A javasolt irányelv a második konkrét célkitűzést, azaz az algoritmikus irányítás méltányosságának, átláthatóságának és elszámoltathatóságának biztosítását oly módon kívánja megvalósítani, hogy új anyagi jogokat vezet be a platformalapú munkát végző személyek számára. Ezek közé tartozik az automatizált nyomonkövetési és döntéshozatali rendszerek használatával és működésével kapcsolatos átláthatóság, amely pontosítja és kiegészíti a személyes adatok védelméhez fűződő meglévő jogokat. A javasolt irányelv célja továbbá, hogy biztosítsa az ilyen automatizált rendszerek munkakörülményekre gyakorolt hatásának emberi nyomon követését az alapvető munkavállalói jogok, valamint a munkahelyi egészség és biztonság védelme érdekében. Az automatizált rendszerek által hozott vagy alátámasztott jelentős döntések méltányosságának és elszámoltathatóságának biztosítása érdekében az irányelvjavaslat megfelelő csatornákat hoz létre az ilyen döntések megvitatására és felülvizsgálatára. Ezek a rendelkezések – bizonyos kivételektől eltekintve – minden olyan személyre vonatkoznak, aki platformon keresztül dolgozik, beleértve a valódi önfoglalkoztatókat is. Ami a munkavállalókat illeti, a javasolt irányelv célja továbbá az algoritmikus irányítási rendszerekről szóló szociális párbeszéd előmozdítása azáltal, hogy kollektív jogokat vezet be az automatizált ellenőrzési és döntéshozatali rendszerek használatával kapcsolatos lényeges változásokra vonatkozó tájékoztatás és konzultáció tekintetében. Ennek eredményeként a platformokon keresztül dolgozó valamennyi személy, valamint a dolgozók képviselői is jobban átláthatják és megismerhetik majd az algoritmikus irányítási gyakorlatokat, valamint hatékonyabban élhetnek majd az automatizált döntésekkel szembeni jogorvoslattal, ami javítani fogja a munkakörülményeket. Ezek a jogok az általános adatvédelmi rendeletben meghatározott, a személyes adatok automatizált döntéshozatali rendszerek keretében történő kezelésére vonatkozó meglévő biztosítékokra, valamint a mesterséges intelligenciáról szóló jogszabályra irányuló javaslatban a mesterségesintelligencia-rendszerek szolgáltatóira és felhasználóira vonatkozóan az átláthatóság és az emberi felügyelet tekintetében javasolt kötelezettségekre fognak épülni, illetve kiterjesztik azokat (a részleteket lásd alább).

Az első konkrét célkitűzés a foglalkozási státusz téves besorolásának kezelésére szolgáló átfogó keret létrehozásával valósítható meg a platformalapú munkavégzés területén. Ez a keret megfelelő eljárásokat foglal magában a platformalapú munkát végző személyek foglalkozási státuszának helyes meghatározása céljából, összhangban a munka tényleges tartalma szerinti minősítés elvével, valamint bevezeti a munkaviszony megdönthető vélelmét (beleértve a bizonyítási teher megfordítását) a munkavégzés bizonyos elemei felett ellenőrzést gyakorló digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó személyekre vonatkozóan. Ez a jogi vélelem minden bírósági és közigazgatási eljárásban alkalmazandó lenne, beleértve a munkaügyi és a szociális védelmi szabályok érvényesítéséért felelős nemzeti hatóságok által indított eljárásokat is, de megdönthető lenne annak bizonyításával, hogy nem áll fenn a nemzeti fogalommeghatározások szerinti munkaviszony. Ez a keret várhatóan a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó színlelt és valódi önfoglalkoztatók javát egyaránt szolgálná. Azok, akiket foglalkozási státuszuk helyes meghatározása révén munkavállalóként ismernek el, jobb munkakörülményeket fognak élvezni – ideértve a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot, a foglalkoztatás védelmét, a jogszabályban előírt vagy megállapodásos minimálbéreket, valamint a képzési lehetőségekhez való hozzáférést –, és a nemzeti jogszabályoknak megfelelően hozzá fognak férni a szociális védelemhez. Ezzel szemben a platformokon keresztül dolgozó valódi önfoglalkoztatók közvetett módon nagyobb autonómiában és függetlenségben részesülnek majd annak köszönhetően, hogy a digitális munkaplatformok az átsorolás kockázatának elkerülése érdekében várhatóan módosítani fogják gyakorlataikat. A digitális munkaplatformok számára is előnyös lesz a fokozott jogbiztonság, többek között az esetleges bírósági eljárások tekintetében. A digitális munkaplatformokkal versenyző többi vállalkozás számára pedig a versenyfeltételeknek a szociális járulékok költségei tekintetében történő kiegyenlítése hozna előnyöket. Ezenkívül a tagállamok az adó- és társadalombiztosítási járulékfizetés növekedése révén magasabb bevételekre számíthatnának.

A digitális munkaplatformok automatizált rendszereket használnak a munkakínálat és -kereslet összehangolására. Bár különböző módokon, de a digitális platformok ilyen rendszereket alkalmaznak a feladatok kiosztására, nyomon követésére, értékelésére, valamint a platformokon keresztül dolgozó személyeket érintő döntések meghozatalára. Ezt a gyakorlatot gyakran „algoritmikus irányításnak” nevezik. Az algoritmikus irányítást a munkaerőpiac más szegmenseiben is egyre többféleképpen alkalmazzák, de a digitális munkaplatformok üzleti modelljének egyértelműen szerves részét képezi. Hatékonyabbá teszi a kereslet és a kínálat összeegyeztetését, ugyanakkor jelentős hatást gyakorol a platformalapú munkavégzés munkakörülményeire is. Az algoritmikus irányítás azt is elfedi, ha a digitális platform alárendeli és ellenőrzi a munkát végző személyeket. Az algoritmikus irányítás magában foglalja a nemi elfogultság és a megkülönböztetés lehetőségét, ezzel felerősítheti a nemek közötti egyenlőtlenségeket is. Rendkívül fontos lenne annak átláthatóvá és megismerhetővé tétele, hogy az algoritmusok hogyan befolyásolnak vagy határoznak meg bizonyos döntéseket (mint például a jövőbeli feladatlehetőségekhez vagy a jutalmakhoz való hozzáférést, a szankciókat vagy a felhasználói fiókok esetleges felfüggesztését vagy korlátozását), amelyek hatással vannak a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozók jövedelmére és munkakörülményeire. Jelenleg azonban az ilyen automatizált nyomonkövetési és döntéshozatali rendszerek nem eléggé átláthatóak, és a dolgozóknak nincs hatékony jogorvoslati lehetőségük az ilyen rendszerek által hozott vagy alátámasztott döntésekkel szemben. Az algoritmikus irányítás viszonylag új és – az uniós adatvédelmi szabályoktól eltekintve – nagyrészt szabályozatlan jelenség a platformgazdaságban, amely a digitális munkaplatformokon keresztül dolgozó munkavállalók és önfoglalkoztatók számára egyaránt kihívást jelent.

A digitális munkaplatformok gyakran más országban végzik tényleges, dolgozókat foglalkoztató tevékenységüket, mint ahol a székhelyük található. Az EU-ban működő platformokon keresztül dolgozó személyek 59 %-a más országban letelepedett ügyfelekkel van kapcsolatban. Ez tovább bonyolítja a szerződéses jogviszonyokat. A határokon átnyúló platformalapú munkát végző személyek munkakörülményei és szociális védelmi lefedettsége szintén bizonytalan, és nagymértékben függ foglalkozási státuszuktól. A nemzeti hatóságok (például a munkaügyi felügyelőségek, a szociális védelmi intézmények és az adóhatóságok) gyakran nincsenek tisztában azzal, hogy mely digitális munkaplatformok működnek az országukban, hogy hány ember dolgozik rajtuk keresztül, és hogy a dolgozók milyen foglalkozási státuszban végzik a munkát. A határokon átnyúló helyzetekben magasabb a szabályok be nem tartásának kockázata és nehezebb fellépni a be nem jelentett munkavégzés ellen, különösen az online platformok esetében. Ebből kifolyólag a platformalapú munkavégzés határokon átnyúló kihívásainak (különösen a szabályok jobb érvényesítését lehetővé tevő adatok hiányának) kezelésére irányuló releváns intézkedéseket uniós szinten a legérdemesebb meghozni.

Bár a tagállamok egyetlen egységes piacon működnek, eltérő megközelítést alkalmaznak azzal kapcsolatban, hogy szabályozzák-e a platformalapú munkavégzést, és ha igen, milyen módon. A tagállamokban több mint 100 bírósági határozat és 15 közigazgatási határozat született ez idáig a platformokon keresztül dolgozók foglalkozási státuszával kapcsolatban, melyek eltérő következtetésekre jutottak, de elsősorban a platformokon keresztül dolgozó személyek munkavállalóvá történő átsorolása mellett döntöttek. Amellett, hogy mindez jogbizonytalanságot jelent a digitális munkaplatformok és az azokon keresztül dolgozók számára, a bírósági ügyek nagy száma arra is utal, hogy nehézségek tapasztalhatók a tagállamok közötti, valamint a digitális munkaplatformok és az egyéb vállalkozások közötti egyenlő versenyfeltételek fenntartása terén, valamint gondot jelent a munkaügyi normák és a munkakörülmények szintjének csökkentésére irányuló folyamatos nyomás. Egyes digitális munkaplatformok tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat alkalmazhatnak más vállalkozásokkal szemben, például nem tartják be ugyanazokat a szabályokat, holott ugyanolyan feltételek mellett működnek. Következésképpen uniós fellépésre van szükség annak biztosítása érdekében, hogy a rendkívül mobil és gyorsan változó platformgazdaság, valamint a platformokon keresztül dolgozó személyek munkavállalói jogai párhuzamosan fejlődhessenek.

A szakszervezetek az EUMSZ 153. cikkének (2) bekezdésén alapuló irányelv elfogadását támogatták, amely rendelkezne a munkaviszony megdönthető vélelméről, az ehhez kapcsolódó bizonyítási teher megfordításáról és a jogállás ellenőrzésére szolgáló kritériumokról. Fenntartották azt a véleményüket, hogy egy ilyen eszköznek az online és a helyszíni szolgáltatásokat kínáló platformokra egyaránt vonatkoznia kellene. A szakszervezetek támogatták továbbá az algoritmikus irányításhoz kapcsolódó új jogok bevezetését a foglalkoztatás területén, és általánosságban ellenezték a platformokon keresztül dolgozó személyekre vonatkozó harmadik státusz meghatározását. Kiemelték továbbá a szociális párbeszéd szükségességét. A munkáltatói szervezetek egyetértettek abban, hogy foglalkozni kell többek között a munkakörülményeket, a foglalkozási státusz téves besorolását és az információkhoz való hozzáférést érintő kérdésekkel. Véleményük szerint azonban az intézkedéseket nemzeti szinten, eseti alapon és a tagállamok különböző szociális és ágazati viszonyait figyelembe véve kell meghozni. Az algoritmikus irányítás tekintetében kiemelték, hogy a meglévő és a jövőbeli jogi eszközök hatékony végrehajtására és érvényesítésére kell összpontosítani. A szociális partnerek között nem született megegyezés arról, hogy tárgyalásokat kezdjenek egy uniós szintű megállapodás megkötése érdekében, amelynek lehetőségéről az EUMSZ 155. cikke rendelkezik. Emellett a Bizottság célzott kétoldalú találkozók keretében számos érintett féllel folytatott párbeszédet a kezdeményezésről, ideértve a platformvállalatokat, a platform-munkavállalók szövetségeit, a szakszervezeteket, a tagállamok képviselőit, a tudományos élet és a nemzetközi szervezetek szakértőit, valamint a civil társadalom képviselőit is. 2021. szeptember 20-án és 21-én a Bizottság két erre a célra összehívott megbeszélésen kérte ki a platformüzemeltetők és a platform-munkavállalók képviselőinek véleményét az uniós fellépés lehetséges irányairól. Az Európai Parlament határozott uniós fellépést sürgetett a foglalkozási státusz téves besorolásának kezelése, valamint az algoritmusok használatával kapcsolatos átláthatóság – többek között a munkavállalók képviselőinek szempontjából történő – javítása érdekében. A Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága szintén szorgalmazott a platformalapú munkavégzéssel kapcsolatos konkrét intézkedéseket.

•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

A Bizottság külső szakértőket kért fel arra, hogy a releváns bizonyítékokat összegyűjtve készítsenek tanulmányokat a hatásvizsgálat alátámasztása és e javaslat előkészítése céljából:

–PPMI: Study to support the impact assessment of an EU Initiative on improving the working conditions in platform work (Tanulmány a platformalapú munkavégzés munkakörülményeinek javítására irányuló uniós kezdeményezés hatásvizsgálatának támogatására) (2021).

–CEPS: Digital Labour Platforms in the EU: Mapping and Business Models ((Digitális munkaplatformok az EU-ban: áttekintés és üzleti modellek) (2021).

–CEPS: Study to gather evidence on the working conditions of platform workers (Tanulmány a platform-munkavállalók munkakörülményeire vonatkozó adatgyűjtés céljából) (2019).

A Bizottság a munkajog, a foglalkoztatás és a munkaerőpiaci politikák területén működő Európai Szakértői Központ által végzett felülvizsgálatokat is felhasználta a hatásvizsgálat elkészítéséhez.

–Thematic Review 2021 on Platform work (A platformalapú munkavégzés tematikus vizsgálata) (2021), a 27 uniós tagállamra vonatkozó cikkek alapján.

–Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions (A platform-munkavállalók besorolására vonatkozó ítélkezési gyakorlat: európai szintű összehasonlító elemzés és előzetes következtetések) (2021).

–Jurisprudence of national courts in Europe on algorithmic management at the workplace (Az európai nemzeti bíróságok ítélkezési gyakorlata a munkahelyi algoritmikus irányítás kapcsán) (2021).

A Bizottság emellett külső szakértőkre is támaszkodott, és a hatásvizsgálat alátámasztására az alábbi tanulmányokat és jelentéseket használta fel:

–Az Eurofound jelentései: Employment and Working Conditions of Selected Types of Platform Work (Foglalkoztatási és munkakörülmények a platformalapú munka egyes típusai esetében) (2018).

–A Közös Kutatóközpont jelentései: Platform Workers in Europe Evidence from the COLLEEM Survey (Platform-munkavállalók Európában – a COLLEEM felmérés eredményei) (2018); New evidence on platform workers in Europe – Results from the second COLLEEM survey (Az európai platform-munkavállalókkal kapcsolatos új adatok – a második COLLEEM felmérés eredményei) (2020).

–A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet jelentése: The role of digital labour platforms in transforming the world of work (A digitális munkaplatformok szerepe a munka világának átalakításában) (2021).

Ezenkívül a Bizottság a tagállami szakpolitikák feltérképezésére, a vonatkozó szakirodalomra és az EUB ítélkezési gyakorlatára is épített a hatásvizsgálat összeállítása során.

•Hatásvizsgálat