hogy:
a közegészségügyi programot úgy tervezték-e meg, hogy az meg- a) 
felelő keretet biztosítson a tagállami beavatkozásokat kiegészítő, közösségi szinten finanszírozott egészségjavító intézkedések  eredményes végrehajtásához és monitorozásához;
a Bizottság már a program végrehajtásakor, illetve a projektek  b) 
pályáztatási szakaszában gondoskodott-e arról, hogy a közegész-
ségügyi programnál az egészségmeghatározó  tényezők  keretében 
finanszírozott projektek várhatóan fenntartható eredményeket  
érjenek el, illetve hogy egymást kiegészítsék, és uniós szintű érték-
növelő hatást fejtsenek ki; valamint hogy
a Bizottság és a projektkoordinátorok gondoskodtak-e arról, hogy c) 
a projektek irányítása eredményesen történjék.
 12.  Az ellenőrzés az alábbiakat foglalta magában:
a program jogalapjának elemzése, illetve a programértékelések a) 
és az egyéb releváns dokumentáció áttekintése;
a közösségi fellépések és a szakpolitika kidolgozásának elemzése b) 
az egészségmeghatározó tényezők  programterület következő kivá-
lasztott szegmenseiben: kábítószer-fogyasztás, alkoholfogyasztás, 
dohányzás, szexuális és reprodukciós egészség, mentálhigiéné,  valamint táplálkozás és testmozgás
14. Az elemzés kiterjedt továbbá 
a Bizottság szakpolitikai dokumentumainak, a WHO szakpolitikai 
dokumentumainak, a tagállamok és harmadik országok kezdemé-
nyezéseinek és programjainak, valamint az elméleti és a tudomá-
nyos szakirodalomnak az áttekintésére is;13 Don Nutbeam és szerzőtársai: 
The Evidence of Health Promotion 
Effectiveness – Shaping 
Public Health in a New Europe  
(Bizonyítékok az egészségfejlesztés 
eredményességére – 
A közegészségügy formálása 
az új Európában), Nemzetközi 
Egészségfejlesztési és Egészségnevelési Unió (IUHPE), 
1999., 3. o.
14 A kiválasztott szakpolitikai 
területek felölelték az 
egészségmeghatározó tényezők 
programterület mind a hat, életmóddal kapcsolatos prioritását. 
Ezen területek mindegyikén 
támogattak projekteket a 2003 és 
2007 közötti időszak valamennyi 
évében (lásd:  I. melléklet ).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?13
a 2003–2007-es közegészségügyi program három alterületének  c) 
egyikén, az egészségmeghatározó tényezők  területén az összesen 
finanszírozott 149 projektből kiválasztott 36 projektet tartalmazó minta értékelése. A minta a hat kiválasztott terület összes olyan 
projektjét lefedte, amelyek az ellenőrzés időpontjáig megfelelő 
projektérettségi szintet értek el
15. Az értékelés a következőket  
foglalta magában: a projektdokumentációk áttekintése; interjú  
készítése valamennyi projektkoordinátorral; valamint on-line fel-
mérés a projektpartnerek körében16;
interjúk a DG SANCO és a PHEA munkatársaival; d) 
a benyújtott pályázatok, a finanszírozott projektek, valamint  e) 
a projektek költségvetésének számszaki elemzése;
konzultáció az érdekeltekkel az országos egészségügyi minisztériu- f) 
moknál és közegészségügyi intézeteknél, a programbizottság tagál-lami képviselői körében, valamint nyolc tagállam (Belgium, Egyesült Királyság, Észtország, Finnország, Franciaország, Lettország, Német-ország, Svédország) nemzeti fókuszpontjánál; továbbá
az ellenőrzés különböző szakaszaiban a releváns kérdések meg- g) 
vitatása az egészségjavítás és a betegségmegelőzés területé-
nek szakértőiből álló csoporttal. A szakértői munka eredménye  
kézzelfogható a számvevőszéki elemzésben, hiszen például ők  
javasolták az RDI-ciklus elemzési keretként történő alkalmazását 
(lásd: 10. háttérmagyarázat), valamint a jelentésben megfogalma-
zott ellenőrzési észrevételeket is jóváhagyták.15 A minta az 
egészségmeghatározó tényezők 
kapcsán mind a hat, életmódhoz 
kötődő szakpolitikai területen (alkoholfogyasztás, dohányzás, 
kábítószer-fogyasztás, táplálkozás 
és testmozgás, szexuális és 
reprodukciós egészség, valamint 
mentálhigiéné) tartalmazta az összes olyan projektet, amely 
befejeződött, illetve amely 
keretében már legalább az 
első időközi technikai jelentést 
benyújtották.
16 A felmérést azért készítették, 
hogy feltárják, a különböző 
projektrésztvevőknek mi 
a véleménye a partnerségekről 
és az egészségjavító projektek 
irányításáról. A felmérést 
2008. március 11. és április 4. 
között végezték. A Számvevőszék által használt kérdőív az e 
területen végzett korábbi 
felméréseken alapult (lásd: 
El Ansari W., Educational 
Partnerships for Health: Do Stakeholders Perceive Similar 
Outcomes?  (Oktatási partnerségek 
az egészségügyben: Hasonló 
végeredményeket érzékelnek-e 
az egyes érintettek?), Journal 
of Public Health Management 
and Practice  (Közegészségügyi 
irányítás és gyakorlat), 9(2) kötet, 
2003., 136–156. o.). A mintában 
szereplő projektekben érintett 
mintegy 505 résztvevőt kérdeztek 
meg, közülük 242-en töltötték ki teljes mértékben a kérdőívet – ez 
47,9%-os válaszadási aránynak 
felel meg. További 19 résztvevő 
a felmérés néhány – de nem az 
összes – kérdésére válaszolt.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?14
PROGRAMTERVEZÉS
 13.  A programok eredményesebbek, ha megfelelően tervezik meg őket, és 
egyértelműen meghatározzák az elérni kívánt eredményeket. Erre  nagyobb az esély, ha:
a programra vonatkozó határozatban (vagy annak kísérő dokumen- a) 
tációjában) expliciten kifejtik az intézkedés belső logikáját;
olyan célkitűzéseket határoznak meg a programban, amelyek konk- b) 
rétak, mérhetőek, teljesíthetőek, relevánsak és teljesítési határidő 
kapcsolódik hozzájuk (SMART);
a prioritásokat a szervezet stratégiájának megfelelően határozzák c) 
meg; valamint
megalapozott és könnyen értelmezhető mutatók alapján monito- d) 
rozni lehet az elért teljesítményt és eredményeket.
NEM TÖRTÉNT MEG AZ INTÉZKEDÉSEK BELSŐ LOGIKÁJÁNAK 
EXPLICIT KIFEJTÉSE
 14.  A programtervezés kulcsfontosságú eleme, hogy meghatározzák a beavat-
kozás belső logikáját – azokat a feltételezett ok-okozati összefüggése-
ket, amelyek leírják, hogy a beavatkozás miként teljesíti majd az átfogó 
célkitűzéseket. Uniós környezetben a szakpolitikák és programok ezen 
átfogó céljait rendszerint a Szerződés határozza meg. A beavatkozás 
belső logikája meghatározza, milyen koncepcionális kapcsolat áll fenn az adott beavatkozás erőforrásai és végtermékeinek előállítása, illetve 
eredményeinek és végeredményeinek társadalomra gyakorolt hatása 
között
17. A tervezett beavatkozás belső logikájának explicit kifejtése 
lehetővé teszi, hogy kialakítsák a célkitűzések hierarchiáját, és meg-
állapítsák a monitorozás és az értékelés kulcsfontosságú mutatóit.
 15.  A beavatkozások belső logikáját azok a logikai modellek írják le a legmegfe-lelőbben, amelyek bemutatják, hogy a különböző tevékenységek erőfor-rásai által hogyan jönnek létre az elvárt eredmények. Sem a Bizottságnak 
a programra vonatkozó jogalkotási javaslata
18, sem a közegészségügyi 
program jogalapja, sem pedig az egyéb releváns dokumentumok (mint pl.: a hatásvizsgálatok
19 vagy az éves munkatervek) nem fejtették ki ilyen 
módon a program intézkedéseinek belső logikáját. Ugyanez vonatkozik 
a második egészségügyi programra (2. PHP) is.
 16.  Logikai modelleket más uniós politikáknál is alkalmaznak, például a külső 
fellépések esetében, valamint általános gyakorlatként használják eze-ket a közegészségügy területén a világ más részein (Egyesült Álla-mok, Kanada). Logikai modelleket használtak például a Dél-arizonai 
Határmenti Egészségügyi Pályalehetőségek Program
20, a California  
Wellness Alapítvány által finanszírozott Egészségjavítási Kezdemé-
nyezés21 és a Calgary Transzkulturális Mentálhigiénés Konzultációs  
Projekt22 megtervezése, végrehajtása és értékelése során.AZ ELLENŐRZÉS MEGÁLLAPÍTÁSAI
17 Európai Bizottság, Költségvetési 
Főigazgatóság, Az uniós 
tevékenységek értékelése: gyakorlati útmutató a Bizottság szolgálatai 
számára, 2004. július, 87. o. 
18 COM(2000) 285 végleges.
19 A közegészségügyi 
programra vonatkozó bizottsági 
javaslat megelőzte a kötelező 
hatásvizsgálatok 2002-es bevezetését, és ebből következően a programot 
csak korlátozott mértékben vetették 
költséghatékonysági elemzés 
alá. A második közegészségügyi 
programra viszont kibővített hatásvizsgálat készült (lásd: 
Európai Bizottság, SEC(2005) 0425; 
hatásvizsgálat a javasolt összevont 
egészségügyi és fogyasztóvédelmi 
stratégiához és programhoz).
20 How Using a Logic Model Refined 
Our Program to Ensure Success  
(Hogyan pontosította a logikai 
modell alkalmazása a programunkat 
a siker biztosítása érdekében?), 
M. Page, S. H. Parker és R. Renger,  
Health Promotion Practice OnlineFirst (Egészségjavítási Gyakorlat 
OnlineFirst), 2007. augusztus 28.
21 Evaluating the California Wellness 
Foundation’s Health Improvement 
Initiative: A Logic Model Approach  
(A California Wellness Alapítvány 
Egészségjavítási Kezdeményezésének 
értékelése a logikai modellen alapuló 
megközelítés alapján), A. Cheadle, 
W. L. Beery, H. P. Greenwald, 
G. D. Nelson, D. Pearson és 
S. Senter, Health Promotion Practice 
(Egészségjavítási Gyakorlat), 
2003. április, 4. kötet, 146–156. o.
22 Evaluability Assessment: A Catalyst 
for Program Change and Improvement  
(Értékelhetőségi vizsgálat: A programváltoztatás és -fejlesztés 
katalizátora), W. E. Thurston, 
J. Graham és J. Hatfield; Evaluation & 
the Health Professions  (Értékelés és az 
Egészségügyi Foglalkozások), 2003. 
június, 26. kötet, 206–221. o.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?15
 17.  A külső értékelők a közegészségügyi program félidős értékeléséről szóló 
jelentésükben23 azt javasolták, hogy ki kell dolgozni egy olyan szisz-
tematikus és megalapozott bizonyítékokon alapuló leírást, amely  
bemutatja az erőforrások, tevékenységek, végtermékek és végered-
mények közötti összefüggéseket (lásd:  3. háttérmagyarázat ). Más  
költségvetési területeken már a Számvevőszék is javasolta24, hogy  
alkalmazzák az intézkedések belső logikájának leírását a programter-
vezés, a célkitűzések meghatározása és a teljesítménymérés során.
 18.  A Számvevőszék véleménye szerint nehezebb SMART-típusú program-
célokat (lásd: 19–21. bekezdés) és a program végrehajtásának ered-
ményes monitorozásához használandó megalapozott mutatókat  (lásd: 70–73. bekezdés) meghatározni, ha hiányzik a koncepcionális keret.
A 2003–2008-AS KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAMRA VONATKOZÓ IDŐKÖZI 
ÉRTÉKELÉS AJÁNLÁSAI
„[A közegészségügyi program] eddig a közbenső fázisig teljesítette az éves munkatervében meghatá-
rozott munkaprogramot. Ez megfelelő kiindulási alapot jelent ahhoz, hogy építeni lehessen az eddig elért eredményekre:
pontosabb prioritások kialakításával, amelyeket az érdekelt felek elvárásai és a polgárok szükségletei 
• 
alapján határoznak meg, valamint a szakpolitikai célok és nagymértékű feddhetetlenség elérésével;a program tevékenységeinek nemcsak az egyes projektek céljait, hanem a programra vonatkozó hatá-
• 
rozat átfogó céljait is figyelembe vevő monitorozásával;azáltal, hogy közérthetőbben tájékoztatják az érdekelt feleket a program prioritásairól és munkájá-
• 
ról, valamint személyre szabottabb üzeneteket fogalmaznak meg a közegészségügyben érintettek 
szélesebb köre számára.
Ennek elérését megkönnyítené egy olyan logikai modell kidolgozása, amely képes nyomon követni 
azokat a pontos ok-okozati viszonyokat, amelyek várhatóan összekötik a program tevékenységeit a kilátásba helyezett végeredményekkel.”
(Wija J. Oortwijn és szerzőtársai, Interim evaluation of the Public Health Programme 2003–2008  (A közegészségügyi program (2003–
2008) időközi értékelése). Final Report, RAND Europe technical report  (Zárójelentés, RAND Europe szakmai jelentés), 2007., 6. o.).3. HÁTTÉRMAGYARÁZAT23 Wija J. Oortwijn és szerzőtársai, 
Interim evaluation of the Public 
Health Programme 2003–2008  
(A közegészségügyi program 
(2003–2008) időközi értékelése). 
Final Report, RAND Europe technical report  (Zárójelentés, RAND Europe 
szakmai jelentés), 2007., 6. o.
24 Lásd: 9/2007. sz. különjelentés: 
Az uniós kutatási és technológiai 
fejlesztési (KTF) keretprogramok 
értékelése – Tökéletesíthetné-e módszereit a Bizottság? 
(HL C 26., 2008.1.30.), 
34–36. bekezdés, valamint 
a 7/2008. sz. különjelentés: 
Intelligens Energia 2003–2006 (HL C 279., 2008.11.1.), 18. és 
21. bekezdés.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?16
A PROGRAMCÉLOK NEM KONKRÉTAK, NEM MÉRHETŐEK, 
ÉS NEM KAPCSOLÓDIK HOZZÁJUK TELJESÍTÉSI HATÁRIDŐ
 19.  A célokat úgy határozza meg a Bizottság tevékenységalapú irányítási 
rendszere (angol rövidítéssel: ABM system), hogy azok valamely tevé-
kenység által elérni kívánt hatások. Ezeknek nem kell leírniuk magát 
a tevékenységet, hanem inkább a tevékenység által elérendő változást 
kell illusztrálniuk25. A költségvetési rendelet értelmében kötelező  
SMART-típusú célkitűzéseket megfogalmazni a költségvetésből fede-
zett valamennyi uniós tevékenységi ágra vonatkozóan26.
 20.  A beavatkozás belső logikájának explicit kifejtése nélkül nehéz koherens 
programcélokat kijelölni. Valójában, ahogy azt az egészségmeghatározó 
tényezőkkel foglalkozó programterület is illusztrálja, a közegész-ségügyi programra vonatkozó határozat nagyon általános és tágan 
értelmezhető lehetséges tevékenységeket sorolt fel. Az átfogó szak-
politikai célkitűzést („ az egészségügyi helyzet javítása és a betegségek  
megelőzése az egészségmeghatározó tényezőknek az összes szakpoli-
tika és tevékenység keretében történő kezelése révén ”) nem bontot-
ták tovább konkrét, mérhető és teljesítési határidős célokra (lásd:  
4. háttérmagyarázat ).
 21.  A programra vonatkozó határozatból nem derül ki egyértelműen, hogy 
ezek a tevékenységek várhatóan hogyan járulnak hozzá az egész-
ségügyi helyzet javítására és a betegségek megelőzésére vonatkozó általános szakpolitikai célkitűzéshez, sem pedig az, hogy ennek az  
átfogó célnak az elérését hogyan lehet értékelni.
HIÁNYZIK A STRATÉGIAI TERVEZÉS, ÉS HIÁNYOS 
A PRIORITÁSOK MEGHATÁROZÁSA
 22.  Ahhoz, hogy egy kiadási programnak mérhető hatása legyen, olyan kivá-
lasztott tevékenységekre kell összpontosulnia, amelyeket szigorúan 
megszabott prioritási sorrend alapján stratégiai tervezés keretében 
határoznak meg. A prioritások száma legyen arányos a rendelkezésre álló költségvetéssel, mivel ha túl sok prioritás van, az csökkenti annak 
az esélyét, hogy az egyes területeken hatást lehessen kifejteni.
 23.  Az Európai Unió tagállamai évente egy főre számolva átlagosan 1 400 eurót 
költenek az egészségügyre27. Ez a kiadás tartalmazza ugyan az egész-
ségjavítási és egészségügyi tájékoztatási feladatok ellátását, az  összeg nagy részét azonban egészségügyi szolgáltatásokra és orvosi ellátásra fordítják, amit a Szerződés a tagállamok kizárólagos hatás-
körébe utal.25 Európai Bizottság, SPP/ABM 
útmutató, második kiadás, 
2004. október, 25. o.
26 Az Európai Közösségek általános 
költségvetésére alkalmazandó 
költségvetési rendeletről szóló, 
2002. június 25-i 1605/2002/
EK, Euratom tanácsi rendelet 
27. cikkének (3) bekezdése 
(HL L 248., 2002.9.16., 1. o.).
27 WHO Európai Regionális Iroda, 
Koppenhága, Public expenditure 
on health, purchasing power parity 
euro per capita, WHO estimates 
for 2003–2005  (Közegészségügyi 
kiadások, vásárlóerő-paritás 
EUR/fő, 2003–2005-re vonatkozó 
WHO-becslések), Health for All 
adatbázis (HFA-DB), 
(http://www.euro.who.int/hfadb), 
2008. október. 
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?17A KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM CÉLKITŰZÉSEI, EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET
A program célkitűzései –
az egészségmeghatározó tényezők  programterületA SMART kritériumok
Konkrét
(hogy 
nyomon 
követhető 
legyen az 
előrehaladás)Mérhető 
(hogy az előre-
haladásról 
hihető és ellen-
őrizhető módon 
lehessen 
beszámolni)Teljesíthető RelevánsTeljesítési 
határidős
„Az egészség elősegítése és a betegségek megelőzése az egészséget befolyásoló tényezők elleni fellépéssel, valamennyi közösségi politika és tevékenység esetében, a következők által:
Nem
1Nem2Részben3Igen Nem43.1. az életvitellel összefüggő, az egészséget befolyásoló tényezőkre, például 
a táplálkozás, a testmozgás, a dohányzás, az alkohol, a kábítószerek és egyéb anyagok fogyasztása, illetve a mentális egészségre vonatkozó stratégiák és intézkedések – beleértve az egészséggel kapcsolatos tudatosságra vonatkozókat is – előkészítése és végrehajtása, beleértve a valamennyi közösségi politikában, valamint az életkor és nem szerinti stratégiákban alkalmazandó intézkedéseket is;
3.2. a helyzet elemzése és stratégiák kidolgozása a társadalmi és gazdasági, 
egészséget befolyásoló tényezőkre vonatkozóan az egészségügy terén előforduló egyenlőtlenségek feltárása és megszüntetése, valamint a társadalmi és gazdasági tényezők egészségre gyakorolt hatásának felmérése érdekében;
3.3. a helyzet elemzése és stratégiák kidolgozása a környezettel kapcsolatos, 
egészséget befolyásoló tényezőkre vonatkozóan, és a környezeti tényezők egészségre gyakorolt hatásának feltárása és értékelése;
3.4. a helyzet elemzése és információk cseréje a genetikai befolyásoló tényezők és 
a genetikai szűrés alkalmazása tekintetében;
3.5. módszerek kidolgozása az egészséget elősegítő stratégiák és intézkedések 
minőségének és hatékonyságának értékelésére;
3.6. a fenti intézkedésekhez kapcsolódó képzési tevékenységek ösztönzése”
1 A célkitűzés nem teszi egyértelművé, hogy min kell változtatni, és nem ad meg teljesítménycélokat, amelyekkel egybevethető vol na az előrehaladás.
2 A célkitűzés nem mérhető és nem számszerűsíthető, nem határoztak meg teljesítménymutatókat. 
3 A programhatározatban „célkitűzésként” rögzített „tevékenységekre” alapozva – legalábbis bizonyos mértékben – teljesíthető.
4 Nem szabtak meg határidőt. 4. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?18
28 Ez a kilenc téma a következő 
volt: alkoholfogyasztás; dohányzás; kábítószerek; táplálkozás 
és testmozgás; szexuális és 
reprodukciós egészség és HIV; 
mentálhigiéné; az egészség 
szocioökonómiai meghatározó tényezői; környezeti meghatározó 
tényezők; valamint a betegségek 
és sérülések megelőzése. 2003-ban 
és 2004-ben további témaként 
szerepelt a közegészségügyi 
képzés (később kapacitásbővítésre 
változott), valamint a sajátos körülmények között végzett 
egészségjavítás. 2005-től kezdve 
ezen utóbbit megszüntették, és 
helyébe az egészség genetikailag 
meghatározott tényezői lépett. 24.  A közegészségügyi program egészségjavítási és egészségügyi tájékoz-
tatási feladatokra, valamint az egészséget veszélyeztető tényezőkkel szembeni fellépésekre fordítandó mintegy 59 millió eurós éves költ-
ségvetése 13 eurócentjébe kerül minden egyes európai állampolgár-
nak. Ebben a helyzetben akkor járna el megfelelően az Unió, ha ezt 
a viszonylag alacsony költségvetést néhány kiválasztott, prioritást  
élvező tevékenységre fordítaná olyan területeken, amelyeken egyér-telműen megmutatkozik az európai szintű értéknövelő hatás; ezeknek 
olyan problémáknak kell lenniük, amelyeket nemzetközi szinten lehet 
a legeredményesebben kezelni.
 25.  A közegészségügy területén prioritásként kezelendő témák megtalálha-
tóak az éves munkatervekben, amelyek útmutatást adnak a projekt-pályázatok készítői számára. A 2003–2007 közötti éves munkatervek 
hosszú témalistákat tartalmaztak minden egyes programterületre  
vonatkozóan, így a problémák széles körét lefedték. Minden évben 
kilenc ilyen témát javasoltak az egészségmeghatározó tényezőkkel  
foglalkozó programterületre (ezek éves költségvetése megközelítőleg 18 millió EUR volt). Bizonyos években – de nem minden évben – további három terület támogatására is sor került (lásd: I. melléklet )
28.
 26.  Mind a kilenc témában egy–hét potenciális éves akcióterületet határoz-
tak meg, amelyek jellege a konkréttól az általánosig terjedt (lásd:  
az 5. háttérmagyarázat  példái). Az éves akcióterületeket tevékeny-
ségek formájában határozták meg, amelyekre pályázatokat lehetett 
benyújtani, nem pedig olyan célok formájában, amelyek alapján az 
előrehaladást értékelni lehetett volna.
 27.  Ennek eredményeképpen a 2003–2007-es időszak éves munkatervei össze-
sen 154 akcióterületet határoztak meg egyedül az egészségmeghatározó 
tényezőkkel  foglalkozó területen. Ugyanebben az időszakban ugyan-
ezen programterület keretében mindössze 149 projektet finanszíroztak, ami azt jelenti, hogy még optimális körülmények között sem jutott volna minden egyes területre egy projekt. A valóságban a prioritások 
lefedettsége még alacsonyabb volt, mivel számos projekt foglalko-zott ugyanazzal az akcióterülettel. Ráadásul gyakran előfordult, hogy 
egy adott évben bizonyos tág egészségügyi témákkal – mint például 
a táplálkozás, az alkoholfogyasztás és a mentálhigiéné – csupán egy-
két projekt foglalkozott (lásd: I. melléklet ).
 28.  Mivel a szervezetek és a társulások olyan címsorokból igényelhettek 
támogatást, amelyeket gyakran nagyon általánosan határoztak meg 
(lásd az 5. háttérmagyarázatban  szereplő példákat), a Bizottságnak 
benyújtott pályázatokra igen gyakran a stratégiai összpontosítás hiá-
nya volt jellemző. Ez elsősorban olyan területeken okozott problémát, 
ahol a projektekkel kapcsolatban elvárták, hogy háttértanulmányként 
szolgáljanak vagy egyéb módon járuljanak hozzá a szakpolitika kiala-kításához. Ezeken a területeken a versenypályázat (tendereztetés)  
alkalmazása (és a szolgáltatási szerződések igénybevétele) lehetővé 
teszik az elvárt eredmények pontosabb meghatározását. Ezt azonban 
a közegészségügyi program költségvetésének legfeljebb 10%-ában 
maximalizálták – ezt a felső korlátot a 2. egészségügyi program kere-
tében 20%-ra emelték (lásd: 2. háttérmagyarázat ).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?19
A KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐKKEL  
FOGLALKOZÓ PROGRAMTERÜLETÉHEZ KAPCSOLÓDÓ ÉVES AKCIÓTERÜLETEK5. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
Téma Az éves munkatervekben meghatározott éves akcióterületek (példák)
(Forrás : A közegészségügyi program végrehajtására vonatkozó éves 
munkatervek, 2003–2007)
Dohányzás „A dohányzás elfogadottságának megszüntetését célzó stratégiák támogatása, beleértve a dohányzás elterjedtségének csökkentését célzó stratégiákat és intézkedéseket.”
Alkoholfogyasztás „Meg kell vizsgálni az egyes országok alkoholtartalmú italok reklámozására és értékesítésére vonatkozó jogszabályainak végrehajtását és az önszabályozást.” (2004)
Kábítószerek „Elsőbbséget élveznek azok a pályázatok, amelyek a következő témákkal foglalkoznak:
•  kezelési és a társadalomba való visszailleszkedést segítő tevékenységek 
valamennyi tagállamban, és a törvényes/törvénytelen drogok nem rendeltetésszerű használata, illetve a velük való visszaélések;
•  a megelőzést és az egészségkárosodás csökkentését célzó szolgáltatások 
rendelkezésre állásának javítása területén bevált legjobb módszerek, különösen a HIV/AIDS, illetve egyéb vér útján terjedő fertőzések vonatkozásában.” (2005)
Táplálkozás és testmozgás „Innovatív intézkedések kidolgozása az étkezési és a testmozgási szokások javítása érdekében valamennyi népességcsoport vonatkozásában.” (2003)
Mentálhigiéné „A legjobban bevált módszerekre építve stratégiák kidolgozása a mentálhigiéné elősegítését, valamint a depresszió, az öngyilkosság és a kapcsolódó rendellenességek megelőzését célzó, releváns keretek között megvalósítandó intézkedések végrehajtásához.” (2003)
Szexuális és reprodukciós egészség „Az egészségügyi monitoringrendszerből származó információk fi gyelembevételével egészségjavító stratégiák kidolgozása, valamint a szexuális 
nevelésre (tinédzserkori terhesség, családtervezés) és a szexuális úton terjedő betegségek, mint például a HIV/AIDS megelőzésére vonatkozó legjobban bevált módszerek meghatározása – ideértve az iskolai keretek között megvalósított és a konkrét célcsoportokra irányuló megközelítéseket is.” (2004)
Sérülések megelőzése „Támogatás biztosítása valamennyi tagállam, EGT- és tagjelölt ország részére a gyermekbiztonsággal kapcsolatos bevált módszerek megvitatásához, továbbá európai konferencia megrendezésének támogatása a gyermekbiztonság elősegítése céljából. Külön fi  gyelmet érdemel a sérülések megelőzésére irányuló 
gyakorlati szempontú tevékenységek szervezése a fi  zikai erőszak leküzdése és 
a veszélyek tudatosítása érdekében.” (2006)
Környezeti meghatározó tényezők „2004-ben prioritást élveznek azok az intézkedések, amelyek az egészségügyi és környezetvédelmi szakpolitikák és stratégiák kidolgozását, valamint az egészségügyi és környezetvédelmi kérdések egyéb közösségi szakpolitikákba történő integrálását támogatják. Előtérbe kerül különösen a tanácsadás és a szakvélemények felhasználása a tevékenységek kidolgozásában, ideértve a környezethez kapcsolódó, különösen a légszennyezéssel (beleértve az épületeken belüli légszennyezést) és az elektromágneses mezőkkel összefüggő, az egészségügyi szempontokra összpontosító jogalkotási munkát és egyéb kezdeményezéseket.”
Társadalmi-gazdasági meghatározó tényezők „A társadalmi-gazdasági meghatározó tényezők kezelése továbbra is a program kulcsfontosságú prioritása. 2004-ben a következő feladatok támogatására kerül sor:
1.  hatékony stratégiák meghatározása az egészségügy területén mutatkozó 
egyenlőtlenségek és a társadalmi-gazdasági meghatározó tényezők egészségre 
gyakorolt hatásának kezelésére, meghatározott környezet és különösen érintett népességcsoportok esetében, különös tekintettel a társadalmi kirekesztettségre, a kisebbségekre és a migráns népességcsoportokra;
2.  a munkanélküliségnek és a bizonytalan alkalmazási körülményeknek az 
egészségre gyakorolt hatásával foglalkozó stratégiák kidolgozása.”
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?20
A PROGRAMOK SZINTJÉN ALKALMAZOTT MUTATÓK NEM 
ALKALMASAK AZ EREDMÉNYEK MONITOROZÁSÁRA
 29.  A tevékenységalapú irányítás (ABM) keretében a bizottsági főigazga-
tóságoknak tevékenységeikre vonatkozóan egyértelmű, könnyen  értelmezhető és egymáshoz logikusan kapcsolódó célkitűzéseket kell megfogalmazniuk, és az eredmények monitorozásához megfelelő tel-
jesítménymutatókat kell meghatározniuk. A mutatókat a hatásra (a 
célcsoportban bekövetkező változás), valamint az outputra (a változás előidézésének eszközei) vonatkozóan is meg kell határozni
29.
 30.  A közegészségügyi programra vonatkozó határozatban, illetve az éves 
munkaprogramokban a beavatkozás belső logikája nem volt explicit módon megfogalmazva, valamint konkrét, mérhető és határidőhöz  kötött célkitűzések sem voltak meghatározva, és ez nehezítette a tel-jesítménymutatók kidolgozását. A DG SANCO éves irányítási tervé-
ben például 2006-ig az egészségmeghatározó tényezők  célkitűzésre  
vonatkozóan semmilyen hatásmutató nem szerepelt. Az egészségben  
eltöltött  életévek  száma hatásmutató (azon évek száma, melyet egy 
bizonyos korú személy várhatóan jó egészségben tölt) egy Bizottság által társfinanszírozott projekt eredményeként jött létre, és 2005-ben 
felvették a lisszaboni strukturális mutatószámok közé.
 31.  Még a későbbiekben kidolgozott hatásmutató is túlzottan általános volt 
ahhoz, hogy azt monitorozásra vagy értékelésre lehessen alkalmazni, 
ezenkívül pedig semmiféle számszerűsíthető célhoz nem kapcsoló-dott. Amint a példa is mutatja, a hatásmutatót úgy alakították ki,  
hogy az inkább célkitűzés, mintsem az eredmények mérésére szolgáló eszköz volt (lásd:  6. háttérmagyarázat ).29 Európai Bizottság, Főtitkárság: 
SPP/ABM útmutató , második 
kiadás, 2004. október, 26. o. és 
a következő oldalak.
A KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐKKEL  
FOGLALKOZÓ TERÜLETÉVEL KAPCSOLATOS HATÁSMUTATÓ A 2006-OS ÉVES IRÁNYÍTÁSI TERVBEN
„Az érdekeltek és a közhatóságok figyelmének felkeltése és azok aktívabb reagálásra ösztönzése az 
életmóddal összefüggő egészségmeghatározó tényezőkkel kapcsolatban, különösen a közegészség-ügy terén kulcsszerepet játszó táplálkozásra, testmozgásra, alkoholfogyasztásra és betegségekre vonatkozóan.”6. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?21
AZ „EGÉSZSÉG VÉDELME AZ ÖREGEDŐ EURÓPÁBAN” CÉLKITŰZÉSRE VONATKOZÓ 
EGYES MUTATÓK A 2009-ES ÉVES IRÁNYÍTÁSI TERVBEN
„Az egészségtelen életmóddal és az életmódhoz kapcsolódó egészségügyi kockázatokkal, illetve • 
egészségmeghatározó tényezőkkel kapcsolatos tájékozottság szintjét, különös tekintettel a táplál-
kozásra, a testmozgásra és az alkoholfogyasztásra” 66%-ról 80%-ra kell emelni;
„Azon állampolgároknak az arányát, akik évente megméretik a vérnyomásukat” 59%-ról 80%-ra • 
kell emelni;„A népesség azon arányát, amely tudatában van a dohányzás nemdohányzókra gyakorolt hatásá-
• 
nak”, 75%-ról 80%-ra kell emelni.7. HÁTTÉRMAGYARÁZAT 32.  A helyzet a közelmúltban javult: a 2009-es előzetes költségvetési ter-
vezet tevékenységi beszámolói már tartalmaznak hatásmutató-
kat és számszerűsíthető célokat az egyes egészségmeghatározó  tényezőkre vonatkozó ismeretterjesztéssel kapcsolatban (lásd:  
7. háttérmagyarázat ).
 33.  Jelentésünk elkészültéig a Bizottság azonban még nem alkalmazta ezeket 
a mutatókat: sem a teljes közegészségügyi program, sem az egyes  
projektek eredményességének értékelésénél. A számvevőszéki ellen-őrzés megállapította, hogy a Bizottság egyik szakaszban sem hozott 
létre olyan megfelelő monitorozási rendszert, amely lehetővé tette 
volna az ilyen teljesítménymérést (lásd: 70–73. bekezdés).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?22
A PROGRAMOK VÉGREHAJTÁSA: 
A PROJEKTTERVEZÉSTŐL AZ EREDMÉNYEKIG
 34.  Egy program akkor tekinthető eredményesnek, ha a hozzá tartozó projek-
tek pozitív eredményeket érnek el. Ennek bekövetkezése valószínűbb, ha még a projektek elindítása előtt meghatározzák azok célkitűzéseit, célcsoportjait és tervezett eredményeit, és egyben kifejtik, hogy az 
eredmények hogyan fogják elérni a tervezett hatást.
  Ezen a szakpolitikai területen ahhoz, hogy a végrehajtás eredmé-
nyes legyen, a Bizottságnak mint programfelelősnek ügyelnie kell  
a következőkre:
rendelkezzen megfelelő áttekintéssel a projektek portfóliójával a) 
kapcsolatban, és így biztosítsa azok egységességét és  következetességét;
a finanszírozott projektek rendelkezzenek egyértelmű értéknövelő b) 
hatással európai szinten (EAV).
A PROJEKTCÉLOK NEM KONKRÉTAK, NEM ELLENŐRIZHETŐEK, 
ILLETVE NEM SZÁMSZERŰSÍTHETŐEK
 35.  A projekteket olyan módon kell megtervezni, hogy azok valószínűsít-
hetően eredményesek legyenek. Csakúgy, mint a programok szint-
jén, a projektek megtervezésekor is fontos, hogy a célkitűzéseket  a SMART-szempontok szerint határozzák meg; ezeknek a célkitűzé-
seknek logikusan kell következniük a programról szóló határozatban megfogalmazott szakpolitikai célokból. A közegészségügyi program pályázatbírálati kritériumai értelmében a projektpályázatoknak „ konk-
rét és megvalósítható célokat ” kell meghatározniuk, és „(…) a projek-
tekhez ellenőrizhető és számszerűsíthető célokat kell rendelni ”
30.
 36.  Az ellenőrzött projektek támogatási szerződéseire irányuló számvevőszéki 
vizsgálat rámutatott, hogy a projektgazdák pályázataikban sokkal  inkább tevékenységek és outputok egyvelegét, mintsem célkitűzése-ket neveztek meg. A „projektcélok” jellemzően a következők voltak: az adott területen tevékenykedő szervezetek közötti információcsere, kapacitásfejlesztés, valamint a bevált módszerek terjesztése (lásd:  8. háttérmagyarázat ). A Bizottság a támogatási szerződés aláírása 
előtt nem hozott kiigazító intézkedéseket ezeknek a hiányosságoknak 
a kezelésére.30 A közegészségügyi program 
keretében történő pályáztatásra 
és finanszírozásra vonatkozó 
szabályok, kritériumok és eljárások 
(HL C 62., 2003.3.15.).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?23
 37.  A Számvevőszék részletes elemzését arról, hogy a támogatási szerződé-
sekben megfogalmazott projektcélok a SMART-szempontok szerinti 
céloknak tekinthetők-e, a III. melléklet  tartalmazza. A Számvevőszék 
megállapítja, hogy a mintákban szereplő projektek közül egyet-
lenegynek a céljai sem feleltek meg teljes mértékben a SMART-
szempontoknak. A célokat nem mérhető, illetve nem határidőhöz  kötött formátumban adták meg, és nem volt világos, hogy azok  milyen mértékben tekinthetők elérhetőnek. Továbbá nem olyan cél-
értékként határozták meg őket, amelyhez viszonyítva az előrelépés 
a későbbi szakaszokban monitorozható lenne. Amikor azonban ren-deltek a projekthez konkrét célcsoportot, a megfogalmazott célok  
a megcélzott csoport szempontjából általában relevánsak voltak  
(lásd: 40. bekezdés).
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  
PROGRAMTERÜLET) – PÉLDÁK A TÁMOGATÁSI SZERZŐDÉSEKBEN SZEREPLŐ PROJEKTCÉLOKRA
A & M („AIDS és Mobilitás Európai Központ”)
„Az együttműködés és a hálózatépítés ösztönzése az európai tagállamok és a csatlakozni kívánó • 
országok között a (fiatal) migránsok témájában”
„A bevált gyakorlat értékelése és dokumentálása a következő területeken: a HIV/AIDS migráns és • 
mobil személyek, illetve fiatalok körében történő európai léptékű megelőzése, egészségügyi ellátása 
és a kapcsolódó támogatási lehetőségek”
„Gyermekek, elhízás és az ahhoz kapcsolódó elkerülhető krónikus betegségek”
„Az élelmiszer-marketing gyermekekre és fiatalokra gyakorolt hatásának mérése és elemzése”• 
„A gyermekek elhízásával foglalkozó szakpolitika kereteinek mérlegelése, illetve meghatározása”• 
„Az egyes országok alkoholtartalmú italok reklámozására és értékesítésére vonatkozó jog-
szabályainak és az önszabályozásnak a végrehajtása”
„28 európai ország partnereiből álló szakértői hálózat kiépítése, a partnerek képzése a nemzeti jog-• 
szabályok és az önszabályozás értékelésével kapcsolatban, és három hálózati ülés összehívása”
„Az alkoholtartalmú italok reklámozására és értékesítésére vonatkozó meglévő nemzeti jogszabá-• 
lyokról, struktúrákról, szabályozó és önszabályozó mechanizmusokról szóló jelentés elkészítése”8. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?24
 38.  Mindebből azonban nem vonhatjuk le azt a következtetést, hogy a célkitű-
zések ezen a területen nem fogalmazhatók meg a SMART-szempontok 
szerint. A számvevőszéki ellenőrzés a vizsgált mintában talált példát 
olyan projektre is, amelynél a meghatározott célok csekély kiiga-
zítás után megfelelhettek volna a SMART-kritériumoknak (lásd:  9. háttérmagyarázat ).
A PROJEKTEREDMÉNYEK MEGTERVEZÉSE, A CÉLCSOPORTOK 
MEGHATÁROZÁSA ÉS A FENNTARTHATÓSÁGI TERVEK ELKÉSZÍTÉSE INKÁBB KIVÉTEL, SEMMINT SZABÁLY
 39.  A közegészségügyi program pályázatbírálati kritériumai szerint a projekt-
pályázatoknak törekedniük kell arra, hogy „ …tartós, a programcélok  
megvalósulásához vezető eredményeket érjenek el ”31. Elvárható tehát, 
hogy a projektekhez konkrét célcsoportot rendeljenek, és meghatá-rozzák a tervezett eredményeket, valamint azt, hogy az eredmények hogyan tarthatók fenn a projekt lezárását követően.
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK PROGRAMTERÜLET) 
– „PEER DRIVE CLEAN!” („FIATALOK EGYMÁS KÖZÖTT – VEZESS JÓZANUL!”) PROJEKT – PÉLDA A SMART-SZEMPONTOK MAJDNEM MEGFELELŐ ALKALMAZÁSÁRA
„Az átfogó cél a 18 és 24 év közötti fiatal felnőttek figyelmének felkeltése az alkohol- és drogfogyasztás 
veszélyeivel kapcsolatban, és már korai szakaszban annak elérése, hogy megváltozzon a célcsoport esetlegesen magas kockázatú drogfogyasztása (…) A PEER-projekt aktivistái személyes vélemény-formálás során meggyőzik a célcsoportot arról, hogy járművezetés közben ne fogyasszanak kábító hatású anyagokat.”
A célkitűzéseket SMART-szempontok szerint fogalmazták-e meg?
Konkrét• : igen (a célcsoport, valamint az, hogy min kell változtatni, egyértelmű)
Mérhető• : nem („figyelmének felkeltése”, „meggyőzik”)
Teljesíthető• : igen
Releváns• : igen (a fiatal járművezetők esetében magasabb az ittas vezetés miatti balesetokozás 
kockázata)
Teljesítési határidős• : nem
A projekcélok a „mérhető” és a „teljesítési határidős” kritériumokon kívül mindenben megfelelnek a SMART-
szempontoknak. Ez a két szempont is kielégíthető lett volna a tudatosság célkitűzésének konkrét megfo-galmazásával (pl. „a projekt végén az abban részt vevő autósiskolákban járművezetői vizsgát tevő tanulók X%-ának meg kell tudni neveznie az alkohol- és drogfogyasztáshoz kapcsolódó X veszélyt”); még ennél is jobb megoldást jelenthet azonban, ha a célkitűzést magatartásbeli változással kapcsolatban fogalmazzák meg (pl. „a vezetői engedély megszerzését követő évben a tanulók közül egyet sem érnek ittas vezetésen”).9. HÁTTÉRMAGYARÁZAT31 A közegészségügyi program 
keretében történő pályáztatásra 
és finanszírozásra vonatkozó 
szabályok, kritériumok és eljárások 
(HL C 62., 2003.3.15.) .
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?25
A CÉLCSOPORTOT AZ ESETEK TÖBBSÉGÉBEN NEM HATÁROZTÁK MEG
 40.  A mintában található egészségjavítási projektek támogatási szerződései 
közül mindössze 16 tartalmaz egyértelmű célcsoport-meghatározást. 
Ezek közül is csupán kilenc pontosította, hogy a projekt az adott célcso-portra vonatkozóan milyen változást kíván elérni. Jellemző, hogy a köz-
egészségügyi projektek közvetlenül nem foglalkoznak az egészségjavító intézkedések alapvető célcsoportjával, az európai állampolgárokkal (pl. HIV-fertőzött népesség, túlsúlyos fiatalok, drogfogyasztók, illetve azok, akiket az alkoholfüggővé válás kockázata fenyeget), hanem egészségügyi szakemberekből és döntéshozókból álló „közvetítő” csoportok révén 
fejtenek ki hatást. A Számvevőszék által ellenőrzött 36 projektből azon-ban kilencet eleve úgy terveztek meg, hogy a népesség egészségügyi 
helyzetére közvetlen hatást gyakoroljon. Ezek közé a projektek közé 
tartozott a célcsoportot meghatározó projektek több mint fele (56%).
A VÁRT EREDMÉNYEK NEM KAPCSOLÓDTAK A TERVEZETT HATÁSOKHOZ
 41.  A támogatási szerződések minden projekt „várt eredményeit” külön 
címsorban tüntették fel. A projektminta vizsgálata során azonban  
a Számvevőszék megállapította, hogy a hangzatos cím csupán a pro-
jekteredmények, outputok és tevékenységek olyan felsorolását jelenti (pl. „ülést hívnak össze”, „gyakorlati kézikönyv kidolgozására kerül 
sor”), amely nem ad magyarázatot arra, hogy az adott tevékenysé-
gek hogyan érnek majd el változást a közvetlen címzetteknél. A várt 
eredmények hiányos meghatározása és a mutatók hiánya miatt az  
előrelépéseket sem bizonyítani, sem megcáfolni nem lehetett.
 42.  A Számvevőszék megállapította továbbá, hogy a pályázatok nem szolgál-
tak egyértelmű magyarázattal a projektek és azok lehetséges társadalmi haszna közötti logikai kapcsolatról; ilyen kapcsolat meglétéről a Bizottság, illetve a projektkoordinátorok nem bizonyosodtak meg sem a pályázatok 
elbírálásakor, sem pedig a támogatási szerződések aláírását megelőzően. Az alapul szolgáló feltételezés az lehetett, hogy a pozitív hatások az egész-
ségügyi felvilágosítás politikai támogatottságából, a hálózatépítésből és 
az információcseréből egyenesen következnek. Azt azonban egyik sza-
kaszban sem fogalmazták meg, hogy a projekt keretében végzett munka hogyan eredményezheti idővel azt a pozitív hatást, hogy az emberek tény-legesen egészségesebben éljenek. Mindez szintén alátámasztja annak a jelentőségét, hogy a beavatkozás belső logikáját ki kell fejteni.
CSAK NAGYON KEVÉS ESETBEN KÉSZÍTETTEK TERVEKET AZ EREDMÉNYEK 
FENNTARTHATÓSÁGÁRA VONATKOZÓAN
 43.  Az egészségjavítási projektek értékelésekor a következő ciklusszakaszokat 
kell figyelembe venni: tanulmányi és kutatóprojektek, fejlesztési/kidol-
gozási projektek, a bevezetést előkészítő projektek és széles körű gya-
korlati alkalmazást biztosító projektek; a ciklust angol rövidítés alapján 
RDI- (research-development-implementation, azaz kutatás-fejlesztés-
alkalmazás) ciklusnak nevezik (lásd: 10. háttérmagyarázat ).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?26
 44.  A közegészségügyi program korlátozott időtartamú (legtöbbször két- vagy 
hároméves) és korlátozott erőforrásokkal rendelkező projektjeit nem 
olyan módon tervezik meg, hogy azok az egészségjavító intézkedések 
teljes ciklusában kifejtsék hatásukat, az ismeretalap létrehozásától a köz-szféra beavatkozásának kidolgozásáig és végrehajtásáig, és az egész-
ségre gyakorolt hosszú távú hatás megvalósulásáig. E projektek révén csak a folyamat egyes részei kezelhetők. Szükség lenne azonban olyan iránymutató tervekre, amelyek jeleznék, hogy egy adott projekt ered-ményei hogyan hasznosíthatók majd a ciklus következő lépése során.
 45.  Az ellenőrzött projektek egyike sem tartalmazott tervet arra nézve, hogy 
eredményeit hogyan hasznosíthatják majd az RDI-ciklus következő  
szintjén, illetve hogy azok hogyan tarthatók fenn hosszú távon. A meg-
kérdezett projektkoordinátorok a fenntarthatóságot általában inkább 
a projekttevékenységek folytatásaként, nem pedig az eredményeknek a projektidőszakot követő hatékony alkalmazásaként értelmezték. Az 
ellenőrzött esetek mindegyikére igaz volt, hogy a projektek során elő-
állított végtermékeket (pl. honlapokat vagy adatbázisokat) a projekt 
lezárását követően többé nem aktualizálták.
 46.  A Számvevőszék – néhány kivételtől eltekintve – azt állapította meg, hogy 
a projektek keretében még tervet sem készítettek a fenntarthatóságra, 
illetve arra vonatkozóan, hogy az eredmények hogyan lesznek haszno-
síthatók a támogatási időszakot követően. A koordinátorok inkább arra 
összpontosítottak, hogy a Bizottságtól további támogatást nyerjenek 
a projekttevékenységek folytatásához. A legáltalánosabb hozzáállás az volt, hogy a projekteredmények csak akkor fenntarthatók, ha a part-
nerek biztosítani tudják az uniós támogatás folyamatosságát.
AZ RDI-CIKLUS
Az RDI-ciklus koncepciója a közegészségügyi program kialakításának lépéssorozatát írja le a tényfeltárástól 
és az ismeretalap megteremtésétől a stratégia vagy munkaterv kidolgozásáig, a kísérleti tesztelésig és végül a teljes körű alkalmazásig. 
Azok a projektek, amelyek a fenti lépések közül csak egyben fejtenek ki hatást, akkor tekinthetők fenntart-
hatónak, ha eredményeik a ciklus következő lépésében megjelennek és alkalmazásra kerülnek. A kutatási projekteknek például biztosítaniuk kell, hogy eredményeiket átvegyék a fejlesztési/kidolgozási szakaszban, a beavatkozást előkészítő projekteknek pedig fel kell használniuk a kutatási projektek révén létrehozott ismeretalapot, továbbá tervet kell készíteniük a (kísérleti) alkalmazáshoz is.
Az ellenőrzéshez a következő projektkategóriákat vettük figyelembe:
Tanulmányi és kutatóprojektek (pl. adatgyűjtés);
• 
Fejlesztési projektek (pl. szakpolitikai koncepció, illetve program kidolgozása, útmutatók kidolgozása);• 
A bevezetést előkészítő projektek (pl. kísérleti tesztelés, szakképzés és kapacitásfejlesztés); valamint;• 
A széles körű gyakorlati alkalmazást biztosító projektek (pl. az eredmények terjesztése, nagyobb volu-• 
menű projektmegvalósítás).10. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?27
A HÁLÓZATOK TÁMOGATÁSA TÖBB MINT 10 ÉVE FOLYAMATOSAN 
MŰKÖDIK
 47.  A különböző tagállamok egészségügyi szakembereiből és szervezeteiből 
álló hálózatok olyan platformokat alkotnak, melyek keretében mód 
nyílik a tapasztalatok összegyűjtésére és a bevált módszerek kölcsö-
nös megismertetésére; ezek tehát eszközt jelentenek bizonyos ered-mények eléréséhez, de önmagukban nem tekinthetők eredménynek. Jellegükből adódóan az RDI-ciklus egyik szintjébe sem sorolhatók  
egyértelműen. Az ellenőrzött projektekből álló minta 13 hálózatot  
tartalmazott. A megkérdezett koordinátorok arról számoltak be, hogy a hálózatépítés projektjeik fő célja és végeredménye volt.
 48.  A hálózatok nagymértékben függtek az uniós támogatás folyamatossá-
gától. Egyes hálózatok több mint 10 éve a közegészségügyi prog-ram, illetve az azt megelőző programok keretében kaptak támogatást 
(lásd: 2. ábra ). Abban az esetben, ha egy hálózat nem nyert további 
támogatást a Bizottságtól, tevékenységei abbamaradtak, és a hálózat 
felbomlott.
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  
PROGRAMTERÜLET) – PÉLDÁK ISMÉTLŐDŐ HÁLÓZATÉPÍTŐ PROJEKTEKRE2. ÁBRA
1991 1996 2003 2008AIDS és mobilitás
(1991 óta)  
TAMPEP
(1993 óta)  
ENSP
(1996–2008)  
ENYPAT
(1996–2006)  17 év (folyamatos)
15 év (folyamatos)
13 év 
10 év 1996 előtt
(„Európa az AIDS ellen”
cselekvési terv 1991–1994)8 cselekvési program, 1996–2002(Az AIDS-szel és a fertőző betegségekkel kapcsolatos cselekvésiprogram: Rákellenes cselekvési program)
Közegészségügyi program (PHP)(2003–2007)2. eü. program (2. PHP)
(2008–2013)
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?28
 49.  Érdemes megjegyezni azt is, hogy a közegészségügyi program támogatási 
mechanizmusai közül egyet sem a hálózatok működési kiadásainak folya-
matos finanszírozására szántak. A közegészségügyi program pályázati 
felhívásai tevékenységekre nyújtott támogatásokra (a költségvetési ren-
delet 108. cikkének (1) bekezdése a) pontja), nem pedig működési támo-gatásokra vonatkoztak. Ebből adódóan a hálózatokat valamilyen típusú 
projektként kellett meghatározni, és a támogatási szerződésekben olyan 
projekttevékenységeket kellett megjelölni, melyek révén a működési 
kiadások is igényelhetők. A hálózatoknak szintén pályázniuk kellett, és ugyanolyan pályázati eljárás vonatkozott rájuk, mint az egyéb projek-tekre. Ez a helyzet felesleges adminisztratív terhet rótt mind a résztve-vőkre, mind pedig a Bizottságra. A 2. egészségügyi program keretében 
a hálózatok már külön a részükre létrehozott működési támogatási  
mechanizmus révén finanszírozhatók (lásd: 2. háttérmagyarázat ).
A PROJEKTEK EGYMÁST KIEGÉSZÍTŐ JELLEGÉT 
ÉS A PROJEKTPORTFÓLIÓK KÖVETKEZETESSÉGÉT 
NEM MEGFELELŐEN MONITOROZTÁK
 50.  Az eredményes programvégrehajtáshoz szükség van arra, hogy a program 
irányítója (azaz a Bizottság vagy a végrehajtó ügynökség) pontos és 
naprakész átfogó ismeretekkel rendelkezzen a projektportfólióról. Így elkerülhetők az átfedések és a párhuzamosan végzett tevékenységek, 
az egyes projektek egymást erősíthetik, valamint a programok ter-
vezése, végrehajtása és nyomon követése következetes és egységes 
módon mehet végbe.
A PROJEKTPORTFÓLIÓKAT NEM MONITOROZTÁK
 51.  A számvevőszéki ellenőrzéskor sem a DG SANCO, sem a PHEA nem tudott 
olyan monitorozási eszközt megnevezni, amely áttekintést adott  
volna a megvalósult projektekről, azok prioritásairól, tevékenysége-
iről, illetve elért eredményeiről (lásd: 70–73. bekezdés). A program megvalósításakor emiatt csorbát szenvedett a következetesség hosz-
szabb távon történő biztosítása. Ilyen összesített adatok hiányában 
a Bizottság saját éves munkaprogramjának megfelelő prioritások alap-
ján hozott döntéseket, anélkül hogy tudta volna, hogy az egyes szak-
politikai területeken mely projektek léteztek már korábban, illetve 
hogy mely tevékenységek kaptak már támogatást.
SZÉTTÖREDEZETTSÉG, PROJEKTEK KÖZÖTTI ÁTFEDÉSEK ÉS HASONLÓ 
FELADATOK EGYMÁSSAL PÁRHUZAMOS VÉGREHAJTÁSA
 52.  Annak érdekében, hogy a fent említett átfogó ismeretek hiányában is követ-
keztetést vonhasson le a projektek egymást kiegészítő jellegéről, a Szám-
vevőszék valamennyi olyan projektet megvizsgált, amely a hat, életmóddal 
összefüggő egészségmeghatározó tényező (alkoholfogyasztás, dohány-
zás, kábítószerek, táplálkozás és testmozgás, szexuális és reprodukciós egészség, mentálhigiéné) valamelyikével foglalkozik (lásd: II. melléklet ). 
Ezt a részletes vizsgálatot mennyiségi elemzés, az érdekelt felekkel készí-
tett interjúk és szakértőkkel való konzultáció egészítette ki.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?29
 53.  Az elemzés rámutatott, hogy a projektek egymást kiegészítő jellege és 
a teljes projektportfólió következetessége a következők miatt szen-
vedett csorbát:
széttöredezettség a) : a kábítószerek  szakpolitikai területen a köz-
egészségügyi programból támogatott projektek száma alacsony volt, és azok a kábítószer-fogyasztás kérdésének legkülönbözőbb területeivel foglalkoztak, a doppingszereknek a szabadidőspor-tokban való használatától a törvényes drogokkal való visszaélés mutatójaként is alkalmazott recepthamisításig, valamint a bör-tönökben végzett drogprevencióig. Hasonló helyzet volt tapasz-talható a táplálkozás és testmozgás  szakpolitikai területen, ahol 
a közegészségügyi programból támogatott néhány projekt a cél-
kitűzéseket és a tevékenységeket tekintve igen eltérő volt;
a tevékenységek közötti átfedések és bizonyos munkák kétszeri  b) 
elvégzése : a közegészségügyi program alkoholvonatkozású pro-
jektjeinél gyakran mutatkoztak átfedések mind a részt vevő part-
nereket, mind a létrejövő információkat illetően, és ez nem csupán a mintában található projektek között volt így, hanem a korábbi 
egészségfejlesztési közösségi cselekvési programból támogatott 
egyik projekt és egy múltbeli pályázati felhívás nyomán készült 
jelentés tekintetében is. A mentálhigiéné  szakpolitikai területen 
két egymást követő pályázati felhívás során két, ugyanazon tevé-kenységekkel foglalkozó projekt is támogatást kapott;
hasonló feladatok egymással párhuzamos végrehajtása c) : a dohány-
zás szakpolitikai területen a közegészségügyi programból finan-
szírozott két főbb projekt a dohányzás elleni küzdelmet segítő két 
széles körű hálózat létrehozására irányult – az egyik a népesség egészét, a másik pedig a fiatalokat célozta meg. A szexuális és  
reprodukciós egészség  területén a közegészségügyi programból  
számos olyan hálózatot finanszíroztak, amelyek célja a részt vevő 
civil szervezetek kapacitásának fejlesztése volt. A hálózatok közül 
mindegyik úgy találta meg a maga tevékenységi „rését”, hogy más-más közvetlen vagy közvetett címzettre összpontosított: egyesek 
a közép-európai, ill. migránsokkal foglalkozó civil szervezetekkel, 
míg mások a migránsok, a szexipar migráns és helyi dolgozói, az 
intravénás kábítószer-fogyasztók vagy a HIV-fertőzöttek körében 
végezték munkájukat.
 54.  Valamennyi említett területen léteztek már korábban is más mechaniz-
musok, amelyek betölthették a közegészségügyi program szerepét: 
platformok, munkacsoportok, ügynökségek (EMCDDA, ECDC), WHO  
és egyéb uniós programok, csakúgy mint a KTF-keretprogramok és  
a Drogprevenció és felvilágosítás  nevű program (lásd: 64. bekezdés és 
12. háttérmagyarázat ).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?30
AZ EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁS KORLÁTOZOTT
 55.  A szubszidiaritás és az arányosság Szerződésben megfogalmazott elvé-
vel összhangban, a nem a Közösség kizárólagos hatáskörébe tartozó 
ügyekben – mint például a közegészségügy – akkor, és csak akkor  
alkalmazható közösségi cselekvés, ha annak mértéke vagy hatásai  miatt a cél a Közösség által jobban elérhető
32.
EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁS PROGRAMTERÜLETENKÉNT: 
VALÓSZÍNŰLEG AZ EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET 
JÁR A LEGKEVESEBB EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁSSAL
 56.  A szubszidiaritás elvének egyik legfontosabb vetülete, hogy az uniós egész-
ségügyi politikának kizárólag olyan intézkedésekből kell állnia, amelyek 
eredménye az egyénileg eljáró tagállamok által nem lenne elérhető, 
illetve amelyek méretgazdaságossági előnyökkel járnak. Az egészséget 
veszélyeztető  tényezők  programterület a fertőző betegségek felügyele-
tével, az egészségügyi tájékoztatás  programterület pedig összehasonlító 
adatok gyűjtésével és közös mutatók kidolgozásával foglalkozik. Ez a két programterület tehát olyan kérdésekre összpontosít, amelyekről 
egyértelműen megállapítható, hogy azokat az egyénileg eljáró tagál-
lamok nem tudnák hatékonyan kezelni. A Számvevőszék szerint ugyan-
akkor a tagállamok közötti egyéb együttműködési mechanizmusok 
ugyanúgy elláthatnák ezt a feladatot (lásd: 64–65. bekezdés).
 57.  A fentiekkel ellentétben az egészségmeghatározó tényezők kezelése (és 
ennek révén az egészségügyi helyzet javítása, valamint a betegségek 
megelőzése) önmagában nem jelent határokon átnyúló feladatot.  
A közvetlen egészségjavítás – vagyis az egészségnevelés és az élet-
mód befolyásolása – kultúrafüggő tevékenységnek tekinthető, amely során nem hagyható figyelmen kívül az adott ország közegészségügyi 
rendszere, valamint a helyi jellegzetességek és igények. A közegész-
ségügyi program három területét összevetve ezért úgy tűnik, hogy 
az egészségmeghatározó tényezők  programterület nyújt a legkevésbé 
lehetőséget európai szintű értéknövelő hatás elérésére.
EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁS PROJEKTTÍPUSONKÉNT: 
A HÁLÓZATOK ESETÉBEN A LEGVALÓSZÍNŰBB, HOGY EURÓPAI SZINTŰ ÉRTÉKNÖVELŐ HATÁS JÖN LÉTRE
 58.  A Számvevőszék az egészségmeghatározó tényezők  programterület egész-
ségjavítást célzó projektei szintjén értékelte az elért európai szintű 
értéknövelő hatást, figyelembe véve az arra irányuló érveket, hogy egy 
tevékenység miért csak európai szinten hajtható végre, illetve miért ezen a szinten érdemesebb azt megvalósítani. Az elemzés során az RDI-ciklus 
segítségével meghatározott négy projektkategóriát vették figyelembe, 
a hálózatokat pedig külön vizsgálták (lásd: 10. háttérmagyarázat ).32 Lásd: Az Európai Unióról szóló 
Szerződés 2. és 5. cikke, valamint 
A szubszidiaritás és az arányosság 
elveinek alkalmazásáról szóló 
(30. sz.) jegyzőkönyv 5. bekezdése.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?31
 59.  Valamennyi projektre nézve előírás, hogy több európai országból kell 
partnereket bevonniuk. Határokon átnyúló jellegük miatt a legvaló-
színűbben a hálózatok hoznak létre európai szintű értéknövelő hatást a tapasztalatcsere, a konszenzusteremtés és a bevált módszerek köl-
csönös megismertetése révén.
 60.  Az egyéb projekttípusok európai szintű értéknövelő hatása kevésbé 
egyértelmű.
Tanulmányi és kutatóprojektek a) : Az európai szintű értéknövelő hatás 
elsősorban abban nyilvánult meg, hogy az adatokat több ország-
ból gyűjtötték, és azokat összehasonlító elemzésnek vetették alá. 
Ezeknek a projekteknek a célja az volt, hogy közös terminológiát 
hozzanak létre, közös normákat állítsanak fel, illetve biztosítsák az adatok és a módszerek összehasonlíthatóságát a tagállamok között. 
Ugyanakkor előfordultak átfedések az egészségügyi tájékoztatás  
programterület tevékenységeivel, valamint más uniós programok-
kal, például a KTF-keretprogramokkal
33 vagy a Drogprevenció és  
felvilágosítás  programmal (lásd: 54. bekezdés és II. melléklet ).
Fejlesztési projektek b) : ezeknek a projekteknek az európai szintű  
értéknövelő hatása az uniós szakpolitika kidolgozásával való kap-
csolatban rejlett. Céljuk az volt, hogy európai szinten támogassák 
a hozzájuk kapcsolódó prioritási területek fejlesztését, és Európa-
szerte hozzájáruljanak a tárgyalt kérdések meghatározásához.
Végrehajtási, illetve széles körű gyakorlati alkalmazást biztosító  c) 
projektek : ezeknek a projekteknek az európai szintű értéknö-
velő hatása kevésbé volt nyilvánvaló. Ennek az az oka, hogy az  
ide-tartozó tevékenységeket (pl. kísérleti tesztelés, szakképzés, 
kapacitásfejlesztés, az eredmények terjesztése, szélesebb körű  
alkalmazás), jellegükből adódóan a „terepen”, azaz nem euró-
pai szinten, hanem egy-egy adott régióban vagy országban kell végezni. Erre a projektkategóriára nézve jó okkal állítható, hogy 
a tevékenységeket annak a régiónak, illetve országnak kell finan-
szíroznia, ahol azok megvalósulnak. Néhány projekttel kapcsolat-
ban valóban ez történt: a közösségi támogatást kizárólag az „uniós 
szintű tevékenységekre” (pl. tagállami koordinátorok értekezletei), 
nem pedig a tényleges beavatkozásra vagy a mindennapi tagállami 
tevékenységekre vették igénybe. Más esetekben azonban előfor-dult, hogy a közegészségügyi program támogatását országos vagy 
régiós szintű tevékenységre használták.
 61.  A Számvevőszék szerint az egészségmeghatározó tényezők  területén az 
összes projekttípusnál létrejöhet valamilyen szintű európai értéknö-
velő hatás azáltal, hogy a különböző uniós tagállamokból származó 
partnerek megismerkednek egymással. A Számvevőszék által alkalma-
zott szempontok alapján a mintán belül leginkább a hálózatok eseté-ben volt egyértelmű, hogy bennük sajátságosan európai értéknövelő hatás nyilvánul meg.33 A 2003–2006 közötti 
időszakban az Európai Unió 
hatodik keretprogramjában az „Élettudományok, genomika 
és biotechnológia az egészség 
szolgálatában” a hét fő tematikus 
kutatási prioritás egyike volt, 
ennek célja az új ismeretek 
megteremtése, valamint azoknak 
az emberi egészség javítása érdekében történő alkalmazása. 
Ebből a célból az alap- és 
alkalmazott kutatást egyaránt 
végző kutatási szervezeteket 
2 514 millió EUR indikatív költségvetéssel támogatták. 
Ilyen finanszírozási lehetőségek 
már léteztek az egészség 
és a betegség genomikai 
megközelítése, a biotechnológia, 
a rák, a HIV/AIDS, a malária és 
a tuberkulózis területén. Hasonló finanszírozási lehetőségek az 
ötödik és a jelenlegi hetedik 
keretprogramban is működtek, 
illetve működnek.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?32
FELMÉRÉS A PROJEKTPARTNEREK KÖRÉBEN
„A projekt céljai csakis az európai közegészségügyi programban 
való részvétel révén valósulhattak meg.”
0% 10% 20% 30% 40% 50% 60%
15%
9%
2%
5%36%32%
igen is meg nem is
nem ért egyet
határozottan nem ért egyet
nem tudjaegyetérthatározottan egyetért
„Az európai közegészségügyi programban való részvétel eredményesebb, 
mint egy országos egészségügyi projektben való részvétel.”
0% 10% 20% 30% 40% 50% 60%
26%
6%
2%
6%29%31%
igen is meg nem is
nem ért egyet
határozottan nem ért egyet
nem tudjaegyetérthatározottan egyetért11. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?33
AZ ÉRINTETTEK POZITÍVAN ÉRTÉKELIK A PROGRAMBAN VALÓ 
RÉSZVÉTELÜKET
 62.  A résztvevők határozottan elismerték a projektjeik európai jelentőségét. 
A számvevőszéki kérdőívet kitöltő projektpartnerek túlnyomó több-
sége (68%) úgy gondolta, illetve meg volt győződve arról, hogy pro-
jektjének céljai csakis a közegészségügyi programban való részvétel révén valósulhattak meg. Közel 60% találta úgy, hogy a közegészség-ügyi programban az országos projekteknél eredményesebben tudott részt venni (lásd: 11. háttérmagyarázat ).
 63.  A tagállami érintettek szerint maga a program is hozzájárult a sajáto-
san európai értékek növeléséhez, mivel lehetővé tette az ismeretek 
és a bevált gyakorlat megosztását. A tagállami hatóságok ellenőr-zés keretében megkérdezett képviselői (a programbizottság tagjai  
és a nemzeti fókuszpontok munkatársai) úgy találták, hogy a köz-
egészségügyi program kielégíti a tagállamok azon igényét, hogy  
a mindannyiuk számára fontos közegészségügyi problémák kapcsán 
az információk, tapasztalatok és módszerek kölcsönös megismerte-
tése révén együttműködjenek. A közegészségügyi program időközi 
értékelése megállapította, hogy ezen a területen az európai szintű beavatkozást sokan indokoltnak tekintik és támogatják
34.
Példák létező koordinációs mechanizmusokra (részleteket lásd a  II. mellékletben )
A Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja (EMCDDA)• 
Európai Alkohol és Egészség Fórum• 
Étrenddel, testmozgással és egészséggel kapcsolatos európai cselekvési platform• 
Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)• 
HIV/AIDS Szakértői csoport• 
HIV/AIDS Civil Társadalmi Fórum• 12. HÁTTÉRMAGYARÁZAT34 Wija J. Oortwijn és szerzőtársai: 
A 2003–2008-as közegészségügyi 
program időközi értékelése 
(Interim evaluation of the Public 
Health Programme 2003–2008 ). 
Záró jelentés. A RAND Europe 
szakmai jelentése, 2007., 63. o.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?34
 64.  A tagállamok azonban nem csupán a közegészségügyi program kereté-
ben folytatnak közegészségügyi együttműködést és információcserét. 
Egyéb olyan mechanizmusok is léteznek, amelyekben szintén európai értéknövelő hatás nyilvánul meg. A közegészségügyi politika legtöbb 
területén rendelkezésre állnak olyan fórumok, munkacsoportok és  
platformok, amelyek az egészségmeghatározó tényezők mellett egész-ségügyi információkkal és veszélyekkel is foglalkoznak. Ezek meg-könnyítik az érintett felek közötti konzultációt – ideértve elsősorban 
a kormányzati szerveket, de a civil társadalom és az ipar képviselőit 
is –, valamint „találkozási pontot” biztosítanak a közös megközelíté-sek kidolgozásához és összehangolásához (lásd: 54. bekezdés, illetve 
a 60. bekezdés a) pontja). Mivel tehát alternatív mechanizmusok is 
léteznek, felmerül a kérdés, hogy ezeket a tevékenységeket folytatni 
kell-e a közegészségügyi program keretében is.
 65.  A Bizottság a 2007 októberében közzétett jelenlegi uniós egészségügyi 
stratégiájában egy „strukturált együttműködési mechanizmus” lét-
rehozását javasolja, amely megállapítaná, hogy a tagállamok között 
milyen koordinációs tevékenységekre van szükség, és támogatná azo-
kat35. 2008 decemberében létrejött az időskorúak közegyészségügyi 
helyzetére szakosodott tanácsi munkacsoport (Council Working Party  
on Public Health at Senior Level) , amely segítséget nyújt a Bizottságnak 
abban, hogy meghatározza a prioritásokat, mutatókat alakítson ki,  
iránymutatásokat és ajánlásokat készítsen, támogassa a bevált mód-
szerek kölcsönös megismertetését, illetve mérje az előrehaladást.35 Európai Bizottság, Fehér Könyv, 
„Együtt az egészségért: Stratégiai 
megközelítés az EU számára 2008–2013”, COM(2007) 630 végleges, 
10. o.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?35
PROJEKTIRÁNYÍTÁS
 66.  A projektek megtervezése alapvető fontosságú, ugyanakkor a projekt-
irányítást is úgy kell végezni, hogy az növelje az eredményesség  
esélyét. Egy projekt végső soron úgy tud hozzájárulni az általános  cél eléréséhez, ha a tervezett eredmények megvalósulnak, és azokat a célcsoport igénybe veszi. Erre nagyobb az esély, ha: 
a partneri kapcsolatok jól működnek; a) 
a végrehajtás során megfelelő a projektek monitorozása, és ennek b) 
következtében a Bizottság tisztában van a projekttevékenysé-
gekkel és az elért eredményekkel, valamint a projektek közötti  
esetleges átfedésekkel, illetve egymást erősítő hatásokkal, és visz-szajelzést tud nyújtani a projektkoordinátoroknak;
a tervezett végtermékek létrehozása és terjesztése megfelelően c) 
történik;
a projekteket végül értékelik, aminek következtében a Bizottság d) 
és a többi projektgazda tanulhatnak a tapasztalatokból.
A PARTNERI KAPCSOLATOK JÓL MŰKÖDTEK
 67.  A több résztvevő által végrehajtott projektek esetében az eredményes-
ség szempontjából fontos tényező a partneri kapcsolatok minő-sége. A mintában szereplő minden egyes projektet több szervezet  
valósította meg különböző uniós tagállamokban, illetve esetenként tagjelölt országokban. Egy projektben rendszerint a fő projektkoor-dinátor, valamint átlagosan 12 társult partner vett részt különböző 
országokból.
 68.  A koordinátor és a partnerek az esetek többségében egyértelműen osz-
tották meg a feladatokat. A 36 megvizsgált esetből kilencnél azonban az ellenőrök a partneri viszonyokat nagyon kiegyensúlyozatlannak  találták; a munka túlnyomó részét a projektkoordinátor, illetve egy másik partner végezte, a többi partner pedig csak korlátozottan vett 
részt.
 69.  A projektkoordinátorok és partnerek túlnyomó része nagyon pozi-
tívan értékelte a partnerség keretében történő együttműködést  (lásd: 13. háttérmagyarázat ). A kérdőívet kitöltők közül sokan a part-
nerséget tekintették a projekt egyik legfontosabb összetevőjének,  
az ugyanis lehetővé tette, hogy kapcsolatokat építsenek ki és esz-
mecserét folytassanak, illetve hogy megosszák a tapasztalataikat és 
a „bevált módszereket”.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?36
FELMÉRÉS A PROJEKTPARTNEREK KÖRÉBEN
„Elégedett vagyok azzal, ahogyan a projektpartnerek együttműködnek/-működtek.”
0% 10% 20% 30% 40% 50% 60%
13%
5%
1%
1%48%32%
igen is meg nem is
nem ért egyet
határozottan nem ért egyet
nem tudjaegyetérthatározottan egyetért
„A projektkoordinátor minden partnert bevon a munkába.”
10%
3%
0%
3%43%41%0% 10% 20% 30% 40% 50% 60%
igen is meg nem is
nem ért egyet
határozottan nem ért egyet
nem tudjaegyetérthatározottan egyetért13. HÁTTÉRMAGYARÁZAT
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?37
A PROJEKTEK BIZOTTSÁG ÁLTALI MONITOROZÁSA INKÁBB 
VÉLETLENSZERŰEN, NEM PEDIG RENDSZERSZERŰEN TÖRTÉNT
 70.  A projektek monitorozásához, illetve a monitorozási folyamat dokumen-
tálásához sem a DG SANCO, sem a PHEA nem készített írásbeli útmu-tatásokat
36 (lásd: 51. bekezdés ). Az e téren végzett munka tehát az 
illetékes projektfelelőstől függött. A monitorozás rendszerint abból állt, hogy a koordinátor időközi és záró jelentése alapján ellenőrizték a szerződéses követelmények teljesítését, majd szabad utat adtak  a pénzügyi tisztviselőnek a kifizetés folyósításához. A Bizottság rend-szerint nem adott írásos visszajelzést a projektkoordinátoroknak  a projektjeik tartalmáról és eredményeiről.
 71.  A projektek Bizottság általi monitorozásával számos projektkoordinátor 
elégedetlen volt, különösen a szakpolitika kidolgozását célzó pro-jekteknél. A megkérdezett 32 koordinátorból 17 azt állította, hogy  a projekt időtartama alatt a projektet technikai szempontból egyszer sem vitatta meg a Bizottság képviselőivel. A bizottsági projektfelelőst a legtöbb projektkoordinátor meghívta a projektmegbeszélésekre,  ezeknek a meghívásoknak azonban a felelős csak ritkán tett eleget.
 72.  A DG SANCO tisztviselői elismerték, hogy a projektek monitorozása 
munkájuknak csupán nagyon kis részét tette ki, és általában nem  
volt idejük arra, hogy a projekteket szorosan figyelemmel kövessék. 
Emellett a személyzeti fluktuáció miatt előfordult, hogy egyes pro-
jektekhez azok időtartama alatt három-négy különböző projektfelelős is tartozott, illetve hogy a projektekhez több hónapon keresztül sem 
rendeltek projektfelelőst. 
 73.  A folyamatban lévő projektek technikai szempontjait a Bizottság inkább 
véletlenszerű, semmint rendszeres módon monitorozta. A monitorozás 
nem alapult egységes minimumkövetelményeken, és arról a résztve-
vők nem kaptak hivatalos visszajelzést. Mindehhez még hozzáadódik 
az, hogy a Bizottságnak nem volt áttekintése az aktuális projektekről, pedig ennek révén elkerülhette volna, hogy egyes feladatokat kétszer végezzenek el, illetve gondoskodhatott volna a projektek egymást  erősítő hatásainak teljes kiaknázásáról (lásd 50. és 51. bekezdés).36 Az ellenőrzési mintába 
kiválasztott projektek többségénél 
a technikai felügyeletet még 
a DG SANCO projektfelelősei 
látták el. A 2005-ös pályázati 
felhívás utáni időszakból kiválasztott tizenkét projektnél 
azonban a monitorozási feladat 
a szerződés aláírása után már 
átkerült az újonnan létrehozott 
Közegészségügyi Program 
Végrehajtó Hivatalához (PHEA).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?38
A VÉGTERMÉKEK LÉTREJÖTTEK, DE AZ AKTÍV TERJESZTÉSÜK 
ELMARADT
 74.  Definíció szerint végterméknek avagy eredménynek minősül minden, ami 
a beavatkozáshoz rendelt erőforrások felhasználásával létrejön. Az ellenőrzött egészségjavító projektek rendszerint létrehozták a szer-ződésben meghatározott végtermékeket. A végtermékek gyakran  
a következők voltak: meghatározott kérdésekről szóló jelentések,  
szakképzések, adatbázisok, honlapok, hírlevelek és tájékoztató anya-gok, például szórólapok.
 75.  A projektek többsége az internetet használta terjesztési eszközként. 
A projektek végtermékeit szinte minden esetben feltöltötték egy  honlapra – a projektkoordinátor honlapjára vagy a projekthez készí-tett honlapra. Ennek eredményeképp valamennyi területen létrejött több hasonló honlap, ami megnehezítette az érdekelt felek számára 
a lényegi információk megtalálását. 
 76.  Az eredményeket emellett konferenciák, hírlevelek, tudományos lapokba 
írt cikkek és sajtóközlemények révén is terjesztették. A projektben  
részt vevő partnerek fontos szerepet töltöttek be a terjesztés terüle-
tén, ők ugyanis tisztában voltak az országos és regionális feltételek-
kel, és a saját országukban vagy régiójukban jó eséllyel már bejáratott 
kapcsolati hálózattal rendelkeztek. 
 77.  Noha az ellenőrök meggyőződtek a végtermékek létrejöttéről és terjesz-
téséről, ezek célcsoport általi hasznosítását a projektkoordinátorok egyetlen ellenőrzött projektnél sem tudták bizonyítani. A projektek erre vonatkozóan nem is gyűjtöttek információt
37. Az eredményter-
jesztés sem volt fenntartható, a honlapokat és adatbázisokat ugyanis a finanszírozási időszak leteltével általában nem frissítették (lásd:  
45. bekezdés).
 78.  Az országos minisztériumok és egészségügyi intézetek meginterjúvolt 
képviselői gyakran magával az elvégzett projekttel sem voltak tisztá-ban, nemhogy az elért eredményekkel. Az interjún részt vevő tagállami szintű érintettek többsége bírálta a projekteredmények terjesztését, és kevesellte a (még folyamatban lévő vagy már lezárt) projektek  végeredményeiről rendelkezésére álló információt.37 Megjegyzendő, hogy az 
ellenőrzésnek nem képezte 
tárgyát annak felmérése, hogy 
a projekteredmények terjesztése 
miként hatott a célcsoportra, 
azaz annak megvizsgálása, hogy a hírlevélnek vannak-e olvasói, 
és elégedettek-e, vagy hogy egy 
adatbázist valóban használnak-e az 
egészségügyi dolgozók.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?39
A PROJEKTÉRTÉKELÉS EGYELŐRE NEM TERJEDT 
EL ÁLTALÁNOSAN
 79.  Alapos értékelés nélkül a projektek eredményessége nem bizonyítható. 
A WHO szerint az egészségügyi helyzet javítására irányuló kezdemé-nyezéseket a végeredményeken kívül a folyamatok szempontjából is értékelni kell
38. A közegészségügyi program azonban jogilag nem írta 
elő a projektek értékelését.
 80.  Ennek ellenére a Bizottság már 2003-ban, az első pályázati felhívás-
ban kihirdette, hogy elsőbbséget juttat azon projekteknek, amelyek 
„megfelelő hangsúlyt fektetnek a folyamatok és eredmények [ön]értéke-
lésére ”39. A 2005-ös pályázati felhívástól kezdve a támogatási szerző-
désekben kötelezően szerepelt a „Projektértékelés” nevű rész, ezzel kapcsolatban azonban a projektkoordinátorok nem kaptak további  utasítást.
 81.  A Számvevőszék megvizsgálta, hogy az ellenőrzött egészségjavító pro-
jektekről készült-e értékelés, és ha igen, az megfelelt-e a hasznosság, 
egységesség, alaposság, pártatlanság, egyértelműség és költségha-
tékonyság szempontjainak40. A vizsgálat az alábbiakat állapította  
meg:
A minta 2005 előttről kiválasztott 24 projektjéből háromról készült  –
átfogó önértékelés. Ezek közül is csupán egy teljesíti az összes  fenti követelményt;
A 2005-ös pályázati felhívás utáni időszakból kiválasztott   –
12 projektből kilenc tervezett korlátozott önértékelést, például 
olyan módon, hogy a projektkoordinátor a projektmegbeszéléseken, illetve szakmai műhelyeken kérdőív formájában visszajelzést kér 
a projektben részt vevő partnerektől. A maradék három esetben 
külső értékelő által elvégzendő értékelést terveztek.
 82.  Noha a Bizottság az egészségjavító intézkedések esetében szorgalmazta, 
sőt az utóbbi időben elő is írta az átfogó önértékelést, ez egyelőre 
nem vált általános gyakorlattá a résztvevők között – részben azért, 
mert a koordinátorok nem kapnak útmutatást a Bizottságtól, illetve 
a Bizottság vagy a PHEA nem tett gyakorlati lépéseket az ügyben  
(lásd: 70–73. bekezdés).38 Az egészségjavítás értékelése: 
Javaslatok a szakpolitika 
alkotóinak (Health promotion 
evaluation: Recommendations 
to policy-makers). A WHO 
Egészségfejlesztést Értékelő 
Európai Munkacsoportjának 
jelentése, 4. o.
39 „Szabályok, szempontok és 
eljárások a közegészségügyi 
program keretében finanszírozandó intézkedések 
kiválasztásához” (Rules, criteria and 
procedures for the selection and 
funding of actions under the public 
health programme) (HL C 62., 2003.3.15.) .
40 Számvevőszéki ellenőrzési 
útmutató az értékeléshez, 
2005. november, 7. o.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?40
PROGRAMTERVEZÉS
 83.  A Számvevőszék szerint a közegészségügyi program kialakítása nem biz-
tosított megfelelő keretet a Közösség által finanszírozott egészségja-
vító intézkedések eredményes végrehajtásához és monitorozásához. 
A közegészségügyi program belső logikáját nem fejtették ki explicit módon, ami nem segítette elő, hogy a kitűzött célok konkrétak, mérhe-tőek és határidőhöz kötöttek legyenek, illetve hogy az előrehaladást 
mérő mutatókat megfelelően alakítsák ki.
 84.  Az ellenőrzés hiányosságokat talált a Bizottság stratégiai tervezésében, 
és megállapította, hogy hiányos a prioritások meghatározása. A témák 
sokfélesége és az éves akcióterületek nagy száma – különösen a költ-
ségvetés korlátozottsága mellett – az eszközök felhígulását, valamint az eredmények szétaprózódását vonta maga után. A program szerte-ágazó utakon indult el, és nem rendelkezett célirányos stratégiával. A Számvevőszék szerint a közegészségügyi program (2003–2007) nem 
járult jelentősen hozzá az egészségügyi helyzet javításához az Európai 
Unióban.
1. AJÁNLÁS
Az eszközök és célok közötti jelenlegi egyensúlyhiány felszámo-
lása érdekében az ezt felváltó programoknál behatároltabb célokat  
tűzzenek ki, amelyek jobban összhangban vannak a költségvetési  
lehetőségekkel.
A programok következő generációjánál fejtsék ki explicit módon  
a beavatkozás belső logikáját, melynek keretében tűzzenek ki konk-
rét, mérhető, teljesíthető, releváns és határidőhöz kötött célokat mind 
a szakpolitika, mind a program szintjén. Mutassák be, hogy ezek a célok hogyan kapcsolódnak egymáshoz, és határozzanak meg mutatókat  
a megvalósulásuk mérésére.KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?41
A PROGRAMOK VÉGREHAJTÁSA: 
A PROJEKTTERVEZÉSTŐL AZ EREDMÉNYEKIG
 85.  A Számvevőszék megállapítja, hogy a Bizottság a projektek kiválasztása és 
a program végrehajtása során nem gondoskodott arról, hogy a projek-
tek egymást kiegészítsék, és hogy a megvalósított projektek általában egységes portfóliót alkossanak, illetve hogy a sajátosan európai érté-keket legvalószínűbben növelő projekttípusok kapjanak támogatást.
 86.  A projektek célkitűzései (a projektgazdák által előterjesztett formában) 
logikailag nem voltak levezethetőek a program céljaiból, és nem felel-
tek meg a költségvetési rendeletben előírt „SMART” követelménynek 
sem. A Bizottság az ellenőrzött támogatási szerződések megkötése 
előtt nem hozott kiigazító intézkedéseket ennek a hiányosságnak  a kezelésére.
 87.  A projektek tervezett eredményeit nem a célcsoportra gyakorolt hatás 
formájában határozták meg, és az eredmények fenntarthatósága ala-
csonynak tekinthető. A projektek általában létrehozták a tervezett 
végtermékeket, de az ellenőrök nem találták kimutathatónak a pro-jekteredmények célcsoport általi hasznosítását. Nagyon sok esetben 
a kezdetektől fogva tisztázatlan volt, hogy ezek a végtermékek a cél-
csoport számára fontosak-e, és hogy ezeket a folyamat végén álló  
szereplők valóban hasznosítják-e. A fenntarthatóságot a résztvevők 
gyakran a projekttevékenységek folytatásaként értelmezték, így az 
erősen függött az uniós támogatás folytatásától.
 88.  A Számvevőszék elismeri, hogy a program keretében a különböző országok e 
témában érdekelt szereplői megismerkedhettek egymással. A projektek általában európai szinten is jelentősek voltak, és sok esetben előse-gítették a tapasztalatcserét és a kölcsönös tanulást. Az EK-Szerződés 152. cikke azonban csupán korlátozott hatáskört biztosít az Uniónak a közegészségügyi politika területén. Ezen alapvetően a (jelenleg rati-fikálás alatt álló) Lisszaboni Szerződés sem változtatna. Ennek megfe-lelően az egészségjavítás terén végzett uniós tevékenységek, ideértve a közegészségügyi program keretében végzetteket is, elsősorban azál-tal fejtenek ki értéknövelő hatást, hogy elősegítik az együttműködést a különböző tagállamok e témában érintett szereplői között. A köz-egészségügyi program keretében megvalósított projekttípusok közül a hálózat az, amely esetében a legvalószínűbb, hogy sajátosan európai értéket hoz létre, és amely leginkább kielégíti a terület szereplőinek azon igényét, hogy megosszák egymással tudásukat és a bevált módsze-reket, illetve közös standardokat és útmutatásokat dolgozzanak ki.
 89.  A közegészségügyi program végrehajtásának legfontosabb mechanizmusa 
(vagyis az, hogy pályáztatás útján támogatásban részesítenek bizonyos 
tevékenységeket) azonban nem igazán alkalmas az ilyen hálózatok 
finanszírozására. Ugyanez érvényes azokra a tevékenységekre, amelyek 
a bizottsági szakpolitika fejlesztéséhez hivatottak hozzájárulni.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?42
PROJEKTIRÁNYÍTÁS
 90.  A Számvevőszék a projektirányítással kapcsolatban megállapította, hogy 
a partneri kapcsolatok általában jól működtek. A folyamatban lévő pro-
jektek bizottsági monitorozása azonban inkább véletlenszerű, nem pedig rendszerszerű módon történt, és arról a résztvevők hivatalosan nem kaptak visszajelzést. A projektek a támogatási szerződésben kitűzött 
végeredményeket ugyan megvalósították, de ezek aktív terjesztéséről 
a projektgazdák csak ritkán gondoskodtak. A projektek utólagos értéke-lése egyelőre nem számít bevett gyakorlatnak a résztvevők körében.
2. AJÁNLÁS
Ami a jelenlegi közegészségügyi programot (2008–2013) illeti, a Bizott-
ság térképezze fel, és ezáltal tekintse át a már megvalósult projekteket 
és azok eredményeit, és állapítsa meg a projektportfóliójában meglévő 
átfedéseket és esetleges hézagokat.
Az éves akcióterületek számát jelentősen csökkenteni kell, és azoknak 
a stratégiai prioritásokra kell összpontosulniuk.
A Bizottság emellett orvosolja a projekttervezés és -végrehajtás kap-
csán feltárt hiányosságokat is, a következőképpen:
a projektcélokat hozza összhangba a program célkitűzéseivel és  • 
a fenti ajánlás szerint átalakított „éves prioritásokkal”. Ezenfelül  
a támogatási szerződésben az elvégzendő tevékenységek mellett 
tisztázzák a tevékenység révén elérni kívánt eredményeket és a cél-
csoportokat is, illetve azt, hogy a projekt befejezése után az ered-
mények miként lesznek fenntartható módon használhatók; 
lehetőség szerint számszerűsített célokat és teljesítménymutatókat • 
tűzzenek ki, megkönnyítve ezáltal a célok megvalósítása terén elért 
haladás monitorozását;
kerítsenek sort a projektek utólagos értékelésére, hogy a levont  • 
tanulságokat már a jövőbeli projektek (és az ezt követő későbbi  
programok) megtervezésénél is alkalmazhassák.
Végül pedig a jelenlegi programozási időszakban a Bizottság aknázza ki 
maradéktalanul a jelenlegi közegészségügyi program (2008–2013) által 
biztosított hálózatfinanszírozási mechanizmusokat (vagyis a működési 
támogatásokat), ezek ugyanis jobban a hálózatokra vannak szabva, mint a tevékenységi támogatások. Ami a szolgáltatási szerződéseket illeti, az 
ezekre vonatkozó korlát felemelését (a rendelkezésre álló költségvetés 
10%-áról 20%-ra) a Bizottság használja ki arra, hogy a szakpolitikát  
fejlesztő tevékenységeket végezzen. Ehhez azonban a feladatokat pre-
cízebben kell meghatározni, mint a pályázati felhívásban.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?43
ÁLTALÁNOS KÖVETKEZTETÉS
 91.  A közegészségügyi program rendkívül tág és nagyra törő célokat fogal-
mazott meg, amelyek éles ellentétben álltak a program rendelkezé-
sére bocsátott eszközök korlátozottságával. Ez az egyensúlyhiány  a jelenlegi közegészségügyi program (2008–2013) elindítása óta csak tovább nőtt.
 92.  A Számvevőszék az európai szintű közegészségügyi programok, például 
az itt tárgyalt közegészségügyi program egyes összetevői esetében 
megkérdőjelezi azok hasznosságát. Az ellenőrzés tanulsága szerint 
ezek a programok nehezen gyakorolnak bizonyítható hatást az állam-
polgárok egészségügyi állapotára. Az esetleges európai szintű érték-növelő hatásuk elsősorban abban nyilvánul meg, hogy a tagállami  programok és tevékenységek kiegészítése végett a közvetítők számára lehetővé teszik a hálózatként való működést és a legjobb gyakorlat 
cseréjét. A Számvevőszék ugyanakkor megjegyzi, hogy az ilyesfajta 
hálózatokhoz és tapasztalatcseréhez léteznek koordinációs mecha-
nizmusok, például a „nyílt koordináció módszere”.
3. AJÁNLÁS
A 2013-as évet követő időszakra az Európai Parlament, a Tanács és  
a Bizottság vizsgálja felül az Unió közegészségügyi tevékenységeinek 
hatókörét, illetve a terület uniós finanszírozására vonatkozó megközelí-tést. Ennek során vegyék figyelembe a rendelkezésre álló költségvetési eszközöket, illetve azt, hogy a koordinációnak egyéb olyan mechaniz-musai is léteznek (például a „koordináció nyílt módszere”
41), amelyek 
Európa-szerte előmozdítják az érintettek közötti együttműködést és 
információcserét.
A költségvetés jelenleg zajló felülvizsgálata máris lehetőséget nyújt 
ennek a gondolkodási folyamatnak az elindítására.
  Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2009. március 5-i ülésén Luxembourgban 
fogadta el.
A Számvevőszék nevében
A Számvevőszék  nevében
Vítor Manuel da Silva Caldeira
elnök41 Az együttműködés ezen 
módszere az önkéntes 
kormányközi együttműködés 
elvén alapul. Ennek eszközei 
elsősorban a közös tanulás, a közös 
viszonyítási pontok (benchmarkok) 
kialakítása és a bevált gyakorlat kölcsönös megismertetése.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?44
I. MELLÉKLET
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM, 2003-2007 ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  PROGRAMTERÜLET)
A FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK TÉMÁK SZERINTI BONTÁSBAN
Év Téma
Dohányzás
Alkoholfogyasztás
Kábítószer-fogyasztás
 Táplálkozás és 
testmozgás
Szexuális és reprodukciós 
egészség, HIV/AIDS
Mentálhigiéné
Társadalmi jellegű 
egészségmeghatározó 
tényezők
Környezeti jellegű 
egészségmeghatározó 
tényezők
Egészségjavítás meg-
határozott környezetben
Közegészségügyi képzés
Betegségek és sérülések 
megelőzése
Genetikai meghatározó 
tényezők
KapacitásfejlesztésÖssze-
sen
2003 Finanszírozott projektek 2 1 1232 2 114 19
Akcióterületek száma 7 2 3211 3 211 23
Finanszírozott projektek/akcióterület 0,29 0,50 0,33 1,00 3,00 2,00 0,67 0,50 1,00 4,00 1,33
2004 Finanszírozott projektek 2 1 2241 3 2 532 27
Akcióterületek száma 7 1 1311 2 1 211 21
Finanszírozott. projektek/akcióterület 0,29 1,00 2,00 0,67 4,00 1,00 1,50 2,00 2,50 3,00 2,00 1,81
2005 Finanszírozott projektek 5 4 2223 3 2 411 29
Akcióterületek száma 5 4 2355 4 3 312 37
Finanszírozott projektek/akcióterület 1,00 1,00 1,00 0,67 0,40 0,60 0,75 0,67 1,33 1,00 0,50 0,81
2006 Finanszírozott projektek 4 2 55451 1 3 4 2 45
Akcióterületek száma 3 3 3543 4 4 2 2 33
Finanszírozott projektek/akcióterület 1,33 0,67 1,67 1,00 1,00 1,67 2,75 0,75 2,00 1,00 1,38
2007 Finanszírozott projektek (becslés) 10 11 4 3 1 29
Akcióterületek száma 3 5 4653 4 4 4 2 40
Finanszírozott projektek/akcióterület 0,83 0,79 0,50 0,75 0,50 0,67
Finanszírozott projektek összesen 149
Akcióterületek száma összesen 154
Finanszírozott projektek/akcióterületek összesen 0,97
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?45
II. MELLÉKLET
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (PHP) ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  
PROGRAMTERÜLET) – HAT SZAKPOLITIKAI TERÜLET ELEMZÉSE
KÁBÍTÓSZER-FOGYASZTÁS
 1.  2004 decemberében az Európai Tanács jóváhagyta az Unió drogstratégi-
áját (2005–2012), amely keretet ad a kábítószerekkel kapcsolatos két egymást követő négyéves cselekvési tervnek. A stratégia két általános 
célkitűzése a közegészségügyre (a kábítószer-fogyasztás megelőzése, 
az egészségkárosodás csökkentése, függőségkezelés), illetve a köz-
biztonságra (a kábítószer-előállítást és -kereskedelmet tiltó törvények 
betartatása) vonatkozik. Az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság (DG SANCO) uniós szinten kisebb jelentőségű szereplő a kábítószer-politikában. A szakpolitika kidolgozását a Jogérvényesülés, Szabadság és Biztonság Főigazgatósága (DG JLS) irányítja, míg a projekttámoga-
tások zömét a Kutatási (DG RTD), illetve az Energiaügyi és Közlekedési 
(DG TREN) Főigazgatóság által irányított kutatási projektek kapják. 
A 2007–2013 közötti időszakra Drogprevenció és felvilágosítás  néven 
létrehozott programot a DG JLS irányítja (21 millió eurós költségve-téssel). Ennek hasonlóak a céljai és hasonló résztvevőket céloz meg, 
mint a közegészségügyi program.
 2.  A Kábítószer és a Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja 
(EMCDDA) közös információs keretrendszerrel szolgál a kábítószerek 
vonatkozásában az Unió és annak tagállamai számára. Az EMCDDA  a kábítószer-fogyasztás minden vonatkozásáról gyűjt információt, s 
ehhez országos megfigyelőközpontok hálózatára támaszkodik. A Köz-pont adatbázist is létrehozott a kábítószer-fogyasztás megelőzésében bevált legjobb módszerekről.
 3.  A közegészségügyi programból kis számban finanszíroztak kábítószer-
rel kapcsolatos projekteket, és ezek igen különböző szempontok és 
összefüggések szerint foglalkoztak a kábítószer-problematikával.  Mindőjüknek közös jellemzője volt azonban, hogy az információ  felkutatására és gyűjtésére, illetve a példaértékű megoldások köl-csönös megismertetésére összpontosítottak. A Számvevőszék észre-
vételezte, hogy a projektcélok és -tevékenységek (pl. az adatgyűjtés, 
a követendő példák adatbázisának létrehozása) részben egybevágtak 
a Megfigyelőközpont tevékenységi körével. Ezeket a Központ költség-
hatékonyabban és időkímélőbben tudná elvégezni. Tekintettel a Köz-
pont, illetve a Drogprevenció és felvilágosítás  nevű program létére, 
újragondolandó, hogy mennyiben érdemes kábítószerrel kapcsolatos projekteket felvenni az uniós egészségügyi programokba.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?46
II. MELLÉKLET
ALKOHOLFOGYASZTÁS
 4.  Az egészségügyben az alkoholfogyasztás nehezebben kezelhető téma, 
mint bármely más, függőséggel kapcsolatos egészségbefolyásoló  tényező, mivel az előbbi társadalmilag elfogadott szokás, és a mér-tékletes alkoholfogyasztás önmagában nem is jelent egészségügyi  
kockázatot. A káros alkoholfogyasztás azonban becslés szerint a teljes 
betegségteher kb. 10%-áért felelős, ugyanakkor egyéb olyan társa-dalmi vagy gazdasági problémákat is okoz vagy súlyosbít, mint a bal-
esetek vagy az erőszak. Az alkoholpolitika leg(költség)hatékonyabb 
eszközei a jogi korlátozások, s ezek a tagállamok hatáskörébe tartoz-
nak (magasabb forgalmi adó, árusításkorlátozás, az ittas vezetés és 
a kiskorúak italozása ellen hozott intézkedések).
 5.  A Tanács 2001-ben közzétett következtetései nyomán a Bizottság  
2006 októberében az alkoholfogyasztás káros hatásainak csökkentését 
célzó stratégiát dolgozott ki. Ez támogatást helyez kilátásba az egész-
ségkárosodás-csökkentő programokhoz és az adatgyűjtéshez, illetve 
a felvilágosító és nevelési munkának a tagállamokkal karöltve történő továbbfejlesztéséhez. A szeszipar vonatkozásában az Unió alkohol-
stratégiája jogi korlátozások helyett inkább az önkéntes magatartási 
kódexekre és az önszabályozásra épít. 2007 júniusában a Bizottság 
Európai Alkohol- és Egészségfórumot hozott létre, amelyen az üzleti 
világ képviselőin (alkoholgyártók, reklámipar, média, kiskereskedők 
és vendéglátóipar) kívül közegészségügyi és civil szervezetek is részt 
vesznek. A Fórum tagjait felkérik, hogy fokozzák az alkoholfogyasz-tás káros hatásainak csökkentésére irányuló törekvéseiket, például 
a felelős kereskedelmi tájékoztatás előmozdításával.
 6.  A közegészségügyi program alkoholvonatkozású projektjeinél gyakran 
mutatkozott átfedés mind a részt vevő partnereket, mind a szolgál-
tatott tájékoztatást illetően. A vizsgált mintában szereplő öt projekt 
közül három minden egyes uniós tagállam alkoholpolitikai helyze-
téről gyűjtött adatokat, illetve készített jelentéseket. Egyidejűleg  a Bizottság részére készült egy nagyszabású átfogó jelentés „Az alko-hol Európában” címmel, sőt egy másik jelentés is, „Az alkoholpolitika az uniós tagállamokban és Norvégiában”, mely utóbbihoz a korábbi 
egészségfejlesztési közösségi cselekvési programból is használtak fel 
finanszírozást. Ezt az átfedést egyrészt az magyarázza, hogy uniós  
alkoholstratégia híján a 2006 előtti években nehezen lehetett a pri-
oritásokat összehangolni, másrészt az, hogy fel sem mérték, milyen 
tevékenységekre került sor korábban ezen a területen.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?47
II. MELLÉKLET
DOHÁNYZÁS
 7.  Az Egészségügyi Világszervezet szerint ma a világon a megelőzhető korai 
elhalálozás egyik legfőbb oka a dohányzás. A dohányzással kapcsolatban a leg(költség)hatékonyabb egészségfejlesztési eszközök jogi természe-tűek (magasabb forgalmi adó, a munkahelyi dohányzás korlátozása, 
reklámtilalom), ám ezeket ki kell egészíteni a fogyasztók felvilágosítá-
sával, pl. egészségügyi figyelmeztető jelzések és kampányok révén.
 8.  A dohányzásellenes szervezetek közösségi támogatása már 1987-ben, az 
Európa a rák ellen  program idején kezdetét vette. Az EU jogszabályi intéz-
kedésekkel is felvette a küzdelmet a dohányzás ellen. Az intézkedések alapja az EK-Szerződés 95. cikke, amely rögzíti az Unió belső piacra vonat-kozó hatáskörét. Külön említendő a dohánytermékekre és azok reklámjára vonatkozó két fontos irányelv 2001-ből, illetve 2003-ból. Legutóbb, 2007 
elején pedig „A dohányfüstmentes Európáért: Az Európai Unió politikai 
lehetőségei” címmel tett közzé zöld könyvet a Bizottság.
 9.  Ezzel a jogalkotási lépéssel párhuzamosan közösségi támogatást kapnak 
a dohányzás megelőzésére, illetve a leszokásra irányuló európai szintű 
fellépések, amelyek költségvetéséhez a közegészségügyi program  
projektjei csak kevéssel járulnak hozzá. Ennél jelentősebb programok 
a Közösségi Dohányalap által finanszírozott dohányzásellenes kampá-
nyok; az Alap forrásai a dohánytermesztőknek nyújtott támogatásokra 
kirótt illetékből származnak. A Dohányalap eddig két nagyszabású  ismeretterjesztő kampányt finanszírozott. A legutóbbi, SEGÍTSÉG –  
A dohányzás nélküli életért  nevű kampány 2005-ben indult négyéves 
időtartamra szóló, 72 millió eurós költségvetéssel. A Bizottság meg-bízásából egészségügyi és reklámszakemberek által kidolgozott kam-pány részeként minden uniós tagállamba vándorkiállítás  (roadshow)  
látogat el, és dohányzási témájú tv-reklámokat is sugároznak.
 10.  A közegészségügyi programból finanszírozott dohányzásellenes projek-
tek elsősorban két kiterjedt hálózatra épültek, amelyek már 1996 óta, a korábbi akcióprogramok keretében is részesültek támogatásban. Az egyik hálózat általánosságban foglalkozott dohányzásmegelőzéssel, leginkább a dohányzás visszaszorítását célzó fellépésekre és lobbizásra összpontosítva, míg a másik az ifjúságot állította tevékenységének középpontjába. Mivel hivatalosan ez a két hálózat nem volt jogosult támogatásra, ezért több alprojektet koordináló „keretprojektté” ala-kították át őket. 2005-ben azután megszüntették ezt a struktúrát, és egyes alprojektek ettől fogva önállóan működtek tovább. 
 11.  A közegészségügyi program „projektjeinek” hatása ugyan nem mérhető, de közvetetten a közösségi finanszírozásnak is köszönhető, hogy az általános hálózat és annak tagszervezetei mind uniós, mind országos szinten sike-reket könyvelhettek el a dohányzás visszaszorítását célzó fellépések és 
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?48
II. MELLÉKLET
lobbizás terén. Jó példa erre, hogy az utóbbi években több tagállam tör-
vényben szabályozta a nyilvános helyeken történő dohányzás tilalmát.
TÁPLÁLKOZÁS ÉS TESTMOZGÁS
 12.  Mivel a közvélemény növekvő aggodalommal szemléli, hogy egyre több az 
elhízott ember – és különösen az elhízott gyermek –, az elmúlt évek-
ben a Bizottság különböző intézkedéseket tett ezen a téren. 2006-ban 
a Bizottság fehér könyvet tett közzé A táplálkozással, túlsúllyal és elhízás-
sal kapcsolatos egészségügyi kérdésekre vonatkozó európai stratégiáról . 
E stratégia megvalósításának egyik fő eszköze az étrenddel, testmoz-gással és egészséggel kapcsolatos európai cselekvési platform, amely 
fórumot 2005-ben a civil társadalom és az ipar azon képviselői hozták 
létre, akik készek lépéseket tenni az elhízás visszaszorítására. Az illeté-
kes tagállami hatóságok hálózata a Táplálkozás és testmozgás európai 
hálózata  nevet viseli. A tagállamok közötti szakpolitikai eszmecserének 
és a gyakorlat kölcsönös megismertetésének serkentésére a Bizottság 2007-ben a táplálkozással és testmozgással kapcsolatos egészségügyi 
kérdésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoportot is életre hívott.
 13.  E platformokon túl kiemelt szerepet juttat a stratégia a kapcsolódó szak-
politikai területeken teendő uniós intézkedéseknek, pl. a fogyasztó-
védelemben (címkézés), a mezőgazdaságban (iskolagyümölcs) vagy a városi közlekedésben (a testmozgás serkentése). A közegészségügyi 
program igen csekély szerepet játszik a stratégiában
1.
 14.  A táplálkozás és a testmozgás terén a közegészségügyi program nem túl sok programot működtet, s céljaik és tevékenységük különbözősége foly-tán ezekből is igen tarka kép áll össze. Az egyes ellenőrzött projektek 
közül többnél nem lehetett világosan kimutatni az elért eredményeket, 
illetve az azokban megnyilvánuló sajátlagosan európai szintű értéknö-velő hatás alacsony szintű volt. Az egyik projekt például arra kapott támogatást, hogy egy utóprojekthez partnereket találjon, ám erre vonat-kozó tervezetet soha nem nyújtottak be. Egy másik projektnél, amely 
az élelmiszer-marketingnek a gyermekekre gyakorolt hatását vizsgálta, 
az ellenőrök azt állapították meg, hogy az részben az Egészségügyi 
Világszervezet egy hasonló vizsgálatát ismételte meg. Egy harmadik pro-
jekt a táplálkozás és testmozgás témakörében olyan tevékenységeket 
finanszírozott, amelyeket a projektpartnerek több iskolában egyénileg hajtottak végre. Hogy minél jobban be lehessen vonni a gyermeke-
ket, minden helyi tevékenységet maguk a gyermekek találtak ki, lett 
légyen szó parkban rendezett sportfesztiválról, vagy éppen arról, hogy 
gyümölcsök képeivel díszítsék az iskola falait. Mindez ugyan járhatott 
egészségügyileg jó hatással a részt vevő iskolákban, az viszont kérdéses, 
hogy milyen sajátlagosan európai szintű értéknövelő hatás nyilvánult 
meg, és hogy szükség volt-e ehhez uniós támogatásra.1 A stratégia csak egyszer említi 
a programot: 
„A Bizottság folytatja a monitoring 
támogatását projektjein keresztül 
a közegészségügyi program 
keretében, amely támogatja 
a hálózatba szervezést és 
a táplálkozás, testmozgás és az elhízás megelőzésének bevált 
gyakorlatával kapcsolatos 
információk megosztását .” 
(Fehér könyv, 9. o.).
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?49
II. MELLÉKLET
SZEXUÁLIS ÉS REPRODUKCIÓS EGÉSZSÉG
 15.  A közegészségügyi program révén a Bizottság eltávolodott korábbi, 
konkrét betegségekre összpontosító koncepciójától (ez jellemezte  az 1996–2002 közötti, AIDS/fertőző betegségek programot), és ma már tágabb határokat szab a szexuális és reprodukciós egészség szakpoli-
tikai területének. Mindazonáltal e terület legtöbb projektje továbbra 
is a HIV/AIDS kérdéskörére összpontosít
2. 
 16.  2005-ben a Bizottság elfogadta a HIV/AIDS ellen az EU-ban és a szomszé-
dos országokban folytatandó küzdelemről (2006–2009) szóló közle-
ményt. Az ehhez kapcsolódó cselekvési terv alapvető dokumentum, amely sorra veszi, hogy melyek a fennálló szükségletek, és milyen  intézkedéseket kell tenni. A Bizottság azzal a céllal is számos kez-deményezést indított, hogy megismerje a „terepen dolgozó” legfon-
tosabb érintettek véleményét. A HIV/AIDS Szakértőbizottság olyan  
fórum, ahol a Bizottság, a tagállamok, tagjelölt országok és az EGT 
tagországai információt cserélhetnek. A HIV/AIDS Civil Társadalmi  
Fórum (CSF) informális tanácsadó szerv, amelyet 2005-ben azért  hoztak létre, hogy megkönnyítsék a civil szervezetek és hálózatok  
bekapcsolódását.
 17.  Az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központot (ECDC) 
2005-ben a fertőző betegségekkel foglalkozó közösségi ügynök-
ségként hozták létre. Tevékenységi köre a HIV-re is kiterjed, és van a HIV-re, valamint a szexuális úton, illetve a vér útján terjedő vírus-
fertőzésekre vonatkozó programja.
 18.  A közegészségügyi programból vett ellenőrzési mintában a legszámo-
sabb csoportot a reproduktív és szexuális egészséggel kapcsolatos 
projektek képviselték. E projektek közül a legtöbb olyan hálózat volt, 
amely a részt vevő civil szervezetek kapacitásának erősítését célozta. 
Mindegyik úgy találta meg a maga tevékenységi „rését”, hogy más-más közvetlen vagy közvetett címzettre összpontosított: egyesek közép-európai, ill. migránsokkal foglalkozó civil szervezetekkel, míg mások a szexipar migráns és helyi dolgozói, az intravénás kábítószer-fogyasz-
tók vagy a HIV/AIDS-fertőzöttek körében végzik munkájukat. 
 19.  Egyes hálózatok adatokat gyűjtöttek célcsoportjukról, illetve a HIV/AIDS 
elterjedtségét vagy egyéb vonatkozásait kísérték figyelemmel. A jövő-ben ezeket a tevékenységeket átvehetné az ECDC.2 Amióta a HIV/AIDS az 1980-
as években feltűnt, világszerte 
több mint 25 millióan haltak 
meg ebben a betegségben. Az 
1990-es években Európában 
ideiglenesen sikerült feltartóztatni a terjedését, az új évszázadban 
azonban változott a helyzet: az 
Egészségügyi Világszervezet 
adatai szerint a HIV-vírus jelenleg 
gyorsan terjed Kelet-Európában, 
és ismét nő a fertőzöttség Nyugat-
Európában is.
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?50
II. MELLÉKLET
MENTÁLHIGIÉNÉ
 20.  Az utóbbi években egyre nagyobb figyelem irányult a mentálhigié-
nére mint közegészségügyi kérdésre. A jelenleg érvényben lévő  EK-Szerződéssel ellentétben a Lisszaboni Szerződés kifejezetten  uniós tevékenységi területként említi a mentálhigiénét
3. Már több  
korábbi közegészségügyi programról is elmondható azonban, hogy 
társfinanszíroztak projekteket a mentálhigiéné erősítése és a mentális zavarok megelőzése terén.
 21.  2005 szeptemberében, az Egészségügyi Világszervezet mentálhigiénével 
foglalkozó európai miniszteri konferenciáját követően a Bizottság  zöld könyvet tett közzé a mentálhigiénéről („A népesség mentális  egészségének javításáról. Az Európai Unió mentális egészségügyi stra-tégiájának céljából”), amellyel megnyitotta az eszmecserét arról, hogy 
milyen intézkedéseket lehetne beilleszteni a tervezett mentálhigiénés 
stratégiába. A tagállamok azonban nem tudtak megegyezésre jutni 
a követendő stratégiáról, így arról végül le kellett tenni. Ugyanezért 
nem alakult meg a tervbe vett uniós mentálhigiéniai platform sem. Miután több próbálkozás is történt az előrelépésre, 2008 júniusában 
a Bizottság magas szintű szakértői konferenciát rendezett, ahol meg-
született az Európai paktum a mentálhigiénéért és jólétért .
 22.  Tekintve, hogy nincsen sem az uniós fellépést orientáló mentálhigiénés 
stratégia, sem áttekintés a már működő tevékenységekről, az éves  munkatervek pedig elég általánosan szabják meg a mentálhigiénés 
prioritásokat, nem meglepő, hogy a vizsgált mintába bekerült négy mentálhigiénés projekt közül három jelentős átfedést mutatott. Két projekt, amelyet két egymást követő pályázati felhívás keretében  
finanszíroztak, egymással megegyező szakpolitika-fejlesztési és adat-gyűjtési tevékenységet folytatott, ráadásul munkájukat részben már 
más szereplők is elvégezték. A mentálhigiénés programokról párhuza-
mosan több adatbázist hoztak létre (pl. a bilbaói Európai Munkahelyi 
Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökségnek van egy stressz-adat-bázisa), de megfelelő összekapcsolás híján ezek között nemigen van átjárás.
 23.  Egy másik projekt, amelynek finanszírozása azt célozta, hogy támogassák 
a Bizottságot mentálhigiénés stratégiájának kidolgozásában, soha  
nem valósult meg. A projekt céljait ezután úgy módosították, hogy 
koordinálja a többi mentálhigiénés projektet, és segítse azok ered-ményeinek megismertetését – ebben a szerepkörben azonban átfe-
désbe került egy másik, a Kutatási Főigazgatóság által finanszírozott 
projekttel.3 Az EK-Szerződés 152. 
cikke: „ A Közösség fellépése, 
amely kiegészíti a nemzeti 
politikákat, a népegészségügyi 
helyzet javítására, az emberi 
megbetegedések és betegségek, valamint az emberi egészséget 
fenyegető veszélyek okainak 
megelőzésére irányul.” A Lisszaboni 
Szerződés 168. cikke: „Az Unió 
fellépése, amely kiegészíti a nemzeti 
politikákat, a népegészségügyi 
helyzet javítására, a [testi és szellemi] megbetegedések és 
betegségek, valamint az emberek 
testi és szellemi egészségét 
fenyegető veszélyek okainak 
megelőzésére irányul.”
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?51
III. MELLÉKLET
KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAM (PHP) ( EGÉSZSÉGMEGHATÁROZÓ TÉNYEZŐK  
PROGRAMTERÜLET) – HOGYAN VONATKOZTATHATÓAK A SMART KRITÉRIUMOK A 36 ELLENŐRZÖTT PROJEKT TÁMOGATÁSI SZERZŐDÉSEIBEN RÖGZÍTETT PROJEKTCÉLOKRA?
SMART kritériumok4A projektcélkitűzések elemzése
Konkrét  (Megadták-e, hogy mi 
a célcsoport, s hogy melyek azok a tényezők, amelyeken változtatni kell?)Kevés támogatási szerződésben szögezték le egyértelműen, hogy mi 
a célcsoport, ahhoz milyen közvetlen és közvetett címzettek tartoznak, valamint hogy a projekt hatására milyen változásnak kell bekövetkeznie. Gyakran megesett, hogy a célkitűzésekben nem jelölték meg a célcsoportot, ám a projekttevékenységekből mégis következtetni lehetett erre (implicit célcsoport).
Mérhető (Mérhető formában 
adták-e meg pl. az elérendő hatások nagyságrendjét, ill. a számszerűsíthető célokat?)Egy projektnél sem szerepelt mérhető célkitűzés. Amikor 
a teljesítménymutatókat mennyiséggel fejezték ki, akkor sem célkitűzésekről volt szó, hanem létrehozandó végtermékekről (jellemző példa: az szerepelt, hogy „egy jelentést X példányban kinyomtassanak”, míg az pl. soha, hogy „X%-ra növelendő azoknak a tanulóknak az aránya, akik arról számolnak be, hogy az utóbbi 7 napban végeztek valamilyen testmozgást”).
Teljesíthető (Megvalósíthatóak-e 
a célok a rendelkezésre álló időben, pénzzel, ill. létszámmal?)A legtöbb projektnél nem volt egyértelmű, hogy elérték-e a kitűzött célokat. 
Többnyire hiányoztak a célkitűzéseket kiegészítő teljesítménymutatók; rendszerint nem kísérték fi  gyelemmel a cél irányába történő előrehaladást. 
Másrészt azt az érvet is fel lehet hozni, hogy az „információcsere”, „ismeretgyarapítás”, „együttműködés fejlesztése” jellegű célkitűzéseket szinte lehetetlen nem teljesíteni.
Releváns (Relevánsak-e a célok 
a célcsoport(ok) számára?)Nem tartozott az ellenőrzés hatókörébe, hogy erre a kérdésre valamennyi 
projekt esetében egészen a végső célcsoport szintjéig választ keressen. Az olyan közvetlen címzettek azonban, mint a civil szervezetek vagy az egészségügyi szakemberek, projektpartnerként gyakran amúgy is érdekelve voltak. A projektpartnerek körében végzett felmérés során a válaszadók 88%-a vélte úgy, hogy a projekt célkitűzései relevánsak voltak országa vagy régiója számára, 86% pedig az általa képviselt szervezet szempontjából ítélte őket relevánsnak.
Teljesítési határidős (Megadják-e, 
hogy milyen határidőn belül kell elérni az egyes célokat?)Határidőket szinte soha nem szabtak meg célkitűzésekkel kapcsolatban, csak 
a végtermékeket illetően (pl. hogy X hónapig készüljön el egy jelentés).
4 A zárójelbe tett kiegészítő kérdések forrása: The European Quality Instrument for Health Promotion (EQUIHP) /(Az EQUIHP, az 
egészségfejlesztés európai minőségi eszköze), Kok, H., Bollars, C., Molleman, G. and Van den Broucke, S., 2005.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?52
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
ÖSSZEFOGLALÓ
IV.
A Számvevőszék megállapításaival és követ-
keztetéseivel kapcsolatban a Bizottság az  
alábbi véleményt fogalmazza meg:
a) 
A Szerződés 152. cikkének megfelelően a Bizott-
ság közegészségügy területén hozott intéz-kedései arra hivatottak, hogy kiegészítsék az 
egészség védelme és javítása céljából hozott 
tagállami intézkedéseket. A 2003–2007. évi köz-
egészségügyi program csak egyike az ebben az 
összefüggésben alkalmazott eszközöknek.
A Bizottság egyetért azzal, hogy magasabb költségvetés jelentősebb eredmények eléré-
sét tenné lehetővé, ám a 2003–2007. évi  
közegészségügyi program végrehajtása az  
Európai Parlament és a Tanács által biztosított 
költségvetési eszközöket, valamint az ezekhez kapcsolódóan ugyancsak e két intézmény által 
jóváhagyott prioritásokat és célokat tükrözi.
A 2003–2007. évi közegészségügyi program 
belső logikája a Bizottság által 2000-ben elfo-
gadott egészségügyi stratégián (COM(2000) 
285 végleges) alapul, és figyelembe veszi  a szubszidiaritás Szerződésben lefektetett  
elvét. A program egyes prioritásait a prog-ramról szóló határozat melléklete sorolja fel. A program elsődlegesen közvetett mutatók, például „bevált módszerek” meghatározása és terjesztése, az uniós közegészségügyi szakem-berek kapcsolatrendszerének fejlesztése és az európai közegészségügyi helyzet közös straté-giák kidolgozására irányuló felmérése tekinte-tében kíván eredményeket felmutatni.
A programnak a közegészségügyre vonat-kozó közösségi cselekvési program (2003–2008) elfogadásáról szóló 1786/2002/EK  európai parlamenti és tanácsi határozatban rögzített prioritásait a Bizottság a Szerződés 
152. cikkében foglalt követelményeknek és 
a 2000-ben jóváhagyott egészségügyi stra-tégiának megfelelően határozta meg.
A Bizottság elfogadja azt a megállapítást, hogy 
további előrelépésre van szükség annak érde-
kében, hogy az éves munkaprogramban meg-
határozott prioritási és lehetséges cselekvési területek száma összhangba kerüljön a rendel-
kezésre álló költségvetési előirányzatokkal.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?53
b) 
Az ellenőrzés tárgyát képező projektek  
a 2003–2007. évi közegészségügyi program 
kezdeti szakaszában kerültek kiválasztásra. 
A helyzet a program utolsó két évében jelen-tősen megváltozott, és e változások a jelenleg folyó 2008–2013-as közegészségügyi prog-
ramban is érvényesülnek. 2006 óta a pályázati 
felhívásokhoz mellékelt, pályázóknak szóló útmutató részletesen felhívja a pályázók  
figyelmét arra, hogy a projektmenedzsment 
általánosan elfogadott, legkorszerűbb elvei 
alapján készítsék el pályázatukat. A tárgya-
lásos folyamat biztosítja, hogy ezek az elvek a támogatási megállapodásban rögzítésre  kerüljenek, a Közegészségügyi Program Vég-rehajtó Hivatala (mai nevén az Egészség- és 
Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség) pedig 
gondoskodik arról, hogy azokat a projekt tel-
jes időtartama során érvényesítsék. 2007 óta 
a végrehajtó ügynökség évente feltérképezi az ezzel kapcsolatos helyzetet.
c) 
A Bizottság üdvözli az ellenőrzés azon megál-
lapítását, hogy a témában érdekelt szereplők 
hangsúlyozták a közegészségügyi program 
„európai értéknövelő hatását” és hasznos-ságát. Megjegyzendő, hogy az európai hoz-
záadott érték biztosítása a közegészségügyi program kezdetétől fogva a támogatás oda-ítélésének feltételei között szerepel.
V. 
Európai uniós összefüggésben a Bizottság  
jogalkotási javaslatait „előzetes hatásvizs-
gálat” készíti elő, amely a lehetséges szak-politikai megoldások gazdasági, társadalmi és környezeti hatásait elemzi. A Bizottság  ennek keretében kívánja meghatározni  
a következő, a jelenleg folyó 2008–2013-
as közegészségügyi programot várhatóan  
követő program belső logikáját.
A 2003–2007-es közegészségügyi program  
2007-ben végrehajtott időközi értékelése  során a Bizottság meghatározta azokat  a területeket, amelyeken előrelépést látott szükségesnek. A javasolt intézkedések közül a 2008–2013-as közegészségügyi program  során a Bizottság többet is végrehajtott,  illetve végrehajt. Ezek közé tartozik a már  elvégzett munka Számvevőszék által ajánlott feltérképezése is.2006 óta, de különösen a 2008–2013. évi köz-
egészségügyi program esetében a pályázati 
felhívásokhoz mellékelt útmutató felhívja  
a pályázók figyelmét arra, hogy pályázatukat a projektmenedzsment általánosan elfoga-dott, legkorszerűbb elvei alapján készítsék 
el. A tárgyalásos folyamat biztosítja, hogy  
ezek az elvek a támogatási megállapodásban rögzítésre kerüljenek, a Közegészségügyi  
Program Végrehajtó Hivatala (mai nevén  
az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó  
Ügynökség) pedig gondoskodik arról, hogy 
azokat a projekt teljes időtartama során  érvényesítsék.
VI. 
A Bizottság egyetért a Számvevőszék azon  megállapításával, hogy a szűkösen rendelke-
zésre álló uniós forrásokat olyan stratégiai 
témákra és tevékenységekre kell összponto-sítani, amelyek európai hozzáadott értéket 
képviselnek.
Osztja a Bizottság a Számvevőszék azon  
nézetét is, hogy tovább lehet fejleszteni  
a „koordináció nyílt módszerét” és azokat  
az egészségüggyel kapcsolatos fórumokat  és platformokat, amelyek ösztönzik a tagál-
lamok és érdekelt felek közötti európai szintű együttműködést és információcserét.
A Bizottság azonban úgy véli, nem lenne sem 
lehetséges, sem helyes, hogy ezek az együtt-
működési mechanizmusok felváltsanak egy, 
a közegészségügy területére irányuló spe-
cifikus európai támogatási programot. Míg ezek a mechanizmusok elősegítik az együtt-működést és az információcserét, az európai léptékű közegészségügyi kezdeményezések 
(például hálózatok kialakítása és működte-
tése) számára nem biztosítják a szükséges  
forrásokat.
A közegészségügyi program emellett azt is 
lehetővé teszi, hogy a Bizottság rendsze-resen ismétlődő pályázati felhívások révén 
kezdeményezzen a közegészségügy kulcs-
területeire vonatkozó szakpolitikai célok  
támogatására és megalapozására irányuló  
tevékenységeket.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?54
AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE 
ÉS AZ ELLENŐRZÉSI MEGKÖZELÍTÉS
10.
A Szerződés 152. cikke szerint a Közösség  
fellépése kiegészíti a nemzeti politikákat,  és a népegészségügyi helyzet javítására  irányul. Ezzel különbséget tesz a nemzeti  
egészségfejlesztési programok végrehaj-
tására vonatkozó tagállami felelősség és  a Közösség azon felelőssége között, hogy  
a tagállami fellépést kiegészítse.
Ebben az összefüggésben a Bizottság hangsú-
lyozni kívánja, hogy a közegészségügyi prog-ram elsősorban a közvetítő intézményeket 
veszi célba: arra hivatott, hogy ösztönözze 
a tagállamok, a legfontosabb érdekelt felek 
és szereplők közötti uniós szintű együttműkö-
dést, és – a szakpolitikai célok támogatása és 
megalapozása érdekében – segítsen megha-
tározni és tesztelni a „bevált módszereket”.
Lásd még a 14., 21., 40. bekezdésre, illetve 
a 60. bekezdés c) pontjára adott választ.
ELLENŐRZÉSI ÉSZREVÉTELEK
14.
A beavatkozás logikája, amely megalapozza  a közegészségügyi program működését, a Szer-
ződés 152. cikkéből vezethető le. E cikk világosan 
kijelenti, hogy a Közösség fellépése kiegészíti a nemzeti politikákat, és a népegészségügyi  
helyzet javítására irányul. Ezzel különbséget 
tesz a nemzeti egészségfejlesztési programok 
végrehajtására vonatkozó tagállami felelősség és a Közösség azon felelőssége között, hogy a tagállami fellépést kiegészítse.
A közegészségügyi program elsősorban  
a közvetítő intézményeket veszi célba: arra hivatott, hogy ösztönözze a tagállamok, a leg-
fontosabb érdekelt felek és szereplők közötti 
uniós szintű együttműködést, és – a nemzeti 
szakpolitikai célok támogatása és megala-pozása érdekében – segítsen meghatározni 
és tesztelni a „bevált módszereket”. Ebben 
az összefüggésben tekintetbe kell venni azt 
is, hogy Az uniós tevékenységek értékelése  
című gyakorlati útmutatót 2004-ben adták 
ki, ezért azt nem lehetett figyelembe venni 1999–2000-ben, a 2003–2007-es közegész-
ségügyi program kidolgozásakor.Megemlítendő továbbá, hogy a 2003–2007-
es közegészségügyi programot létrehozó  1786/2002/EK határozat a program priori-tásai és célkitűzései tekintetében az Euró-
pai Parlament és a Tanács által a jóváhagyási 
folyamat során kifejtett véleményeket  tükrözi.
Lásd még a 10., 21., 40. bekezdésre, illetve 
a 60. bekezdés c) pontjára adott választ.
A Bizottság ugyanakkor elfogadja, hogy  
a 2003–2007. évi közegészségügyi program 
esetében a beavatkozás logikáját a progra-
mot létrehozó határozat nem fejti ki teljesen 
explicit módon. Figyelembe kell venni azon-
ban, hogy a programot 1999–2000 során ala-
kította ki a Bizottság, jóváhagyására pedig 2002-ben került sor, azaz egy olyan időszak-
ban, amikor a Bizottság még nem alkalmazta 
teljes mértékben a napjainkban használatos 
programozási, monitorozási és értékelési  
módszereket.
15. 
Azzal, hogy napjainkra a közegészségügyi  program bejáratottabbá vált, és eredményei világosabban látszanak, a logikai modelle-
ket alkalmazó megközelítés előnyei is egyre 
nyilvánvalóbbak. A 2007. évi időközi értékelő jelentésben javasoltaknak megfelelően azok-
nak a lehetséges előnyöknek a modellezé-
sére, amelyeket a közegészségügyi program 
az európai polgárok számára kínál, először a (2010-ben esedékes) utólagos értékelés  során lehet majd kísérletet tenni (Wija J.  Oortwijn és szerzőtársai, Interim evaluation  
of the Public Health Programme 2003–2008  
(A 2003–2008-as közegészségügyi prog-ram időközi értékelése). Final Report, RAND 
Europe technical report (Zárójelentés, RAND 
Europe szakmai jelentés), 2007., 2. szakasz, 
100. o.).
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?55
16. 
A Bizottság véleménye szerint a közegész-
ségügy területét a Szerződés által a közös-
ségi intézkedések számára biztosított szűk lehetőségek miatt nem lehet közvetlenül  összehasonlítani más uniós szakpolitikai  
területekkel. Ennek megfelelően a Bizottság 
közegészség területén végrehajtott beavat-kozásai sem hasonlíthatók össze a Számvevő-
szék által említett intézmények beavatkozási 
lehetőségeivel. Nyilvánvaló, hogy a (magán-
alapítványként működő) California Wellness 
Alapítvány jóval specifikusabb hatáskörrel  rendelkezik, illetve közvetlenül kapcsolat-
ban van tevékenységének végső kedvez-
ményezettjeivel (a kaliforniai polgárokkal), 
ezért legfeljebb a tagállamok regionális  
szervezeteivel hasonlítható össze.
17. 
A 2003–2007. évi közegészségügyi program 
2007-es időközi értékelését követően kidol-
gozott cselekvési terv megerősítette, hogy 
a program értékelése során logikai model-
leket kell használni.
Lásd még a 15. bekezdésre adott választ.Idetartozik az a 2006 óta érvényes, a jelent-
kezési lapokon meghatározott előírás is,  hogy a projektek összeállítása során logi-kai modelleket kell alkalmazni. Azóta, hogy a Bizottság létrehozta a Közegészségügyi  Program Végrehajtó Hivatalát (mai nevén  az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó  Ügynökséget), ez a követelmény még hang-súlyosabban érvényesül a projektek tárgya-lási és nyomon követési szakaszaiban, amint arról az ügynökség tárgyalási iránymutatásai tanúskodnak.
18. 
A Bizottság egyetért azzal, hogy szükség van 
a program hatékony monitorozását elősegítő 
mutatók kialakítására. A közegészségügyi  program „egészségügyi tájékoztatás” rész-
területének egyik célkitűzése éppen az adat-
gyűjtés és a megfelelő mutatók kidolgozása 
szakpolitikai, program- és projektszinten.
Lásd még a 30. és 31. bekezdésre adott  
választ.19. 
A 2003–2007-es közegészségügyi programot 
1999–2000 során dolgozta ki a Bizottság,  
jóváhagyására pedig 2002-ben került sor,  azaz egy olyan időszakban, amikor a Bizott-ság még nem alkalmazta teljes mértékben  
a napjainkban használatos programozási,  
monitorozási és értékelési módszereket.
Meg kell jegyezni azt is, hogy a számve-
vőszéki jelentésben hivatkozott SPP/ABM-
útmutató csak 2004-ben jelent meg.
Projektszinten a SMART-típusú célkitűzések 
megfogalmazását előíró követelmény érvé-
nyesítésére fokozatosan került sor a 2003–
2007. évi program utolsó két évében és  
a jelenlegi közegészségügyi program során. 
2006 óta a pályázati felhívásokhoz mellékelt 
útmutató felhívja a pályázók figyelmét arra, hogy pályázatukat a projektmenedzsment  
általánosan elfogadott, legkorszerűbb elvei 
alapján kell elkészíteniük. A Közegészség-
ügyi Program Végrehajtó Hivatala (mai  
nevén az Egészség- és Fogyasztóügyi Vég-rehajtó Ügynökség) a projekt teljes idő-
tartama során gondoskodik e követelmény érvényesítéséről.
Lásd még a 86. bekezdésre adott választ.20. 
A Bizottság elvi okokból úgy véli, hogy a köz-
egészségügyi program beavatkozási logi-
káját nemigen lehetséges olyan mértékben 
kifejteni, mint egy tagállami vagy harmadik országbeli egészségfejlesztési program logi-káját. Ennek az az oka, hogy a közegészség-ügyi program nem közvetlenül a polgárok  egészségének fejlesztésére irányul. Ez az oka 
annak is, hogy az átfogó szakpolitikai célokat nem könnyű lefordítani konkrét célszámokká 
a programok és a projektek szintjén.
Lásd még a 14. és 16. bekezdésre adott  
választ.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?56
21. 
A közegészségügyi program keretében vég-rehajtott tevékenységek a Bizottság által  2000-ben elfogadott egészségügyi stratégiá-ból (COM(2000) 285) fakadnak. Ez a stratégia képezi a kapcsot a Közösség és más szerep-lők (így a tagállamok) tevékenységei között. A közegészségügyi program ezért elsősor-ban a közvetítő intézményeket veszi célba: arra hivatott, hogy ösztönözze a tagállamok, a legfontosabb érdekelt felek és szereplők közötti uniós szintű együttműködést, és –  a szakpolitikai célok támogatása és megala-pozása érdekében – segítsen meghatározni és tesztelni a „bevált módszereket”.
Megemlítendő továbbá, hogy a 2003–2007. 
évi közegészségügyi programot létrehozó  
1786/2002/EK határozat a program priori-
tásai és céljai tekintetében az Európai Par-
lament és a Tanács által megfogalmazott  
véleményeket tükrözi.
Lásd még a 10., 14., 40. bekezdésre, illetve 
a 60. bekezdés c) pontjára adott választ.
22. 
A Bizottság komoly erőfeszítéseket tett  
annak érdekében, hogy az éves munkaprog-
ramban pontosan és részletesen meghatá-
rozza prioritásait.
23.
A Bizottság közegészségügy területén meg-valósított pénzügyi beavatkozásait nem  
lehetséges egyszerűen összehasonlítani  a tagállamok hasonló intervencióival, mert a két fellépés hatásköre mind az érintett  
területeket, mind a hatáskör mértékét ille-
tően eltérő.
24. 
A Bizottság egyetért azzal, hogy magasabb költségvetés jelentősebb eredmények eléré-sét tenné lehetővé, ám a 2003–2007. évi  közegészségügyi program végrehajtása az  
Európai Parlament és a tagállamok által biz-
tosított költségvetési eszközöket, valamint 
az ezekhez kapcsolódóan ugyancsak e két  
intézmény által jóváhagyott prioritásokat és 
célokat tükrözi.A közegészségügyi program katalizátorként 
működik azoknak a feltételeknek a megte-remtése során, amelyek elősegítik a színvo-nalasabb egészségfejlesztési tevékenységek kialakítását. Egy olyan program esetében,  mint a közegészségügyi program, nem külö-nösebben releváns egy európai polgárra eső átlagos mutatókat számolni.
25. 
A Bizottság folyamatosan erőfeszítéseket  
tett annak érdekében, hogy az éves munka-programban pontosan és részletesen megha-tározza a finanszírozási prioritásokat annak érdekében, hogy világossá tegye az elvég-zendő feladatokat, illetve ezek kapcsoló-dási pontjait a szakpolitikához és a korábbi 
tevékenységekhez. A témák kiválasztásában 
az éves munkaprogramot jóváhagyó prog-
rambizottságban helyet foglaló tagállami  
képviselők is szerepet játszottak.
Lásd még a 78. bekezdésre adott választ.26. 
Az éves munkaprogram összeállításakor  a Bizottság minden egyes témakör alatt  
konkrét cselekvési területeket jelölt meg,  
bemutatandó, hol bírnak különös fontos-
sággal a tevékenységek.
27. 
A Bizottság elfogadja azt a megállapítást,  hogy további előrelépésre van szükség  
annak érdekében, hogy az éves munkaprog-ramban meghatározott témák és területek  száma összhangba kerüljön a rendelkezésre 
álló költségvetési előirányzatokkal.
28. 
A közegészségügyi programból társfinanszí-
rozott legtöbb projekt fő céljai körében sok esetben szerepelt az egészségpolitika külön-böző területein működő szereplők közötti  kapcsolatok és a tagállamok közötti kap-
csolatrendszerek kialakítása. Ezeket a tevé-
kenységeket elsősorban pályázati felhívások 
nyomán odaítélt támogatások révén finan-
szírozza a Bizottság.
A tendereztetés gyakorta nehezen megvaló-
sítható, különösen azokon a területeken, ahol a szolgáltatási szerződések elnyeréséért induló 
lehetséges ajánlattevők száma alacsony.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?57
30. 
A 2003–2007-es közegészségügyi programot 1999–2000 során dolgozta ki a Bizottság,  jóváhagyására pedig 2002-ben került sor,  azaz egy olyan időszakban, amikor a Bizott-ság még nem alkalmazta teljes mértékben  a napjainkban használatos programozási,  monitorozási és értékelési módszereket,  például a tevékenységalapú irányítást.
A közegészségügyi program volt az első olyan 
program, amely az „egészségügyi tájékozta-
tás” részterület révén lehetővé tette jól hasz-nálható közös mutatók meghatározását és  azt, hogy minden tagállamban megkezdődjön a releváns adatok gyűjtése. Megemlítendő továbbá, hogy a Bizottság által kidolgozott „egészségben eltöltött életévek száma” hatás-
mutató az uniós szinten alkalmazott első és 
egyetlen általános egészségügyi mutató.
31. 
A Bizottság véleménye szerint a program  
hatékony monitorozását elősegítő hatás-
mutatók kialakítása nagymértékben függ  
attól, hogy rendelkezésre állnak-e a szük-séges adatok a projektek szintjén. A meg-
felelő mutatók és adatgyűjtési módszerek  
kidolgozása az „egészségügyi tájékoztatás” 
programterület egyik célkitűzése.
Lásd még a 18. bekezdésre adott választ.32. 
A 2009. évi előzetes költségvetési tervezet kere-
tében készülő 2009-es tevékenységi beszámoló kidolgozása során több új, az éves irányítási tervben szereplő mutató került meghatáro-
zásra (például „az egészségtelen életmóddal és 
az életmódhoz kapcsolódó egészségügyi koc-
kázatokkal kapcsolatos tájékozottság szintje”, „azon állampolgárok aránya, akik évente meg-
méretik a vérnyomásukat”, „a népesség azon aránya, amely tudatában van a dohányzás nem-dohányzókra gyakorolt hatásának”, „a népes-ség azon aránya, amely tudatában van annak, hogy a kiegyensúlyozott táplálkozás változa-
tos étkezést jelent”). E mutatók kidolgozását a Tanács költségvetési bizottsága jelentős  
előrelépésként üdvözölte ( Költségvetési bizott-
sági értékelő jelentés a 2009. évi előzetes költ-
ségvetési tervezethez kapcsolódó tevékenységi  beszámolókról – bevezető megjegyzés,  13895/08 
FIN362 tanácsi dokumentum [2008. október 7.] 
23. oldal).Ezenfelül a Bizottság munkacsoportot hozott 
lére az éves politikai stratégia és az éves irá-nyítási terv keretében használandó mutatók pontosabb meghatározása céljából. A cél,  hogy 2010-től kezdve a vonatkozó adatok  gyűjtése rendszeresebben és szisztematiku-sabban történjen.
33. 
A Számvevőszék által vizsgált időszak során 
a Bizottság az időközi és záró jelentésté-
teli szakaszban eseti alapon hivatalos visz-szajelzést küldött a résztvevőknek mind  a működési, mind a pénzügyi vonatkozások tekintetében.
Azt követően, hogy a Bizottság létrehozta  
a Közegészségügyi Program Végrehajtó Hiva-
talát (mai nevén az Egészség- és Fogyasztó-
ügyi Végrehajtó Ügynökséget), a projektek 
monitorozása tekintetében további előre-lépés történt.
Lásd még az 51., 53., 70. és 73. bekezdésre 
adott választ.
36. 
A számvevőszéki ellenőrzés tárgyát képező 
projektek a 2003–2007. évi közegészség-
ügyi program kezdeti szakaszában kerültek 
kiválasztásra. A Bizottság megjegyzi, hogy  
a pályázóknak időre volt szükségük ahhoz, 
hogy hozzászokjanak a célkitűzések, tevé-kenységek és cselekvések részletes meghatá-
rozását előíró követelményekhez. A Bizottság meglátása szerint azonban a helyzet e tekin-tetben folyamatosan javul.
A 2006 óta a pályázati felhívásokhoz mellé-
kelt, pályázóknak szóló útmutató részletesen felhívja a pályázók figyelmét arra, hogy a pro-
jektmenedzsment általánosan elfogadott,  legkorszerűbb elvei alapján (többek között a célok meghatározásával) készítsék el pályá-zatukat. A tárgyalásos folyamat biztosítja,  hogy ezek az elvek a támogatási megálla-
podásban rögzítésre kerüljenek, a Közegész-ségügyi Program Végrehajtó Hivatala (mai  
nevén az Egészség- és Fogyasztóügyi Vég-
rehajtó Ügynökség) projektfelelősei pedig  
gondoskodnak arról, hogy azokat a projekt teljes időtartama során érvényesítsék.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?58
38. 
Lásd még a 19. és 86. bekezdésre adott  választ.
40. 
A közegészségügyi program elsősorban  a közvetítő intézményeket veszi célba: arra hivatott, hogy ösztönözze a tagállamok,  
a legfontosabb érdekelt felek és szerep-
lők közötti uniós szintű együttműködést.  További célja, hogy „bevált módszerek” meg-
határozásával és tesztelésével igyekezzen  
támogatni és megalapozni a nemzeti egész-ségpolitikák kidolgozását.
Lásd még a 10., 14., 21., 36. bekezdésre,  
illetve a 60. bekezdés c) pontjára adott  választ.
41. 
Ez csupán a 2003., 2004. és 2005. évi projek-
tekre vonatkozik, és azóta a 2006-os, a köve-telményeket pontosító pályázati útmutató  
kibocsátásával kijavításra került.
Lásd még a 36. bekezdésre adott választ.42. 
A projektek kiválasztása során a finanszí-
rozás egyik fő kritériuma, hogy a projekt  
kapcsolódjon az uniós szakpolitikákhoz.  
A projektek többféle módon is hatással  
lehetnek a szakpolitikákra. Ez a hatás pél-
dául a következőkben nyilvánulhat meg:
az eredmények továbbítása a tagállamok  –
és az érdekelt felek szakértői testületei számára;fenntartható szakmai hálózatok kialakí- –
tásának elősegítése;
bevált gyakorlatok alkalmazására irá- –
nyuló ajánlások hátterének biztosítása.
A polgárok életmódjára a projektek csak köz-
vetett módon gyakorolnak hatást.
45. 
Az RDI-ciklus nem alkalmazható teljes mér-tékben, mivel a projektek közvetett módon 
fejtik ki hatásukat. A fellépés a kutatásra és 
a fejlesztésre, illetve egyes esetekben kísér-
leti projektek végrehajtására korlátozódott, mivel a Bizottság nincs abban a helyzetben, 
hogy az eredmények teljes körű alkalmazását 
biztosítsa.A Bizottság mindamellett több példát is  
említhet a 2003–2007. évi közegészségügyi program keretében finanszírozott projektek eredményeinek sikeres alkalmazására:
A reklámnak a fiatalkorúakra gyakorolt   –
hatásával kapcsolatos fellépés (Gyer-
mekek, elhízás és a hozzá kapcsolódó,  
elkerülhető krónikus megbetegedések)  hozzájárult a reklámágazati önsza-
bályozásról szóló 2005-ös bizottsági  
kerekasztal munkájához, amelynek ered-ményeként uniós reklámágazati maga-tartási kódex jött létre. Hozzájárult  a fellépés továbbá az étrenddel, testmoz-gással és egészséggel kapcsolatos uniós cselekvési platform koncepciójának  
kidolgozásához is; a platformnak máig  
aktív tagja az Európai Szívhálózat.
A „Shape-up” projekt hozzájárult az   –
egészséges iskolai magatartást ösz-tönző bevált módszerek innovatív pél-
dáinak kialakításához és olyan, a köz- és 
a magánszféra szervezeteit felölelő  
partnerségekkel kapcsolatos megköze-lítésmódok kidolgozásához, amelyeket  
a Bizottság által 2007-ben elfogadott  
„A táplálkozással, túlsúllyal és elhízás-
sal kapcsolatos egészségügyi kérdésekre 
vonatkozó európai stratégia” szorgalmaz. 
A „Shape-up” projekt irányítói részt vesz-
nek abban a Bizottság által összehívott 
csoportban, amelynek feladata a bevált módszerek és a köz- és magánszféra  
összefogásával megvalósuló közösségi  alapú kezdeményezések támogatása.A SAFE projekt keretében kidolgozott,   –
szexuális nevelésre és egészségre vonat-
kozó bevált módszereket és szakpoliti-
kai javaslatokat bemutatták a HIV/AIDS Szakértői csoportnak és a HIV/AIDS  
Civil Társadalmi Fórumnak. A projekt  következtetéseinek egyes főbb elemeit beépítették a szexuális egészséggel  foglalkozó kerekasztal által készített,  a jövőbeli uniós fellépés lehetőségeiről 
szóló vitaanyagba, amelyet egy 2008  májusában rendezett műhelytalálkozón 
vitattak meg.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?59
A börtönökben előforduló kábítószer- –
használat és fertőzések megelőzésével  foglalkozó európai hálózat (ENDIPP) hát-tér-információkat szolgáltatott a börtö-nökben történő kábítószer-használatról olyan későbbi tevékenységek számára,  amelyek eredményeként országjelentések születtek a megelőzést, kezelést és az  egészségkárosodás mérséklését célzó  fegyházi szolgáltatások, a börtönből sza-badultak számára biztosított társadalmi reintegrációs szolgáltatások, valamint  a foglyok körében tapasztalható kábító-szer-használat nyomon követésére/elem-zésére szolgáló módszerek témáiban. Az információk egyúttal egy tanácsi ajánlás kidolgozásához is hozzájárultak.A SUPPORT-program célkitűzései módo- –
sultak annak érdekében, hogy a prog-
ram elősegítse a mentális egészséggel  
kapcsolatos projektek átláthatóságá-
nak növekedését, a projektek közötti  szinergiák kialakítását, valamint ered-
ményeik felhasználását és terjesztését.  
A SUPPORT-program hozzájárult a men-
tális egészség és jóllét előmozdítását  célzó európai egyezmény előkészítésé-
hez, a 2008. júniusi magas szintű kon-
ferencia témáinak kialakításához és az  
ezzel kapcsolatos műhelytalálkozók  
megrendezéséhez.
A Eurocare irányítása alatt létrehozott   –
„Closing the gap” elnevezésű projekt  
hozzájárult ahhoz, hogy az alkoholpoli-tikáról folytatott párbeszédben minden 
érdekelt szervezet egyenlő feltételekkel vehessen részt. A projekt ehhez azáltal nyújtott segítséget, hogy lehetővé tette 
a nem gazdasági szereplők számára,  
hogy közös álláspontokat alakítsanak  
ki, és ezeket a gazdasági szereplőkkel  folytatott, Bizottság által szervezett  
megbeszéléseken érvényesítsék. A pro-jekt lehetővé tette, hogy a közegész-ség területén érdekelt szervezetek és  szakemberek szervezett keretek között, 
koordináltan és jelentős mértékben hoz-
zájáruljanak a Közösség alkohollal kap-
csolatos, 2006 októberében elfogadott  
stratégiájának kialakításához és e stra-
tégia végrehajtásához.Hozzájárulás „A dohányfüstmentes Euró- –
páért” című bizottsági zöld könyvben  összefoglalt javaslatokhoz (az Egészség- és Fogyasztóügyi Főigazgatóság által  támogatott és a zöld könyvben hivatko-zott több projekt révén); hozzájárulás  a Dohányzás-ellenőrzési Keretegyez-mény megszületéséhez a Szövetség  a Keretegyezmény Létrehozásáért elne-vezésű, több mint 200 civil szervezetet összefogó hálózat által jegyzett és az  Európai Dohányzásmegelőzési Hálózat  (ENSP) égisze alatt megszövegezett  állásfoglalás révén.
A stockholmi székhelyű Európai Betegség-
megelőzési és Járványvédelmi Központ  létrehozásában és működési prioritásai-nak kialakításában nagy szerepet kaptak az 
„egészséget veszélyeztető tényezők” prog-
ramterület keretében támogatott, a fertőző 
betegségek nyomon követésével kapcsola-tos projektek tanulságai.
Tágabban tekintve a kérdést, a lisszaboni  stratégiában szereplő „egészségben eltöl-tött életévek száma” hatásmutatót, amely  az „egészségmeghatározó tényezőkkel” kap-
csolatos beavatkozás szempontjából fontos 
referenciaérték, az „egészségügyi tájékozta-
tás” programterület keretében megvalósult, 
egészségügyi mutatókkal kapcsolatos projek-
tek alapján dolgozta ki a Bizottság. A mutatót, 
hasonlóan az európai közösségi egészségügyi mutatók (ECHI) körébe tartozó más fontos  
uniós szintű mutatószámokhoz, ma is hasz-nálja és a projektek tapasztalatainak megfe-lelően továbbfejleszti a Bizottság. Több példa 
igazolja, hogy e mutatók nemzeti szinten is 
fontosak: az egészségben eltöltött életévek 
száma Észtország nemzeti egészségpolitikai stratégiájának kulcsfontosságú mutatója, míg 
Hollandiában a Dare to Compare  (Merni össze-
hasonlítani) kiadványban a részletesebb ECHI-listában szereplő mutatókhoz mérik a nemzeti egészségpolitika hatékonyságát.
46. 
A nemzeti finanszírozási források általában csak 
a tagállamok közötti kapcsolatépítés nemzeti 
komponenseinek támogatására állnak rendel-
kezésre. Ez magyarázza azt, miért van szükség arra, hogy európai közegészségügyi program-
ból támogassuk az egyértelműen általános  
uniós érdekeket képviselő tevékenységeket.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?60
Lásd még az 56. és 64. bekezdésre adott  
választ.
A 2003–2007-es első közegészségügyi prog-ram finanszírozási mechanizmusai nem voltak alkalmasak hosszabb távú pénzügyi támogatás biztosítására. A jelenleg folyó 2008–2013-as közegészségügyi program keretében rendel-kezésre állnak más, megfelelőbb eszközök és finanszírozási mechanizmusok, elsősorban  működési támogatások és a közös cselekvések támogatására szolgáló megoldások.
48. Lásd a 46. bekezdésre adott választ.
51. 
A Bizottság álláspontja az, hogy a megvaló-
sult projektek monitorozásának terén jelen-
tős előrelépést sikerült elérni az ellenőrzés 
ideje óta. Mindamellett a korábban támoga-tott projektekkel kapcsolatban mindenkor  
rendelkezésre álltak információk. A koráb-
ban támogatott projektek listáit a projektek-
kel foglalkozó jelentésekhez vezető linkekkel együtt a Bizottság közzétette az Egészség- 
és Fogyasztóügyi Főigazgatóság vagy a Köz-
egészségügyi Program Végrehajtó Hivatala 
(mai nevén az Egészség- és Fogyasztóügyi  
Végrehajtó Ügynökség) honlapján. 2008 óta 
a monitorozással kapcsolatos információk  
egy átfogó adatbázisba is bekerülnek.
Ez az eszköz lehetővé teszi majd, hogy  
a Bizottság tovább javítsa projektportfóliója monitorozásának minőségét.
Lásd még a 33., 52., 70. és 73. bekezdésre  
adott választ.
52. 
Ami a projektek egymást kiegészítő jellegét 
illeti, a Bizottság megkövetelte a projektek előterjesztőitől, hogy kezdeményezéseiket  a már létező projektek összefüggéseibe ágyaz-zák, és építsenek a korábban elért eredmé-
nyekre. Ugyanez a követelmény a támogatások 
odaítélésének feltételei között is szerepelt.
Egyes esetekben a Bizottság megkövetelte, hogy 
a projektek előterjesztői működjenek együtt más projektek irányítóival, és tegyék nyilváno-
san elérhetővé a korábban finanszírozott tevé-
kenységekkel kapcsolatos dokumentációt.Meg kell még említenünk azt az általános  
eljárást is, amelynek keretében a támogatá-sokra kiválasztott projektek listáit a Bizott-ság különböző szolgálatai az elfogadást  megelőzően egyeztetik egymással.
Lásd még az 51. bekezdésre adott választ.53. 
a) 
Figyelembe kell venni azt, hogy az  „egészségmeghatározó tényezők” programte-
rület rendkívül sokrétű tevékenységek meg-valósítását teszi lehetővé. A közegészségügyi program úgy igyekezett különböző megköze-lítésmódokat úttörő jelleggel alkalmazni, hogy közben kerülje az átfedéseket. A Bizottság úgy véli, az átfedések elkerülésére tett erőfeszítések 
sikerét bizonyítja az a tény, hogy a projektek 
változatosak voltak, és a „kábítószerek” vagy 
a „táplálkozás és testmozgás” szakpolitikai terü-letek különböző aspektusaival foglalkoztak.
A program keretében finanszírozott Shape-up vagy EPODE projektek hozzájárultak a táp-lálkozással, túlsúlyossággal és elhízással  összefüggő egészségügyi kérdésekkel fog-
lalkozó 2007-es fehér könyv elkészítéséhez. 
A kábítószerekkel kapcsolatos uniós straté-
gia multidiszciplináris megközelítésmódot  
szorgalmaz ( A kábítószerekkel kapcsolatos  
uniós stratégia 2005–2012 , 15074/04 tanácsi 
dokumentum, 2004. november 22.)
53. 
b) Az ellenőrzés tárgyát képező valameny-nyi projekt megfelelt a közegészségügyi  program keretén belül támasztott kiválasz-tási és támogatási feltételeknek. Amennyi-ben különböző projektek hasonló témákra  irányultak, azt eltérő megközelítésből és  más-más módszertani alapon tették.
Az alkohol okozta egészségügyi károsodás  
csökkentésének területén az európai szin-
ten működő és/vagy európai dimenzióval  rendelkező projektek irányítására alkalmas 
szervezetek száma korlátozott. Meg kell  
említeni, hogy az alkoholpolitika eredmé-
nyeit értékelő tagállami országjelentések és Az alkohol Európában  című jelentés eltérő  
célokat szolgáltak, és tartalmukban is külön-
böznek (lásd a II. melléklet 6. pontját).
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?61
53. 
c) A Bizottság úgy véli, hogy a dohányzás elleni küzdelmet segítő két hálózat tevékenysége a lakosság más-más csoportjaira irányult.
A „szexuális és reprodukciós egészség” terü-
letén a Bizottság célirányos politikát folytat 
a HIV/AIDS tekintetében; e politika össze-függéseibe illeszkedik az a cselekvési terv, 
amelynek végrehajtását részben a közegész-
ségügyi program finanszírozta. Ez a támo-gatás hozzájárul ahhoz, hogy Európa-szerte sikeresebben védekezhessünk a HIV-fertőzés ellen (lásd a II. melléklet 15. pontját).
A Számvevőszék által említett tanácsadó  
szervezetek fontos szerepet játszanak az  
uniós HIV/AIDS-politika koordinálásában, ám 
pénzügyi támogatást nem tudnak nyújtani  
(lásd a II. melléklet 16. pontját).
A Bizottság véleménye szerint fontos támo-
gatni és megerősíteni azoknak a speciális  
feladatokat ellátó civil szervezeteknek és  hálózatoknak a tevékenységét, amelyek  
gyakorlati vagy politikai cselekvés révén  
támogatják a HIV/AIDS-fertőzötteket, illetve 
hozzájárulnak a HIV-fertőzések megelőzésé-
hez. A civil szervezeteknek vagy hálózatok-
nak el kell jutniuk a másik félhez – legyen  
ez a beteg, a veszélyeztetett csoportokhoz 
tartozó személy, helyi vagy országos ható-ság, esetleg politikus. Következésképpen  
a specializáció, vagy a jelentés megfogal-mazásával élve, a tevékenységi „rés”, a HIV/AIDS területén működő civil szervezetek  
számára fontos lehetőséget jelent. Tekin-
tetbe véve, hogy például egy egész életen  
át tartó retrovírus-ellenes kezelés költsége (csak a gyógyszerek árát illetően) az Unióban 
személyenként és évente átlagosan 10 000 EUR, a Bizottság igazoltnak és ésszerűnek  látja azoknak a speciális feladatokat végző, szakmailag kompetens civil szervezetek-nek a támogatását, amelyek képesek elérni 
a HIV-fertőzés veszélyének leginkább kitett egyéneket (lásd a II. melléklet 18. pontját).
A stockholmi székhelyű Európai Betegség-
megelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) 2008 óta teljes mértékben ellátja a HIV/AIDS 
epidemiológiai kérdéseivel kapcsolatos fel-
adatokat (lásd a II. melléklet 19. pontját).54. 
Az egészségügy terén megvalósuló európai szintű együttműködést csak a kutatási és  fejlesztési keretprogram, a kábítószerekkel foglalkozó program és – ami a fertőző beteg-ségek nyomon követését illeti – az ECDC  finanszírozza. Ezeket illetően a Bizottság  meghozta azokat az intézkedéseket, amelyek biztosítják a támogatások közötti koordiná-ciót és a közegészségügyi programmal való átfedések elkerülését.
A közegészségügyi program révén a Bizott-
ság számos területen kezdeményezett olyan fellépést, amely az európai közegészség-ügyi politika egyes fontos céljainak támo-gatására volt hivatott. A kezdeményezések 
során a Bizottság figyelembe vette, hogy az 
együttműködésnek egyéb mechanizmusai is 
léteznek.
Az ECDC létrehozására a 2003–2007. évi köz-
egészségügyi program keretében lebonyo-
lított projektek eredményei alapján került  
sor. A Bizottság emellett támogat olyan  közegészségügyi programokat is, amelyek  
a nemzetközi szervezetek, így az Egészség-
ügyi Világszervezet vagy az OECD égisze  
alatt futnak (ilyen például „A táplálkozás és 
testmozgás nyomon követése”, 2007WHO02, 
vagy „Az egészségügyi dolgozók és a nem-
zetközi migráció”, 2006OECD02).
Lásd még a 45. bekezdésre adott választ.
56. 
A közegészségügyi program támogatásaira 
pályázó projektek elbírálása során minden-
kor az egyik legfontosabb kritériumként sze-
repelt, hogy a projektek „európai hozzáadott értéket” hozzanak létre.
Az, hogy a koordinációnak léteznek egyéb, az 
európai érdekelt felek együttműködését és információcseréjét elősegítő mechanizmusai (például a „nyitott koordinációs módszer”), nem zárja ki a közegészségügyi program  
keretében történő fellépést. E módszerek  
többsége nem biztosít az európai szintű  
kezdeményezések indításához és fenntartá-
sához szükséges pénzügyi támogatásokat.
Lásd még a 46. és 64. bekezdésre adott  
választ.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?62
57. 
A projektek döntő többsége hálózatokon  keresztül valósult meg, mivel az odaítélési kritériumok egyike az volt, hogy a projek-tekben különböző európai országokból szár-mazó partnerek működjenek együtt.
58. 
Lásd a 45. bekezdésre adott választ.
60. 
a) 
Lásd az 52. bekezdésre adott választ.
60. 
c) A közegészségügyi program rendszerint nem biztosít támogatást széles körű gyakorlati  
alkalmazást biztosító, bevezetést előkészítő 
projektek számára. Ez a feladat a tagállamok 
hatáskörébe tartozik.
Lásd a 10., 14. és 40. bekezdésre adott  
választ.
62. 
A Bizottság üdvözli az európai értéknövelő hatás létrejöttét és a közegészségügyi prog-
ram hasznosságát megerősítő számvevőszéki 
megállapítást.
64. 
Az együttműködés más mechanizmusai nem 
helyettesíthetik a közegészségügyi program képviselte fellépést a szakpolitikai célok  
megalapozása és támogatása terén egyes  olyan területek vagy tevékenységek eseté-ben, amelyek tekintetében döntő fontossá-
gúak a pénzügyi támogatások.
Lásd még a 46., 54. és 56. bekezdésre adott 
választ.
65. 
A tanácsi munkacsoport működéséből  eredő tevékenységeket a jelenlegi, 2008–2013-as közegészségügyi programból kell  finanszírozni.69. 
A Bizottság osztja azt a nézetet, hogy  a partnerségek általában jól működtek, és  különösképpen üdvözli azt a tényt, hogy  a projektkoordinátorok pozitívan értékel-ték a tudás és a szakértelem uniós szintű  megosztását célzó széles körű hálózatok  működését.
70–73. 
A Számvevőszék által vizsgált időszak során 
a Bizottság az időközi és záró jelentésté-
teli szakaszban eseti alapon hivatalos visz-szajelzést küldött a résztvevőknek mind  a működési, mind a pénzügyi vonatkozások tekintetében. Szükség esetén a Bizottság  a jelentések alapján kiigazító intézkedése-ket léptetett életbe; ezek keretében további, 
kiegészítő információk benyújtásáig  
felfüggesztette a kifizetéseket.
A Bizottság megállapítja, hogy a projektek 
monitorozása tekintetében további előre-
lépés történt a Közegészségügyi Program  
Végrehajtó Hivatalának (mai nevén az Egész-
ség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynök-ségnek) a létrehozása óta.
Lásd még a 33., 51. és 52. bekezdésre adott 
választ.
78. 
A benyújtott projektjavaslatok elbírálását  
követően a tagállamok a közegészségügyi  program bizottságában helyet foglaló kép-
viselőik útján hivatalos értesítést kapnak  a kiválasztott projektek listájáról (2008  tekintetében lásd például a C(2008) 6180  
dokumentumot). Ezt a listát a program-
bizottság formai szempontból ellenőrzi, s  
ezután benyújtja előbb az Európai Parla-mentnek megtekintésre, majd a Bizottság-
nak jóváhagyásra.
Lásd még a 25. bekezdésre adott választ.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?63
KÖVETKEZTETÉSEK ÉS AJÁNLÁSOK
Programtervezés
83.
A Szerződés 152. cikke szerint a Közösség  fellépése kiegészíti a nemzeti politikákat,  és a népegészségügyi helyzet javítására  irányul. Ezzel a Szerződés különbséget tesz 
a nemzeti egészségfejlesztési programok  
végrehajtására vonatkozó tagállami felelős-
ség és a Közösség azon felelőssége között, hogy a tagállami fellépést kiegészítse.
A közegészségügyi program a Bizottság által 
2000-ben elfogadott egészségügyi straté-gián (lásd COM(2000) 285) alapul, és figye-lembe veszi, hogy a Szerződés a Közösség  
számára csupán korlátozott hatáskört biz-
tosít ezen a területen.
A közegészségügyi program elsősorban  
a közvetítő intézményeket veszi célba: arra 
hivatott, hogy ösztönözze a tagállamok,  
a legfontosabb érdekelt felek és szerep-lők közötti uniós szintű együttműködést.  
További célja, hogy „bevált módszerek” meg-
határozásával és tesztelésével igyekezzen  
támogatni és megalapozni a nemzeti egész-
ségpolitikák kidolgozását.
A Bizottság elfogadja azt a megállapítást,  
hogy a 2003–2007. évi közegészségügyi  program esetében a beavatkozás logikáját  
a programot létrehozó határozat nem fejti ki explicit módon. Figyelembe kell venni azon-ban, hogy a programot 1999–2000 során ala-
kította ki a Bizottság, jóváhagyására pedig 
2002-ben került sor, azaz egy olyan időszak-
ban, amikor a Bizottság programozási, moni-torozási és értékelési módszerei még nem  
alakultak ki teljes mértékben.
Azzal, hogy napjainkra a közegészségügyi  
program bejáratottabbá vált, és eredményei világosabban látszanak, a logikai modelle-
ket alkalmazó megközelítés előnyei is egyre 
nyilvánvalóbbak. A 2007-es időközi értékelő 
jelentésben javasoltak értelmében a Bizott-
ság elkészíti majd azokat az első, kísérleti  tanulmányokat, amelyek a közegészségügyi 
program európai polgárok számára biztosí-
tott előnyeit kívánják modellezni.Lásd a 10., 14., 15., 19., 21., 40. bekezdésre, 
és a 60. bekezdés c) pontjára adott választ.
A megfelelő mutatók és adatgyűjtési mód-
szerek kidolgozása az „egészségügyi tájé-koztatás” programterület egyik célkitűzése. A Bizottság véleménye szerint a program  
hatékony monitorozását elősegítő hatás-
mutatók kialakítása nagymértékben függ  attól, hogy rendelkezésre állnak-e a szük-
séges adatok a projektek szintjén.
A 2009. évi előzetes költségvetési tervezet 
keretében új mutatók kerültek kidolgozásra. Ezenfelül a Bizottság munkacsoportot hozott létre a 2010-es éves politikai stratégiában és éves irányítási tervben használandó mutatók 
pontosabb definiálása érdekében.
Lásd a 31. és 32. bekezdésre adott választ.84. 
A Bizottság komoly erőfeszítéseket tett annak 
érdekében, hogy az éves munkaprogramban 
pontosan és részletesen meghatározza prio-ritásait. A Bizottság elfogadja, hogy további 
előrelépésre van szükség annak érdekében, 
hogy az éves munkaprogramban meghatá-
rozott témák és területek száma összhang-
ban álljon a rendelkezésre álló költségvetési 
előirányzatokkal.
A 2003–2007-es közegészségügyi program  
végső értékelésének eredményei 2010-ben, azt követően állnak majd rendelkezésre, hogy a projektek többsége lezárult; ekkor lesz  majd lehetséges általános következtetéseket levonni a program eredményességéről.
Lásd a 22., 25. és 27. bekezdésre adott  
választ.
1. ajánlás
Miközben a kezdeményezés joga a Bizott-
ságot illeti meg, a programokról – ideértve 
a programok keretében elérendő célokat  és a célok elérése érdekében rendelkezésre 
bocsátott költségvetési előirányzatokat – az 
Európai Parlament és a Tanács dönt.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?64
2002 óta a jogalkotási javaslatok kidolgo-
zását megelőzően a Bizottság rendszerint  „előzetes hatásvizsgálatot” készít, amely  
a lehetséges szakpolitikai megoldások gaz-
dasági, társadalmi és környezeti hatásait  elemzi.
A Bizottság ennek keretében kívánja meg-
határozni annak a programnak a belső  logikáját, amely várhatóan a jelenleg folyó 
2008–2013-as közegészségügyi program  
örökébe lép majd.
Lásd a 15. bekezdésre adott választ.85. 
Tekintetbe kell venni azt, hogy az  
„egészségmeghatározó tényezők” prog-
ramterület rendkívül sokrétű tevékenységek 
megvalósítását teszi lehetővé. A közegész-
ségügyi program úgy igyekezett különböző megközelítésmódokat úttörő jelleggel alkal-
mazni, hogy közben kerülje az átfedéseket.
Az ellenőrzés tárgyát képező valamennyi  
projekt megfelelt a közegészségügyi prog-ram kiválasztási és támogatási feltételeinek. 
Amennyiben különböző projektek hasonló  témákra irányultak, azt eltérő megközelítés-ből és más-más módszertani alapon tették, ezzel növelve a létrehozott eredmények  jelentőségét.
A Bizottság úgy véli, az átfedések elkerülé-
sére tett erőfeszítések sikerét bizonyítja az 
a tény, hogy a projektek változatosak voltak, 
és az adott területek különböző aspektusai-val foglalkoztak.
Ami a projektek egymást kiegészítő jellegét 
illeti, a Bizottság megkövetelte a projektek 
előterjesztőitől, hogy kezdeményezéseiket a már létező projektek összefüggéseibe  
ágyazzák, és építsenek a korábban elért ered-
ményekre. Ugyanez a követelmény a támo-
gatások odaítélésének feltételei között is  szerepelt.
Meg kell említenünk továbbá, hogy a Bizott-
ság a közegészségügyi program esetében is 
alkalmazta azt az általános eljárást, amely-
nek keretében a támogatásokra kiválasztott projektek listáit a Bizottság különböző szol-
gálatai egyeztetik egymással.A projektek egymást kiegészítő jellegének  
biztosítását megkönnyíti majd az az átfogó adatbázis, amelyben a projektek moni-
torozási információit gyűjti majd össze  
a Bizottság.
A közegészségügyi program támogatásaira 
pályázó projektek kiválasztása és elbírálása 
során mindenkor az egyik legfontosabb krité-riumként szerepelt, hogy a projektek „euró-
pai hozzáadott értéket” hozzanak létre.
Lásd a 46., 51., 52., 53. és 56. bekezdésre  
adott választ.
86–87. 
A 2003–2007-es közegészségügyi progra-
mot 1999–2000 során tervezte a Bizottság, 
jóváhagyására pedig 2002-ben került sor,  
azaz egy olyan időszakban, amikor a Bizott-
ság még nem alkalmazta teljes mértékben  a napjainkban használt programozási, moni-
torozási és értékelési módszereket.
A számvevőszéki ellenőrzés tárgyát képező 
projektek a közegészségügyi program kezdeti 
szakaszától kezdve kerültek kiválasztásra.
A Bizottság megjegyzi, hogy a pályázóknak 
időre volt szükségük ahhoz, hogy hozzá-szokjanak a célkitűzések, tevékenységek és cselekvések részletes meghatározását előíró 
követelményekhez. A Bizottság meglátása  szerint azonban a helyzet e tekintetben  
folyamatosan javul. A 2006 óta a pályázati  
felhívásokhoz mellékelt, pályázóknak szóló 
útmutató felhívja a pályázók figyelmét arra, hogy a projektmenedzsment általánosan  elfogadott, legkorszerűbb elvei alapján  (többek között a célok meghatározásá-
val) készítsék el pályázatukat. A tárgyalá-
sos folyamat biztosítja, hogy ezek az elvek 
a támogatási megállapodásban rögzítésre  
kerüljenek, a Közegészségügyi Program Vég-
rehajtó Hivatala (mai nevén az Egészség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynökség) pro-
jektfelelősei pedig gondoskodnak arról,  
hogy azokat a projekt teljes időtartama  
során érvényesítsék.
Lásd a 19. és 36. bekezdésre adott választ.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?65
88. 
A Bizottság üdvözli az „európai értéknö-
velő hatás” létrejöttét és a közegészségügyi program hasznosságát megerősítő számve-
vőszéki megállapítást. A közegészségügyi  
program támogatásaira pályázó projektek  elbírálása során mindenkor az egyik leg-fontosabb kritériumként szerepelt, hogy  
a projektek „európai hozzáadott értéket”  
hozzanak létre.
A projektek döntő többsége hálózatokon  
keresztül valósult meg, mivel az odaítélési 
kritériumok között szerepelt, hogy a projek-
tekben különböző európai országokból szár-mazó partnerek működjenek együtt.
Lásd az 56. és 57. bekezdésre adott választ.89. 
A Bizottság elfogadja azt a megállapítást,  
miszerint a 2003–2007-es első közegészség-ügyi program finanszírozási mechanizmusai 
nem voltak alkalmasak hosszabb távú pénz-
ügyi támogatás biztosítására. A jelenleg folyó 
2008–2013-as közegészségügyi program  
keretében rendelkezésre állnak más, megfe-lelőbb eszközök és finanszírozási mechaniz-
musok, elsősorban működési támogatások  és a közös cselekvések támogatására szol-gáló megoldások. A nemzeti finanszírozási források általában csak a tagállamok közötti kapcsolatépítés nemzeti komponenseinek  
támogatására használhatók. Ez magyarázza azt, miért van szükség arra, hogy európai  
közegészségügyi programból támogassuk  
az egyértelműen általános uniós érdekeket 
képviselő tevékenységeket.
Lásd a 46., 56. és 64. bekezdésre adott  
választ.
90. 
A Bizottság osztja azt a nézetet, hogy  
a partnerségek általában jól működtek, és  
különösképpen üdvözli azt a tényt, hogy  
a projektkoordinátorok pozitívan értékel-ték a tudás és a szakértelem uniós szintű  
megosztását célzó széles körű hálózatok  
működését.A Számvevőszék által vizsgált időszak során 
a Bizottság az időközi és záró jelentésté-teli szakaszban eseti alapon hivatalos visz-
szajelzést küldött a résztvevőknek mind  
a működési, mind a pénzügyi vonatkozások tekintetében. Azt követően, hogy a Bizott-ság létrehozta a Közegészségügyi Program 
Végrehajtó Hivatalát (mai nevén az Egész-
ség- és Fogyasztóügyi Végrehajtó Ügynöksé-get), a projektek monitorozása tekintetében 
további előrelépés történt.
A benyújtott projektjavaslatok elbírálását  
követően a tagállamok a közegészségügyi  program bizottságában helyet foglaló kép-
viselőik útján hivatalos értesítést kapnak  
a kiválasztott projektek listájáról. Ezt a listát 
a programbizottság hivatalosan jóváhagyja, 
ezt követően benyújtja előbb az Európai Par-
lamentnek megtekintésre, majd a Bizottság-
nak hivatalos jóváhagyásra.
A Bizottság végre kívánja hajtani a Számve-
vőszék azon ajánlását, amelynek célja a köz-
egészségügyi programból finanszírozott  
projektek által elért eredmények terjeszté-sére irányuló tevékenységek fejlesztése.
Lásd a 33., 51., 69., 70. és 78. bekezdésre  
adott választ.
2. ajánlás
Válasz az ajánlás első részére:
A 2003–2007. évi közegészségügyi program 
2007-es időközi értékelése során több olyan 
területet azonosított a Bizottság, amelyen  előrelépést tartott szükségesnek. Ezek közé tartozik a már megvalósult projekteket és  azok eredményeit feltérképezni hivatott,  a Számvevőszék által a jelenleg folyó 2008–
2013. évi közegészségügyi programba beépí-teni ajánlott tevékenység is.
Lásd az 51. bekezdésre adott választ.A Bizottság a jelenlegi, 2008–2013. évi  
közegészségügyi program vonatkozásában 
évente el kívánja végezni ezt a munkát.  
Ez a tevékenység kiegészíti majd azoknak  
a projekteknek a 2007 és 2008 során lezajlott 
feltérképezését, amelyek a 2003–2007. évi  közegészségügyi program keretében való-
sultak meg.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?66
Válasz az ajánlás második részére:
A Bizottság elfogadja azt a megállapítást,  
miszerint további előrelépésre van szükség annak érdekében, hogy az éves munkaprog-
ramban meghatározott témák és területek  
száma összhangba kerüljön a rendelkezésre álló költségvetési előirányzatokkal.
Lásd a 27. bekezdésre adott választ.
Válasz az ajánlás harmadik részére:
Azt követően, hogy a Bizottság létrehozta  
a Közegészségügyi Program Végrehajtó Hiva-
talát (mai nevén az Egészség- és Fogyasztó-
ügyi Végrehajtó Ügynökséget), a projektek monitorozása tekintetében előrelépés tör-
tént. A hálózatok támogatására szolgáló új 
lehetőségeket következetesen kamatoztatni 
fogja a Bizottság.
Lásd a 33. és 46. bekezdésre adott választ.
Általános következtetés
91. 
A Bizottság egyetért azzal, hogy magasabb 
költségvetés jelentősebb eredmények eléré-sét tette volna lehetővé, ám a 2003–2007.  
évi közegészségügyi program az Európai  Parlament és a Tanács által biztosított költ-ségvetési eszközöket, valamint az ezekhez  kapcsolódóan ugyancsak e két intézmény  által jóváhagyott prioritásokat és célokat  
tükrözi.
92. 
Az, hogy az egészségfejlesztési kezdeménye-
zések milyen hatást gyakorolnak a polgárok egészségére, csak a polgárok magatartásá-nak változásán keresztül mérhető, ez pedig csak hosszú távon értékelhető. A Bizottság álláspontja az, hogy az előző és a jelenlegi 
közegészségügyi program jelentős mér-tékben hozzájárult ahhoz, hogy korszerű,  
a részvételen alapuló közegészségügyi poli-
tika jöhessen létre uniós szinten.3. ajánlás
Válasz az ajánlás első részére:
A közegészségügyi program révén a Bizott-
ság a közegészség számos kulcsterületén  kezdeményezhetett a szakpolitika tovább-vitelét megalapozó és támogató fellépést.  
A Bizottság eközben tekintetbe vette a ren-
delkezésre álló költségvetési forrásokat és  az együttműködés más lehetséges mecha-
nizmusait (például a „koordináció nyílt  
módszerét”), amelyek bár elősegítik az érde-
keltek közötti európai együttműködést és  
az információcserét, a hálózatok kialakítása és működtetése számára nem biztosítják  a szükséges forrásokat.
Válasz az ajánlás második részére:
A Bizottság álláspontja az, hogy a jelenleg 
folyó közegészségügyi program felülvizsgá-
latára 2010-ben, a 2003–2007-es program  értékelésének befejezését követően nyílik  
majd a legjobb lehetőség.
A jelenlegi, 2008–2013-as közegészségügyi 
program esetleges utódjának kidolgozása  
során a Bizottság – eljárásaival összhang-
ban – előzetes hatásvizsgálatot végez majd, amelynek keretében elemezni fogja a lehet-
séges szakpolitikai megoldásokat és azok  hatásait.
A BIZOTTSÁG 
VÁLASZAI
2/2009. sz. különjelentés – Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–20 07)?67
Európai Számvevőszék
2/2009. sz. különjelentés
Eredményesen javítja-e az egészségügyi helyzetet az Európai Unió közegészségügyi programja (2003–2007)?
Luxembourg: Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala 2009 – 66 oldal – 21 x 29,7 cmISBN 978-92-9207-233-9

Hogyan lehet hozzájutni az EU kiadványaihoz?
Térítés ellenében hozzáférhető kiadványok:
• az EU-könyvesbolt (EU Bookshop) útján (http://bookshop.europa.eu);• könyvkereskedőjétől a könyv címe, kiadója és/vagy ISBN száma alapján;•  közvetlenül értékesítési ügynökeinktől. Elérhetőségeik megtalálhatóak 
a http://bookshop.europa.eu honlapon, vagy lekérdezhetőek a +352 2929-42758 faxszámra küldött üzeneten keresztül.
Ingyenes kiadványok:• az EU-könyvesbolt útján (http://bookshop.europa.eu);•  az Európai Bizottság képviseleteitől és küldöttségeitől. Elérhetőségeik 
megtalálhatóak a http://ec.europa.eu honlapon, vagy lekérdezhetőek a +352 2929-42758 faxszámra küldött üzeneten keresztül.
EBBEN A JELENTÉSBEN AZ EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK AZ EURÓPAI 
UNIÓ 2003–2007-ES K ÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAMJÁT (PHP)  
VIZSGÁLJA. A SZÁMVEVŐSZÉKI ELLENŐRZÉS ARRA KERESTE A VÁLASZT, 
HOGY MEGFELELŐEK VOLTAK-E AZ UNIÓS KÖLTSÉGVETÉSBŐL 
FINANSZÍROZOTT PROJEKTEK FELTÉTELEI AHHOZ, HOGY  KIEGÉSZÍTHESSÉK A NÉPEGÉSZSÉGÜGYI HELYZET VÉDELME ÉS JAVÍTÁSA ÉRDEKÉBEN HOZOTT TAGÁLLAMI INTÉZKEDÉSEKET.  A JELENTÉS RÉSZLETES KÖVETKEZTETÉSEKET ÉS AJÁNLÁSOKAT FOGALMAZ MEG A PROGRAMOK TERVEZÉSÉVEL, VÉGREHAJTÁSÁVAL ÉS IRÁNYÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN. A MEGÁLLAPÍTÁSOK ALAPJÁN A SZÁMVEVŐSZÉK KÉTSÉGBE VONJA AZ EURÓPAI KÖZEGÉSZSÉGÜGYI PROGRAMOK, PÉLDÁUL A PHP EGYES ÖSSZETEVŐINEK HASZNÁT. A SZÁMVEVŐSZÉK FELSZÓLÍTJA A BIZOTTSÁGOT ÉS A TAGÁLLAMOKAT, 
HOGY VIZSGÁLJÁK FELÜL A NÉPEGÉSZSÉGÜGY FINANSZÍROZÁSÁNAK 
UNIÓS MEGKÖZELÍTÉSÉT.
EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK
ISBN 978-92-9207-233-9QJ-AB-09-002-HU-C