[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 21.9.2005

COM(2005) 440 végleges

2005/0185 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló „Együttműködés” egyedi programról

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKOLÁS (EK-SZERZŐDÉS)

1. A JAVASLATOK HÁTTERE

Az öt egyedi programra vonatkozó javaslat a Bizottság által 2005. április 6-án elfogadott hetedik keretprogramra irányuló javaslatot[1] követi. Ennek szerkezete négy főbb egyedi program – „Együttműködés”, „Ötletek”, „Munkaerő” és „Kapacitások” – formájában került bemutatásra, melyek mindegyike megfelel az európai kutatáspolitika egy fő célkitűzésének; egy másik egyedi program a Közös Kutatóközpont közvetlen cselekvéseire vonatkozik A Bizottság javaslatokat terjeszt elő a hetedik keretprogramra alkalmazandó „részvételi és terjesztési szabályokra” vonatkozóan.

A politikai hátteret és a célkitűzéseket „A tudás Európai Kutatási Térségének építése a növekedés érdekében”[2] című közlemény határozza meg. E célkitűzések elérése és az egyedi programok maradéktalan végrehajtása érdekében a Bizottság által javasolt költségvetést meg kell kétszerezni.

A kutatás, a technológia, a képzés és az innováció fontos eszközei a hosszú távú és fenntartható munkahelyteremtésnek. A gazdasági növekedésnek, a versenyképességnek, az egészségnek, az életminőségnek és a környezetvédelemnek is kulcsfontosságú tényezői. A kutatási keretprogram célja – a képzés és az innováció területén megvalósuló közösségi programok mellett – a tudásalapú társadalom és gazdaság felé való haladás. A hetedik keretprogram egyedi programjainak célja – a nemzeti szinten és a magánszférában tett erőfeszítésekkel együtt – az európai kutatás színvonalában, minőségében és hatásában tapasztalható jelentősebb gyengeségek kezelése. A tudás terjesztése és átadása az európai kutatási cselekvések kulcsfontosságú hozzáadott értéke; intézkedések meghozatalára kerül sor annak érdekében, hogy az ipar, a politikai döntéshozók és a társadalom jobban hasznosíthassák az eredményeket.

Ha az Európai Unió el kívánja érni azt a célt, hogy 2010-re GDP-jének 3%-át a kutatásra fordítsa, többet kell a kutatásba fektetnie és új lendületre van szüksége. A hetedik keretprogram ehhez közvetlen finanszírozással, valamint a kutatás területén további állami és magánbefektetéseket is kiváltva járul hozzá.

Európának több kutatóra van szüksége kutatási erőfeszítéseinek fokozása és javítása érdekében. Egyéb olyan kezdeményezések mellett, mint a Kutatók Európai Chartája és a nemzeti politikai intézkedések, a hetedik keretprogram célja, hogy több embert ösztönözzön a kutatói pályára térésre és a kutatói pálya folytatására, valamint a kiemelkedő kutatótehetségek Európába vonzására.

Az európai szintű pénzügyi támogatás olyan lehetőségeket biztosít a kutatás kiválóságának és hatékonyságának javítására, amelyek nemzeti szinten nem valósíthatók meg. A hetedik keretprogram egyedi programjai az Európai Kutatási Térség további megszilárdítását jelentik azáltal, hogy új eszközök segítségével elérik az új kutatási területeken szükségeses kritikus tömeget és struktúrákat, és támogatják az ötletek, az ismeretek és a kutatók szabad mozgását is.

Az egyedi programok végrehajtása során a kutatási kiválóság megerősítését célzó európai szintű cselekvésekben rejlő lehetőségeket maximálisan kiaknázzák, nevezetesen az EU-szinten szervezett, szigorú és független pályázatértékelésen alapuló versenyeztetésen keresztül. Ez magában foglalja az Európai Unióban bárhol fellelhető kiválóság felkutatását és támogatását, valamint a jövőbeli kutatási kiválóság kapacitásainak megteremtését.

Az egyedi programok hatását más közösségi politikákkal és programokkal – különösen a strukturális alapokkal, az oktatási programokkal és a versenyképességi és innovációs programmal – kiegészítve fokozzák.

2. ELőZETES KONZULTÁCIÓ

Az egyedi programokra vonatkozó javaslatok kidolgozásakor figyelembe vették az EU intézményei, különösen az Európai Parlament és az Európai Tanács, valamint az érdekelt felek – beleértve a a kutatókat és a kutatási eredmények felhasználóit – által kifejtett álláspontokat. Ez magában foglalja a hetedik keretprogramot érintő határozatokra vonatkozó javaslattal kapcsolatban folyó vitákat és információkat, a javaslat kidolgozása során folytatott széles körű konzultációkat és a gyűjtött információkat, valamint a jövőbeli kutatási prioritások meghatározása érdekében szükséges további tevékenységeket, mint például az európai technológiai platformok által megkezdett tevékenységeket.

Az egyedi programra vonatkozó javaslat a hetedik keretprogramra irányuló javaslathoz[3] elvégzett mélyreható hatásvizsgálatra támaszkodik, amely kimutatta mindegyik javasolt egyedi program jelentős és egyedi hozzáadott értékét. Ezen túlmenően a javaslatok figyelembe veszik a keretprogram ötéves értékelésének[4] eredményeit.

3. JOGI SZEMPONTOK

Az egyedi programokra vonatkozó javaslat a Szerződés XVIII. címének 163–173. cikkein és különösen a keretprogram egyedi programok útján történő végrehajtásáról szóló 166. cikk (3) bekezdésén alapul.

4. A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSA

Az egyes javasolt határozatokhoz csatolt „jogalkotási pénzügyi kimutatások” meghatározzák a költségvetési vonatkozásokat és a humán és igazgatási erőforrásokat.

A Bizottság végrehajtó hivatal felállítását tervezi, amelyre rábíz bizonyos olyan feladatokat, amelyek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi program végrehajtásához szükségesek. E megközelítés alkalmazására kerül sor az „Ötletek” program végrehajtása esetén is (lásd a lenti 7.2. szakaszt).

5. KOHERENS ÉS RUGALMAS VÉGREHAJTÁS

5.1. Alkalmazkodás az új igényekhez és lehetőségekhez

Alapvető fontosságú, hogy az egyedi programok végrehajtása kellően rugalmas legyen ahhoz, hogy a tudományos és technológiai fejlődés élvonalában maradjon és az újonnan felmerülő tudományos, ipari, politikai és társadalmi igényekre válaszolhasson. Azok a cselekvések, amelyek lehetővé teszik, hogy a kutatók maguk határozzanak meg kutatási témákat, különösen fontosak lesznek e tekintetben. Más cselekvések esetében ez elsősorban az évente aktualizált munkaprogramokon keresztül valósul meg. Az aktualizálást a tagállamok képviselőiből álló bizottságok segítségével hajtják végre azokban az esetekben, amikor azt tervezik, hogy a bizottságok egyértelműen a munkaprogramokra összpontosítsanak. A felülvizsgálatok sürgős válaszadást igénylő – különösen előre nem látott politikai szükségszerűségből adódó – új prioritások esetében gyorsabban elvégezhetők.

Ez a többéves programozás széles körű információkon alapul annak biztosítására, hogy a támogatott tevékenységek továbbra is közvetlenül igazodjanak az ipar és az uniós politikák fokozatosan növekvő kutatási igényeihez. Külső tanácsadás igénybevételére kerül sor többek között az „Együttműködés” egyedi programon belüli mindegyik téma esetében is; eközben tekintettel lesznek a tényleges multidiszciplinaritásra, illetve a tudományos és ipari szemléletek egyensúlyára.

Az „Ötletek” programhoz egy teljesen új megközelítésen alapul, amelynek során az éves munkaprogram kidolgozásával egy független Tudományos Tanácsot bíznak meg az autonóm Európai Kutatási Tanács létrehozása részeként (lásd a lenti 7.2. szakaszt).

Könnyebb lesz – különösen az „Együttműködés” program esetében – kiegészítő külső információk, elsősorban a különböző területeken létrehozott, az ipari szempontok fontosságának biztosítása érdekében erőteljes és dinamikus szerepre szánt európai technológiai platformoktól származó információk megszerzése. A platformok által meghatározott stratégiai kutatási menetrendekben ismertetett kutatási prioritások jól tükröződnek az egyedi programokra vonatkozó javaslatokban, és a többéves programozás lényeges elemét képviselik.

Egyéb fórumok és csoportok – mint például a Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma (ESFRI) és a szociálpolitika vagy környezetpolitika területén stratégiai kutatási menetrendek átgondolására létrehozott platformok – adott területeken kellő időben tanácsot adhatnak a Bizottságnak az új prioritásokkal kapcsolatban.

A keretprogram által biztosított egyik fontos új lehetőség egy innovatív finanszírozási mechanizmus, a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus , amelynek célja, hogy elősegítse a magánszektor KTF-kiadásait az Európai Beruházási Bank (EBB) kölcsöneihez való hozzájutás javításával az olyan nagyléptékű európai cselekvések esetében, amelyeknek több finanszírozási forrást – beleértve a kölcsönöket – kell ötvözniük. Ezek a nagyszabású európai cselekvések lehetnek „közös technológiai kezdeményezések”, illetve együttműködésben végzett nagyszabású projektek, amelyeket közvetlenül a keretprogramból finanszíroznak az „Együttműködés” program keretében, valamint új kutatási infrastruktúrákra irányuló projektek a „Kapacitások” program keretében. Más nagyszabású, együttműködésen alapuló európai projektek, mint például az Eureka-projektek, szintén figyelembe vehetők a jogosultsági kritériumokkal összhangban. Az egyedi programokból az EBB-nek szánt hozzájárulás számottevően javítja az adósságfinanszírozáshoz való hozzájutást és ezáltal kiemelkedő fellendítő hatást fejt ki a KTF-célú magánbefektetésekre.

5.2. Több területet érintő kérdések

A hetedik keretprogram végrehajtásának globális koherenciáját a Bizottság biztosítja, figyelembe véve az Európai Kutatási Tanácsnak az „Ötletek” programban garantált autonómiáját és függetlenségét.

A többi egyedi program keretében a munkaprogramokat összehangolt módon vizsgálják felül a több területet érintő kérdések maradéktalan figyelembevétele érdekében. A tagállamok képviselőiből álló bizottságok fontos szerepet töltenek be azáltal, hogy segítik a Bizottságot ezen egyedi programok között és keretében a végrehajtás tényleges koherenciájának és összehangolásának biztosításában. Ez a tagállamokban a különböző összetételű bizottságok képviselői között magas szintű koordinációt feltételez.

Amennyiben a támogatandó cselekvések kiemelkedő jelentőségűek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi program szempontjából, közös pályázati felhívások kiírására kerül sor a hatodik keretprogram során szerzett tapasztalatokra alapozva. Ez különösen fontos azon kutatási témakörök esetében, amelyek az „Együttműködés” programon belül több területet érintenek; az ilyen pályázati felhívásokat pontosan meghatározzák a munkaprogramban.

A következő kérdések, amelyek az „Együttműködés”, a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi programot is érintik, különösen jelentősek, és az összehangolt megközelítés érdekében különös rendelkezéseket kell előirányozni:

- Nemzetközi együttműködés: mindezen egyedi programok nyitva állnak a nemzetközi együttműködés előtt, és erre a célra kidolgozott cselekvéseket tartalmaznak. A keretprogram egészében stratégiai megközelítés alkamazására kerül sor az európai kutatási kiválóság és a versenyképesség előmozdítása, valamint sajátos jellegű, globális vagy regionális kérdések kölcsönös érdeket vagy előnyt jelentő megoldása érdekében. E stratégiával összhangban az egyedi programok között koherens megközelítést kell biztosítani, és a „Kapacitások” egyedi program e tekintetben jelentős szerepet tölt be.

- Kutatási infrastruktúrák: a kutatási infrastruktúráknak biztosított támogatás a „Kapacitások” program keretében valósul meg, és ez a program a többi program – nevezetesen az „Együttműködés” program – kapcsolódó kutatási tevékenységeivel összehangolt megközelítést biztosít.

- A több területet érintő politikákkal foglalkozó kutatás: a Bizottság szolgálatain belüli hatékony koordinációra vonatkozó rendelkezések meghozatalára kerül sor, különösen annak biztosítására, hogy a tevékenységek továbbra is megfeleljenek az EU-politikákban szükséges fejlődési igényeknek. E célból a többéves programozás támaszkodhat az érintett politikákkal foglalkozó különböző bizottsági szolgálatok felhasználói csoportjainak segítségére, és ebben az összefüggésben egy olyan belső struktúra felállítására kerül sor, amely biztosítja a tengertudományok és -technológiák koordinációját az érintett tematikus területek egészében.

- A kkv-k részvétele: az egyedi programokban optimalizálják a kkv-k részvételét. A „Kapacitások” programban a kkv-vonatkozású megerősített egyedi cselekvéseken kívül: a kkv-k kutatási érdekeit az „Együttműködés” program egésze képviseli, és a kkv-k számára különös jelentőséggel bíró témakörök további meghatározására kerül sor a munkaprogramokban és a pályázati felhívásokban; a „Munkaerő” programban szereplő tevékenységek külön hangsúlyt fektetnek a kkv-k részvételére; a kkv-k részt vehetnek az „Ötletek” programban is. A tervezett egyszerűsítési intézkedések és a megfelelő finanszírozási rendszer kiválasztásában tapasztalható fokozott rugalmasság különösen kedveznek a kkv-k részvételének.

- A tudás terjesztése és átadása: a kutatási eredmények felhasználásának előmozdítása iránti igény az egyedi programok egyik fontos jellemzője, különös hangsúllyal az országok, a tudományágak közötti és az egyetemektől az ipar felé történő tudásátadásra, például a kutatók mobilitásán keresztül. Jelentős ebből a szempontból a potenciális felhasználók bevonása a prioritások meghatározásába (különösen az európai technológiai platformokon keresztül). A versenyképességi és innovációs programon belüli kiegészítő cselekvések is támogatják a kutatási eredmények felhasználását azáltal, hogy az innováció előtti akadályok felszámolására törekednek és fokozzák az innovációs képességeket.

- Tudomány a társadalomban: a „Kapacitások” programnak ez a tevékenysége szerepet játszik abban is, hogy mindegyik egyedi programban biztosítja a társadalmi szempontok megfelelő figyelembevételét, valamint a tudósok és a szélesebb közönség közötti kölcsönhatások elmélyülését.

6. EGYSZERűSÍTÉS ÉS IGAZGATÁSI MÓDSZEREK

A 2005. április 6-i bizottsági munkaprogramban előterjesztett ötleteket és az e dokumentum alapján a tagállamokkal és az érintett felekkel folytatott széles körű párbeszédet követően a hetedik keretprogram végrehajtása jelentős mértékben leegyszerűsödik. A javasolt intézkedések legnagyobb részét a részvételi és terjesztési szabályokban kell bemutatni, nevezetesen a bürokrácia jelentős mértékű csökkentése, valamint a finanszírozási rendszerek és a jelentéstételi követelmények egyszerűsítése érdekében.

Az egyedi programokon belül a javasolt tökéletesítések a következőkre terjednek ki:

- Hatékonyabb és következetesebb végrehajtás az adminisztrációs feladatok végrehajtó hivatalhoz történő kiszervezésén keresztül.

- A finanszírozási rendszerek racionalizálása, melynek révén mindegyik egyedi program végrehajtása a program célkitűzéseinek megvalósításához szükséges eszközkészletet használja fel.

- A munkaprogramnak tartalmaznia kell az értékelési kritériumok egyértelműbb bemutatását az egyedi programokban meghatározott alapelveknek megfelelően.

- Egyértelműen bemutatott munkaprogramok annak érdekében, hogy a potenciális résztvevők megfelelő tájékoztatást kapjanak azokról a rendelkezésre álló lehetőségekről, amelyek különös igényeiknek és érdekeiknek megfelelnek. A munkaprogramok és pályázati felhívások adott esetben például a kkv-k számára különös jelentőséggel bíró témaköröket emelik ki, vagy azokat, amelyek esetében a harmadik országokkal folytatott együttműködés kedvező hatású.

- Más tekintetben tapasztalható egyszerűsítés, mint például a projektek jóváhagyásának ésszerűsítése, az új finanszírozási és támogatási rendszerek, valamint a jobb kommunikációt biztosító adatbázisok és információs eszközök általános használata.

7. AZ EGYEDI PROGRAMOK TARTALMA

7.1. Együttműködés

Az „Együttműködés” egyedi program célja, hogy vezető szerepet vívjon ki Európának a kulcsfontosságú tudományos és technológiai területeken az Európai Unió egészében az egyetemek, az ipar, a kutatóközpontok és a hatóságok közötti, valamint a világ többi részével való együttműködés támogatása révén. A korábbi keretprogramok azt mutatják, hogy az ilyen cselekvéseknek érezhető a hatása az európai kutatás szerkezetátalakításában, és a források egyesítésében és megtöbbszörözésében. A hetedik keretprogram ezeket a hatásokat szélesebb körben fogja éreztetni, és a javasolt kilenc téma a tudomány és technológia azon főbb haladást elért területeihez kapcsolódik, ahol a minőségi kutatást meg kell erősíteni az európai szociális, gazdasági, közegészségügyi, környezetvédelmi és ipari kihívások megválaszolása érdekében.

A program szorosan kapcsolódik az ilyen típusú európai támogatás bizonyított hozzáadott értékére alapozó korábbi keretprogramokhoz. Ebben az egyedi programban vannak olyan számottevő újdonságok is, amelyek a végrehajtás tekintetében egyedi megfontolást tesznek szükségessé.

- A köz- és magánszféra közötti ambiciózus páneurópai partnerségek iránti igényre való válaszadás a jelentősebb technológiák fejlődésének felgyorsítása érdekében, a közös technológiai kezdeményezéseken[5] keresztül. Megtörtént a kezdeményezések első csoportjának meghatározása az innovatív gyógyszerek, a nanoelektronika, a beágyazott számítástechnikai rendszerek, a hidrogén és az üzemanyagcellák, a repüléstechnika és a légiforgalmi irányítás, valamint a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés területén egyértelmű célkitűzésekkel és elérhető eredményekkel. Ezek külön javaslatok tárgyát képezik (például a Szerződés 171. cikke alapján). A hetedik keretprogram végrehajtása során további közös technológiai kezdeményezések meghatározására kerülhet sor, például a kibocsátásmentes energiatermelés és a megújuló energia területén.

- A nemzeti kutatási programok összehangolásának szigorúbb megközelítése. A sikeres ERA-NET rendszer folytatódik és a témákon belül végrehajtásra kerül. A hatodik keretprogram keretében létrejött, még létező ERA-NET-ek nyomon követési javaslatokat nyújthatnak be az együttműködésük elmélyítése vagy a konzorciumok új résztvevőkre való kiterjesztése érdekében, és új témákkal foglalkozó új ERA-NET-ek támogatására is sor kerül. A rendszer a kutatási programot tervező, de azt még nem működtető köztestületek számára is elérhető lesz. Ezenfelül ERA-NET PLUS rendszer bevezetésére kerül sor a több ország között megrendezett transznacionális kutatási projektekre irányuló közös pályázati felhívások ösztönzése érdekében.

- Az „Európai és Fejlődő Országok Klinikai Kísérletek Területén Létrejött Partnersége” (EDCTP) elnevezésű, a 169. cikken alapuló kezdeményezést követően a tagállamokkal szoros együttműködésben a 169. cikken alapuló további négy kezdeményezés meghatározására került sor. A saját lakókörnyezetben való életvitel segítése, a balti-tengeri kutatás és a mérésügy területén az ilyen kezdeményezésekre vonatkozó javaslatok felsorolása az „Együttműködés” programban található, és a kkv-vonatkozású programot folytató nemzeti kutatás összesítését célzó, a 169. cikken alapuló kezdeményezést a „Kapacitások” program említi. A hetedik keretprogram végrehajtása során további kezdeményezések meghatározására kerülhet sor.

- A program az egyes témákon belül és között a nemzetközi együttműködés célzottabb megközelítését irányozza elő, együttműködési célú egyedi cselekvéseket határozva meg a munkaprogramokban a tervezett nemzetközi együttműködéshez való stratégiai megközelítéssel összhangban és a partnerországok különböző régióival kialakítandó politikai párbeszédeken és hálózatokon keresztül.

- Mindegyik témán belül tesznek javaslatot olyan elemre, amely rugalmas reakciót tesz lehetővé az újonnan felmerülő és az előre nem látható politikai igényekre , és a végrehajtás a hatodik keretprogram által bevezetett, a politikáknak nyújtott tudományos támogatással és az új és kialakulóban lévő tudományos és technológiai területekkel foglalkozó rendszer, valamint az IKT területén a jövőbeli és kialakulóban lévő technológiákkal foglalkozó rendszer tapasztalatain fog alapulni.

7.2. Ötletek

Európa nem teljesít jól az igazán kiemelkedő kutatás vagy a gyorsan fejlődő új tudományterületek meghódítása szempontjából. Az „Ötletek” program olyan páneurópai mechanizmust biztosít, amelynek célja az olyan igazán kreatív tudósok, mérnökök és egyetemi kutatók támogatása, akiknek az érdeklődése és tudásszomja a legnagyobb valószínűséggel lehetővé teszi az olyan váratlan és látványos felfedezéseket, amelyek megváltoztathatják világfelfogásunkat és új távlatokat nyithatnak meg a technológiai fejlődés előtt, illetve megoldást kínálnak a tartósan fennálló társadalmi és környezeti problémákra. Az alapkutatás színvonalának az európai szintű pályázatokon keresztüli emelése jelentős társadalmi és gazdasági előnyökben fog megnyilvánulni[6].

Az „Ötletek” program elfogadja az alapkutatás új értelmezését tükröző „felderítő kutatás” kifejezést. Az új ismeretek létrehozásának élvonalában a „felderítő kutatás” egy természetéből kifolyólag kockázatos vállalkozás, amely, tekintet nélkül a tudományágak között kialakult határvonalakra vagy nemzeti határokra, a tudomány, a technológia és a mérnöki tudományok területén elért alapvető előrelépések folytatásával jár.

A program a kutatók által javasolt kutatási projektek megvalósításának szemléletét követi, amely lehetővé teszi a kutatók számára, hogy a maguk által javasolt kutatási témákra összpontosítsanak. Egyedi kutatócsoportok részesülnek majd támogatásban; egy-egy csoport szabadon alakíthatja ki összetételét a projektek végrehajtására alkalmas bármely kutatói csoportosulásból, egy vagy több intézményből, egy országból vagy országhatárokon átívelően. A csoportok összetételénél a tudományos kiválóság kell, hogy meghatározó legyen, nem pedig az adminisztratív követelményeknek.. A program az alapkutatás területén – stratégiai célkitűzései és európai dimenziója révén – eltérést biztosít a nemzeti finanszírozási intézkedésektől.

Az „Ötletek” program végrehajtására létrehozott Európai Kutatási Tanács (ERC) egy új lépést jelent. A bizalom, a megbízhatóság és az átláthatóság elveinek megfelelően az Európai Kutatási Tanácsnak két kulcsfontosságú strukturális eleme lesz létrehozva: a független Tudományos Tanács és egy célzott végrehajtó struktúra. Az Európai Kutatási Tanácsnak megfelelő pénzügyi eszközöket kell biztosítania, kiemelkedő hatékonysággal kell tevékenykednie, továbbá magas szintű autonómiát és integritást kell garantálnia, egyben eleget téve az elszámoltathatósági követelményeknek is.

A Tudományos Tanács az európai tudományos közösség legmagasabb szintű – magánszemélyként saját jogán, politikai vagy bármely egyéb érdekektől függetlenül eljáró – képviselőiből áll. Tagjait a Bizottság nevezi ki a személyek kiválasztására szolgáló független eljárást követően.

A Tudományos Tanács megbízatása a következőkre terjed ki:

1. Tudományos stratégia: általános tudományos stratégia kidolgozása a program számára a tudományos lehetőségek és az európai tudományos szükségletek figyelembevételével. A tudományos stratégiával összhangban a munkaprogram és a szükséges módosítások folyamatos kidolgozása, beleértve a pályázati felhívásokat és azokat a kritériumokat, amelyek alapján a javaslatok finanszírozása történik, és esetlegesen szükséges lehet a konkrét témák vagy célcsoportok (pl. fiatal/kialakulóban lévő kutatócsoportok) meghatározása.

2. Nyomon követés és minőség-ellenőrzés: szükség szerint tudományos szempontú álláspontok kialakítása a pályázati felhívások végrehajtásával és irányításával, az értékelés kritériumaival, a szakértői értékelés eljárásával kapcsolatosan, beleértve a szakértők kiválasztását és a szakértői értékelés és a pályázati értékelés módszereit, amely alapján kiválasztják a finanszírozandó pályázatot, illetve az egyedi program eredményeit és hatását befolyásoló bármilyen más kérdéssel és az elvégzett kutatás minőségével kapcsolatosan. A műveletek minőségének nyomon követése és a program végrehajtásának és eredményeinek értékelése, illetve korrekciós vagy jövőbeli intézkedésekre vonatkozó ajánlások megfogalmazása.

3. Kommunikáció és terjesztés: a tudományos közösséggel és az alapfontosságú érintettekkel folytatott kommunikáció biztosítása a program tevékenységeiről és eredményeiről, illetve az Európai Kutatási Tanács által folytatott tanácskozásokról. Tevékenységeiről rendszeres jelentéstétel a Bizottságnak.

A célzott végrehajtó struktúra a programnak az éves munkaprogramban meghatározottak szerinti végrehajtásáért és megvalósításáért felelős. Feladata nevezetesen az értékelési eljárások, a szakértői értékelési és a kiválasztási folyamat végrehajtása a Tudományos Tanács által megállapított alapelveknek megfelelően, valamint a támogatások pénzgazdálkodásának és tudományos irányításának biztosítása. E tekintetben a Bizottság első lépésként egy végrehajtó hivatal létrehozását tervezi, amelyet felhatalmaz a végrehajtási feladatok ellátására. A végrehajtó struktúra folyamatosan szoros kapcsolatot tart fenn a Tudományos Tanáccsal a program megvalósításával kapcsolatos minden vonatkozásban. A jövőben és az Európai Kutatási Tanács struktúráinak és mechanizmusainak hatékonyságára vonatkozó független értékelésre is figyelemmel, alternatív struktúra is létrehozható, például a Szerződés 171. cikke alapján.

Az Európai Bizottság garantálja az Európai Kutatási Tanács teljes autonómiáját és integritását. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság hatásköre a program végrehajtása tekintetében arra terjed ki majd, hogy biztosítsa az Európai Kutatási Tanács végrehajtó struktúrájának létrehozását, és azt, hogy az Európai Kutatási Tanács a megállapított célkitűzésekkel összhangban hajtsa végre a programot, a független Tudományos Tanács által meghatározott tudományos iránymutatásoknak és tudományos kiválósági követelményeknek megfelelően.

Az „Ötletek” program munkaprogramjának hivatalos elfogadásáért a Bizottság felel. Hatáskörét a fent meghatározott megközelítéssel összhangban gyakorolja. Általános szabályként a Bizottság a munkaprogramot a Tudományos Tanács javaslatával megegyezően fogadja el. Amennyiben a Bizottság nem tudja elfogadni a javasolt munkaprogramot, például azért, mert az nem felel meg a program célkitűzéseinek vagy a közösségi jogszabályoknak, akkor a Bizottságnak nyilvánosan kell indokait ismertetnie. Ennek az eljárásnak a célja biztosítani az Európai Kutatási Tanács működése során az autonómia és integritás elveinek maradéktalan és átlátható módon való betartását.

7.3. Munkaerő

A „Munkaerő” egyedi program egy olyan széles körű és integrált stratégia részét képezi, amelynek célja a K+F területén a humán erőforrások minőségi és mennyiségi erősítése Európában. A program a kutatói pályára térésre és a kutatói pálya folytatására ösztönöz, bátorítja a kutatókat az Európában maradásra és Európába vonzza a legkiválóbb szellemi tőkét. A harmonizált eszközökön keresztül végrehajtott európai szintű cselekvések egyedülálló hozzáadott értéket, erősebb strukturáló hatást és nagyobb hatékonyságot jelentek, mint a tagállamok közötti kétoldalú megállapodások.

A tevékenységek a Marie Curie-cselekvések hosszú és sikeres tapasztalataira építenek annak érdekében, hogy válaszoljanak a kutatók képzési, mobilitási és karrierfejlesztési igényeire. E tevékenységek, amellett, hogy jelentős mértékű folytonosságot biztosítanak, nagyobb hangsúlyt fektetnek a következő szempontokra:

- Fokozottabb strukturáló hatás , például az „Egész életen át tartó tanulás és karrierfejlesztés” cselekvési vonalon belüli regionális, nemzeti és nemzetközi programok társfinanszírozásának bevezetésével. A társfinanszírozás nem helyettesítené a jelenleg a hatodik keretprogramban kizárólagos gyakorlatot jelentő egyéni posztdoktori ösztöndíjak európai szintű igénylésének és odaítélésének rendszerét. Az egyéni ösztöndíjak azonban már elértek egy bizonyos fokú érettséget Európában. Ugyanakkor ezen a területen a nemzeti pályázatok a célkitűzéseket, az értékelési módszereket és a munkakörülményeket illetően elaprózottak maradnak, és nemzetközi vagy európai dimenziójukat tekintve továbbra is gyakran korlátozottak. Ezért ez az egyedi program javasolja, hogy nyilvános pályázati felhívások alapján társfinanszírozzák azokat a programokat, amelyeket e programok közül választanak ki, és amelyek megfelelnek a keretprogram célkitűzéseinek. Az értékelés és a kiválasztás a kiválóság alapján történik, a kiválasztott ösztöndíjasok származására való tekintet nélkül, elfogadható foglalkoztatási és munkakörülmények biztosítása feltételével (pl. a bér, a társadalombiztosítás, a szakmai tanácsadás és a szakmai előmenetel tekintetében).

- Az ipar részvétele: míg a Marie Curie-cselekvések felfelé irányuló jellege megmarad, nagyobb hangsúly helyeződik a különböző ágazatok – nevezetesen a magánszféra – javára és keretében történő képzésre és karrierfejlesztésre. Ennek elérése érdekében a hangsúlyt a – vállalatokon belüli kutatás jobb megértése és a kutatásuk minősége szempontjából kulcsfontosságú – kiegészítő képességek és készségek fejlesztésére helyezik. Ezenfelül ösztönzik az ágazatközi tapasztalatokat minden cselekvés keretében az ipar aktív részvételén keresztül, valamint egy olyan, e célra szánt rendszer létrehozásával, amely a köz- és a magánszféra – beleértve a kkv-ket – közötti partnerségek révén lehetővé teszi az ismeretek megosztását.

- A nemzetközi dimenziót megerősítik. Az európai kutatók egész életen át tartó tanulásához és karrierfejlesztéséhez való hozzájárulást célzó, hazatérési kötelezettséget tartalmazó kimenő ösztöndíjak mellett a nemzetközi együttműködés a harmadik országokból érkező kutatók révén tovább fokozódik. Ezeken túlmenően az EU szomszédos országaival és a TéT-megállapodást kötött országok közötti együttműködésre új dimenziók nyílnak meg. Támogatást biztosítanak továbbá az európai kutatók külföldi és a külföldi kutatók Európán belüli „tudományos diaszpóráinak”.

7.4. Kapacitások

A „Kapacitások” egyedi program a kutatási és innovációs kapacitásokat fokozza egész Európában. A program a korábbi keretprogramokban szereplő cselekvéseket folytatja és erősíti, továbbá jelentős újdonságokat is tartalmaz.

Számottevő újdonság a tervezett stratégiai megközelítés az új kutatási infrastruktúrák kiépítésének támogatásához, amely kiegészíti a meglévő kutatási infrastruktúrák optimális használatának folyamatos támogatását. Az új infrastruktúrák kiépítésének támogatása egy kétlépcsős, előkészítő és kiépítési szakaszból álló megközelítés segítségével valósul meg. Az ESFRI-nek (Kutatási Infrastruktúrák Európai Stratégiai Fóruma) az új kutatási infrastruktúrák európai ütemtervének kidolgozásához kapcsolódó munkájára alapozva a Bizottság kiemelt projekteket határoz meg, amelyekhez a hetedik keretprogram alapján közösségi támogatás nyújtható. Ezekben a projektekben a Bizottság segítő szerepet vállal, elsősorban a pénzügyi tervezési mechanizmusok megkönnyítésével a kiépítés szakaszában, beleértve az EBB-kölcsönökhöz való hozzájutásnak a kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmuson keresztüli elősegítését. Az 1. melléklet az ESFRI „lehetőségek jegyzékét” tartalmazza, amely az európai tudományos közösség számára az elkövetkezendő évtizedben szükséges új, nagyszabású kutatási infrastruktúrákra ad konkrét példákat.

A kkv-k és kkv-k szövetségei javára végzett kutatás támogatását célzó két rendszer megnövelt költségvetéssel marad fenn annak érdekében, hogy reagáljanak a kkv-k kutatás-kiszervezési téren jelentkező fokozódó igényére.

„A tudás régiói” területén belüli cselekvések a sikeres kísérleti cselekvésre alapoznak. A cél az, hogy a régiók transznacionális hálózatait képessé tegyék kutatási erőfeszítéseik maximális kihasználására, a kutatásból származó új ismeretek befogadására, illetve az, hogy az egyetemeket, kutatóközpontokat, vállalkozásokat és regionális hatóságokat tömörítő kutatásorientált csoportosulások létrehozása könnyebbé váljon.

Jelentős újdonság az EU „konvergencia-” és legkülső régióiban a teljes kutatási potenciál felszabadítását célzó cselekvés. A tudásalapú gazdaság és társadalom megvalósítása az európai kutatási kiválóság megerősítésén és az EU területén létező kiemelkedő, de kiaknázatlan kutatási potenciál jobb kihasználásán alapul. A cselekvések lehetővé teszik az EU más országaiból származó kutatók toborzását, a kutató és irányító személyzet kirendelését, az értékelési programok megszervezését és a kutatási berendezések beszerzését és kifejlesztését. Az ilyen cselekvések kiegészítik az e régiókban a strukturális alapokból támogatható és már meglévő kiválósági központok kutatási kapacitásainak megerősítésével kapcsolatos igényeket és lehetőségeket.

A „tudomány a társadalomban” a korábbi keretprogramban foglalt munka jelentős mértékű kiterjesztése. Javítja a tudomány színvonalát, jobb EU-politikákat eredményez és segítségével elkötelezettebbé és tájékozottabbá válik a nagyközönség.

A hetedik keretprogram egyik fontos célja egy erős és következetes nemzetközi tudományos és technológiai politika kialakítása, és a „Kapacitások” program cselekvései támogatják ezt a megközelítést, különösen azáltal, hogy elősegítik az együttműködés prioritásainak meghatározását.

A politikák következetes kidolgozásával nagyobb hangsúlyt kap a nemzeti és regionális kutatási politikák összehangolása a tagállamok és régiók transznacionális együttműködési kezdeményezéseire létrehozott egyedi támogatási rendszeren keresztül. Ez megerősíti a nyílt koordinációs módszer kutatási politikákra történő alkalmazását, és ösztönzi az országcsoportok és régiók közötti összehangolt vagy közös kezdeményezéseket a jelentős transznacionális dimenzióval rendelkező területeken.

7.5. A Közös Kutatóközpont cselekvései

Miközben továbbra is tudományos és technikai támogatást biztosít az EU politikai döntéshozatalához, a KKK tovább erősíti ügyfélközpontú irányultságát és a tudományos közösséggel való hálózatba szervezést. Tevékenységeit a növekedés, a fenntartható fejlődés és a biztonság konkrét összefüggésében dolgozza ki.

A KKK cselekvései az új lisszaboni menetrend „hatékonyabb szabályozásra” való felhívására reagálnak. A válságokkal, a veszélyhelyzetekkel és a kényszerítő politikai szükségekkel kapcsolatos új kihívásokra adott reakció konkrét területeken kapacitások és létesítmények kiépítése az európai összefüggésben nyújtott megfelelő támogatás biztosítására tekintettel. A politikák tudományos és technikai támogatásának integrált megközelítése ezen egyedi program alapvető jellemzője.

8. A TUDÁS EURÓPAI KUTATÁSI TÉRSÉGÉNEK ÉPÍTÉSE A NÖVEKEDÉS ÉRDEKÉBEN

A tudásalapú gazdaság és társadalom megvalósítása felé való szükségszerű gyors haladás elérése érdekében új ambícióra és hatékonyságra van szükség az európai kutatásban. Az Európai Unió egész területén minden szereplőnek – a nemzeti kormányoknak, a kutatólétesítményeknek, az iparnak – megvan a maga szerepe ebben a vállalkozásban.

A hetedik keretprogramot végrehajtó egyedi programok célja a rendelkezésre álló költségvetés keretében az európai szintű kutatási kiadások fellendítő hatásának és befolyásának maximalizálása. Alapvető jellemzőik a következők: négy célkitűzésre való összpontosítás a kapcsolódó egyedi programokban – az e célkitűzések elérésére kidolgozott tevékenységekkel és végrehajtási eszközökkel; erőteljes folytonossági komponens a főbb új megközelítésekkel együtt; a meglévő kiválóság támogatásának és a jövőbeli kutatási kiválósági kapacitások létrehozásának következetes hangsúlyozása; modern és leegyszerűsített irányítás a környezetbarát jelleg és a költséghatékonyság biztosítása érdekében; és olyan beépített rugalmasság, amellyel a keretprogram új igényekre és lehetőségekre reagálhat.

1. melléklet

ESFRI „LEHETŐSÉGEK JEGYZÉKE”[7]

- Antiproton- és ionkutatási létesítmény (FAIR)

- Radioaktív izotópok intenzív másodlagos sugárzásával foglalkozó létesítmény (SPIRAL II)

- Európai mélytengeri neutrínóteleszkóp (KM3NeT)

- Rendkívül nagy teleszkóp (ELT) – az optikai csillagászat számára

- Páneurópai kutatási infrastruktúrák nanostruktúrákhoz (PRINS)

- Európai spallációs forrás (ESS) – neutronforrás

- Európai XFEL – kemény röntgensugarakhoz

- IRUVX FEL hálózat – infravöröstől lágy röntgensugarakig

- Európai szinkrotronsugárzási létesítmény (ESRF) felújítása

- Nagy teljesítményű számítógépek Európának (HPCEUR)

- Tengeri hajó part menti kutatás céljára – főként a Balti-tengeren

- Aurora Borealis jégtörő kutatóhajó

- Európai multidiszciplináris tengerfenék-megfigyelő állomás (EMSO)

- A biológiai sokféleség kutatására és védelmezésére létesített európai infrastruktúra

- Fejlett orvosi képalkotó infrastruktúra az agy és a teljest test vizsgálatához

- Bioinformatikai infrastruktúra Európának

- Fejlett klinikai kutatóközpontok európai hálózata

- Biobankok és genomikai források európai hálózata

- Magas biztonsági szintű laboratóriumok az újonnan megjelenő betegségek és közegészségügyi kockázatok kutatására

- Emlősök teljes genomjának funkcionális elemzésére szolgáló infrastruktúra

- Biogyógyászati célú mintakísérleti berendezések

- A humán és társadalomtudományok kutatásának európai megfigyelőállomása (EROHS)

- Európai szociális felmérés (ESS)

- „Globális projektek”

- ITER

- Nemzetközi Űrállomás (ISS)

- Nemzetközi lineáris ütköztető (ILC)

- Egy négyzetkilométer gyűjtőfelületű rádióteleszkóp (SKA)

- Nemzetközi fúziósanyag-besugárzó berendezés (IFMIF)

2005/0185 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS HATÁROZATA

az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjának (2007–2013) végrehajtására irányuló „Együttműködés” egyedi programról

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 166. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára[8],

tekintettel az Európai Parlament véleményére[9],

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére[10],

mivel:

(1) A Szerződés 166. cikke (3) bekezdésének megfelelően az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló .../.../EK európai parlamenti és tanácsi határozatot (a továbbiakban: keretprogram) olyan egyedi programokon keresztül kell végrehajtani, amelyek részletes szabályokat állapítanak meg végrehajtásukra vonatkozóan, rögzítik időtartamukat, és előírják a szükségesnek ítélt eszközöket.

(2) A keretprogram négy típusú tevékenység körül szerveződik: transznacionális együttműködés a szakpolitikák által meghatározott témákban („Együttműködés”), a kutatóközösség kezdeményezésén alapuló, kutatók által javasolt kutatás („Ötletek”), a kutatók képzésének és szakmai életpályájának támogatása („Munkaerő”) és a kutatási kapacitások támogatása („Kapacitások”). A közvetett cselekvések körében az „Együttműködés” keretei között megvalósítandó tevékenységeket ezen egyedi programmal kell végrehajtani.

(3) E programra alkalmazni kell a keretprogramnak a vállalkozások, a kutatóközpontok és az egyetemek részvételére és a kutatási eredmények terjesztésére vonatkozó szabályait (a továbbiakban: részvételi és terjesztési szabályok).

(4) A keretprogram kiegészíti a tagállamokban végzett tevékenységeket és más, a lisszaboni célkitűzések megvalósítására irányuló átfogó stratégiai törekvéshez szükséges közösségi cselekvéseket, ezen belül különösen a strukturális alapok, a mezőgazdaság, az oktatás, a szakképzés, a versenyképesség és az innováció, az ipar, az egészségügy, a fogyasztóvédelem, a foglalkoztatás, az energiaügy, a közlekedés és a környezetvédelem területére vonatkozókat.

(5) Az e keretprogramban támogatott innovációs és KKV-vonatkozású tevékenységeknek ki kell egészíteniük a versenyképességi és innovációs keretprogram alapján végzett tevékenységeket.

(6) A keretprogram végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

(7) Az EBB kölcsöneihez való hozzájutás megkönnyítése érdekében az egyedi programnak hozzá kell járulnia az Európai Beruházási Banknak a „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” létrehozása érdekében nyújtott támogatáshoz.

(8) A Szerződés 170. cikkének megfelelően a Közösség nemzetközi megállapodásokat kötött a kutatás területén, és emellett a Közösségnek a nemzetközi kutatóközösségbe való további integrálása érdekében törekedni kell még a nemzetközi kutatási együttműködés megerősítésére. Az egyedi program következésképpen nyitott az ilyen megállapodásokkal rendelkező országok részvétele előtt, és a projektek szintjén, illetve a kölcsönös előnyök alapján nyitott harmadik országok szervezetei és a tudományos együttműködésben érdekelt nemzetközi szervezetek részvétele előtt is.

(9) Helyénvaló, hogy az e program keretében végzett kutatási tevékenységek tiszteletben tartsák az etikai alapelveket, beleértve azokat is, amelyek az Európai Unió alapjogi chartájában jutnak kifejezésre.

(10) A keretprogram hozzájárul a fenntartható fejlődés előmozdításához.

(11) Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelettel, a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelettel, valamint ennek esetleges jövőbeni módosításaival összhangban biztosítani kell a keretprogram vonatkozásában a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást, a lehető leghatékonyabb és leginkább felhasználóbarát végrehajtást, valamint meg kell könnyíteni a résztvevők hozzáférését a keretprogramhoz.

(12) Megfelelő intézkedéseket kell tenni a szabálytalanságok és a csalás megelőzésére, továbbá meg kell tenni a szükséges lépéseket az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet, a költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet és ennek esetleges jövőbeni módosításai, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet[11], az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendelet[12] és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[13] értelmében.

(13) Az e határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási jogkörök gyakorlására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[14] összhangban kell elfogadni.

(14) Az Európai Közösségek általános költségvetésében minden egyes témához külön költségvetési tétel tartozik.

(15) A program végrehajtása során kellő figyelmet kell fordítani a nemek közötti egyenlőség érvényesítésére, valamint többek között a program cselekvéseiből finanszírozott projektek és programok keretében alkalmazott kutatók munkakörülményeire, felvételi eljárásuk átláthatóságára és szakmai előmenetelükre; ezekben a kérdésekben a Kutatók Európai Chartájáról és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexéről szóló, 2005. március 11-i bizottsági ajánlás[15] nyújt hivatkozási keretet,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A kutatás és a technológiafejlesztés – beleértve a demonstrációs tevékenységeket is – területén végzett közösségi tevékenységek számára, a 2007. január 1-jétől 2013. december 31-ig terjedő időszakra e határozattal sor kerül az „Együttműködés” egyedi program (a továbbiakban: egyedi program) elfogadására.

2. cikk

Az egyedi program a transznacionális együttműködésben végzett kutatási cselekvések teljes skálájának támogatásán keresztül a következő témákban támogatja az „Együttműködés” keretébe tartozó tevékenységeket:

4. egészségügy;

5. élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

6. információs és kommunikációs technológiák;

7. nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák;

8. energia;

9. környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

10. közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

11. társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

12. biztonság és világűr.

Az egyedi program végrehajtása lehetőséget teremt olyan kiegészítő programok megvalósítására, amelyekben csak bizonyos tagállamok vesznek részt, lehetővé teszi a Közösség részvételét több tagállam által indított programokban, illetve közös vállalkozások vagy egyéb struktúrák létrehozását a Szerződés 168., 169. és 171. cikke értelmében.

A felsorolt célkitűzések célkitűzéseit és általános vázát az I. mellékletben tartalmazza.

3. cikk

A keretprogram II. mellékletével összhangban az egyedi program végrehajtásához szükségesnek ítélt összeg 44 432 millió EUR, amelyből kevesebb mint 6 % a Bizottság igazgatási kiadásait fedezi. Az összeg tájékoztató jellegű bontását a II. melléklet tartalmazza.

4. cikk

1. Az egyedi program keretében valamennyi kutatási tevékenységet az etikai alapelveknek megfelelően kell végrehajtani.

2. E program keretében nem finanszírozhatók a következő kutatási területek:

- az ember reprodukciós célú klónozására irányuló kutatási tevékenység;

- az emberek egyéni génállományának módosítását célzó kutatási tevékenység, amelynek eredményeképpen ezek a változtatások örökölhetővé válhatnak;[16]

- az emberi embriók kizárólag kutatási célból történő létrehozására és őssejtekhez jutásra irányuló kutatási tevékenység, ideértve a szomatikus sejtek maganyagának átvitelén alapuló eljárást is.

3. E program keretében nem finanszírozhatók a következő kutatások:

- a minden tagállamban tiltott kutatási tevékenységek,

- azok a kutatási tevékenységek, amelyeket olyan tagállamban végeznének, ahol az ilyen kutatás tilos.

5. cikk

1. Az egyedi programot a keretprogram III. mellékletében meghatározott finanszírozási rendszerek igénybevételével kell végrehajtani.

2. Az egyedi program III. melléklete felsorolja a közös technológiai kezdeményezések első csoportját, amelyekre egyes esetekben külön, például a Szerződés 171. cikke alapján elfogadott határozatok vonatkoznak majd, és rögzíti az Európai Beruházási Bank számára a „kockázatmegosztási pénzügyi mechanizmus” létrehozása céljából előirányzott összeggel kapcsolatos intézkedéseket.

3. A IV melléklet a nemzeti kutatási programok közös végrehajtására irányuló olyan kezdeményezéseket jelöl meg, amelyekre külön, a Szerződés 169. cikke alapján elfogadott határozat vonatkozik majd.

4. Az egyedi programra alkalmazni kell a részvételi és terjesztési szabályokat.

6. cikk

1. A Bizottság az egyedi program végrehajtására munkaprogramot dolgoz ki, amelyben részletesebben meghatározza az I. mellékletben kitűzött célokat és tudományos és technológiai prioritásokat, a pályázati kiírások témája szerint alkalmazandó finanszírozási rendszert, valamint a végrehajtás ütemezését.

2. A munkaprogramban figyelembe kell venni a tagállamok, a társult államok, valamint az európai és a nemzetközi szervezetek által végzett kapcsolódó kutatási tevékenységeket. A munkaprogramot szükség szerint aktualizálni kell.

3. A munkaprogramban elő kell írni az egyes finanszírozási rendszerek alapján benyújtott, közvetett cselekvésekre irányuló pályázatok elbírálási és a projektek kiválasztási kritériumait. A kritériumok a kiválóságra, a hatásra és a végrehajtásra vonatkoznak, és e keretek között a munkaprogram konkrétabb vagy további követelményeket, súlyozásokat és küszöbértékeket állapíthat meg.

4. A munkaprogram megjelölhet:

13. olyan szervezeteket, amelyek tagdíjat kapnak;

14. konkrét jogalanyok tevékenységének támogatására irányuló cselekvéseket.

7. cikk

1. Az egyedi program végrehajtásáért a Bizottság felel.

2. A 8. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárást kell alkalmazni:

15. a 6. cikk (1) bekezdésében meghatározott munkaprogram elfogadására;

16. a II. mellékletben meghatározott összeg tájékoztató jellegű bontása bármely kiigazításának elfogadására.

3. Azon KTF-cselekvések elfogadása során, amelyek emberi embrió és emberi embrionális őssejt felhasználásával járnak, a 8. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárást kell alkalmazni.

8. cikk

1. A Bizottság munkáját egy bizottság segíti.

2. Az erre a bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 4. cikkében előírt irányítóbizottsági eljárást kell alkalmazni, az említett határozat 7. cikkének (3) bekezdésében meghatározottak szerint.

3. Az erre a bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni.

4. Az 1999/468/EK határozat 4. cikkének (3) bekezdésében és 5. cikkének (6) bekezdésében előírt időtartam két hónap.

5. A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a bizottságot az egyedi program végrehajtásának előrehaladásáról, és tájékoztatást ad a program keretében finanszírozott valamennyi KTF-cselekvésről.

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, .-án/-én

a Tanács részéről

az elnök

I. MELLÉKLET

TUDOMÁNYOS ÉS TECHNOLÓGIAI CÉLKITŰZÉSEK, A TÉMÁK ÉS A TEVÉKENYSÉGEK KÖRVONALAI

Ebben az egyedi programban az Európai Unión belüli és azon túlmutató transznacionális együttműködés részesül támogatásban minden nagyságrendben, a tudományos és a technológiai fejlődés olyan fontos területeinek megfelelő témákban, amelyeken az európai társadalmi, gazdasági, közegészségügyi, környezeti és ipari kihívásoknak való megfelelés érdekében támogatni és erősíteni kell a kutatást.

Az egyedi programot teljes egészében áthatja az a célkitűzés, hogy a legmagasabb kiválósági szinten végrehajtott kutatás során gondoskodni kell a fenntartható fejlődés előmozdításáról.

Az európai uniós cselekvés számára meghatározott kilenc téma a következő:

17. egészségügy;

18. élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia;

19. információs és kommunikációs technológiák;

20. nanotudományok, nanotechnológiák, anyagtudomány és új gyártástechnológiák;

21. energia;

22. környezetvédelem (beleértve az éghajlatváltozást is);

23. közlekedés (beleértve a repüléstechnikát is);

24. társadalom-gazdaságtan és humán tudományok;

25. biztonság és világűr.

Az egyes témákat az alábbiakban a célkitűzéseken, a végrehajtás módján és az elvégzendő tevékenységen keresztül mutatjuk be. Az elvégzendő tevékenység tartalmazhat nagy léptékű kezdeményezéseket (a III. és a IV. mellékletnek megfelelően) és nemzetközi együttműködést, és érinthet újonnan felmerülő igényeket vagy előre nem látható politikai igényeket.

Kellő figyelmet kap a fenntartható fejlődés és a nemek egyenlőségének elve. Az egyedi program szerinti tevékenységek részét képezi továbbá az adott esetnek megfelelően az elvégzendő kutatás és annak lehetséges alkalmazásai etikai, társadalmi, jogi és tágabb kulturális szempontjainak, valamint a tudományos és a technológiai fejlődés és kilátások társadalmi-gazdasági hatásainak figyelembevétele.

Több tudományágra és témára kiterjedő kutatás, közös pályázati kiírások

Különös figyelmet kell fordítani a több témára kiterjedő, kiemelt fontosságú kutatási területekre, mint például a tengertudományokra és technológiákra. A multidiszciplinaritást a több témát érintő kutatási és technológiai kérdések közös, multitematikus megközelítésével kell bátorítani. E multitematikus megközelítés érdekében:

- több témára kiterjedő pályázati kiírásokat kell kiadni, amennyiben a kutatás témája valamennyi érintett téma tevékenységei szempontjából egyértelmű érdeklődésre tart számot;

- különös hangsúlyt kell fektetni a multidiszciplináris kutatásra az „újonnan felmerülő igények” kielégítésére végzett tevékenységekben;

- a munkaprogram elkészítéséhez a tudományterület és a szakmai háttér szempontjából minél szélesebb körben kell igénybe venni külső tanácsadást;

- politikai szempontból lényeges kutatás esetén biztosítani kell az összhangot az európai uniós politikákkal.

Az egyedi program témái és a hetedik keretprogram többi egyedi programja keretében végzett cselekvések – mint például a „Kapacitások” egyedi program keretében a kutatási infrastruktúrát érintők – közötti összhangról az Európai Bizottság gondoskodik.

Alkalmazkodás a változó igényekhez és lehetőségekhez

Az egyes témák ipari relevanciájának folyamatos biztosítása érdekében támaszkodni kell többek között a különböző „európai technológiai platformok” munkájára. Az egyedi program ezáltal hozzájárul az európai technológiai platformok által felállított és kidolgozott stratégiai kutatási menetrendek megvalósításához, amennyiben ezek tényleges hozzáadott értéket képviselnek Európa számára. A rendelkezésre álló stratégiai kutatási menetrendekben megjelölt általános kutatási igények máris jól tükröződnek a következőkben bemutatandó kilenc témában. A menetrendek szakmai tartalmának részletesebb figyelembevételére később, az egyes pályázati felhívások részletes munkaprogramjának kidolgozásakor kerül sor.

Gondoskodni kell arról is, hogy az egyedi program témái időszerűek legyenek az európai uniós szakpolitikák és szabályozás kidolgozása, végrehajtása és értékelése szempontjából. Ilyen szakpolitikai terület például az egészségügy, a biztonság, a fogyasztóvédelem, az energia, a környezetvédelem, a fejlesztési segély, a halászat, a tengeri ügyek, a mezőgazdaság, az állategészségügy és az állatjólét, a közlekedés, az oktatás és a szakképzés, az információs társadalom és a média, a foglalkoztatás, a szociális ügyek, a kohézió, valamint a bel- és az igazságügy, továbbá a szabályozást megelőző és a szabályozással párhuzamos, a szabványok minőségének és alkalmazásának jobbítására irányuló kutatás. Ebben az összefüggésben szerephez juthatnak a szociálpolitika, a környezetvédelmi politika és más szakpolitikai területek szempontjából releváns stratégiai kutatási menetrendek kidolgozása érdekében az érdekeltek és a kutatóközösség együttműködését biztosító platformok.

Az egyes témákon belül a meghatározott tevékenységek mellett nyitott és rugalmas módon biztosítani kell az „újonnan felmerülő igények” és az „előre nem látható politikai igények” kielégítését célzó egyedi cselekvések megvalósítását is. E cselekvések végrehajtása az egyedi program teljes egészében egyszerű, következetes és összehangolt megközelítést biztosít és gondoskodik a tudományágakat átszelő vagy a megjelölt témákon kívül elhelyezkedő kutatás finanszírozásáról.

- Újonnan felmerülő igények: egy adott területen és/vagy több tudományág találkozásánál felmerülő, különösen a jelentős áttörést ígérő új tudományos és technológiai lehetőségek meghatározására vagy további felderítésére vonatkozó kutatási javaslatok támogatása. Ez a célkitűzés a következőképpen valósul meg:

- nyitott, „alulról kezdeményezett” kutatás révén a kutatók által megjelölt témákban, új tudományos és technológiai lehetőségek kialakítása kihasználása („kalandozó” cselekvések), illetőleg új felfedezések vagy a társadalom szempontjából potenciális kockázatot vagy problémát jelentő, újonnan megfigyelt jelenségek értékelése („elmélyedő” cselekvések) érdekében;

- olyan, konkrét, különösen nagy kihívást jelentő célok elérésére irányuló kezdeményezések révén, amelyek a tudomány vagy a technológia egy-egy fellendülőben lévő területén nagy előrelépést és a gazdasági és a társadalmi fejlődés tekintetében nagy hatást ígérnek; a kezdeményezések állhatnak több csoportba tartozó, egymást kiegészítő projektből is („útkereső” cselekvések).

- Előre nem látható politikai igények: a keretprogram időtartama alatt felmerülő új politikai igények – előre nem látható fejlemények vagy gyors reakciót igénylő események, mint például új járványok, élelmiszer-biztonsági aggodalmak, természeti katasztrófák vagy szolidaritási akciók – rugalmas megválaszolása. A megvalósítás során szoros kapcsolatot kell kialakítani az érintett európai uniós politikákkal. Sürgős kutatási szükségletek felmerülése esetén az éves munkaprogram módosítható.

- Terjesztés, tudásátadás és szélesebb körű elkötelezettség

Az Európai Unióban végzett kutatás eredményeinek szélesebb körű elterjedése és jobb felhasználása érdekében valamennyi tématerületen[17] támogatásban részesül a tudás terjesztése és az eredmények átadása – a politikai döntéshozók számára is –, többek között a hálózatba szervezésre és a közvetítésre vonatkozó kezdeményezéseken, szemináriumokon és rendezvényeken, a külső szakértők közreműködésén és az elektronikus információs szolgáltatások finanszírozásán keresztül. Ennek biztosítása céljából valamennyi tématerületen törekedni kell:

- a terjesztésre és a tudás átadására irányuló cselekvések beépítésére a projektekbe és a konzorciumokba, a finanszírozási rendszerek és a jelentéstételi követelmények alkalmas rendelkezésein keresztül;

- célzott segítségnyújtás felajánlására a projektek és a konzorciumok számára annak érdekében, hogy hozzáférjenek a szükséges szaktudáshoz és optimálisan használhassák fel az eredményeket;

- olyan terjesztési cselekvések végrehajtására, amelyek proaktív módon terjesztik több projekt eredményeit, ideértve a korábbi keretprogramok és más kutatási programok során megvalósított projekteket is, és amelyek konkrét ágazatokat vagy érdekeltcsoportokat mint potenciális felhasználókat céloznak meg;

- a politikai döntéshozók – ideértve a szabványosító testületeket is – számára történő terjesztésre annak elősegítése érdekében, hogy a nemzetközi, európai, nemzeti és regionális szintű megfelelő szervek felhasználhassák a politika érdeklődésére számot tartó eredményeket;

- a CORDIS szolgáltatásainak igénybevételére a tudás terjesztésének és a kutatási eredmények kiaknázásának előmozdítása érdekében;

- olyan kezdeményezések végrehajtására, amelyek elősegítik a tudományos kérdésekről és a kutatási eredményekről a kutatók körén kívül, a szélesebb közvélemény bevonásával folytatott párbeszédet és vitát.

A keretprogram végrehajtása során mindvégig gondoskodni kell a terjesztés és a tudásátadás összehangolásáról. Az innováció támogatását célzó kiegészítő cselekvések megvalósítására a versenyképességi és innovációs program keretében kerül sor. Törekedni kell az oktatás és a kutatás közötti esetleges szinergiák kiaknázására és a bevált gyakorlati megoldások megtalálására, különösen a kutatók szakmai életpályájának vonatkozásában.

A kis- és középvállalkozások részvétele

Valamennyi témában elő kell mozdítani a kis- és középvállalkozások (KKV-k) optimális részvételét, különösen jobb pénzügyi és adminisztratív eljárásokkal, valamint a finanszírozási rendszer rugalmasabb megválasztásának lehetőségén keresztül. Ezen túlmenően a KKV-k kutatási igényei és potenciálja kellő figyelmet kapott az egyedi program témáinak tartalmi kidolgozása során, és a KKV-k számára különösen lényeges területeket a munkaprogram külön is megjelöli. A KKV-k és szövetségeik javára folytatott kutatás támogatására szolgáló egyedi cselekvések a „Kapacitások” egyedi programban találhatók, a KKV-knek a teljes keretprogramban való részvételét elősegítő cselekvések pedig a versenyképességi és innovációs program keretében kapnak finanszírozást.

Etikai szempontok

Az egyedi program és az abból eredő kutatási tevékenységek végrehajtása során tiszteletben kell tartani az alapvető etikai elveket. Ide tartoznak többek között az Európai Unió alapjogi chartájában foglalt elvek, beleértve az emberi méltóság és az emberi élet védelmét, a személyes adatok és a magánélet védelmét, továbbá a közösségi jognak és a vonatkozó nemzetközi egyezmények, útmutatások és magatartási kódexek legújabb változatának megfelelően az állatok és a környezet védelmét is például a Helsinki Nyilatkozat, az Európa Tanács 1997. április 4-én, Oviedóban aláírt, az emberi jogokról és a biogyógyászatról szóló egyezménye és kiegészítő jegyzőkönyvei, a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezmény, az UNESCO által elfogadott, az emberi génállományról és az emberi jogokról szóló egyetemes nyilatkozat, a biológiai és mérgező fegyverekről szóló ENSZ-egyezmény (BTWC), az élelmiszer- és mezőgazdasági felhasználású növényi genetikai erőforrásokról szóló nemzetközi szerződés, valamint az Egészségügyi Világszervezet (WHO) vonatkozó határozatai alapján.

Figyelembe kell venni továbbá a biotechnológia etikai vonatkozásaival foglalkozó európai tanácsadó csoport véleményeit (1991–1997) és a tudomány és az új technológiák etikájával foglalkozó európai csoport véleményeit (1998-tól).

A szubszidiaritás elvének megfelelően és az Európában fellelhető megközelítések sokféleségére figyelemmel a kutatási projektek résztvevői kötelesek betartani azon országok hatályos jogszabályait, előírásait és etikai szabályait, amelyekben a kutatást végzik. A nemzeti rendelkezéseket minden esetben alkalmazni kell, és a valamely tagállamban vagy más országban tiltott kutatás az adott tagállamban vagy országban történő elvégzés esetén közösségi forrásból nem támogatható.

Szükség esetén a kutatási projekteket megvalósító személyek a KTF-tevékenység megkezdése előtt kötelesek megszerezni az illetékes nemzeti vagy helyi etikai bizottságok jóváhagyását. A Bizottság etikai szempontból rendszeres jelleggel felülvizsgálja az etikailag érzékeny kérdésekre irányuló, illetőleg az etikai vonatkozásokkal nem kielégítő módon foglalkozó pályázatokat. Egyedi esetekben etikai felülvizsgálat a projekt végrehajtása idején is végezhető.

A határozat 4. cikkének (3) bekezdése értelmében nem támogathatók a minden tagállamban tiltott kutatási tevékenységek.

A Szerződéshez csatolt, az állatok védelméről és kíméletéről szóló jegyzőkönyv előírja, hogy a Közösségnek teljes mértékben figyelembe kell vennie az állatok kíméletére vonatkozó követelményeket a közösségi politikák – beleértve a kutatást – kialakítása és végrehajtása során. A kísérleti és egyéb tudományos célokra felhasznált állatok védelméről szóló 86/609/EGK tanácsi irányelv megköveteli, hogy a kísérleteket úgy tervezzék meg, hogy ezek során a kísérleti állatok ne szenvedjenek nélkülözést, és hogy e kísérletek ne okozzanak szükségtelen fájdalmat és szenvedést; minél kevesebb állat használatát igényeljék; a neurofiziológiailag legkevésbé érzékeny állatokat vegyék igénybe; és a lehető legkevesebb fájdalmat, szenvedést, nélkülözést vagy maradandó károsodást okozzák. Az állatok genetikai örökségének megváltoztatására és az állatok klónozására csak akkor kerülhet sor, ha annak céljai etikailag indokoltak, körülményei pedig garantálják az állatok jólétét és figyelembe veszik a biológiai sokféleség alapelveit.

A program végrehajtása során az esetleges fejlemények figyelembevétele érdekében a Bizottság rendszeresen figyelemmel kíséri a tudományos előrehaladást és a nemzeti és nemzetközi rendelkezéseket.

A tudományos és a technológiai fejlődéshez kapcsolódó etikai kutatás a „Kapacitások” egyedi program „Tudomány a társadalomban” részének hatálya alá tartozik.

Együttműködésben végzett kutatás

Az együttműködésben végzett kutatás az EU által finanszírozott kutatások legnagyobb részét és központi elemét képezi. Célja kiváló, Európa és a nagyvilág kutatói és befektetői számára vonzó kutatási projekteket és hálózatokat létrehozni a tudományos haladás legfontosabb területein, megerősíteni az Európai Unió ipari és technológiai bázisát, és támogatni az Európai Unió szakpolitikáit.

Ezt az együttműködésben, az ipar aktív részvételével végzett kutatás különböző finanszírozási rendszereken: az együttműködésen alapuló projekteken, a kiválósági hálózatokon, illetőleg a koordinációs és támogatási cselekvéseken keresztüli támogatásával kell elérni.

Közös technológiai kezdeményezések

Néhány, korlátozott számú esetben a KTF-célkitűzés hatóköre és a szükséges források mértéke indokolttá teszi hosszú távú partnerségek közös technológiai kezdeményezések formájában való létrehozását a köz- és a magánszféra között. Ezen, főként az európai technológiai platformok munkájából eredő és a területükön egy vagy néhány kiválasztott kutatási szempontot lefedő kezdeményezések összekapcsolják a magánszférabeli befektetéseket a nemzeti és európai közfinanszírozással, beleértve a kutatási keretprogram támogatásait és az Európai Beruházási Bank kölcsönfinanszírozását is. A közös technológiai kezdeményezésekről külön javaslatok alapján születik döntés (például a Szerződés 171. cikke alapján).

A közös technológiai kezdeményezéseket a következő kritériumok alapján kell kijelölni:

- az európai szintű részvételben rejlő hozzáadott érték;

- a kitűzött cél meghatározásának részletessége és érthetősége;

- az ipar pénzügyi és erőforrásra vonatkozó kötelezettségvállalásának mértéke;

- az ipari versenyképességre és a növekedésre gyakorolt hatás mértéke;

- az általánosabb politikai célkitűzésekhez való hozzájárulás jelentősége;

- a további nemzeti támogatás megszerzésére és a jelenlegi vagy jövőbeli ipari finanszírozás tekintetében multiplikátorhatás kifejtésére való képesség;

- a meglévő eszközök alkalmatlansága a célkitűzés elérésére.

Különös figyelmet kell fordítani a közös technológiai kezdeményezések és az ugyanazon területre vonatkozó nemzeti programok és projektek globális koherenciájára és összehangolására. Lehetőség szerint bátorítani kell továbbá a KKV-k részvételét.

A közös technológiai kezdeményezések egy első csoportját a III. melléklet jelöli meg; ezekre külön javaslatok irányulnak majd (például a Szerződés 171. cikke alapján). További közös technológiai kezdeményezések a fent felsorolt kritériumok szerint, a hetedik keretprogram megvalósítása során tett javaslat alapján alapíthatók.

Nem közösségi kutatási programok összehangolása

Az ezen a területen elvégzendő cselekvések két fő eszközt használnak fel: az ERA-NET rendszert és a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való közösségi részvételt (a Szerződés 169. cikke). Ez a cselekvés a keretprogram és a kormányközi struktúrák – mint például az EUREKA, az EIROforum és a COST – keretében végzett tevékenységek kiegészítő és egymást erősítő jellegének fokozására is alkalmas. Az egyedi program pénzügyi támogatást nyújt a COST igazgatási és összehangolási tevékenységéhez, így a COST továbbra is hozzájárulhat a nemzeti szinten finanszírozott kutatócsoportok cseréjéhez és tevékenységének összehangolásához.

Ha a kérdéses cselekvés valamely téma területére esik, akkor az adott téma szerves részeként részesülhet támogatásban. Ha a kérdéses cselekvés horizontális jellegű, akkor valamennyi téma keretében együttesen kap támogatást.

Ha a kérdéses cselekvés másik, a hetedik keretprogram végrehajtására irányuló egyedi program területére esik, akkor az adott egyedi programban nyer támogatást.

Az ERA-NET rendszer létrehozza és megerősíti a nemzeti és regionális kutatási tevékenységek összehangolását:

- keretet biztosítva a közszféra kutatási programjainak végrehajtását végzők számára tevékenységük összehangolásának erősítésére. A támogatás kiterjed új ERA-NET-ek létrehozására és a meglévő ERA-NET-eknek például a partnerségek kiterjesztésével, valamint programjuk kölcsönös megnyitásával történő bővítésére és mélyítésére;

- további európai uniós pénzügyi támogatás nyújtásával azon résztvevők számára, amelyek nemzeti és regionális programjaikra vonatkozó közös pályázati felhívások céljából közös alapot hoznak létre („ERA-NET PLUS”).

A Közösségnek a közösen végrehajtott nemzeti kutatási programokban való, a 169. cikken alapuló részvétele különösen lényeges az azonos szükségletekkel és/vagy érdekekkel rendelkező tagállamok közötti nagy léptékű, „változó geometriájú” európai együttműködés szempontjából. Ilyen, a 169. cikk szerinti kezdeményezéseket a tagállamokkal szoros együttműködésben meghatározott területeken (beleértve a kormányközi programokkal való esetleges együttműködést is) kell indítani a hetedik keretprogramról szóló határozatban meghatározott kritériumok alapján.

A IV. mellékletben található leírás több, nemzeti kutatási programok közös végrehajtására irányuló kezdeményezést jelöl meg, amelyekre a Szerződés 169. cikke alapján külön határozat vonatkozik majd. További kezdeményezések a hetedik keretprogram megvalósítása során tett javaslat alapján indíthatók.

Nemzetközi együttműködés

A nemzetközi együttműködésre irányuló cselekvések egy nemzetközi tudományos és technológiai politikát szolgálnak, amely két, egymással összefüggő célkitűzés megvalósítására törekszik:

- Európa versenyképességének támogatása és előmozdítása harmadik országokkal (beleértve az iparilag fejlett és a tudomány és a technológia terén fellendülőben lévő gazdaságokat egyaránt) létrehozott stratégiai kutatási partnerségeken keresztül, a harmadik országok legjobb tudósainak arra való ösztönzése révén, hogy Európában és Európával együttműködve tevékenykedjenek;

- harmadik országokban felmerülő vagy globális jellegű problémák megoldása, kölcsönös érdeklődés és kölcsönös előnyök alapján.

Az Európai Unió nemzetközi tudományos együttműködési politikája a tudás létrehozása, megosztása és felhasználása érdekében, egyenlő felek közötti kutatási partnerségeken keresztül az együttműködés fejlesztésére és súlyának növelésére összpontosít, és figyelembe veszi a partnerországok országspecifikus, regionális és társadalmi-gazdasági hátterét és tudásalapját. A stratégiai cél az Európai Unió és a harmadik országok közötti, kétoldalú, regionális és globális, a kölcsönös érdekek és előnyök alapján álló partnerségek révén az Európai Unió versenyképességének növelése és a világ fenntartható fejlődésének elősegítése. Ebből a megfontolásból a többoldalú nemzetközi kutatási programokon keresztül az Európai Unió mint globális szereplő jelentőségét is növelni kell. A támogatásban részesülő nemzetközi együttműködési cselekvések kapcsolatban állnak a központi politikai kérdésekkel annak érdekében, hogy az Európai Unió könnyebben megfelelhessen nemzetközi kötelezettségvállalásainak, és a globális fenntartható fejlődés keretei között megerősítést nyerjen az európai értékek megosztása, a versenyképesség, a társadalmi-gazdasági haladás, a környezetvédelem és a jólét.

A nemzetközi együttműködést az egyedi program valamennyi témájában, illetőleg több témára kiterjedően a következőképpen kell megvalósítani:

- Az egyes tématerületeken végrehajtott valamennyi tevékenység megnyitásával a nemzetközi együttműködésben partner országok, illetőleg az iparilag fejlett országok kutatói és kutatóintézetei előtt.[18] Emellett különös hangsúlyt kap a kölcsönös érdekűként megjelölt területeken a harmadik országok részvételének bátorítása.

- A harmadik országok számára létrehozott, együttműködésre irányuló egyedi cselekvések révén minden egyes tématerületen, konkrét témákban történő együttműködésre, kölcsönös érdeklődés esetén. A különös igényeket és prioritásokat az EU és az érintett országok vagy országcsoportok között fennálló vonatkozó kétoldalú együttműködési megállapodásokkal és a folyamatban lévő többoldalú és régióközi párbeszéddel szoros összhangban kell meghatározni. A prioritásokat az adott régió vagy ország különös igényei, lehetőségei és gazdasági fejlettségének szintje alapján kell megállapítani. Ennek érdekében konkrét, célirányos, egy-egy témán belüli vagy több témát átfogó cselekvéseket tartalmazó nemzetközi együttműködési stratégiát és végrehajtási tervet kell kidolgozni például az egészségügy, a mezőgazdaság, a csatornázás, a vízügy, az élelmiszerbiztonság, a társadalmi kohézió, az energiaügy, a környezetvédelem, a halászat, az akvakultúra és a természeti erőforrások, a fenntartható gazdaságpolitika és az információs és kommunikációs technológiák területén. Ezek a cselekvések kitüntetett szerepet kapnak az EU és az érintett országok közötti együttműködés megvalósításában. A szóban forgó cselekvések különösen a tagjelölt, a szomszédos, a fejlődő és a fellendülőben lévő országok kutatási kapacitásának és együttműködési képességének megerősítésére irányulhatnak. A cselekvéseket célzott pályázati felhívások útján kell megvalósítani, és megkülönböztetett figyelmet kell fordítani az érintett harmadik országok – ezen belül különösen a fejlődő országok – cselekvésekhez való hozzáférésének elősegítésére.

E tevékenységek végrehajtását össze kell hangolni a „Munkaerő” és a „Kapacitások” egyedi program keretében megvalósuló, nemzetközi együttműködésre irányuló cselekvésekkel.

TÉMÁK

1. Egészségügy

Célkitűzés

Az európai polgárok egészségének javítása és az egészségügyhöz kapcsolódó európai iparágak és vállalkozások versenyképességének növelése, világszintű egészségügyi problémák – beleértve az újonnan fellépő járványokat – megoldásának keresése mellett. Hangsúlyt kap az átültető kutatás (az alapkutatás felfedezéseinek klinikai alkalmazásokba való átültetése), az új terápiák kifejlesztése és validálása, az egészségjavítási és betegségmegelőzési módszerek, a diagnosztikai eszközök és technológiák, valamint a fenntartható és hatékony egészségügyi rendszerek.

Végrehajtás

A kutatás a jó egészségi állapot hatékonyabb elősegítésével, a jelentősebb betegségek megelőzésével és kezelésével és az egészségügyi ellátás nyújtásával kapcsolatos ismereteinket szélesíti. Segítségével egységes rendszerbe foglalható a nagy mennyiségben rendelkezésre álló genomikai adat, és ennek köszönhetően az orvostudomány és a biotechnológia területén új tudás és új alkalmazások hozhatók létre. Hozzájárul az átültető egészségügyi kutatás előmozdításához, ami alapvető fontosságú az orvosbiológiai kutatásban rejlő gyakorlati lehetőségek kiaknázása szempontjából. Lehetővé teszi, hogy Európa hatékonyabban vehessen részt a globális jelentőségű betegségekkel szembeni harcra irányuló nemzetközi erőfeszítésekben, amint azt a HIV/AIDS, a malária és a tuberkulózis elleni küzdelem vonatkozásában jól példázza a jelenleg is folyamatban lévő „Európai és Fejlődő Országok Klinikai Kísérletek Területén Létrejött Partnersége” (EDCTP) elnevezésű program (169. cikk).[19] Megerősíti az egészségügyi politika által meghatározott európai szintű kutatást, és különösen a nemzeti adatbankokban tárolt modellek, rendszerek és adatok összehasonlítását.

A kutatás segíti az egészségügyi ellátáshoz kapcsolódó európai – elsősorban a KKV-k részvételére épülő – biotechnológiai és orvostechnológiai ágazat, valamint az európai gyógyszeripar versenyképességének javítását. Az elképzelések szerint támogatja különösen egy, az innovatív gyógyszerekkel foglalkozó európai technológiai platform[20] tevékenységét, amelynek célja a gyógyszerfejlesztés folyamatában található, kutatással összefüggő szűk keresztmetszetek kiküszöbölése. A koncepcionális igazolás és a klinikai validálás támogatásán keresztül különös figyelmet kap a kutatási tevékenységek és a gazdasági hasznosítás közötti szakadék áthidalása. A kutatás hozzájárul továbbá az új, fejlett terápiákra (például a regeneratív gyógyászatra) vonatkozó normatív szabályok és szabványok kidolgozásához, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az EU ipara megállja a helyét a globális versenyben.

A kutatás során értelemszerűen figyelembe kell venni és a projektekbe be kell építeni a nemekkel kapcsolatos szempontokat.[21] Az orvosbiológiai és a genetikai kutatás újabb fejleményei vonatkozásában különös figyelmet kell fordítani a kutatási eredményekkel kapcsolatos kommunikációra és a civil társadalommal, különösen a betegek csoportjaival folytatandó minél korábbi párbeszédre. Gondoskodni kell továbbá az eredmények széles körű terjesztéséről és felhasználásáról.

Az alábbiakban bemutatandó három tevékenységcsoportot áthatja két stratégiai kérdés: a gyermekek[22] és az idősödő népesség egészsége, amelyekkel kapcsolatban a prioritásokat a munkaprogram jelöli ki. A kutatás kiterjed más, több tudományágat felölelő kutatási területekre is. Ennek révén biztosítható e kérdések érzékelhető és következetes kezelése, és kiküszöbölhető a felesleges munkavégzés.

Tevékenységek

- Biotechnológia, generikus eszközök és technológiák az emberi egészség szolgálatában

A tevékenység célja, hogy az egészségügy és az orvostudomány területén kifejlessze és validálja az új tudás kialakításához és gyakorlatba való átültetéséhez szükséges eszközöket és technológiákat.

- Nagy áteresztőképességű (high-throughput) kutatás: a modern biológia számára az adatok előállítását jelentősen javító és az adatok és a minták (biobankok) szabványosítását, beszerzését és elemzését elősegítő új kutatási eszközök kifejlesztése. A tevékenység a szekvenálás, a génexpresszió, a geno- és a fenotipizálás, a szerkezeti genomika, a bioinformatika és a rendszerbiológia, valamint más „-omika” tudományterületek számára kifejlesztendő új technológiákra összpontosít.

- Felismerés, diagnózis és ellenőrzés : megjelenítő, képalkotó, felismerő és elemző eszközök és technológiák kifejlesztése az orvosbiológiai kutatás, a betegségek előrejelzése, diagnózisa, figyelemmel kísérése és prognózisa, valamint a gyógyászati beavatkozásokkal kapcsolatos támogatás és iránymutatás céljaira. A tevékenység a multidiszciplináris megközelítésre összpontosít olyan területek integrálása érdekében, mint például a molekuláris és a sejtbiológia, a fiziológia, a genetika, a fizika, a kémia, a nanotechnológiák, a mikrorendszerek, az eszközök és az információs technológiák. Hangsúlyt kell helyezni a nem vagy csak kis mértékben invazív és a kvantitatív módszerekre, valamint a minőségbiztosítási vonatkozásokra.

- Innovatív gyógyászati megközelítések és beavatkozás : potenciálisan széles alkalmazási körű, fejlett terápiák és technológiák megszilárdítása és továbbfejlesztésének biztosítása. A tevékenység a gén- és sejtterápiára, a regeneratív gyógyászatra, a transzplantációra, az immunterápiára és a védőoltásokra, valamint más gyógyászati eljárásokra összpontosít. Foglalkozik továbbá a kapcsolódó technológiákkal, mint például a fejlett célzott gyógyszeradagoló rendszerekkel, a fejlett implantátumokkal és protézisekkel, valamint a nem vagy csak kis mértékben invazív technológiákkal segített beavatkozásokkal.

- A terápiák megfelelőségének, biztonságának és hatékonyságának előrejelzése : a betegek számára biztonságos és hatékony új biogyógyászati terápiák bevezetéséhez szükséges paraméterek, eszközök, módszerek és szabványok kidolgozása és validálása (a gyógyszerek[23] tekintetében ezekkel a kérdésekkel az innovatív gyógyszerekkel foglalkozó javasolt közös technológiai kezdeményezés foglalkozik). A tevékenység többek között olyan megközelítéseket helyez előtérbe, mint a farmakogenomika, valamint az in silico , az in vitro (beleértve az állatkísérleteket helyettesítő eljárásokat is) és az in vivo módszerek és modellek.

- Kutatás az emberi egészség szolgálatában

A tevékenység bővíteni kívánja az egészséges és a beteg emberben zajló biológiai folyamatokra és mechanizmusokra vonatkozó tudásunkat, ezt a tudást át kívánja ültetni a klinikai alkalmazások szintjére, és gondoskodni kíván arról, hogy a klinikai adatok iránymutatással szolgáljanak a jövőben kutatások számára.

- Biológiai adatok és folyamatok integrálása: széles körű adatgyűjtés, rendszerbiológia

- Széles körű adatgyűjtés: a nagy áteresztőképességű technológiák felhasználása a gének és a géntermékek, valamint ezek komplex hálózatokban megvalósuló kölcsönhatása funkciójának megvilágítását lehetővé tevő adatok előállítására. A tevékenység a genomikára, a proteomikára, a populációgenetikára, valamint az összehasonlító és funkcionális genomikára összpontosít.

- Rendszerbiológia : a tevékenység a biológiai folyamatok megértése és modellezése érdekében végzett, a biológiai adatok széles skáláját felvonultató és rendszerelvű megközelítést alkalmazó multidiszciplináris kutatásra összpontosít.

- Az agyra és betegségeire, az ember fejlődésére és öregedésére irányuló kutatás

- Az agy és betegségei : az agy integrált szerkezetének és dinamikájának jobb megértése, az agy betegségeinek tanulmányozása és új gyógymódok keresése. A tevékenység a molekuláris szinttől a kognitív szintig az agy funkcióinak feltérképezésére, továbbá a neurológiai és a pszichiátriai betegségekre és rendellenességekre (beleértve a regeneratív és a restoratív gyógymódokat is) összpontosít.

- Az ember fejlődése és az öregedés : az egész életen át tartó fejlődés és az egészséges öregedés folyamatának jobb megértése. A tevékenység az emberi és a modellrendszerek tanulmányozására összpontosít, ideértve olyan tényezők szerepét is, mint a környezet, a viselkedés és a nemek.

- Átültető kutatás a súlyos fertőző betegségek területén: harc a legfontosabb közegészségügyi fenyegetések ellen

- Az antimikrobiális gyógyszerekkel szembeni rezisztencia : a tevékenység a rezisztencia molekuláris mechanizmusaira, a mikrobák ökológiájára és a gazda–kórokozó kölcsönhatásokra irányuló alapkutatás, illetőleg az új beavatkozásokra irányuló klinikai kutatás egyesítésére összpontosít a gyógyszerekkel szembeni többszörös rezisztencián alapuló fertőzések kialakulásának és terjedésének mérséklése érdekében.

- HIV/AIDS, malária és tuberkulózis : a tevékenység új gyógymódok, diagnosztikai eszközök, védőoltások és kémiai átviteli gátak, például HIV-mikroba-ölők kifejlesztésére összpontosít. A kutatás a három betegséggel kapcsolatos globális szintű problémák megoldását célozza, de konkrét európai kérdésekkel is foglalkozik. A tevékenység a klinikai kezelést megelőző szakban, illetőleg a klinikai kezelés korai fázisában felhasználható kutatásra helyezi a hangsúlyt, és ahol helyénvaló (például a HIV/AIDS-védőoltások esetében), lehetőséget ad az egész világra kiterjedő kezdeményezésekkel történő együttműködésre is.

- Újonnan fellépő járványok : a tevékenység az újonnan megjelenő, akár egész világrészekre kiterjedő járvány lehetőségét hordozó kórokozók (beleértve a zoonózisokat, például a SARS-t és az erősen patogén influenzát is) elleni küzdelemre összpontosít. Szükség szerint támogatást kell biztosítani a fertőző betegségekkel kapcsolatos szükséghelyzetekben a hatékony megelőzést, kezelést és védekezést célzó új diagnosztikai eljárások, gyógyszerek és védőoltások kifejlesztésére irányuló, együttműködésen alapuló kutatás gyors megkezdéséhez.

- Átültető kutatás más jelentős betegségek területén

- Rák : a tevékenység a betegség etiológiájára; a megelőzést, a korai diagnózist és a kezelést segítő célzott gyógyszerek és biológiai markerek felkutatására és validálására; valamint a prognosztikai, diagnosztikai és gyógyászati beavatkozások hatékonyságának értékelésére összpontosít.

- Szív- és érrendszeri betegségek : a tevékenység a szív és a véredények betegségeinek (beleértve az agyvérzés érrendszeri vonatkozásait is) diagnózisára, megelőzésére, kezelésére és figyelemmel kísérésére összpontosít széles körű, multidiszciplináris megközelítésmód alkalmazásával.

- Diabétesz és elhízás : a tevékenység az előbbi vonatkozásában a diabétesz különböző formáinak etiológiájára és a kapcsolódó megelőzési és kezelési lehetőségekre, az utóbbi vonatkozásában pedig a multidiszciplináris megközelítésmódokra (beleértve a genetikát, az életmódot és a járványtant is) összpontosít.

- Ritka betegségek : a tevékenység az egész Európára kiterjedő természettörténeti és patofiziológiai kutatásra, valamint megelőző, diagnosztikai és terápiás beavatkozások kifejlesztésére összpontosít. Ez a rész foglalkozik a közönséges betegségek ritka mendeli fenotípusaival is.

- Egyéb krónikus betegségek : a tevékenység az időskori életminőséget nagymértékben befolyásoló, nem halálos betegségekre, mint például a funkcionális leromlásra, az érzékszervek csökkent működésére és más krónikus betegségekre (például a reumatikus betegségekre) összpontosít.

- Az európai polgárok számára nyújtott egészségügyi szolgáltatások optimalizálása

A tevékenység meg kívánja teremteni egyrészt az egészségügyi rendszereket érintő körültekintő politikai döntéshozatal, másrészt az egészséges életmód népszerűsítésére, valamint a betegségek megelőzésére, diagnózisára és kezelésére irányuló hatékony stratégiák alapjait.

- Az egészséges életmód népszerűsítése és a betegségmegelőzés javítása : az életstílus és a különböző szintű és hátterű beavatkozások szempontjából legjobb közegészségügyi intézkedések felkutatása . A tevékenység az egészség szélesebb értelemben vett meghatározó tényezőire (például az étrendre, a stresszre, a dohánytermékekre és más anyagok fogyasztására, a testmozgásra, a kulturális környezetre, a társadalmi-gazdasági és a környezeti tényezőkre), valamint ezeknek az egyén és a társadalom szintjén megvalósuló kölcsönhatására összpontosít. Tartalmazza különösen a mentális egészség egész életre kiterjedő nézőpontú kutatását.

- A klinikai kutatás átültetése a klinikai gyakorlatba : beleértve a gyógyszerek jobb felhasználását, valamint a viselkedési és a szervezeti beavatkozások, illetőleg a gyógymódok és az egészségügyi technológiák megfelelő alkalmazását is. A kutatás különös hangsúlyt helyez a betegek biztonságára: a helyes klinikai gyakorlat felkutatására; az egészségügyi alap- és szakellátásban a klinikai döntéshozatal megértésére; valamint a tényadatokon alapuló gyógyítás és a betegek felelős helyzetbe hozásának elősegítésére. A tevékenység a stratégiák összehasonlító értékelésére; valamint a farmakovigilanciai tényadatok és a beteg sajátosságai (például genetikai hajlama, kora, neme és együttműködési készsége) és a költséghatékonyság figyelembevételével a különböző beavatkozások és gyógyszerek hatásainak kutatására összpontosít.

- Az egészségügyi rendszerek minősége, szolidaritása és fenntarthatósága : annak megalapozása, hogy az egyes országok egészségügyi rendszereiket mások tapasztalatainak fényében, a nemzeti sajátosságok és a népesség jellemzőinek (öregedés, mobilitás, migráció, iskolai végzettség, társadalmi-gazdasági helyzet és a munka változó világa stb.) fontosságát figyelembe véve alakíthassák. A tevékenység az egészségügyi rendszerek szervezeti, finanszírozási és szabályozási kérdéseire, gyakorlati megvalósítására és eredményeire (eredményességére, hatékonyságára és méltányosságára) összpontosít. Különös figyelmet kapnak a beruházási kérdések és a humán erőforrások.

Nemzetközi együttműködés

A nemzetközi együttműködés a téma szerves alkotóeleme, és különösen fontos a globális egészségügyi problémákat, mint például az antimikrobiális gyógyszerekkel szembeni rezisztenciát, a HIV-et/AIDS-t, a maláriát, a tuberkulózist és az újonnan fellépő, akár egész világrészekre kiterjedő járványt okozó fertőző betegségeket érintő területeken. Az együttműködés a nemzetközi kezdeményezések, mint például a globális HIV-védőoltási program prioritásainak kitűzésére is kiterjedhet. Ha megszilárdul a klinikai kutatás területén az Európa és a fejlődő országok közötti hosszú távú, fenntartható partnerség, akkor elért eredményei és jövőbeni szükségletei függvényében további támogatást kap[24] az „Európai és Fejlődő Országok Klinikai Kísérletek Területén Létrejött Partnersége” (EDCTP) elnevezésű program. Az EDCTP program középpontjában továbbra is az Afrika szubszaharai régiójában jelen lévő három betegséggel szembeni új védőoltások, mikrobaölők és gyógyszerek kifejlesztésére irányuló fejlett klinikai vizsgálatok állnak.

Egyedi együttműködési cselekvéseket kell végrehajtani a harmadik országokkal, illetve régiókkal folytatott régióközi párbeszédek keretében és a nemzetközi fórumokon kijelölt területeken, valamint a milleniumi fejlesztési célokkal összefüggésben. Ilyen, a helyi szükségletekhez igazított és partnerségeken keresztül megvalósuló kiemelt terület lehet: az egészségügyi politikával kapcsolatos kutatás, az egészségügyi rendszerekkel és az egészségügyi ellátó szolgáltatásokkal kapcsolatos kutatás, az anya és a gyermek egészsége, a reproduktív egészség, az elhanyagolt fertőző betegségekkel szembeni védekezés és felügyelet, valamint az érintett területek újonnan felmerülő, előre nem látott szakpolitikai igények.

Az „Információs és kommunikációs technológiák” témával közös finanszírozás keretében évenként tagdíjat kap az „Emberi Határok” Tudományos Program Szervezete ( Human Frontier Science Programme Organisation, HFSPO) nemzetközi szervezet.[25] Ennek révén nagyobb nyilvánossághoz juthatnak az Európában végzett kutatások, és az EU azon tagállamai is teljes körűen élvezhetik az „Emberi Határok” Tudományos Program (HFSP) által nyújtott előnyöket, amelyek nem tartoznak a G8 csoporthoz.

Újonnan felmerülő igények és előre nem látható politikai igények

Az újonnan felmerülő igényekkel kapcsolatos kutatásokat „alulról felfelé szerveződő” és „célzott” kezdeményezések formájában, más témákkal összehangolt módon, széles körű, interdiszciplináris kutatási portfólió igénybevételével kell elvégezni. Az előre nem látható európai uniós politikai igények támogatása irányulhat például a munkahelyi egészségre és biztonságra, az egészségügyi hatástanulmányokra, a kockázatok értékelésére, a statisztikai mutatókra, a közegészségügy irányítási és kommunikációs szükségleteire, valamint a nemzetközi egészségügyi szerződések, mint például a Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezmény[26] és a Nemzetközi Egészségügyi Előírások[27] keretében fennálló kötelezettségekre. Ez kiegészíti a fentiek alapján támogatott, az egészségügyi politika által meghatározott kutatást.

2. Élelmiszerek, mezőgazdaság és biotechnológia

Célkitűzés

Az európai tudásalapú biogazdaság[28] felépítése a tudomány, az ipar és más érdekeltek erőfeszítéseinek egyesítésével, az új és a kialakulóban lévő kutatási lehetőségek kiaknázásával, amelyek választ adnak korunk társadalmi és gazdasági kihívásaira: a biztonságosabb, egészségesebb és jobb minőségű élelmiszer iránti egyre növekvő igényre az állatok jóléte és a vidéki környezet figyelembevételével; a megújuló biológiai erőforrások fenntartható felhasználására és előállítására; a járványos állatbetegségek és a zoonózis, valamint az élelmiszerekkel összefüggő rendellenességek egyre növekvő kockázataira; a mezőgazdasági és a halászati termelés fenntarthatóságának és biztonságosságának különösen az éghajlatváltozás miatti veszélyeztetettségére.

Végrehajtás

A téma megerősíti az európai tudásalapú biogazdaság tudásalapját, gondoskodik a nélkülözhetetlen innovációról és megadja a szükséges politikai támogatást. A kutatás a biológiai erőforrások fenntartható előállítására és felhasználására, valamint az azokkal való gazdálkodásra, különösen az élettudományokra, a biotechnológiára és a más technológiákkal való konvergenciára összpontosít új, ökológiai szempontból hatékony és versenyképes európai mezőgazdasági, halászati, akvakultúra-, élelmiszer-ipari,[29] egészségügyi, erdészeti és más kapcsolódó iparágakban előállított termékek kifejlesztése érdekében. A kutatás nagyban hozzájárul az európai uniós szakpolitikák és jogi környezet végrehajtásához és kialakításához, és előmozdítja és támogatja különösen: a közös agrárpolitikát; a mezőgazdasági és a kereskedelmi kérdéseket; az élelmiszer-biztonsági előírásokat; a közösségi állat-egészségügyi politikát, a járványvédelmi és a jóléti előírásokat; a környezetvédelmet és a biológiai sokféleséget; az EU erdészeti stratégiáját; valamint a halászat és az akvakultúra fenntartható fejlődését célzó közös halászati politikát. A kutatás emellett a felsorolt politikák értékelése, kialakítása és figyelemmel kísérése érdekében új mutatók kidolgozására és a meglévők továbbfejlesztésére is törekszik.

A 90 %-ban KKV-kból álló mezőgazdasági alapú élelmiszeripar különösen nagy mértékben részesül számos kutatási tevékenység eredményeiből, ideértve a célzott terjesztési és a technológiaátadási tevékenységeket is, különösen a fejlett, ökológiai szempontból hatékony technológiák, módszerek és folyamatok integrálása és alkalmazása, illetőleg a szabványok kidolgozása vonatkozásában. A bio-, nano- és információs és kommunikációs technológiákkal foglalkozó, csúcstechnológiát alkalmazó induló vállalkozások várhatóan jelentős mértékben hozzájárulnak a növénynemesítés, a fejlett haszonnövények és a növényvédelem, az élelmiszer-biztonság és az élelmiszer-minőségügy fejlett kimutatási és ellenőrzési technológiái, valamint az új ipari biofolyamatok területén folyó kutatásokhoz.

Több, a növényi genomika és a biotechnológia, az erdészeti és az erdő alapú iparágak, a globális állategészségügy, az állattenyésztés, az élelmiszeripar, az akvakultúra, valamint az ipari biotechnológia területén működő európai technológiai platform is hozzájárul a téma közös kutatási prioritásainak kitűzéséhez, a lehetséges jövőbeni nagyobb kezdeményezések, mint például a biomasszából előállítható alapvegyszerek (növényi sejtfal, bioüzemanyag, biopolimerek) gyártására vonatkozó demonstrációs projektek kijelöléséhez, valamint az összes érintett széles körű részvételéhez és együttműködéséhez. Az ERA-Net-projektekkel, a technológiai platformokkal és más érintett szereplőkkel, mint például a mezőgazdasági kutatások állandó bizottságával (SCAR) vagy a későbbiekben a tengerkutatás összehangolására esetleg létrehozandó európai struktúrával szoros együttműködésben lehetőség szerint elő kell segíteni a nemzeti kutatási programok összehangolására irányuló cselekvéseket.

A tevékenységek értelemszerűen kiterjednek a társadalmi, az etikai, a nemekkel kapcsolatos, a jogi, a környezeti, a gazdasági és a szélesebb értelemben vett kulturális vonatkozásokra, illetőleg a tudományos és a technológiai fejlődésben rejlő potenciális kockázatokra és annak lehetséges hatásaira (előretekintés).

Tevékenységek

- A szántóföldi, erdei és vízi környezet biológiai erőforrásainak fenntartható előállítása és az azokkal való fenntartható gazdálkodás[30]

- Elősegítő kutatás a biológiai erőforrások (mikroorganizmusok, növények és állatok) előállítását és az azokkal való gazdálkodást hosszú távon elsősorban meghatározó tényezőkre vonatkozóan, beleértve a biológiai sokféleség és az érintett biológiai rendszerekben található új bioaktív molekulák kiaknázását is. A kutatás kiterjed az „-omika” technológiákra, mint például a genomikára, a proteomikára, a metabolomikára és a konvergáló technológiákra, valamint ezek rendszerbiológiai megközelítésekbe történő beépítésére, továbbá alapvető eszközök és technológiák kifejlesztésére (beleértve a bioinformatikát és a vonatkozó adatbázisok létrehozását is) és a fajcsoportokon belüli fajták azonosítására vonatkozó módszerekre.

- A fenntarthatóság és a versenyképesség fokozása a környezeti hatások csökkentésével párhuzamosan a mezőgazdaságban, az erdészetben, a halászatban és az akvakultúrában új technológiák, berendezések, figyelőrendszerek, növények és termelési rendszerek kifejlesztése, a halgazdálkodás tudományos és műszaki bázisának továbbfejlesztése, valamint a teljes ökológiai rendszerre kiterjedő megközelítés keretében a különböző rendszerek közötti kölcsönhatások (mezőgazdaság és erdészet, halászat és akvakultúra) jobb megértése révén. A szárazföldi biológiai erőforrások tekintetében különös hangsúlyt kapnak a kevés alapanyaggal működő termelési rendszerek és a biogazdálkodás, az erőforrásokkal való jobb gazdálkodás és az új takarmányok, valamint a kedvezőbb összetételű, nagyobb mechanikai ellenállású, hatékonyabb tápanyag-felhasználású és jobb felépítésű új növények (haszonnövények és fák). Ennek érdekében a kutatás az új növényrendszerek és termékek biológiai értelemben vett biztonságosságára, együttélésére és nyomon követhetőségére irányul. A növényegészségügy előmozdítására az ökológia, a kártevők biológiája, a betegségek és más fenyegetések jobb megértése révén, valamint a járványkitörések elleni védekezés támogatásán és a kártevők elleni védekezés fenntartható eszközeinek és technikáinak fejlesztésén keresztül kerül sor. A vízi környezet biológiai erőforrásai vonatkozásában hangsúlyosan kell foglalkozni az alapvető biológiai funkciókkal, a tenyésztett fajok biztonságos és környezetbarát tenyésztési rendszereivel és takarmányozásával és a halbiológiával, a vegyes halászat dinamikájával, a halászati tevékenység és a tengeri ökológiai rendszer kölcsönhatásaival, valamint a flottánkénti, regionális és többéves gazdálkodási rendszerekkel.

- Optimalizált állattenyésztés és jólét a mezőgazdaság, a halászat és az akvakultúra valamennyi területén, többek között a genetikai tudásban, az új tenyésztési eljárásokban, az állatok élettanának és viselkedésének jobb megértésében, illetőleg a fertőző állatbetegségekre – beleértve a zoonózisokat is – vonatkozó bővebb ismereteinkben és a hatékonyabb védekezésben rejlő lehetőségek kihasználásán keresztül. Ez utóbbi kérdés kezelésére a nyomon követésre, a megelőzésre és a védekezésre irányuló eszközök fejlesztése, a védőoltások és a diagnosztika terén folytatott alapozó és alkalmazott kutatás, az ismert és az új betegséghordozók és más fenyegetések – beleértve a rosszhiszemű cselekményeket is – ökológiájának tanulmányozása, valamint a különböző művelési rendszerek és az éghajlat hatásának kutatása révén is sor kerül. Új tudást kell kialakítani továbbá az állati hulladékok biztonságos ártalmatlanítására és a melléktermékek jobb kezelésére vonatkozóan is.

- A politikai döntéshozók és más érintett szereplők által a vonatkozó stratégiák, szakpolitikák és jogszabályok végrehajtásához, különösen pedig az európai tudásalapú biogazdaság felépítéséhez és a vidékfejlesztés és a tengerparti területek fejlesztése szükségleteinek kielégítéséhez igényelt eszközök kialakítása. A közös halászati politika a tengeri erőforrások kiaknázásának a teljes ökológiai rendszert figyelembe vevő megközelítésmódját támogató, adaptív szemléletmód kialakításán keresztül nyer támogatást. Valamennyi szakpolitika tekintetében a kutatás keretében társadalmi-gazdasági tanulmányokra, a különböző művelési rendszerek összehasonlító vizsgálatára, költséghatékony halgazdálkodási rendszerek vizsgálatára, a nem élelmezési céllal tartott állatok tenyésztésére és az erdészettel való kölcsönhatásra irányuló vizsgálatokra, valamint a vidéki és a tengerparti megélhetés javítására irányuló kutatásra kerül sor.

- A konyhaasztaltól a szántóföldig: élelmiszerek, egészség és jólét

- A fogyasztói viselkedés mint az élelmiszeripar versenyképessége szempontjából lényeges tényező, valamint az élelmiszernek az európai polgárok egészségére és jólétére gyakorolt hatása jobb megértése. A tevékenység a fogyasztók élelmiszerrel kapcsolatos percepcióira és viselkedésére, a társadalmi folyamatok megértésére, valamint az élelmiszer megválasztását és a fogyasztók élelmiszerhez jutását meghatározó tényezők felkutatására összpontosít.

- Az étrendi tényezők és szokások mint a táplálkozással összefüggő betegségek és rendellenességek kialakulásának és gyakoriságának csökkentését lehetővé tévő legfontosabb befolyásolható tényezők megértése. Ennek érdekében törekedni kell a táplálkozásgenomika és a rendszerbiológia kutatására és alkalmazására, továbbá a táplálkozás, illetőleg az élettani és a pszichológiai funkciók közötti kölcsönhatások tanulmányozására. A tevékenység eredményeképpen átalakulhatnak a feldolgozott élelmiszerek, és új élelmiszerek, diétás élelmiszerek, táplálkozási vagy egészségügyi szempontból előnyösnek tartott élelmiszerek kifejlesztésére kerülhet sor. Annak megértése szempontjából, hogy hogyan hatnak egyes élelmiszerek és étrendek az egészségre, valamint az integrált táplálkozási útmutatás kialakításához fontos a hagyományos, a helyi és az évszakonként eltérő mértékben fogyasztott élelmiszerek és a kapcsolódó étrendek vizsgálata is.

- Az európai élelmiszer-ipari innováció optimalizálása a fejlett technológiák hagyományos élelmiszergyártásba való beépítésén, az élelmiszer funkcionalitása javítását megvalósító alapvető feldolgozási technológiákon, a csúcstechnológiákat hasznosító, ökológiai szempontból hatékony feldolgozási és csomagolási módozatok kidolgozásán és demonstrációján, intelligens ellenőrző alkalmazásokon és a melléktermékekkel, a hulladékkal és az energiával való hatékonyabb gazdálkodáson keresztül. Az új kutatás kiterjed továbbá az állatok takarmányozásának fen