Állásfoglalás – Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság hozzájárulása az Európai Bizottság 2020. évi munkaprogramjához és azon túlmenően

(2020/C 47/01)

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2019. október 30–31-én tartott plenáris ülésén (az október 30-i ülésnapon) 170 szavazattal 5 ellenében, 9 tartózkodás mellett elfogadta az alábbi állásfoglalást.

1. Bevezetés

1.1. a digitalizáció, az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése, a demográfia és a globalizáció . Ezek a nagy tendenciák megváltoztatják azt, ahogyan élünk és dolgozunk, és óriási lehetőségeket kínálnak, miközben új kihívásokat is eredményeznek Általánosságban négy nagy tendencia rajzolódik ki, amelyeknek az új politikai ciklusban a politikai prioritások középpontjában kell állniuk:. Ezek a nagy tendenciák megváltoztatják azt, ahogyan élünk és dolgozunk, és óriási lehetőségeket kínálnak, miközben új kihívásokat is eredményeznek ( 1 ) . A legfontosabb probléma azonban a változás mértéke és sebessége.

1.2. Az EU és tagállamai szilárdan elkötelezettek amellett, hogy végrehajtják az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrendjét és a Párizsi Megállapodást ( 2 ) , valamint hogy a külső tevékenységek teljes skálája révén előmozdítják azok globális megvalósítását. Ezenfelül 2018 decemberében a COP24 konferencia alkalmával az EU és 20 tagállam aláírta a szolidaritásról és a méltányos átmenetről szóló sziléziai nyilatkozatot ( 3 ) . Ebben hangsúlyozták, hogy az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra történő áttérés társadalmi aspektusának figyelembevétele elengedhetetlen ahhoz, hogy a társadalom elfogadja a végbemenő változásokat.

1.3. Az egységes piac továbbra is az európai integráció kulcsfontosságú eszköze marad. Megújítása előnyös lesz Európa számára, mivel fenntarthatóbbá és összetartóbbá teszi azt. Például a digitális egységes piac lehetőségeket kínál, és az EU versenyképességének biztosítása érdekében fontos a továbbfejlesztése az ezen a piacon megjelenő új vállalkozási formák számára kedvező környezet kialakítása révén. Eközben az EU-nak gondoskodnia kell arról, hogy ezek az új vállalkozási formák fenntarthatóak legyenek, kiteljesedjenek és Európában maradjanak.

1.4. átfogó EU 2050 stratégiát szorgalmaz a fenntarthatóságra irányulóan a 2030-ig tartó időszakra szóló ENSZ-menetrend végrehajtása érdekében A sürgető gazdasági, társadalmi és környezeti kihívások kezelése érdekében minden szinten egyidejűleg kell fellépnünk, és ki kell alakítanunk a cselekvés dinamikáját. Az EGSZB ezért úgy véli, hogy a fenntartható fejlődést Európa jövőjének középpontjába kell állítani ( 4 ) , és ( 5 ) . Ehhez a paradigmaváltáshoz változásokra van szükség a) az irányítás területén, nevezetesen külön irányítási mechanizmusokra van szükség a sürgető problémák gyorsabb orvoslása és az összetett kérdések kezelése érdekében. E mechanizmusok szerepe az lenne, hogy összekapcsolják egymással az uniós és a tagállami szinteket, nem pedig az, hogy kiváltsák valamelyik szint fellépését; valamint b) a fenntartható fejlődési céloknak az EU gazdasági és társadalmi nyomonkövetési és költségvetés-tervezési folyamataiba történő integrálásával. Ennek vonatkozásában az európai szemeszterbe új, továbbfejlesztett, mérhető és kiegészítő jellegű társadalmi, gazdasági és környezeti mutatókat lehetne beilleszteni annak érdekében, hogy ellenőrizni lehessen és nyomon lehessen követni a szociális jogok európai pillérének valamennyi aspektusát, elveit, valamint a 17 fenntartható fejlődési célt.

1.5. A társadalmi dimenzió tekintetében az EU a világ többi részével összevetve büszke lehet társadalmi modelljére. Ugyanakkor az európai szociális vívmányokat és társadalmi fejlődést nem lehet magától értetődőnek tekinteni. 2017-ben az EU megerősítette elkötelezettségét a szociális jogok európai pillére iránt. A szociális jogok európai pillérének végrehajtása és az előrehaladás kulcsfontosságú a koherens és egymást kölcsönösen erősítő uniós és nemzeti szakpolitikai döntéshozatalhoz egy fenntartható gazdasági és szociális stratégiára irányuló megújított konszenzus kiépítése céljából, hogy ezáltal be lehessen váltani az Unió azon ígéretét, hogy kiegyensúlyozott gazdasági növekedést és társadalmi haladást valósít meg, növelve polgárainak jólétét ( 6 )

1.6. Az Uniónak a nemek közötti egyenlőség és az egyenlőség más formáinak biztosítása érdekében javítania kell politikáit és intézkedéseit, továbbá garantálnia kell, hogy minden, többszörös megkülönböztetéssel szembesülő ember egyenlő esélyekkel induljon a társadalomban.

1.7. Az új és a fennálló társadalmi, gazdasági és környezeti prioritásokkal való megküzdés érdekében az EGSZB ambiciózus és célzottabb uniós költségvetést szorgalmaz, amely tükrözi a lehetőségekké alakítható uniós kihívásokra való reagálás szándékát, új projektet kínálva az Uniónak. Ezért az EGSZB szorgalmazza a többéves pénzügyi keret (TPK) célravezetőségi vizsgálatát.

1.8. A civil társadalom és a civil párbeszéd strukturált és rendszeres bevonása központi szerepet játszik a fenntarthatóság valamennyi – gazdasági, társadalmi és környezeti – dimenziójának előmozdításában, ezért egyértelmű felhatalmazást kell adni a civil társadalomnak a stratégia kidolgozásában, végrehajtásában és nyomon követésében való részvételére. Az EGSZB üdvözli, hogy az Európai Bizottság megválasztott elnöke, Ursula von der Leyen által javasoltak szerint új lendületet kap az európai demokrácia, és kész teljes mértékben betölteni szerepét az Európa jövőjéről tartandó javasolt konferencián.

1.9. A társadalmi párbeszédnek továbbra is központi szerepet kell kapnia a munkaerőpiaci politikák, valamint a vállalatokat és a munkavállalókat hatékonyan segítő intézkedések kialakításában és végrehajtásában. A zöld gazdaságra és a fenntartható növekedésre való méltányos átmenethez kapcsolódó jelentős kihívásokra tekintettel a szociális partnerek bevonása kulcsfontosságú a releváns információk figyelembevételéhez és a fellépésekkel kapcsolatos konszenzus kialakításához. A társadalmi párbeszéd és a kollektív tárgyalás előfeltétele annak, hogy elérhetőek legyenek a méltányos átmenetek, a jobb munkahelyek és a tisztes jövedelem, valamint le lehessen küzdeni a szociális dömpinget.

1.10. Az EGSZB támogatja a méltányos adózást, valamint az adócsalás, az adókijátszás, a pénzmosás és az adóparadicsomok pénzügyi gyakorlatai elleni küzdelmet; az uniós intézményeknek, kormányoknak és vállalkozásoknak közös célul kell kitűzniük, hogy együttműködjenek a két adókikerülés elleni irányelvhez hasonló hatékony mechanizmusok bevezetése érdekében.

1.11. Az Európai Bizottság 2020. évi munkaprogramja és a javasolt prioritások és tevékenységek ezért szükségessé fogják tenni az Európai Bizottság célkitűzéseinek, álláspontjainak és munkamódszereinek kiigazítását. Minden belső és külső politikájának koherensnek kell lennie, és összhangban kell állnia a fenntartható fejlődési célokkal, hogy megfelelően figyelembe vegye a hatékonyság, a szubszidiaritás, az arányosság és a fenntarthatóság elvét.

1.12. Az EGSZB annak érdekében, hogy konkrét javaslatokat tegyen az Európai Bizottság 2020. évi munkaprogramjára vonatkozóan, számba vette a következő, 2019 és 2024 közötti Európai Bizottság számára kialakított politikai iránymutatásokat, amelyeket az Európai Bizottság megválasztott elnöke 2019 júliusában mutatott be ( 7 )

1.13. Az Európai Bizottság szeptember 10-én bemutatott új felépítése tükrözi a politikai iránymutatásban rögzített prioritásokat és ambíciókat, és azon szükséglet köré szerveződik, hogy kezelni kell az éghajlati, technológiai és demográfiai változásokat, amelyek átformálják azt, ahogyan élünk és dolgozunk.

2. Gazdasági bázisunk fejlesztése: az európai modell jövője – tartós, inkluzív és fenntartható gazdasági fejlődés, megújult egységes piac, teljes és produktív foglalkoztatás, valamint a mindenkit megillető tisztességes munka előmozdítása

2.1. Egyértelműen szükség van egy új európai gazdasági stratégiára: egy pozitív narratívára az EU gazdaságának jövőbeli fejlődését illetően a nagyvilágban, amely növelné az EU gazdasági sokkhatásokkal szembeni ellenálló képességét és megerősítené gazdasági modelljének – gazdasági, társadalmi és környezeti – fenntarthatóságát, és ezáltal visszahozná a bizalmat, a stabilitást és a közös prosperitást minden európai polgár számára. Az elmúlt években elért eredményekre építve ez a stratégia megalapozhatja az európai egységes piac és gazdasági és monetáris unió célkitűzéseinek eléréséhez szükséges további gazdasági, költségvetési, pénzügyi, társadalmi és politikai integrációt az EUSZ 3. cikkében foglaltaknak megfelelően.

2.2. Az EU-t csak gazdaságilag stabil és társadalmi és környezeti fenntarthatósága szempontjából szilárd stratégiára lehet építeni. A környezeti dimenziónak biztosítania kell a bolygó korlátainak tiszteletben tartását és a természeti erőforrások túlhasználatának megelőzését annak érdekében, hogy ezek az erőforrások hosszú távon továbbra is fenntarthatóan használhatóak legyenek, és biztosított legyen a biológiai sokféleség hatékony védelme ( 8 ) . A vállalkozások a társadalmi és környezeti fejlődés, valamint a fenntartható versenyképesség támogatói. Az európai vállalatok már készek betölteni szerepüket és vállalni a rájuk háruló felelősséget munkavállalóikkal és az érdekelt felekkel együtt. Európának olyan üzleti környezetre van szüksége, amely segít felkészülni arra a jövőre, ahol a társadalmi és környezeti szempontok e környezet szerves részei, és amely ösztönző és támogató körülményeket nyújt a vállalkozáshoz, hogy a vállalatok ténylegesen fenntarthatóan növekedhessenek és ezáltal jólétet teremtsenek a későbbi újraelosztáshoz. Ez több minőségi munkahely, jobb munkalehetőségek és érvényesíthető jogok formáját is öltheti.

2.3. Az európai integráció magját az egységes piac adja – annak valamennyi gazdasági, szociális és környezeti dimenziójával –, mely jelentős mértékben hozzájárul az európai szociális piacgazdasághoz. Azonban teljes egészében meg kell valósítani, újjá kell éleszteni és naprakésszé kell tenni ahhoz, hogy digitális egységes piaccá váljon. Hangsúlyt kell fektetni a különböző vállalkozási formák (köztük új gazdasági modellek), a digitalizáció és az innováció, valamint a határokon átnyúló lehetőségek fejlesztéséhez kedvező feltételek megteremtésére. Működését javítani kell, és szavatolni kell a további integrációja iránti maradéktalan elköteleződést. Az egységes piacnak ezért képesnek kell lennie arra, hogy fenntartható gazdasági fejlődést és innovációt generáljon, vonzóvá tegye a kontinenst a befektetések számára, támogassa a vállalkozókat, valamint előmozdítsa vállalkozásainak fenntartható versenyképességét a globalizált piacokon. Fontos azonban elismerni, hogy az egységes piac pozitív hatása nem egyenlően oszlik meg, és nem minden állampolgár tudja élvezni az általa nyújtott gazdagságot ( 9 )

2.4. A makrogazdasági kilátások tekintetében továbbra sem csökkent a bizonytalanság. Az Egyesült Királyság Európai Unióból való várható kilépése és az USA és Kína közötti globális feszültségek továbbra is mélyen aktuális kérdések, mint ahogy az is, hogy a közeljövőben visszaeshet a gazdasági fejlődés és a foglalkoztatottság. Az Európai Bizottság nyári gazdasági előrejelzése szerint megállapítást nyert, hogy bár az elmúlt két évtizeddel összevetve az összesített munkanélküliségi ráta alacsony, több ország még nem érte el a válság előtti foglalkoztatottsági szinteket. Az Unióban idénre mindössze 1,4 %-os GDP-növekedést jósolnak, az euróövezetben pedig 1,2 %-ot ( 10 ) . Az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az euróövezettel kapcsolatos gazdasági kilátásokra ható lefelé mutató kockázatok a nem túl távoli jövőben egy újabb társadalmi-gazdasági válságba torkollhatnak, ami a kiigazítás szempontjából komoly kihívásokat támasztana ( 11 ) . Az új recesszió kockázatának elkerülése érdekében expanzív költségvetési irányultságra (pozitív költségvetési irányvonalra) van szükség, amelyet hasonló megközelítésű monetáris politika kísér. Különösen jelentősnek kell lennie a költségvetési expanziónak azokban a tagállamokban, amelyek fizetési mérlege jelentős többletet mutat, és amelyek költségvetési egyenlege stabil vagy szufficites.

2.5. A GDP növekedése nem tükrözi a legtöbb polgár jólétét, sem pedig a környezet állapotának romlását és a természeti erőforrások kimerülését. Ezért mérőszámokat kell kidolgozni a társadalmi jólétre és a fenntarthatóságra vonatkozóan, megfelelőbb mutatókkal, amelyek tükrözik a hosszú távú gazdasági hatás tényleges mélységét. Ha csupán a GDP-re hivatkozunk, az olyan politikák formálódásához vezet, amelyek csak a gazdasági hatásukat veszik figyelembe. Ezért társadalmi és környezeti mutatók felvételével ki kell bővíteni a referenciakeretet, hogy ezáltal ténylegesen fenntartható reformok kerüljenek kialakításra. Alapvető fontosságú, hogy ezek a mutatók összeegyeztethetők legyenek az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival is ( 12 )

2.6. A tagállamokon belüli és a tagállamok közötti, illetve a régiókon belüli hatalmas társadalmi különbségek, valamint a vidéki és a városi térségek közötti területi egyenlőtlenségek továbbra is komoly problémát jelentenek. A jelentős egyenlőtlenség a vagyont tekintve is nyilvánvaló. Ezzel összefüggésben az EGSZB üdvözli a Tanács finn soros elnökségének kiemelt témáját, a „jóléti gazdaságot”, és egyetért azzal, hogy politikai prioritásnak kell tekinteni az egyenlőtlenségek és a különbségek csökkentését. Egyetért továbbá azzal is, hogy a jóléti gazdaság koncepcióját integrálni kell a jövőbeni uniós politikákba, és hogy az központibb szerepet érdemel a fenntartható és a gazdasági döntéshozatalban.

2.7. Az EU olyan kihívásokkal néz szembe, mint a gyorsan változó geopolitikai és gazdasági helyzet, a fokozódó társadalmi és szociális polarizáció, a digitalizáció és a technológia növekvő szerepe az élet minden területén, valamint az éghajlatváltozás és más környezeti kihívások. E kérdések kezeléséhez kulcsfontosságú az EU ipari átalakulása, amelynek teljes mértékben tekintetbe kell vennie a globális fenntartható fejlődési célokat, amelyek alapvető globális keretrendszert biztosítanak a méltányos és fenntartható gazdasági fejlődéshez.

2.8. Ebben az összefüggésben nagyobb figyelmet kell fordítani a fiatalokat érintő szociális és foglalkoztatási kérdésekre, különösen a munka jövőjéről szóló vita tekintetében. E kérdések közé tartozik többek között a digitalizáció, a platformalapú munkavégzés, a munkaerőpiac széttöredezettsége és az alkalmi munkák terjedése, ami különösen a fiatalokat érinti hátrányosan.

2.9. Főként a demográfiai változás hatásaiból következik azon legkiszámíthatóbb kihívások egy része, amelyekkel az Unió és tagállamai középtávon szembesülni fognak. A demográfiai folyamatok azt mutatják, hogy Európának javítania kell a nők, a fiatal és az idősebb munkavállalók, a fogyatékossággal élők és a migránsok munkaerőpiaci integrációját. Dinamikusabb, hatékony és eredményes munkaerőpiaci politikákra van szükség ahhoz, hogy ki lehessen használni tehetségüket, készségeiket és a bennük rejlő vállalkozási potenciált, és minőségi munkahelyeket lehessen biztosítani. Ennek az egyenletnek része kell, hogy legyen a megfelelő szociális védelmi rendszerek biztosítása, valamint az, hogy a munkanélküliséget hamar stabil munkaszerződések és foglalkoztatási feltételek váltsák fel.

2.10. Az említett közös kihívások kezelését segítheti az emberekbe és a társadalmi fenntarthatóságba való beruházás. A munkaerőpiaci intézmények javítása (azaz az aktív munkaerőpiaci politikák, az állami foglalkoztatási szolgálatok hatékonyabb szerepe ( 13 ) ) alapvetően több európai számára jelentene jobb gazdasági és szociális körülményeket. A fent említett kihívások kezelése érdekében az EGSZB többek között eredményesebb, hatékonyabb és fenntarthatóbb szociális védelmi rendszereket szorgalmaz. E tekintetben az Európai Unió és tagállamai számára lenne lehetőség eredményesebb szakpolitikai fellépésre.

2.11. E fellépésnek a szociális jogok európai pillérének végrehajtása iránti elkötelezettségre kell összpontosítania. Ez az elkötelezettség – amint azt az intézményközi nyilatkozat rögzíti – egyebek mellett a fenntartható növekedés elvén, valamint a gazdasági és társadalmi fejlődés, a kohézió és a konvergencia előmozdításán, az egyes nemzeti rendszerek különbözőségein és a szociális partnerek kulcsszerepén alapul ( 14 )

2.12. Ezenkívül az Uniónak élen kell járnia az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak megvalósításában, elismerve először is azt, hogy a hazai erőforrásokat mindenekelőtt a gazdasági növekedés generálja, amelyet minden szinten ösztönző környezet támogat; másrészt pedig azt, hogy a fejlődés jelentős hajtóereje a magánszférabeli üzleti tevékenység, a munkavállalók tapasztalata és kreativitása, a beruházás és az innováció ( 15 )

2.13. A társadalmi párbeszéd nélkülözhetetlen eszköznek bizonyul az uniós szakpolitikai döntéshozatal és jogalkotás javítása, a jogszabályokra való felkészülés, illetve az alternatívák biztosítása, valamint a társadalmi legitimáció erősítése tekintetében. A társadalmi párbeszéd a fenntartható fejlesztési program végrehajtásának eszközeként is szolgálhat.

2.14. A pénzügyi és gazdasági válságok során az EKB stabilizáló szerepet töltött be. Az EGSZB szorgalmazza, hogy rögzítsék az EKB mint végső esetben belépő hitelező szerepét. Ugyanakkor továbbra is szembe kell néznünk olyan aggasztó gazdasági jelenségekkel, mint a viszonylag expanzív monetáris politika ellenére is alacsony beruházási szint, vagy az, hogy a bankok akkor is pénzeszközöket helyeznek el az EKB-nál, ha ez negatív kamatokat jelent számukra. Mivel továbbra sem zárhatjuk ki a további pénzügyi vagy gazdasági válságokat, a hivatalba lépő Európai Bizottságnak intézkedéseket kell bevezetnie annak érdekében, hogy az uniós gazdaság kevésbé legyen sebezhető és jobban ellen tudjon állni ezeknek. Emellett a hivatalba lépő Európai Bizottságnak a jövőbeni válságok megelőzése céljából intézkedéseket kell hoznia a pénzügyi piacok stabilizálására és különösen a gazdaság keresleti oldalának erősítésére. A költségvetési szabályok merev alkalmazása – különösen a jelenlegi bizonytalan helyzetben – gyengíti a gazdasági fejlődést. Az EGSZB ismételten az aranyszabály alkalmazását szorgalmazza ( 16 )

Javaslatok:

— Az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrendje 17 fenntartható fejlődési célt irányoz elő, és az EU kötelezettséget vállalt arra, hogy azokat 2030-ig megvalósítja. Az EGSZB átfogó EU 2050 stratégiát szorgalmaz a fenntarthatóságra irányulóan a 2030-ig tartó időszakra szóló ENSZ-menetrend végrehajtása érdekében, amelyet ambiciózus uniós költségvetésnek kell szavatolnia, és úgy véli, hogy a szociális jogok európai pillérének megvalósítása hozzá fog járulni mindehhez (17): — Egy fenntartható szociális piacgazdasági modell kialakítására irányuló új európai egységes piaci és iparpolitikának a következők révén biztosítania kell, hogy Európa élen járjon a technológia, az innováció és a fenntarthatóság területén: — Az egységes piac megújítása, megreformálása és kiteljesítése a legfontosabb irányelvek felülvizsgálatával, a vállalkozásoknak, kkv-knek és különféle vállalkozási formáknak (például új gazdasági modelleknek és a szociális gazdaságnak), valamint az innováció és a készségek fejlesztésének kedvező feltételek megteremtése érdekében. Ez magában foglalja a mobilitási programok és más, határokon átnyúló lehetőségek felülvizsgálatát, különös tekintettel a szolgáltatások egységes piacára. — Tekintettel arra, hogy a szociális gazdaság egyre nagyobb szerepet játszik az inkluzív és fenntartható gazdasági fejlődés előmozdításában, valamint tekintettel az EU szociális dimenziójára, az EGSZB úgy ítéli meg, hogy egy, a szociális gazdaság számára kedvező ökoszisztéma – megfelelő uniós finanszírozással történő – kialakítása fontos célkitűzés, melyet be kell építeni az Európai Bizottság munkaprogramjába (18). — Egy valódi digitális átalakulás és a digitális egységes piac keretfeltételeinek megteremtése a fenntartható globális versenyképesség visszanyerése, valamint a fenntartható növekedés és munkahelyteremtés megvalósítása érdekében, ezzel egyidejűleg európai jövőkép kialakítása olyan területeken, mint az etikus mesterséges intelligencia és a robotika fejlesztése. Európának átfogó változásra van szüksége ahhoz, hogy a világ legdinamikusabb digitális régiójává váljon, figyelembe véve a társadalmat átalakító új technológiák – például a blokklánc-technológia – által kínált lehetőségeket, a digitális gazdaság globális jellegét és a vállalkozások globális értékláncokba történő integrálódását (19), annak érdekében, hogy kedvező környezetet nyújtson az innovációhoz, a vállalkozói léthez, a környezetvédelemre tekintettel lévő minőségi, jól fizetett és produktív munkahelyek létrehozásához, valamint a mindenki javát szolgáló reálgazdasághoz (20). Különös figyelmet kell fordítani a digitális készségek elsajátítására a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés további támogatása tekintetében. Az oktatási rendszereket szükség esetén meg kell reformálni annak érdekében, hogy megfeleljenek többek között a digitális kor igényeinek, és javítani kell az oktatási rendszerekbe való beruházást (21). — Az európai munkaerőpiac átalakulásának további támogatása, egyidejűleg biztosítva annak megfelelő működését, valamint méltányos és biztonságos voltát (22). Az EGSZB intézkedéseket javasol annak biztosítása érdekében, hogy az EU-ban minden munkavállaló – köztük a munkavégzés új formáiban foglalkoztatottak – a munkavégzés minden vonatkozásával kapcsolatban a munkahelyi egészségvédelemre és biztonságra vonatkozó jogszabályok védelme alá tartozzon (23), illetve részesülhessen a munkahelyi egészség és biztonság javítását és a balesetek megelőzését célzó legjobb technológiák kínálta előnyökből, kellően figyelembe véve ennek a magánéletre és a teljesítményellenőrzésre gyakorolt potenciális hatását (24); — Az Unió napirendjén kell szerepelnie annak, hogy mindenki számára biztosítva legyen az egész életen át tartó tanuláshoz való jog, különös tekintettel a digitális készségek elsajátítására. Tovább kell fejleszteni a nemzeti oktatási, képzési és tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszereket, középpontba helyezve a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika területét (TTMM), valamint a duális rendszereket. Ezáltal jobban meg lehet majd felelni a munkaerőpiaci igényeknek, és lehetővé válik az emberek számára a készségek elsajátítása, az átképzés és a továbbképzés, ami által enyhíthetők a digitális forradalom, az éghajlatváltozás, valamint a társadalmi és demográfiai változások következményei (25). — Koherens szakpolitikai együttműködés a makrogazdasági, ipari, ágazati és munkaügyi politikák tekintetében az európai gazdaság ökologizálásának biztosítása érdekében (26). A cél az, hogy javuljon a teljes ellátási lánc működése, és tisztes munkahelyek jöjjenek létre a lánc mentén, széles körben teremtve ezáltal foglalkoztatási lehetőségeket. Ez maga után vonná a minőségi zöld és produktív munkahelyek létrehozásában és előmozdításában rejlő potenciál kiaknázását egy zöld és fenntartható növekedési menetrend meghatározása, valamint olyan kezdeményezések végrehajtása révén, amelyek lehetővé teszik a vállalatok – különösen a kkv-k és a mikrovállalkozások – számára, hogy üzleti stratégiájuk részévé tegyék a fenntartható fejlődési célokat. — Az európai szemeszter mint az Unió gazdaságirányítási kerete bizonyos mértékben figyelembe veszi a foglalkoztatási és szociális teljesítményt, ugyanakkor az éghajlatváltozás veszélyei és a Párizsi Megállapodásban meghatározott célok elérése felé történő uniós előrehaladás tekintetében gyenge, amint arról a 2019-es éves növekedési jelentés is beszámolt. Az EGSZB ezért szorgalmaz egy fenntartható fejlődési ciklusba beágyazott, előretekintő, 2050-ig szóló uniós fenntartható fejlődési stratégiát, amely mérhető és egymást kiegészítő társadalmi, gazdasági és környezeti mutatókon és célokon alapul (27), hogy ezáltal ténylegesen fenntartható reformok kerüljenek kialakításra. — A szociális eredménytábla hasznos eszköznek bizonyult, de lehetne rajta javítani. Az eredménytábla 14 mutatóját és almutatóit (összesen 35 mutatót) a szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek bevonásával folyamatosan felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy hozzáigazítsák azokat a szakpolitikai célkitűzésekhez és Európa változó társadalmi-gazdasági helyzetéhez.

— Az EGSZB úgy véli, hogy a vonatkozó cselekvési programba a következő, az ellenálló képesség szempontjából kulcsfontosságú tényezőket kell belefoglalni (28): — a pénzügyi stabilitás megerősítése: az Európai Stabilitási Mechanizmus pénzügyi kapacitásának megerősítése, az európai adópolitika előmozdítása, amely az adóügyi harmonizációt is magában foglalja, a tagállamok megfelelő adópolitikájának elősegítése és az adócsalás elleni hatékony mechanizmusok létrehozása; — a monetáris unió kiteljesítése az EKB célkitűzéseinek kiterjesztése révén, egy kötvénykibocsátásra jogosult egységes európai kincstár létrehozása, valamint az euróövezet irányításának javítása és demokratikusabbá tétele; — az európai gazdaságok termelékenységének növelése a fő tényezőkre, azaz a beruházásokra (állami és magánberuházásokra), a kutatásra, a fejlesztésre, az oktatásra és a szakképzésre, valamint a vállalatirányítás és a munkavállalói részvétel javítására való összpontosítás révén; — munkaerőpiacok és a foglalkoztatás minősége: a kollektív tárgyalás és a társadalmi párbeszéd megerősítése, az automatikus stabilizátorok hatékony működésének biztosítása, az európai munkanélküliségi biztosítás megteremtése (a nemzeti rendszerek kiegészítéseképpen), valamint több és jobb aktív foglalkoztatáspolitika kidolgozása, az állami foglalkoztatási szolgálatok új szerepével támogatva; — a társadalmi kohézió előmozdítása a szociális jogok európai pillérének megfelelő és célzottabb finanszírozással történő fejlesztése és alkalmazása, valamint társadalmi párbeszéd révén; — az üzleti tevékenység és a beruházások számára kedvező környezet megteremtésének előmozdítása a vállalatok finanszírozásának javítása révén; a tőkepiaci unió és a bankunió sürgős kiteljesítése, beleértve az európai betétbiztosítási rendszert is; — a tartós munkanélküliség elleni küzdelem és a reményvesztettek újbóli beilleszkedése szintén olyan kulcsfontosságú szakpolitikai terület, ahol sürgősen szükség van célzott intézkedésekre. Az EGSZB támogatja a munkanélküliségi biztosításra vonatkozó minimumkövetelmények megállapítását a nettó bérpótlási arány, a jogosultsági időszak és a fedezeti ráta tekintetében, valamint a munkavállalók munkanélküliség esetén történő képzésének és támogatásának vonatkozásában.

— Elengedhetetlen az állami és a magánberuházások hiányának leküzdése annak érdekében, hogy el lehessen érni a 2007-es rövid távú beruházási szinteket (a GDP 22,5 %-a az Unióban, szemben a jelenlegi 20,5 %-kal; mindkét érték így is lényegesen alacsonyabb Kína és az USA mutatóinál). Ezért a költségvetési politikák egyik fő prioritásának az állami beruházásokat és a magánberuházások elősegítését kell tekinteni, az üzleti környezet javítását szolgáló reformfolyamat mellett. Ezeknek a reformoknak olyan reformokkal kell együtt járniuk, amelyek javítják a foglalkoztatás minőségét, csökkentik a bizonytalan foglalkoztatás riasztóan magas szintjét, és biztosítják a magas szintű szociális és munkavállalói jogokat (29).

— Az EGSZB úgy véli, hogy az AAA minősítésű szociális Európára vonatkozó referenciaértékek és minimumkövetelmények meghatározásakor (30) az Európai Bizottságnak és a tagállamoknak meg kellene állapodniuk a valamennyi tagállamban alkalmazandó, megfelelő minimumjövedelem-rendszerre vonatkozó közös elvekről, meghatározásokról és módszerekről. A referencia-költségvetéssel (31) és az Európai Minimumjövedelem Hálózattal (32) kapcsolatos jelenlegi munka alapul szolgál az Európai Bizottság és a tagállamok számára ahhoz, hogy közös kritériumokat fogadjanak el annak megállapítására, hogy mi minősül megfelelő minimumjövedelemnek az emberek szegénységből való kiemeléséhez és az emberi méltósággal összeegyeztethető méltó élethez. Az összes érdekelt féllel konzultálva fontolóra kellene venni egy e területre vonatkozó uniós jogalkotási kezdeményezést.

— További állami beruházásokra van szükség az egészségügy, az oktatás és a társadalmi befogadás területén, valamint a gazdaság környezetbarátabbá tételére irányulóan, különösen helyi és regionális szinten. Ennek az EGSZB több közelmúltbeli véleményében is javasolt aranyszabály bevezetésével kellene eleget tenni, nevezetesen, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum hiánycéljainak teljesítése tekintetében nem szabad figyelembe venni a beruházási kiadásokat, különösen azokat, amelyek előmozdítják a hosszú távú fenntartható növekedést. Ez egy reformfolyamattal párosulva továbbra is biztosítaná az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságát (33).

— Az EGSZB nyugtázza, hogy az Európai Bizottság megválasztott elnökének eltökélt szándéka, hogy olyan jogi eszközre irányuló javaslatot terjesszen elő, amely biztosítaná, hogy az Unióban minden munkavállaló tisztes minimálbérben részesüljön. Az EGSZB hasznosnak tartja olyan referenciamutatók meghatározását, amelyek a keresettel rendelkezők elszegényedésének megelőzése érdekében segítenek értékelni az alacsony bérek megfelelőségét, többek között azzal, hogy előmozdítják az elemzéseket és a bevált gyakorlatok megosztását a rendelkezésre álló kölcsönös tanulási folyamatok keretében, valamint az átlátható és kiszámítható minimálbérek megállapítására vonatkozó közös szabályokat vezetnek be, amennyiben ilyenek léteznek, és ha a szociális partnerek ezt akarják (34).

— A hivatalba lépő Európai Bizottság politikai prioritásai között kell, hogy szerepeljen a társadalmi egyenlőtlenségek enyhítése, az adókijátszás és az adócsalás elleni küzdelem, valamint az adóterhek méltányosabb elosztásának támogatása. Ezért az EGSZB szorgalmazza az ilyen típusú bűncselekmények és visszaélések elleni európai szintű küzdelem érdekében elfogadott szabályok haladéktalan végrehajtását, továbbá kéri, hogy vizsgálják meg más hatékonyabb intézkedések bevezetésének lehetőségét, amelyek magukban foglalják az adóparadicsomok tiltott tevékenységeinek felszámolására irányuló eszközöket is (35).

3. Egy zöldebb, méltányosabb és befogadóbb jövő építése – sürgős fellépés az éghajlatváltozással és hatásaival szemben

3.1. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a környezet állapota folyamatosan romlik, ezért a környezetvédelemnek az EU kiemelt prioritásának kell lennie, és érvényesülnie kell az Unió valamennyi szakpolitikájában és fellépésében. Az EGSZB rámutat arra, hogy egy megújított uniós iparpolitikai stratégiának összeegyeztethetőnek kell lennie azzal, hogy hathatós lépéseket kell tenni az üvegházhatásúgáz-kibocsátások csökkentése, a megújuló energiaforrások energiamixen belüli arányának növelése, valamint energiamegtakarítások elérése érdekében, biztosítandó, hogy legalább a Párizsi Megállapodás célkitűzései teljeskörűen és haladéktalanul megvalósuljanak. Egyidejűleg az Uniónak nyomást kellene gyakorolnia a Párizsi Megállapodás többi részes felére annak érdekében, hogy teljesítsék kötelezettségvállalásukat, egyenlő versenyfeltételeket biztosítva ezáltal az európai vállalatok számára. Ennek a 2030-ra és 2050-re vonatkozó uniós kibocsátáscsökkentési célok összhangba hozatalában is tükröződnie kell.

3.2. A gyorsabb ütemben változó éghajlat, az összeomló biodiverzitás, az egyéb környezeti kockázatok, valamint a sikeres politikák megvalósításának kollektív kudarca szintén alapvető fenyegetést jelentenek Európa népessége, gazdasága és ökoszisztémái számára. Éppen ezért egy erős, átfogó uniós fenntartható fejlődési stratégiát kell kialakítani 2050-ig terjedően az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrendjének végrehajtásához. Az Uniónak fel kell gyorsítania a lehető legnagyobb mértékben megújuló energián alapuló energiaellátásra irányuló méltányos és fenntartható átmenetet. Ennek az energiaellátásnak környezetbarátnak és megfizethetőnek kell lennie, és támogatnia kell a közösségi és az állampolgári tulajdonlást.

3.3. Európának élen kell járnia a környezet védelmében és az éghajlatváltozás kezelésében. Az EGSZB üdvözli, hogy az EU egyik prioritása az éghajlat-politikai fellépéssel kapcsolatos erőfeszítések fokozása, és ez a jövőben is prioritás marad, ahogy azt az Európai Bizottság megválasztott elnökének, Ursula von der Leyennek politikai iránymutatása rögzíti. A környezeti fenntarthatósághoz széles körű politikamixre lesz szükség, a kereskedelempolitikára is kiterjedően. Emellett kellő időben intézkedéseket kell végrehajtani globális, uniós, nemzeti és regionális szinten olyan területeken, mint az energia és a közlekedés, az adózás, a kutatási, ipari és versenypolitika, valamint a foglalkoztatási és szociálpolitikák.

3.4. Összességében a Párizsi Megállapodás teljeskörű végrehajtásának hatására vonatkozó előrejelzések azt mutatják, hogy az éghajlati szempontból semleges gazdaságra való áttérés az éghajlat-politikai fellépések nélküli forgatókönyvhöz viszonyítva további 1,1 %-kal növelheti a GDP-t, és 0,5 %-kal a foglalkoztatottságot. Ez az eleve várt 12 millió új munkahelyen túlmenően 2030-ig további 1,2 millió munkahelyet jelent az Unióban ( 36 ) . Ahhoz, hogy ez megvalósuljon, egyenlő feltételeket kell teremteni a nemzetközi versenyben, különösen az erőforrás- és energiaigényes európai iparágak tekintetében ( 37 )

3.5. A körforgásos és klímasemleges gazdaságra való áttérés nem lesz eredendően inkluzív, mivel potenciálisan jelentős költségeket és kockázatokat rejt magában bizonyos ágazatok számára. A méltányos átmenet két fő dimenzióra bontható: az „eredményekre”(a dekarbonizált gazdaságon belüli új foglalkoztatási és társadalmi környezet) és a „folyamatra”(hogyan jutunk el odáig). Az „eredménynek”egy szilárd ipari és gazdasági bázisnak kell lennie, a beruházások számára kedvező környezettel és olyan jól működő munkaügyi és oktatási rendszerekkel alátámasztva, amelyek tisztes munkát képesek biztosítani mindenki számára egy befogadó társadalomban, ahol sikerült felszámolni a szegénységet. Az odáig vezető folyamatnak irányított átmeneten kell alapulnia, amelynek keretében minden szinten érdemi gazdaságpolitikákat, valamint társadalmi és civil párbeszédet kell folytatni annak biztosítása érdekében, hogy a terhek és a haszon megosztása igazságos legyen, és senki ne maradjon ki. A szükséges intézkedések és reformok alapvető hatással lehetnek emberekre és régiókra, beleértve a munkaerő ágazatok és szakmák közötti jelentős mértékű átcsoportosítását, valamint a jövőbeni készségigényeket érintő mélyreható változásokat. A fenntartható átmenet beruházásokat követel meg a hatékony és integrált szociális védelmi rendszerek terén. Mindennek szorosan együtt kell járnia a gazdasági és monetáris unió mélyreható és demokratikus megerősítésével, valamint egy olyan szilárd pénzügyi stratégiával is, amely képes megfelelő finanszírozást biztosítani a fenntartható átmenethez egy ambiciózus új többéves pénzügyi keret, a fenntartható és méltányos nemzeti adórendszerek, valamint az erőteljes nemzeti és európai szintű közberuházások tekintetében. Ezzel összefüggésben el kell végezni a többéves pénzügyi keret célravezetőségi vizsgálatát.

3.6. Az olyan uniós eszközök, mint az európai szemeszter, az ESZA és az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap (EGAA), valamint az európai szociális párbeszéd hozzájárulhatnak a méltányos átmenethez azáltal, hogy – többek között átképzéssel, egyénre szabott álláskeresési tanácsadással és esetlegesen jövedelempótlással – támogatják az átállás során azokat a vállalatokat, munkavállalókat és családokat, akik, illetve amelyek energiaigényes ágazatokon belüli munkáktól függtek.

3.7. Az EGSZB üdvözli az éghajlattal kapcsolatos információk vállalatok általi jelentésére vonatkozó, az Európai Bizottság fenntartható finanszírozással kapcsolatos cselekvési terve részét képező új iránymutatásokat, valamint a gazdasági tevékenységek azon típusaira vonatkozó kulcsfontosságú ajánlásokat, amelyek ténylegesen hozzájárulhatnak az éghajlatváltozás mérsékléséhez vagy az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz (taxonómia) ( 38 ) . E tekintetben elengedhetetlen, hogy biztosított legyen a kiszámíthatóság, a bizonyosság és az egyértelműség arra vonatkozóan, hogy mely tevékenységek ténylegesen fenntarthatóak környezeti szempontból ( 39 ) .”

Javaslatok:

— Az EGSZB támogatja, hogy – megfelelő európai és nemzeti szinteken zajló társadalmi párbeszéd keretében – dolgozzanak ki megfelelő intézkedéseket a „méltányos átmenetről”, olyan intézkedéseket és fellépéseket bevezetve, amelyek kezelik, megváltoztatják és biztosítják a minimális védelmet a (technológiai, demográfiai, globalizációs, valamint éghajlatváltozással vagy körforgásos gazdasággal kapcsolatos) átalakulásokból fakadó munkahelyi átszervezések vagy csoportos létszámcsökkentések esetére, ideértve a kollektív tárgyalás folytatásához való jogot, hogy fel lehessen készülni a változásokra és támogatást lehessen nyújtani az érintett munkavállalók részére (a csoportos létszámcsökkentésről szóló irányelv fejleményei) (40).

— A méltányos átmenetnek a fenntartható fejlődés szakpolitikai keretének szerves részét kell képeznie. A méltányos átmenetre irányuló politikáknak az éghajlat-politikai intézkedések hátrányos elosztási hatásainak korrigálására kell összpontosítaniuk, a munkaerőpiaci átmenetek aktív kezelésére kell koncentrálniuk, és foglalkozniuk kell a regionális fejlesztési kérdésekkel is.

— Az éghajlati és környezeti kihívások kezelése érdekében az Uniónak a lineáris gazdaságot körforgásos, szén-dioxid-semleges gazdasággá kell átalakítania, amely biztosítja, hogy a ciklusok hosszan tartóak és a lehető leghatékonyabbak legyenek (41).

— Az EGSZB véleménye szerint a klímavédelmi finanszírozási paktumnak ki kell terjednie az éghajlatváltozási politika valamennyi aspektusára: a méltányos átmenetre (a változás hatásainak mérséklését, valamint a károk és veszteségek ellentételezését célzó intézkedések), továbbá az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással kapcsolatos hathatós politikákra. A körforgásos gazdasági modellt a lehető legnagyobb mértékben előnyben kell részesíteni, és javítani kell a vonatkozó szabályozási keretet. Mindezt megfelelő költségvetésekből kell finanszírozni, a jelenlegi beruházások átirányításával (zöld orientáció) és új elérhető finanszírozási forrásokból (42).

— A paktum világos és kiszámítható hosszú távú európai szakpolitikai keret létrehozását teszi szükségessé a beruházások biztonságos tervezhetőségének biztosításához. E keretrendszer mellett tevékenyen mérlegelni kell különféle szakpolitikai lehetőségeket, például a határokon történő kiigazítást célzó mechanizmusokat, köztük a határátlépési CO2-adót a kibocsátásáthelyezés megelőzése érdekében (43), az olyan termékek vonatkozásában, amelyekre nem ugyanazok a környezeti és szociális normák vonatkoznak (44).

— A fenntarthatósági taxonómia (45) elfogadását és teljeskörű végrehajtását követően adott esetben és alapos hatásvizsgálat alapján meg kell fontolni, hogy szükség lehet-e további jogalkotási intézkedésekre. Ebben az összefüggésben az EGSZB utalni szeretne az európai klímavédelmi finanszírozási paktumról (46) és az Európai Bizottságnak a fenntartható növekedés finanszírozására vonatkozó cselekvési tervéről (47) szóló két véleményére.

— A 2030-ra kitűzött, frissített uniós kibocsátáscsökkentési célok eléréséhez fokozni kell a szén-dioxid-semleges gazdaságba irányuló állami és magánberuházásokat, és gyökeres változásra lesz szükség ahhoz, hogy a Párizsi Megállapodásban meghatározott célértékekkel összhangban 2050-ig megvalósuljon a szén-dioxid-semleges gazdaság. Az Európában megfigyelhető, megújuló energiával kapcsolatos tartósan gyenge beruházási tevékenység szemben áll azzal is, hogy a tagállamokban még mindig magas a fosszilis tüzelőanyagokra vonatkozó és egyéb, környezetvédelmi szempontból káros meglévő támogatások szintje. A probléma nem csak a beruházások elégtelen volta: a meglévő források elosztása szintén nem működik megfelelően. Egyértelmű szakpolitikai célkitűzésekre és egységesebb szakpolitikai keretre van szükség ahhoz, hogy e kedvezőtlen tendenciák megforduljanak. Mindenesetre a fosszilis tüzelőanyagok korának lezárultát Európában olyan beruházásoknak kell kísérniük, amelyek biztosítják a munkavállalók védelmét, új munkahelyek teremtését és a helyi fejlődés támogatását. Az átalakulási folyamatokról tárgyalásokat kell folytatni a szociális partnerekkel és a civil társadalmi szervezetekkel, és e folyamatokhoz átlátható és hatékony kommunikációs politikáknak kell kapcsolódniuk.

— A CO2-kibocsátásokat Unió-szerte szociális szempontból méltányos módon meg kell adóztatni, fizetésre kötelezve a szennyezőket és támogatva a megfizethető tiszta energiába történő beruházást. Az energiaadóztatás elősegítheti a tiszta energiára való átállást, és hozzájárulhat a fenntartható és társadalmilag igazságos növekedéshez.

— Az Unióban a környezettel kapcsolatos legnagyobb egészségügyi kockázatok egyike a légszennyezés, amely évente 400 000 ember korai halálát okozza. A légszennyezés éghajlat-politikai fellépésekkel történő kezelése alkalmat ad arra, hogy növeljük az éghajlatváltozással szembeni politikák iránti társadalmi és politikai támogatást.

— Fontos az energia- és vízszegénység elleni küzdelem, valamint az elérhető, egészséges és minőségi élelmiszerek és biztonságos termékek szavatolása, továbbá a mérgező vegyi anyagoknak való káros kitettség megszüntetése. Az uniós agrárpolitikát is magában foglaló széles körű politikamixnek elő kell segítenie az új társadalmi igények kielégítését, ideértve a fenntartható termelési módszereket, a jobb táplálkozást, az élelmiszer-pazarlás csökkentését, az állatjólét javítását, az éghajlat védelmét és a biológiai sokféleség megőrzését.

— Az Uniónak támogatnia kell a partnerországokat a környezeti szempontból káros támogatások kivezetésére irányuló erőfeszítéseikben, segítve őket a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrend és a Párizsi Megállapodás végrehajtásában.

— Az EU kereskedelempolitikájának összhangban kell lennie a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrenddel és a Párizsi Megállapodással. A kereskedelemről és a fenntartható fejlődésről szóló fejezetekre vonatkozó meglévő rendelkezéseket hatékonyan végre kell hajtani.

4. A polgárok és a szabadságok védelme – béke, igazságosság és erős intézmények

4.1. Az Unió a számos belső és külső kihívás ellenére Európa-szerte és azon túl is a béke, a stabilitás és a jólét záloga. Az EU határozottan kiáll a demokrácia, a jogállamiság és az alapvető jogok elvei mellett. Ezek határozzák meg politikáinkat, és közös kultúránkra építve erősítik az összetartozás érzését. A demokráciát tiszteletben kell tartani Európában, és elő kell mozdítani Európán kívül. Az állampolgári szerepvállalást, a nyilvános elszámoltathatóságot, valamint a méltányosabb, átláthatóbb és inkluzív döntéshozatali folyamatokat minden szinten erősíteni kell.

4.2. Az Uniónak nyitott és élénk társadalmakra van szüksége, ahol az egyének egyenlő jogokat élveznek, megkülönböztetéstől mentesen élhetnek, magánéletüket és biztonságukat pedig teljes mértékben tiszteletben tartják. A kulturális sokszínűség gazdagítja Európát és az európaiakat. A sokféleség Európa identitásának és erejének része.

4.3. Európa előtt jelentős kihívások állnak, amelyeket nemcsak nemzeti, hanem európai nézőpontból is meg kell vizsgálni és meg kell vitatni, maradéktalanul érvényre juttatva az EUSZ 10. és 11. cikkében foglalt rendelkezéseket. Ezért az európai demokráciának erősítenie kell célkitűzéseinek és kihívásainak transznacionális dimenzióját, egyidejűleg előmozdítva az Európai Unió közös értékein alapuló európai polgárságot, több európai intézményi oktatással és egy tanácskozó jellegű, jobban a részvételen alapuló társadalmi keretrendszerrel, továbbá erősebb európai fókusszal.

4.4. A demográfiai tendenciák azt mutatják, Európának szüksége lesz migránsokra, tehetségükre, készségeikre és vállalkozói képességeikre. A harmadik országokkal szorosabban együttműködve sürgősen meg kell változtatni a migrációval kapcsolatos diskurzust és politikákat, biztosítandó a tényeken alapuló racionális vitát. A migránsokra és a menekültekre úgy kellene tekinteni, mint akik nem veszélyt, hanem lehetőséget jelentenek az európai gazdasági és társadalmi modell számára. E célból átfogó megközelítést és stratégiát kell kialakítani a migrációra, többek között a legális migrációra vonatkozóan.

Javaslatok:

— Az Uniónak átfogó és végrehajtható mechanizmusra van szüksége a demokrácia és a jogállamiság helyzetének valamennyi uniós országban történő rendszeres ellenőrzéséhez.

— Támogatni kell a szabad és független médiát és a civil társadalmat, és lehetővé kell tenni számukra, hogy betöltsék szerepüket a demokráciában.

— A fogyasztóvédelmi politika szoros kapcsolatban van a közérdekkel, és ezáltal befolyásolhatja az emberek uniós integrációs folyamat melletti elkötelezettségét. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a fogyasztói jogok érvényesítését és tiszteletben tartását a REFIT-folyamatban, a digitális világban, valamint a termékek és szolgáltatások biztonságossága tekintetében. Az Európai Bizottságnak meg kell erősítenie az energiaszegénység és a fogyasztási szegénység felszámolására irányuló intézkedéseket, és javítania kell valamennyi európai hozzáférését az élelmiszerekhez és a szolgáltatásokhoz. Az Európai Bizottságnak a fogyasztók tájékoztatással, oktatással, részvétellel és szervezkedéssel kapcsolatos jogait is elő kell mozdítania, hogy érdekeik képviseltetve legyenek, amikor az őket érintő szabályokat megalkotják.

— Az Európai Bizottságnak teljeskörűen felül kell vizsgálnia az EU fogyasztóvédelmi politikájának mint horizontális uniós polgársági politikának a legfontosabb jogi és nem jogi eszközeit, és új cselekvési tervet kell benyújtania a fogyasztók védelmére az elkövetkező tíz évet tekintve.

— Ezen túlmenően és figyelembe véve, hogy az általános érdekű szolgáltatásokhoz való hozzáférés a társadalmi igazságosság létfontosságú eleme, és azt a felhasználókkal szembeni egyenlő bánásmód elve támasztja alá, amely tiltja a megkülönböztetés vagy a kirekesztés bármilyen formáját, az EGSZB kéri az általános érdekű szolgáltatásokhoz való egyetemes hozzáférés fogalmának pontosítását, valamint olyan jogalkotási intézkedések bevezetését, amelyek kötelezővé teszik a tagállamok számára a hozzáférési mutatók meghatározását (48).

— Az Európai Bizottságnak európai programot kell előterjesztenie a Lisszaboni Szerződés 19. cikkében meghatározott okokon alapuló megkülönböztetéssel szemben, és konkrét intézkedéseket kell hoznia az egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló irányelv kibontakoztatása és felülvizsgálata, valamint a kiszolgáltatott helyzetben lévő gyermekek, nők, fogyatékossággal élő személyek és idősek körülményeinek és a kiszolgáltatottság új formáinak kezelése érdekében. Az EGSZB javasolja, hogy az Európai Bizottság megbízatásának legelején tegyen sürgős lépéseket ezen a téren.

— Az Európai Bizottságnak az ENSZ Fogyatékossággal Élő Személyek Jogainak Bizottsága által kiadott ajánlásokkal összhangban konkrét kezdeményezéseket kellene indítania, külső politikáiban és programjaiban pedig érvényesítenie kell a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményt, ideértve egy minden tagállamban elismert uniós fogyatékossági kártya bevezetését is. 2020-ban az Uniónak elő kellene terjesztenie a fogyatékossággal élők jogaira vonatkozó, a 2020 és 2030 közötti időszakra szóló európai menetrendre irányuló javaslatát, és 2023-at a fogyatékossággal élők jogainak európai évévé kellene nyilvánítania.

— Az EGSZB emellett arra is biztatja az Európai Bizottságot, hogy valamennyi szinten támogassa az oktatási intézményekben azokat a tevékenységeket, amelyek segítik a diákokat az álhírek és a tudományosan megalapozott tények egymástól való megkülönböztetésében.

— Az Uniónak egy nemek közötti egyenlőségre vonatkozó integrált és ambiciózus ötéves uniós stratégia részeként egy, a nemek közötti egyenlőséget célzó transzformatív és mérhető menetrend végrehajtásával fejlesztenie kell a nemek közötti egyenlőség biztosítására irányuló politikáit és fellépéseit. Az említett stratégiának magában kell foglalnia a nemek közötti bérszakadék felszámolását, többek között egy olyan konkrét eszköz révén, amely javítja a vállalatok bérpolitikával kapcsolatos átláthatóságát és a nemek közötti bérszakadék kezelésére irányuló stratégiáikat, továbbá foglalkoznia kell a nemek közötti bérszakadék leküzdésére irányuló cselekvési tervben meghatározott valamennyi területtel. Emellett az Uniónak szavatolnia kell, hogy valamennyi, halmozott megkülönböztetéssel szembesülő személy egyenlő esélyekkel rendelkezzen a társadalomban.

— Az EGSZB hangsúlyozza, hogy haladéktalanul támogatni és integrálni kell a menekülteket és menedékkérőket. Felkéri az Európai Bizottságot, hogy sürgősen kezdeményezzen és indítson útjára hatékony reformot a közös európai menekültügyi rendszer tekintetében, biztosítva, hogy az tartsa tiszteletben az emberi jogokat, valamint ténylegesen közös rendszert hozva létre valamennyi tagállam számára. Javasolja továbbá, hogy a valós szükségletek kielégítése érdekében történjen előrelépés az áttelepítés és a menekülteknek kiadott humanitárius vízumok terén. Felkéri az Európai Bizottságot, hogy fokozza erőfeszítéseit a menekültek tagállamok közötti elosztásáról szóló megállapodás végrehajtásának nyomon követésével és elősegítésével kapcsolatban.

— Továbbá kéri, hogy a migrációs áramlatok származási és tranzitországait képező harmadik országokkal fennálló partnerségi megállapodások felülvizsgálata során tartsák tiszteletben az emberi jogokat és a nemzetközi jogot, és kerüljenek kidolgozásra pénzügyi eszközök a migráció kiváltó okainak kezeléséhez.

— A partnerországokkal való együttműködés elengedhetetlen a migráció kiváltó okainak kezeléséhez, a menekültek segítéséhez, a vegyes migrációs áramlások kezeléséhez, az embercsempészés elleni küzdelemhez, valamint a visszatérés és visszafogadás kivitelezéséhez. A humanitárius, fejlesztési és politikai eszközöket össze kell hangolni ahhoz, hogy hathatós támogatást nyújtsanak az emberek számára a hazájukban.

— Az Uniónak olyan szakpolitikákat és intézkedéseket kell elfogadnia, amelyek támogatják a biztonságos, rendezett és szabályos migrációt, valamint erősítik a befogadást és a társadalmi kohéziót. Az Uniónak szabályoznia kell a „lakóhelyüket környezeti okok miatt elhagyni készülő személyek”jogállását, és az ILO-val szorosabban együttműködve kellene fellépnie a munkaerő-migráció és az integrációs programok terén (49).

— Az EGSZB kéri, hogy biztosítsanak biztonságos, jogszerű útvonalakat az Unió felé elinduló menekültek számára. Össze kell hangolni a tagállamok, valamint az európai és a nemzeti szereplők fellépéseit, szem előtt tartva a közös felelősségvállalást, a menekültek méltányos elosztását, a konvergenciát és az alapvető jogok tiszteletben tartását. A cél az, hogy több lehetőség álljon rendelkezésre a családegyesítésekhez, a migránsok Unión belüli áthelyezéséhez és az áttelepítéshez.

5. Az európai érdekek és értékek előmozdítása a világban – a végrehajtási eszközök erősítése és a fenntartható fejlődést szolgáló globális partnerség újjáélesztése

5.1. Az egyre több pólusúvá és széttagoltabbá váló világban az Uniónak meg kell erősítenie pozícióját ahhoz, hogy fenn tudja tartani jólétét, biztonságát és értékeit. Amint ezt a 2016. júniusi globális stratégia kiemelte, Európának vezető szerepet kell vállalnia a nagyvilágban, és ennek jegyében következetesen és határozottan támogatnia kell az ENSZ köré szerveződő, multilaterális és szabályokon alapuló világrendet. Az Uniónak elő kell mozdítania az alapértékeinkre, azaz a szociális piacgazdaságra, az emberi jogokra, a jogállamiságra, a fenntartható fejlődésre, a multilateralizmusra, valamint a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartására épülő globális kormányzást.

5.2. Az Uniónak kiemelten kell törekednie arra is, hogy a jogok és a kötelességek világos egyensúlyának megteremtésével szilárd kapcsolatokat építsen ki közeli szomszédjaival. Utalni lehetne az uniós szomszédságpolitikára és fejlesztéspolitikára mint uniós prioritásokra, valamint arra, hogy az EU a világ legnagyobb adományozója. A civil társadalomnak részt kellene vennie ezen politikák nyomon követésében.

5.3. Az Uniónak fenn kell tartania a bővítési folyamat lendületét, és folytatnia kell a csatlakozási tárgyalásokat és programokat a nyugat-balkáni országokkal.

5.4. Az EU kereskedelempolitikája olyan kulcstényező, amely az egész Unióban érvényesül, és valóban egyesíti valamennyi tagállamot. A kereskedelempolitika segített az EU-nak abban, hogy a partnereinek széles körével folytatott kereskedelmen keresztül növelje a jólétét. Mindeközben az EU megtestesíti és – a kereskedelmen keresztül – előmozdítja a társadalmi befogadás és a környezetvédelem értékeit, amelyeknek létfontosságú szerepe van a fenntartható globalizáció formálásában – másképpen megfogalmazva a globalizáció olyan formájáról van szó, amely nemcsak a nagyvállalatoknak és a befektetőknek kedvez, hanem az átlagpolgároknak, a munkavállalóknak, a mezőgazdasági termelőknek, a fogyasztóknak, a kézműveseknek és a szabadfoglalkozásúaknak, valamint a kkv-knak és különösen a mikrovállalkozásoknak is. A kereskedelem emellett a fejlődő világgal kapcsolatos uniós politika támogatásának fontos eszköze, amely hozzájárul a fejlesztésről a partnerségre való váltáshoz, különösen Afrika esetében.

5.5. Európának tisztességes és korszerű adópolitikára van szüksége, amely igazodik a digitális gazdaság kihívásaihoz, és egyenlő versenyfeltételeket biztosít az internetes óriások, az internetes áruplatformok és a helyi vállalkozások számára. Az adókijátszás, az adócsalás és az adókikerülés elleni küzdelem kiterjedtebb együttműködést tesz szükségessé nemzetközi szinten és a nemzeti adóhatóságok között.

Javaslatok:

— Az EGSZB ambiciózus kereskedelempolitikai menetrend kialakítását szorgalmazza három szinten, egyoldalú, kétoldalú és többoldalú szinten – ez a politika biztosítani fogja a növekedést, és minőségi munkahelyek létrejöttét eredményezi az Unióban, miközben globális szinten előmozdítja a szabályokon alapuló kereskedelempolitikát.

— Az Uniónak emellett a kereskedelmi megállapodásokról szóló tárgyalások során – az európai civil társadalommal és azon belül a vállalkozásokkal együtt – tevékenyen elő kell mozdítania az emberi jogok maradéktalan tiszteletben tartását. Ezenkívül tiszteletben kell tartani az ILO egyezményeit. Az említett megállapodásokat demokratikus felügyeletnek kell alávetni, biztosítva a civil társadalom megfelelő részvételét, és amennyiben nem kerül sor az ILO-egyezmények megfelelő ratifikálására, illetve végrehajtására, határozott kötelezettségvállalásokat tartalmazó menetrendet kell kidolgozni (50).

— Az Uniónak emellett határozott kötelezettségvállalást kell beillesztenie a Párizsi Megállapodással és a Biológiai Sokféleség Egyezménnyel kapcsolatban annak érdekében, hogy valódi szociális, fogyasztóvédelmi és környezetvédelmi záradékokat lehessen belefoglalni minden egyes kereskedelmi megállapodásba (Európa minden potenciális kereskedelmi partnere érintett lenne, mivel az ENSZ 197 tagállama közül 195 aláírta az egyezményt). A globális szintű szén-dioxid-árazás lehetőségét – különösen az erőforrás- és energiaigényes európai iparágak tekintetében (51) – szintén meg lehetne alaposabban vizsgálni, és – amennyiben az EU és a WTO szabályai szerint megfelelően kerülnek kialakításra – tevékenyen elő kellene mozdítani (52). A cél elérését segíthetné egy határátlépési CO2-adó.

— Az EGSZB arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy erősítse meg a párbeszédet a civil társadalommal a jelenlegi és a jövőbeli kereskedelmi megállapodások kereskedelemre és fenntartható fejlődésre vonatkozó fejezeteinek megfelelőbb érvényesülése érdekében. Az EGSZB szorgalmazza, hogy az Európai Bizottság legyen ambiciózusabb, különösen annak érdekében, hogy erősítse a kereskedelemre és fenntartható fejlődésre vonatkozó fejezetekben foglalt kötelezettségvállalások tényleges végrehajthatóságát (53). Az Uniónak ezen túlmenően valamennyi jövőbeni kereskedelmi megállapodásába bele kell foglalnia az emberi jogokra, a fogyasztóvédelemre és a munkavállalók jogaira vonatkozó legmagasabb szintű védelmet. Ezenkívül tiszteletben kell tartani az ILO egyezményeit. A megállapodásokat demokratikus felügyeletnek kell alávetni, biztosítva a civil társadalom megfelelő részvételét.

— Az EGSZB támogatja a méltányos adózást, valamint az adócsalás, az adókijátszás, a pénzmosás és az adóparadicsomok pénzügyi gyakorlatai elleni küzdelmet; az uniós intézményeknek, kormányoknak és vállalkozásoknak közös célul kell kitűzniük, hogy együttműködjenek a két adókikerülés elleni irányelvhez hasonló hatékony mechanizmusok bevezetése érdekében.

— Az EU-nak együtt kell működnie más gazdasági térségekkel ahhoz, hogy világszerte hatékonyan küzdjenek a korrupció és az adókijátszás ellen, és biztosítsák, hogy a társasági adóra vonatkozó nemzetközi szabályok egyértelműek, átláthatók, objektívek és kiszámíthatók legyenek.

— Az internetes platformokat és egyéb digitális eszközöket használó új üzleti modellek azt eredményezték, hogy a vállalatok kevésbé támaszkodnak a fizikai jelenlétre egy adott országban. Az EGSZB nagyon fontosnak tartja, hogy a kereskedelmi partnerekkel párbeszédet folytatva új elveket dolgozzanak ki arra vonatkozóan, hogy a vállalati nyereséget hogyan rendeljék hozzá egy uniós tagállamhoz, és hogyan adóztassák meg, valamint hogy aktívan részt vegyenek az OECD/G20 szintjén a digitalizált gazdaságra vonatkozó globális megállapodásról folyó tárgyalásokban, annak érdekében, hogy elkerüljék a kereskedelmi és adózási feszültségeket a világ nagy gazdasági szereplői között (54).

6. A prioritások erős irányítás és erősebb uniós költségvetés révén történő megvalósítása

6.1. A gazdaságok és a munka világának változásai, az éghajlatváltozás és az átalakuló geopolitikai helyzet már most is hatást gyakorol Uniónkra, és jelentős részben ezek fogják meghatározni a jövőnket. Az Uniónak újfajta irányítási megközelítésre, valamint adott esetben új szabályokra és eszközökre van szüksége az uniós politikák meghatározása és végrehajtása tekintetében. A fenntartható fejlődés olyan holisztikus, minden ágazatra kiterjedő politikát tesz szükségessé, amely biztosítja a gazdasági, társadalmi és környezeti kihívások együttes kezelését.

6.2. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az Uniónak ezeket a kihívásokat erős politikai elkötelezettséggel, nagyobb fokú és jobb politikai integrációval kell kezelnie, maradéktalanul tiszteletben tartva és előmozdítva az emberi jogokat, az alapvető szabadságokat és a demokratikus elveket, és együttműködve egymással.

6.3. Az EGSZB rámutat arra, hogy a pénzügyi és gazdasági válság nyomán megbomlott az egyensúly az Unió legfontosabb intézményei között. Ez az uniós szintű irányítás és igazgatás új formáit teszi szükségessé. A demokratikus elszámoltathatóság fokozása érdekében erősíteni kell az Európai Parlament szerepét.

6.4. A szociális jogok európai pillérének és a fenntartható fejlődési céloknak a megvalósításához szilárd költségvetési alapra , kedvező üzleti környezetre, valamint állami és magánberuházásokra van szükség . A következő többéves pénzügyi keretről folytatott tárgyalások során törekedni kell arra, hogy megfelelő finanszírozás legyen biztosított a foglalkoztatás- és szociálpolitikához, a környezetvédelmi politikákhoz és a termelő beruházásokhoz.

6.5. A következő többéves pénzügyi keret éghajlati dimenziójának erősítéséhez az első lépés lehetne az éghajlati szempontok érvényesítésére irányuló célkitűzés 40 %-ra emelése a teljes többéves pénzügyi keret vonatkozásában, az EGSZB kérésének megfelelően. Ehhez valamennyi ágazati éghajlati célkitűzést ennek megfelelően ki kellene igazítani, és jogilag kötelező érvényűvé kellene tenni. Az Európai Bizottságnak és a Parlamentnek emellett együtt kellene működnie egymással annak biztosítása érdekében, hogy az új KAP zöld architektúráját, nevezetesen a feltételességet és az ökorendszereket környezeti szempontból hatékonyan hajtsák végre, kivezessék az éghajlatra nézve káros projektek uniós támogatását, és javítsák az éghajlati szempontú nyomon követéshez használt módszertanokat. Ezek jelentős erőforrásokat is felszabadítanának, amelyekkel – új eszközök létrehozása vagy a meglévők megreformálása révén – támogatni lehetne az energiarendszer átalakítása által leginkább érintett személyeket és térségeket.

6.6. A Szerződések által bizonyos alapvető kérdésekben megkövetelt egyhangúság majdhogynem áthidalhatatlan akadályt jelent fontos pillanatokban és alapvető döntések meghozatalában, ezért az EGSZB amellett érvel, hogy a döntéshozatali eljárásokban a Tanács éljen a minősített többségi szavazás elvével, és a jogszabályok megalkotásakor minden területen, ahol csak lehetséges, a rendes jogalkotási eljárást alkalmazza. Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a jelenlegi Szerződések értelmében ez az ún. „passerelle”klauzulák alkalmazásával érhető el, vagy – megerősített együttműködés esetében – az EUMSZ 333. cikkének érvényesítésével ( 55 )

Javaslatok:

— Az intézményközi együttműködés jelentőségének előmozdítása, tiszteletben tartva ugyanakkor az egyes intézmények Szerződésekben foglalt előjogait; ehhez az együttműködéshez új kereteket biztosít a jogalkotás minőségének javításáról szóló 2016. április 13-i intézményközi megállapodás. Az EGSZB véleménye szerint az EGSZB-t be kellene vonni annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi érintett érdekelt fél véleményét figyelembe vegyék, végső soron elősegítve a polgároknak az EU munkájában való részvételét.

— Az Európai Bizottság minőségi jogalkotásra irányuló eszközeinek használata szintén a fenntartható fejlődésnek az európai politikákban való általános érvényesülését szolgálja. Az Európai Bizottság minden hatásvizsgálatában értékelni kell a környezeti, éghajlati, társadalmi és gazdasági hatásokat, biztosítva, hogy mindig figyelembe vegyék a fenntarthatóság szempontját. Az utólagos értékelések során szintén mindhárom dimenziót elemezni kell, erős, integrált megközelítést alkalmazva. A Szerződés rendelkezéseivel összhangban, amely a szociális kérdéseket érintő jogszabályokkal összefüggésben külön előírja ezt (a 154. cikk (2) bekezdése), konzultálni kell a szociális partnerekkel is; a minőségi jogalkotásra irányuló eszközkészlet egy másik eleme az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, a Régiók Európai Bizottságával és a nemzeti parlamentekkel folytatott konzultáció, hogy teljesüljön az inkluzivitás követelménye, amely a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrendnek is központi eleme (56).

— Az EGSZB határozottan úgy véli, hogy a javasolt 2021 és 2027 közötti többéves pénzügyi keret nem alkalmas az Európai Tanács 2019 és 2024 közötti időszakra vonatkozó stratégiai menetrendjében és a 2019 és 2024 közötti új Európai Bizottság politikai iránymutatásában foglalt új kihívások kezelésére. Az EGSZB javasolja a finanszírozás növelését, hogy lehetővé váljék i. a szociális jogok európai pillérének tagállamok általi végrehajtása annak érdekében, hogy a fenntartható gazdasági fejlődéssel összefüggésben ösztönözzék a színvonalas munkahelyek létrehozását; ii. az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrendjének végrehajtása; valamint iii. a Párizsi Megállapodás végrehajtása, amely előmozdítja a környezetbarát és digitalizált társadalmak felé történő méltányos átmenetet.

— A tagállamok uniós pénzeszközökből való részesedését a jogállamiság elvének tiszteletben tartásához kell kötni, amely az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. cikke szerint az uniós értékek egyik alappillére. Az EGSZB emellett úgy véli, hogy ezt a feltételességet ki lehetne terjeszteni az uniós Szerződésekben foglalt egyéb, a jogállamisághoz kapcsolódó elvekre is (57).

— A támogatandó projekteket – amelyek összhangban lesznek az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival, és amelyek jelentős forrásokat igényelnek az innováció és a K+F számára – egy, a különböző finanszírozási források (köztük a jövőbeni többéves pénzügyi keret) vizualizálását lehetővé tevő eszköz révén és különböző kezdeményezésekre alapozva (58) kell megvalósítani, nevezetesen: — a fenntartható beruházások finanszírozásának a zöld orientáció révén történő átirányítása, és ebben az összefüggésben az Európai Beruházási Bank (EBB) „zöld címkéjű”hiteleinek támogatása, — az Európai Központi Bank (EKB) mennyiségi lazításának finanszírozási forrásként történő felhasználása, — az Európai Stratégiai Beruházási Alap éghajlatváltozás elleni küzdelemre szánt részének 40 %-ra történő növelése; — az Uniónak olyan szintű ambíciót kell mutatnia, amely megfelel az éghajlatváltozás elleni küzdelemben rejlő kihívás nagyságrendjének; összköltségvetésének (2021–2027 közötti többéves pénzügyi keret) átlagosan 40 %-át kell erre a célkitűzésre fordítania; — az Európai Kohéziós Alapnak a jelenlegi 20 %-hoz képest történő növelése, — a nyugdíj- és biztosítási alapok 3 %-ának mozgósítása, — a vállalkozások, konkrétan a kkv-k és különösen a mikrovállalkozások támogatása kutatás-fejlesztési beruházásaikban, 100 milliárd euróig terjedő keretösszeget szánva erre a célra; — az éghajlatváltozás elleni küzdelemben részt vevő déli országok pénzügyi támogatására vonatkozó kötelezettségvállalások betartása (59).

7. Az EGSZB vezető szerepet tölt be a civil társadalom uniós ügyekben való részvételében és elősegíti azt – a civil társadalmi szervezetek szerepvállalása, bevonása és a velük történő konzultáció

7.1. A fenntarthatóság valamennyi – gazdasági, társadalmi és környezeti – dimenziójának előmozdítása jelentős erőfeszítést és elkötelezettséget igényel valamennyi érintett szereplő részéről. A civil társadalom strukturált bevonásával zajló nyílt, demokratikus vita meghatározó szerepet játszik abban, hogy az átmenet méltányos és hatékony legyen. Nyíltan és átlátható módon foglalkozni kell az „eredmények”, a „hogyan érhetjük el”kérdéseivel és azzal, hogy miként biztosítható, hogy a teher és a haszon megosztása igazságos legyen, és senki se maradjon le.

7.2. Az EGSZB hangsúlyozza a civil társadalom alapvető szerepét a szakpolitikák kialakításában, végrehajtásában és nyomon követésében, azok mindegyik szakaszában, és minden szinten, így helyi szinten is. Ez megköveteli a kultúra megváltozását és a civil társadalom értékének uniós és tagállami szintű elismerését, amit már az EUSZ 11. cikke is rögzít, amely előírja, hogy az uniós intézményeknek elő kell mozdítaniuk és elő kell segíteniük a horizontális és vertikális civil párbeszédet, átfogó konzultációkat kell folytatniuk, és le kell fektetniük az európai polgári kezdeményezések alapjait. Ezek egymást kiegészítő folyamatok, amelyekre az EGSZB-vel folytatott egyeztetés és a szociális párbeszéd sérelme nélkül kerül sor.

7.3. A civil társadalomnak megvan az a képessége, hogy valóban nagyon különböző és néha eltérő érdekeket tükrözzön, és azokra felhívja a döntéshozók figyelmét. Az EGSZB nagyon jó példa erre a folyamatra, és teljes mértékben elkötelezett amellett, hogy továbbra is betöltse szerepét: elősegítse a párbeszédet, illetve hidakat építsen a civil társadalmon belül és a többi európai intézmény felé.

Javaslatok:

— Tekintve, hogy az EGSZB a civil társadalom intézményes képviselete uniós szinten, szerepét alaposan és széles körben meg kell erősíteni, és fel kell használni a civil társadalom uniós ügyekbe történő bevonásának és a velük való konzultációnak a vezetéséhez és elősegítéséhez. Ennélfogva aktívan be kell vonni az Európa jövőjéről szóló konferencia előkészítésébe és megvalósításába, amely várhatóan 2020-ban kezdődik, ahogyan Ursula von der Leyen európai programjában szerepel.

— Az EGSZB szorosan nyomon követi azokat a strukturált párbeszédeket és konzultatív fórumokat, amelyek összefogják és bevonják a civil társadalmi szervezeteket és más szereplőket az uniós intézményektől és a tagállamokból (például a körforgásos gazdaság érdekelt feleinek európai platformja, az Európai Migrációs Fórum), és tevékenyen részt vesz bennük. Ezeknek a REFIT-hez hasonló platformoknak a létrehozásakor az Európai Bizottságnak gondolnia kellene arra is, hogy – a Szerződések által az EGSZB-nek biztosított mandátum alapján – az EGSZB is képviselve legyen ezekben, és ennek keretében pedig biztosítania kellene, hogy ez a képviselet tükrözze, hogy az EGSZB három csoportból áll össze.

— Az EGSZB kiemeli, hogy uniós szinten a civil társadalmi szervezetek nincsenek strukturált módon bevonva a kohéziós politika végrehajtásának nyomonkövetési folyamatába. Ezért határozottan azt javasolja az Európai Bizottságnak, hogy a munkaadók és a munkavállalók szervezeteinek, valamint egyéb érdekelt civil társadalmi szervezeteknek a részvételével hozzon létre egy európai civil társadalmi kohéziós fórumot (60).

— A nyilvánosság, azon belül a szervezetek és a magánszemélyek észrevételeinek összegyűjtését célzó internetes portálok létrehozásakor az Európai Bizottságnak különbséget kell tennie a civil társadalmi szervezetektől és a magánszemélyektől érkező hozzájárulások között. Ennek érdekében az Európai Bizottságnak az EGSZB-vel együttműködve az átláthatósági nyilvántartás alapján fel kell térképeznie az érdekelt feleket, hogy reprezentatív és földrajzilag kiegyensúlyozott célcsoportokat jelöljön ki. Az Európai Bizottságnak gondoskodnia kell arról is, hogy kvantitatív és kvalitatív szempontokból is súlyozza a válaszokat. Emellett az Európai Bizottságnak folyamatosan dolgoznia kell azon, hogy ezek a konzultációk egyre javuljanak a résztvevők irányában az átláthatóság, a hozzáférhetőség, a visszajelzés és az elszámoltathatóság szempontjából.

— Annak érdekében, hogy e gyakorlatokkal kapcsolatban stratégiaibb megközelítést lehessen kialakítani, strukturáltabb intézményi és képviseleti alapokra helyezve azokat, az Európai Bizottságnak szorosan együtt kell működnie az EGSZB-vel, és ki kell kérnie annak feltáró véleményét arról, hogy miként lehet hatékonyabban és állandó jelleggel megszervezni a civil párbeszédet, aminek eredményeként az Európai Bizottságnak egy konkrét közleményt kellene elfogadnia.

— Javítani kell az európai polgári kezdeményezés hatékonyságát, olyan új módozatok feltérképezésével – ideértve a digitális eszközök alkalmazását –, melyek révén fokozható a fiatalok és különösen a veszélyeztetett csoportok tagjainak részvétele.

Kelt Brüsszelben, 2019. október 30-án. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Luca JAHIER

(1) Az Európai Parlament „Global Trends to 2035”(Globális tendenciák 2035-ig) című tanulmánya és a European Strategy and Policy Analysis System (Európai Stratégiai és Politikai Elemzőrendszer, ESPAS) Global Trends to 2030: Challenges and Choices for Europe (Globális tendenciák 2030-ig: kihívások és lehetőségek Európa számára) című 2019. április 9-i jelentése.

(2) A fenntartható fejlődési célok támogatása világszerte: az Európai Unió és tagállamai 2019. évi közös összefoglaló jelentése, 2019. május 16.

(3) Miniszteri nyilatkozat, A szolidaritásról és a méltányos átmenetről szóló sziléziai nyilatkozat, elfogadva az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) Részes Feleinek 24. konferenciája (COP24) során tartott vezetői csúcstalálkozó alkalmával 2018. december 3-án a lengyelországi Katowicében.

(4) Az EGSZB 2019. szeptember 26-i véleménye a Fenntartható Európa 2030-ra című vitaanyagról (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(5) Az EGSZB 2019. március 13-i véleménye: Európa polgárainak meghallgatása a fenntartható jövő érdekében (Nagyszeben és a további lépések) (HL C 228., 2019.7.5., 37. o.).

(6) Az EGSZB 2017. január 25-i véleménye: A szociális jogok európai pillére (HL C 125., 2017.4.21., 10. o.).

(7) Ambiciózusabb Unió: Programom Európa számára – Politikai iránymutatás a hivatalba lépő következő Európai Bizottság számára (2019–2024).

(8) Az Európai Parlament és a Tanács 1386/2013/EU határozat a(2013. november 20.) a 2020-ig tartó időszakra szóló általános uniós környezetvédelmi cselekvési programról: „Jólét bolygónk felélése nélkül”(HL L 354., 2013.12.28., 171. o.).

(9) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(10) Az Európai Bizottság 2019. évi nyári előrejelzése, https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-performance-and-forecasts/economic-forecasts/summer-2019-economic-forecast-growth-clouded-external-factors_en.

(11) Az EGSZB 2019. január 24-i véleménye: Ajánlás tanácsi ajánlásra az euróövezet gazdaságpolitikájáról (HL C 159., 2019.5.10., 49. o.).

(12) Az OECD 2019. március 1-jei jelentése: Going beyond GDP: Measuring What Counts for Economic and Social Performance (A GDP-n túl: a gazdasági és társadalmi teljesítmény szempontjából fontos tényezők mérése) és az EGSZB 2012. március 29-i véleménye: A GDP-n innen és túl – a civil társadalom bevonása a kiegészítő mutatók kidolgozásának folyamatába (HL C 181., 2012.6.21., 14. o.).

(13) Az EGSZB 2019. július 17-i véleménye: Az állami foglalkoztatási szolgálatok (áfsz) új szerepe a szociális jogok európai pillérének végrehajtásával összefüggésben (HL C 353., 2019.10.18., 46. o.).

(14) Intézményközi nyilatkozat a szociális jogok európai pilléréről (HL C 428., 2017.12.13., 10. o.).

(15) Az ENSZ Közgyűlése által 2015. szeptember 25-én elfogadott határozat: Alakítsuk át világunkat: a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrend.

(16) Lásd különösen a 2019. január 24-i véleményt: Ajánlás tanácsi ajánlásra az euróövezet gazdaságpolitikájáról (HL C 159., 2019.5.10., 49. o.), továbbá a 2018. február 14-i véleményt:Tanulságok a szigorú megszorító politikák elkerülésének érdekében az EU-ban, (HL C 227., 2018.6.28., 1. o.), a 2018. január 18-i véleményt: Ajánlás tanácsi ajánlásra az euróövezet gazdaságpolitikájáról (HL C 197., 2018.6.8., 33. o.), a 2013. július 10-i véleményt: Zöld könyv az európai gazdaság hosszú távú finanszírozásáról (HL C 327., 2013.11.12., 11. o.), a 2014. március 26-i véleményt: A szociális beruházások hatásai a foglalkoztatásra és az államháztartásra (HL C 226., 2014.7.16., 21. o.), a 2018. április 14-i véleményt: A szociális jogok európai pillérének finanszírozása (HL C 262., 2018.7.25., 1. o.), valamint 2019. február 20-i véleményt: 2019. évi éves növekedési jelentés: Egy erősebb Európáért, amely képes szembenézni a globális bizonytalansággal (HL C 190., 2019.6.5., 24. o.).

(17) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(18) Az EGSZB 2018. október 17-i véleménye az Európai Szociális Alap Pluszról (ESZA+) (HL C 62., 2019.2.15., 165. o.).

(19) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(20) Az EGSZB 2018. október 17-i véleménye: Európai klímavédelmi finanszírozási paktum (HL C 62., 2019.2.15., 8. o.).

(21) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(22) A munka jövőjével foglalkozó ILO globális bizottság jelentése – Work for a brighter future (Munka egy szebb jövőért), 2019. január 22. A jelentés az egyetemes munkaügyi garancia részévé teszi az egészségvédelmet és a biztonságot.

(23) Az EGSZB 2019. szeptember 25-i véleménye: A munkahelyi egészségvédelemmel és biztonsággal kapcsolatos beruházások költségeinek és hasznának összefoglalása (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(24) Employment and social development in Europe 2019 (Foglalkoztatási és szociális fejlemények Európában 2019-ben). 2019. március 26-i negyedéves áttekintés.

(25) Az EGSZB 2019. szeptember 25-i véleménye: A szociális jogok európai pillére – a kezdeti végrehajtás értékelése és ajánlások a jövőre (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(26) Az EGSZB 2017. szeptember 21-i véleménye: Átállás egy fenntarthatóbb európai jövőre – stratégia 2050-ig (HL C 81., 2018.3.2., 44. o.).

(27) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(28) Az EGSZB 2019. július 17-i véleménye: Az európai gazdaság rugalmasabbá és fenntarthatóbbá tétele (HL C 353., 2019.10.18., 23. o.).

(29) Lásd a 11. lábjegyzetet.

(30) Az EGSZB 2019. február 20-i véleménye: Európai keretirányelv a minimumjövedelmi rendszerekről (HL C 190., 2019.6.5., 1. o.).

(31) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1092&intPageId=2312&langId=hu

(32) https://emin-eu.net/what-is-emin/

(33) Lásd a 16. lábjegyzetet.

(34) Lásd a 25. lábjegyzetet.

(35) Lásd a 11. lábjegyzetet.

(36) Eurofound (2019), Future of manufacturing - Energy scenario: Employment implications of the Paris Climate Agreement (A gyártás jövője – Energetikai forgatókönyv: a Párizsi Megállapodás foglalkoztatottságra gyakorolt következményei), Eurofound kutatási jelentés, 2019. február.

(37) Az EGSZB 2019. július 17-i véleménye: Az éghajlat- és energiapolitikák összehangolása ipari-ágazati szempontból (HL C 353., 2019.10.18., 59. o.).

(38) Az Európai Bizottság 2019. június 18-i közleménye: A nem pénzügyi jelentéstételre vonatkozó iránymutatás: Az éghajlattal kapcsolatos információk jelentésére vonatkozó kiegészítés.

(39) Az EGSZB 2018. október 17-i véleménye: Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról (COM(2018) 353 final – 2018/0178 (COD)) és Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az (EU) 2016/1011 rendeletnek a karbonszegénységi referenciamutatók és a karboncsökkentési referenciamutatók tekintetében történő módosításáról (COM(2018) 355 final – 2018/0180 (COD) (HL C 62., 2019.2.15., 103. o.).

(40) Lásd a 25. lábjegyzetet.

(41) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(42) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(43) Lásd a 7. lábjegyzetet.

(44) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(45) Lásd a 38. lábjegyzetet.

(46) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(47) Az EGSZB 2018. október 17-i véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Központi Banknak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Cselekvési terv: A fenntartható növekedés finanszírozása (COM(2018) 97 final) (HL C 62., 2019.2.15., 73. o.).

(48) Az EGSZB 2019. június 19-i véleménye: A szociális pillér hatékonyabb végrehajtása az alapvető szolgáltatások előmozdítása révén (HL C 282., 2019.8.20., 7. o.).

(49) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(50) Az EGSZB 2018. február 14-i véleménye: A kereskedelemre és a fenntartható fejlődésre vonatkozó fejezetek az uniós szabadkereskedelmi megállapodásokban (HL C 227., 2018.6.28., 27. o.).

(51) Az EGSZB 2019. július 17-i véleménye: Az éghajlat- és energiapolitikák összehangolása ipari-ágazati szempontból (HL C 353., 2019.10.18., 59. o.).

(52) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(53) Az EGSZB 2018. február 14-i véleménye: A kereskedelemre és a fenntartható fejlődésre vonatkozó fejezetek az uniós szabadkereskedelmi megállapodásokban (HL C 227., 2018.6.28., 27. o.).

(54) Az EGSZB 2018. július 12-i véleménye: A digitális gazdaságban működő multinacionális vállalatok nyereségének megadóztatása (HL C 367., 2018.10.10., 73. o.).

(55) Az EGSZB 2015. szeptember 17-i véleménye: A Lisszaboni Szerződés javítása (HL C 13., 2016.1.15., 183. o.).

(56) Lásd az 5. lábjegyzetet.

(57) Az EGSZB 2018. szeptember 19-i véleménye: A 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret (HL C 440., 2018.12.6., 106. o.).

(58) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(59) Lásd a 19. lábjegyzetet.

(60) Az EGSZB 2018. október 17-i véleménye: Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és a Kohéziós Alapról (HL C 62., 2019.2.15., 90. o.).