P6_TA(2006)0280

Az emberi jogok megsértése Észak-Koreában

Az Európai Parlament állásfoglalása az emberi jogok megsértéséről Észak-Koreában

Az Európai Parlament,

- tekintettel az Észak-Koreáról szóló korábbi állásfoglalásaira,

- tekintettel az EU politikákra vonatkozó harmadik országok felé kiadott iránymutatásra a halálbüntetésről (1998) és a kínzásról és egyéb kegyetlen, embertelen és megalázó bánásmódról (2001) és az emberi jogi dialógusról (2001) és az emberi jogokért küzdőkről (2004),

- tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Bizottsága által 2003. április 16-án elfogadott állásfoglalásra,

- tekintettel az ENSZ különmegbízottjának a bírósági tárgyalás nélküli, azonnali vagy önkényes kivégzésekről, az ENSZ munkacsoportja elnök-megbízottjának az önkényes fogvatartásról, az ENSZ különmegbízottjának a kínzásról, valamint az ENSZ különmegbízottjának a Koreai Népi Demokratikus Köztársaságban (KNDK) az emberi jogok helyzetéről szóló, 2006. május 31-i nyilatkozatára,

- tekintettel eljárási szabályzata 115. cikkének (5) bekezdésére,

A. mivel az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának állásfoglalása elítéli a KNDK-t a "kínzások és egyéb kegyetlen, embertelen és megalázó büntetések, valamint a nyilvános kivégzések" alkalmazása, és a "a gondolati, lelkiismereti, vallás-, vélemény- és szólásszabadság súlyos és elterjedt korlátozása" miatt,

B. tekintettel arra, hogy a KNDK kormánya továbbra sem engedi be az országba a KNDK-ban az emberi jogok helyzetének felmérésével megbízott ENSZ különmegbízottat, az élelemhez való joggal foglalkozó ENSZ különmegbízottat, valamint a nem kormányzati emberi jogi szervezeteket, és ezzel megakadályozza az emberi jogok helyzetének felmérését; az országból sikeresen elmenekült áldozatok beszámolói ugyanakkor a legsúlyosabb jogsértésekre engednek következtetni, beleértve a kivégzéseket, a kínzást, a politikai foglyok fogva tartását és az embertelen börtönkörülményeket;

C. mivel az ellenzék semmilyen formáját nem tűrik, és bárki, aki hangot ad a kormányzó Koreai Munkáspárt álláspontjával ellentétes véleményének, súlyos büntetésre számíthat, sőt, sok esetben a családjával együtt;

D. mivel Son Jong Nam urat, aki Kínában élt, ahol templomba járt és keresztény hitre tért, a beszámolók szerint a Nemzetbiztonsági Hivatal megkínozta, majd bírósági tárgyalás, valamint a nemzetközi emberi jogi törvények által előírt mindenfajta eljárási biztosíték megadása nélkül, hazaárulás koholt vádjával halálra ítélte;

E. mivel a négy ENSZ emberi jogi szakértőt, beleértve a KNDK-ban az emberi jogok helyzetének felmérésével megbízott különmegbízottat, akik felszólították a KNDK kormányát a kivégzés elhalasztására és az ítélet felülvizsgálatára, mélyen megdöbbenti a kormány válasza, amely szerint a szakértők levele "összeesküvés eredménye, amelyet azzal a rosszindulatú szándékkal szőttek, hogy előre gyártott hamis információkat terjesszenek, miközben támogatják azon ellenséges erők próbálkozásait, amelyek az emberi jogok ürügyén igyekeznek rossz hírnévbe hozni, szétrombolni és megdönteni a KNDK társadalmi és államrendjét";

F. mivel a KNDK ratifikálta a polgári és politikai jogokról szóló nemzetközi egyezményt;

G. mivel a KNDK kormánya 2001 óta, 33-ról 5-re csökkentette a halálbüntetést maga után vonó vétségek számát, ám ezek közül 4 továbbra is alapvetően politikai természetű;

H. mivel a belföldi hírközlő csatornákat szigorúan cenzúrázzák, és korlátozzák a nemzetközi média által sugárzott adások hozzáférhetőségét; a rádió és televíziókészülékek úgy vannak beállítva, hogy azok kizárólag az állami közvetítések vételére legyenek alkalmasak, és a külföldi rádióadókat hallgatók súlyos büntetés veszélyének vannak kitéve;

I. mivel a nem engedélyezett gyülekezést vagy csoportosulást "csoportos zavarkeltésnek" tekintik, ami büntethető; mivel a vallásszabadságot, amelyet az alkotmány egyébként garantál, a gyakorlatban jelentősen korlátozzák; mivel egyes beszámolók szerint a nyilvános és magánjellegű vallási tevékenységekben részt vevő személyeket bebörtönzések, kínzások és kivégzések útján súlyosan elnyomják;

J. mivel a tanúk becslése szerint az "átnevelő táborokban" (munkatáborokban), "fogolytáborokban" és börtönökben mintegy kétszázezer embert tartanak fogva, és az ilyen táborokból kiengedett személyek, pl. Kang Chol Hwan, beszámolói szerint a kínzás és bántalmazás megszokott, és a körülmények embertelenek;

K. mivel a KNDK-ban sokan élelmiszerhiánnyal küzdenek és olyan segélyező szervezetek által biztosított humanitárius segélytől függnek, mint amilyen az EU, amely 2005-ben 13715000 EUR támogatást nyújtott a KNDK-nak, és az ENSZ Világélelmezési Program, amely 2006. május 10-én megállapodott a kormánnyal arról, hogy 1,9 millió észak-koreai polgárhoz két év alatt 150000 tonnányi élelmiszert juttat el;

L. mivel több tízezer észak-koreai az országot elhagyva Kínába menekült az elnyomás és a széles körben elterjedt éhezés miatt;

1. sajnálja a KDNK együttműködésének hiányát a nemzetközi emberi jogi intézményekkel, és különösen annak visszautasítását, hogy tekintettel legyen az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának eljárásaira;

2. felszólítja Észak-Korea kormányát, hogy:

- tartsa tiszteletben az általa is ratifikált nemzetközi emberi jogi szerződésekben lefektetett elveket (mint például a polgári és politikai jogok nemzetközi egyezménye), és foglalja bele ezen elveket nemzeti jogába;

- törölje el a halálbüntetést;

- engedje szabadon valamennyi, az alapvető emberi jogok békés gyakorlása miatt fogvatartott vagy bebörtönzött személyt;

- biztosítsa valamennyi észak-koreai lakosnak a véleménynyilvánítás és a mozgás szabadságát;

- vizsgálja felül a meglévő szabályokat annak biztosítására, hogy azok megfeleljenek a nemzetközi emberi jogi normáknak, és vezessen be biztosítékokat az állampolgároknak az emberi jogok megsértése esetén nyújtandó védelem és jogorvoslat érdekében;

3. sürgeti a KNDK kormányát, hogy adjon tájékoztatást Son Jong Nam úr ügyéről és ne hajtsa végre a kivégzést;

4. felhívja a Bizottságot és a Tanácsot, hogy sürgesse a KNDK kormányát, hogy vessen véget az emberi jogok megsértésének, valamint adjon tájékoztatást Son Jong Nam úr ügyéről és ne hajtsa végre a kivégzést;

5. felhívja a KNDK kormányát, hogy alaposan vizsgálja felül a halálraítéltek helyzetét és függessze fel kivégzésüket, és követeli, hogy a KNDK-ban az emberi jogok helyzetének felmérésével megbízott ENSZ különmegbízott, Vitit Muntarbhorn professzor meglátogathassa őket;

6. sürgeti a KNDK kormányát, hogy vessen véget az emberi jogok súlyos megsértésének, beleértve a valláson és meggyőződésen alapuló bebörtönzéseket és kivégzéseket, olyan állampolgárok ellen, akik nem tagjai az államilag támogatott vallási szövetségeknek, és tegye lehetővé a hívőknek, hogy vallásgyakorlás céljából szabadon gyülekezhessenek, vallásgyakorlás céljára alkalmas épületeket építhessenek és tarthassanak fenn, és szabadon adhassanak ki vallásos irodalmat;

7. elismeri, hogy az EU volt az első és egyetlen fél, amely emberi jogi párbeszédet kezdeményezett a KNDK-val a Göran Persson (svéd miniszterelnök és az Európai Tanács elnöke), a Javier Solana (a közös kül- és biztonságpolitika főképviselője, a Tanács főtitkára) és a Chris Patten (a külkapcsolatokért felelős biztos) alkotta trojka 2001-ben tett látogatása után; és, hogy a párbeszéd 2003-ban megszűnt, miután a Miniszterek Tanács támogatott egy emberi jogi állásfoglalást az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában Észak-Korea tájékoztatása nélkül; ezért sürgeti mindkét felet, hogy tegyenek kísérletet az EU és a KNDK közötti emberi jogi párbeszéd újraindítására;

8. felszólítja a KNDK kormányát, hogy tegyen eleget az emberi jogi eszközökben vállalt kötelezettségeinek, és biztosítsa, hogy a humanitárius szervezetek, a független emberi jogi megfigyelők, a KNDK-ban az emberi jogok helyzetének felmérésével megbízott ENSZ különmegbízott és az ENSZ vallásszabadságért felelős különmegbízottja szabadon beléphessenek az országba;

9. üdvözli a Világélelmezési Program és a KNDK kormánya közötti megállapodást 1,9 millió védtelen ember, különösen nők és gyermekek, támogatására; sajnálatát fejezi ki az észak-koreai nép folyamatos és szükségtelen szenvedése miatt, ami a kormány politikájának következménye; hangsúlyozza, hogy az élelmiszer elosztásának célzottnak és tisztességesnek kell lennie az országban; sürgeti a KNDK kormányát, hogy vessen véget az élelmiszerelosztásban a Munkáspárt vezető tisztviselői, katona-, hírszerző- és rendőrtisztek javára történő diszkriminációnak;

10. felhívja a KDNK kormányát, hogy végre adjon át minden információt az elmúlt évtizedekben elrabolt dél-koreai és japán állampolgárokról, és azonnal engedje szabadon azokat az elrabolt személyeket, akiket még mindig fogva tartanak az országban;

11. felhívja a Kínai Népi Köztársaság kormányát, hogy állítsa le az észak-koreai állampolgároknak a KNDK-ba való hazatelepítését, ahol - függetlenül attól, hogy milyen okból hagyták el az országot - embertelen bánásmódban részesülnek, a fogva tartástól a kínzásig, a hosszú ideig tartó börtönig, sőt kivégzésekig; felhívja a Koreai Köztársaságot, hogy vállaljon felelősséget a Kínában tartózkodó észak-koreai menekültekért, és felszólítja a Koreai Köztársaság kormányát, hogy engedélyezze számukra a Dél-Koreába való utazást;

12. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság kormányának, a Koreai Köztársaság kormányának, a Kínai Népi Demokratikus Köztársaság kormányának, az ENSZ bírósági tárgyalás nélküli, azonnali vagy önkényes kivégzésekkel foglalkozó különmegbízottjának, az ENSZ önkényes fogva tartással foglalkozó munkacsoportja elnök-megbízottjának, az ENSZ kínzással foglalkozó különmegbízottjának, valamint a KNDK-ban az emberi jogok helyzetének felmérésével megbízott ENSZ különmegbízottnak.

--------------------------------------------------