C 416/18

Az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett, egy borágazati elnevezéshez tartozó termékleírás standard módosításának jóváhagyásáról szóló értesítés közzététele

(2019/C 416/10)

Ez az értesítés az (EU) 2019/33 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) 17. cikke (5) bekezdésének megfelelően kerül közzétételre.

ÉRTESÍTÉS STANDARD MÓDOSÍTÁS JÓVÁHAGYÁSÁRÓL

„Sicilia”

PDO-IT-A0801-AM04

Az értesítés időpontja: 2019.9.6.

A JÓVÁHAGYOTT MÓDOSÍTÁS LEÍRÁSA ÉS INDOKOLÁSA

1. A szőlőfajták kombinációja – Borszőlőfajták

Leírás

Felvételre került annak lehetősége, hogy az illatos Zibibbo fajta kerüljön be a kétfajtás bortermelésbe.

Indokolás

A kétfajtás bortermelésnél a termékleírás korábban tiltotta az illatos fajták felhasználását, ám jelenleg már engedélyezett a Zibibbo szőlőfajta felhasználása. Az illatos Zibibbo szőlőnek a kétfajtás bortermelésbe történő felvétele azért merült fel, mert az a szóban forgó régiónak egy őshonos és nagyon jellemző fajtája, amelyet több mint ezer éve termesztenek Szicília szigetén. Az elképzelés tehát ennek az – egyfajtás típusoknál már alkalmazott – őshonos fajtának a további hasznosítására irányul, beleértve a más regionális szőlőfajtákkal történő kombinálását, különösen a Grillo fajtával alkotott keverékekben.

E módosítás a termékleírás 2. cikkére vonatkozik, de nem érinti az egységes dokumentumot.

2. Szőlőtermesztési szabályok – Művelési technikák

Leírás

A „Sicilia” DOC bor termelésébe most azok a lugas művelésű szőlőfajták is bekerülnek, amelyeket a 2018/2019-es borászati évben telepítettek és állománysűrűségük legalább 1 000 tőke/hektár. Ez csak az Agrigento és Caltanissetta megyében termesztett Calabrese vagy a szinonimájaként ismert Nero d’Avola szőlőre és a Calabrese fajtának vagy szinonimájának a 2019/2020-as borászati évtől kezdve végzett újratelepítéseire vonatkozik.

Indokolás

A kérelem alapvető oka az, hogy ezekben a megyékben hagyományosnak tekinthető a Nero d’Avola szőlő lugas vagy „pergola” művelésű termesztése, amely a telepítés szakasza során ugyan munkaigényes, termesztéstechnikai szempontból azonban egyszerűbb; segítségével a forró sirokkó miatt egyre gyakoribb hőhullámokkal tarkított nyári időjárás is jobban állható, méghozzá a szőlő minőségének veszélyeztetése nélkül. Ez annak köszönhető, hogy a levélfelület nagy részének kitettsége lehetővé teszi a hajtások egyenletes növekedését és védelmet biztosít a szőlőfürtök számára.

A fenti művelési technikát a már meglévő „Sicilia” IGT keretén belül is hagyományosnak ismerték el. E módosítás a termékleírás 4. cikkére vonatkozik, de nem érinti az egységes dokumentumot.

3. Maximális hozamok

Ez a maximális hozamok adatainak átrendezését célzó formai módosítás a hozamok szerinti átcsoportosítás útján észszerűsíti a borok bemutatását. A módosítás az egységes dokumentum 1.5.2. (Borkészítési eljárások. Maximális hozamok) szakaszát érinti.

4. A borok leírása

Leírás

A borok leírása most részletesebb, a rendszerezés pedig a borok csoportja/típusa helyett borkategória szerint történik.

Indokolás

E módosítás megkönnyíti és egyszerűsíti a „Sicilia” DOC borok leírását. Tekintettel az így lefedett típusok széles skálájára, ez lehetővé teszi a tömörebb leírást, továbbá világosabb és koherensebb áttekintést ad az ilyen megnevezésű borok előállításáról. A módosítás az egységes dokumentum 1.4. pontját érinti.

5. A fogyasztásra szánt borok jellemzői

Leírás

A) A „Sicilia” rozé esetében pontosításra került a szín leírása, így az a halvány rózsaszíntől a változó intenzitású rózsaszínekig terjed, alkalmanként rezes árnyalatokkal. Indokolás: A lehetséges színárnyalatok leírásának kibővítésével lehetővé válik a szőlő változó intenzitású préselése, ezáltal pedig a szőlőhéj színének kisebb vagy nagyobb intenzitású kinyerése.

B) A „Sicilia” Pinot Grigio rozé esetében pontosításra került a szín leírása, így az magában foglalja a szalmasárga változó intenzitású árnyalatait, alkalmanként változó intenzitású rózsaszínes vagy rezes árnyalatokkal. Indokolás: Mivel a Pinot Grigio szőlő héjának színe a fehértől a rózsaszínesen át a rezes színig terjedhet, így a préselés jellegétől és a héjjal való érintkezés időtartamának hosszától függően a színárnyalatok széles skálája állítható elő.

C) A „Vendemmia Tardiva” [„kései szüretelésű”] megjelölésű „Sicilia” Grillo, Cataratto és Inzolia fajták érzékszervi jellemzőinek leírásában kibővült a szín meghatározása, ezért a „szalmasárgától aranyszínűig terjed” helyébe a „változó intenzitású szalmasárgától aranyszínűig terjed, alkalmanként borostyánszínű árnyalatokkal” lépett; az aroma meghatározásánál a „jellegzetes, finom és hosszan tartó” helyébe a „jellegzetes, finom, néha virágos, hosszan tartó” lépett; az íz leírásánál pedig a „száraztól édesig terjedő, jellegzetes, harmonikus” helyébe a „száraztól édesig terjedő, harmonikus, jellegzetes, néha kifejezett alkoholos ízt és/vagy mandulás utóízt mutató” lépett. Indokolás: A tőkén lévő szőlő gyakran nagyon hosszú érési időszaka és a héj áztatása nagyon hatékonyan biztosítja a pigmentek kivonását a héjból és a mustból, ennek eredményeként a szín a változó intenzitású szalmasárgától aranyszínűig terjed, alkalmanként borostyánszínű árnyalatokkal; szaglási szempontból nagyobb összetettséget és tovább tartó illatokat eredményezhet; ízleléskor pedig a rendszerint nagyon magas cukortartalom miatt határozottabb alkoholos ízt és az érés során egyre erősebb mandulás utóízt ad.

D) A kétfajtás típusok érzékszervi jellemzőinek leírásában végzett módosítás az illatos Zibibbo szőlőfajta felvételét hivatott tükrözni. Indokolás: Az illatos Zibibbo szőlőfajtának a kétfajtás keverékek közé történő felvétele azt jelenti, hogy markáns aromás tulajdonságai kitűnhetnek a keverék egészének érzékszervi jellemzői közül: ezért van szükség pontosabb leírás adására.

A módosítások a termékleírás 6. cikkét és az egységes dokumentum 1.4. szakaszát (A bor(ok) leírása) érintik.

6. Kapcsolat a földrajzi környezettel

Leírás és indokolás

A kapcsolat a földrajzi környezettel esetében újrafogalmazás és termékkategória szerinti felosztás történt.

Indokolás: Szükséges volt a kapcsolat a földrajzi környezettel leírását a hatályos uniós jogszabályoknak megfelelően újrafogalmazni és kibővíteni, a termékleírásban szereplő borkategóriák szerinti elrendezés mellett.

A módosítás az egységes dokumentum 1.8. pontját érinti.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

„Sicilia” (it)

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. Pezsgő

5. Minőségi pezsgő

6. Illatos minőségi pezsgő

15. Szárított szőlőből készült bor

16. Túlérett szőlőből készült bor

4. A bor(ok) leírása

Kategória: Bor (1) – „Sicilia” Bianco, beleértve egy fehér szőlőfajta feltüntetését

Az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott „Sicilia” fehérborok – mint a Passito, Vendemmia Tardiva, Superiore és Riserva – előállítása a termőterületre leginkább jellemző – például Inzolia, Catarratto, Grillo, Grecanico és Chardonnay – fajtákból történik azok önálló vagy olyan kombinációkban való felhasználásával, ahol legalább 50 % az egészen belüli arányuk. Az előállítás értékének növelése céljából e szőlőfajtákat egyfajtás típusok előállításához is felhasználják, a Szicília szigetén termesztett szőlőfajták széles skáláját kiegészítő többi egyfajtás – Carricante, Grecanico, Fiano, Damaschino, Viognier, Müller Thurgau, Sauvignon Blanc, Pinot Grigio, Moscato Bianco, Vermentino és Zibibbo – mellett.

E borok színe a változó intenzitású szalmasárgától aranyszínűig terjed, esetenként halványzöld árnyalatokkal. A Pinot Grigio esetében alkalmanként változó intenzitású rózsaszín vagy rezes szín is előfordulhat. Az aroma rendszerint kifinomult, elegáns, kellemes, intenzív, sajátos, gyümölcsös – alkalmanként enyhe gyümölcsös vagy aromás felhangokkal – és hosszan tartó.

Ízviláguk kiegyensúlyozott, sajátos, zamatos, harmonikus, testes és kellemes, száraztól közepesen szárazig terjedő ízt biztosító cukortartalommal.

A minimális összes alkoholtartalom 11,50 térfogatszázaléktól (alaptípusok) 12 térfogatszázalékig (Superiore borok), illetve legfeljebb 12,50 térfogatszázalékig (Riserva borok) terjed, a Passito és Vendemmia Tardiva borok esetében pedig legalább 13 térfogatszázalék.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

Kategória: Bor (1) – „Sicilia” Rosso, beleértve egy vörös szőlőfajta feltüntetését

Az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott „Sicilia” vörösborok – mint a Passito, Vendemmia Tardiva, Superiore és Riserva – és a rozéborok előállítása a termőterületre leginkább jellemző – például Nero d’Avola, Frappato, Nerello Mascalese, Perricone és Syrah – fajtákból történik azok önálló vagy olyan kombinációkban való felhasználásával, ahol legalább 50 % az egészen belüli arányuk. Az előállítás értékének növelése céljából e szőlőfajtákat egyfajtás típusok előállításához is felhasználják, a Szicília szigetén termesztett szőlőfajták gazdag választékát képviselő többi egyfajtás – Nerello Cappuccio, Cabernet Franc, Merlot, Cabernet Sauvignon, Syrah, Pinot Nero, Nocera, Mondeuse, Carignano, Alicante, Petit Verdot és Sangiovese – mellett.

A borok színe vöröstől az érés során – például a Riserva változat esetében – gránitvörösbe hajló rubinvörösig és változó intenzitású rózsaszínig terjed, a rozéboroknál esetenként rezes árnyalatokkal.

Aromájuk a felhasznált szőlőfajtákra jellemző. Ízük száraztól közepesen szárazig terjed, ám a Passito és Vendemmia Tardiva borok esetében édes is lehet.

A minimális összes alkoholtartalom 12 térfogatszázaléktól (vörös és rozé alaptípusok és a szőlőfajtát feltüntető típusok) 13 térfogatszázalékig (egyes olyan Riserva borok, mint a Nero d’Avola) terjed, a Passito és Vendemmia Tardiva borok esetében pedig legalább 13 térfogatszázalék. A minimális kivonatok értéke fontos és 22 g/l (vörös) és 24 g/l (Nero d’Avola) között változik.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

Kategóriák: Pezsgő (4), Minőségi pezsgő (5), Illatos minőségi pezsgő (6)

A különböző kategóriákban előállított pezsgők esetében a fehérek változó intenzitású szalmasárga és a rozék változó intenzitású rózsaszínű színét finom buborékok, virágos vagy gyümölcsös felhangok és frissesség kísérik. A Zibibbo és Moscato szőlőfajtából történő előállításuk esetén különösen aromásak. A felhasznált szőlőfajták között megtalálható őshonos és nemzetközi fehér vagy vörös szőlőfajtákból a Charmat-módszerrel készítenek fehér- vagy rozéborokat. A fehér és rozé alaptípusokhoz is a Charmat-módszert, valamint a hagyományos módszert alkalmazzák.

Az előállítást a termőterületre leginkább jellemző – például Grillo, Chardonnay, Catarratto, Carricante, Grecanico, Pinot Grigio, Moscato, Zibibbo, Nero d’Avola, Frappato, Nerello Mascalese és Pinot Nero – szőlőfajták egymás közötti kombinálásával vagy egyfajtás borokként végzik az e fajtákból történő előállítás értékének növelése céljából, a szőlőfajtának a címkén való feltüntetésével. Aromájuk a felhasznált szőlőfajtákra jellemző. Ízük a brut nature-től extra szárazig, illetve a Moscato és Zibibbo Spumante esetében édesig terjed. Minimális összes alkoholtartalom: 10,50 térfogatszázalék a Moscato és Zibibbo Spumante esetében és 11,50 térfogatszázalék minden más típusnál, a hagyományos módszerrel előállítottak kivételével, amelyeknél legalább 12 térfogatszázalék. Minimális cukormentes kivonat: 15 g/l.

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

Kategóriák: Szárított szőlőből készült bor (15) és Túlérett szőlőből készült bor (16)

E kategóriák borainak íze száraztól édesig, színe pedig szalmasárgától aranyszínűig, vagy – ha vörös szőlőből készülnek – az érés során gránitvörösbe hajló rubinvörösig terjed. Aromájuk tartós, ám finom, különösen illatos Moscato és Zibibbo fajtából történő előállításuk esetén, jó egyensúlyt mutatnak a savasság és az édesség között, a felhasznált szőlőfajtáktól függően gyümölcsös vagy virágos felhangokkal. Szüret után megfelelő környezetbe helyezett nádfonatokon, szitákon, ládákban vagy speciális tárolóedényekben szárítják, vagy a tőkén hagyva érlelik a szőlőt. Ez sok cukor felhalmozódását és a kivonatok magas koncentrációját eredményezi, ily módon az előállított borok legalább 28 g/l (Passito Bianco) és 32 g/l (Passito Rosso) értéket mutatnak. A minimális összes alkoholtartalom a Passito Bianco esetében 16 térfogatszázalék (ebből 11 térfogatszázalék a tényleges alkoholtartalom), a Passito Rosso esetében pedig 17 térfogatszázalék (ebből 12 térfogatszázalék a tényleges alkoholtartalom).

Az alábbi táblázatban nem szereplő analitikai paraméterek megfelelnek a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékeknek.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter)

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

NINCSENEK

b) Maximális hozamok

„Sicilia” Bianco, beleértve a Riserva borokat, és „Sicilia” egy fehér szőlőfajta feltüntetésével, beleértve a „Riserva” borokat

13 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Spumante Bianco, beleértve egy fehér szőlőfajta feltüntetését

13 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Grillo, beleértve a Spumante és Riserva borokat, és „Sicilia” Nero d’Avola, beleértve a Spumante, Rosato és Riserva borokat

14 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Bianco Superiore, beleértve egy fehér szőlőfajta feltüntetését a „Superiore” jelzéssel

10 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Spumante a Frappato, Nerello Mascalese vagy Pinot Nero szőlőfajta feltüntetésével

13 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Rosso, Rosato és Riserva, beleértve egy vörös szőlőfajta feltüntetését

12 000 kg szőlő hektáronként

„Sicilia” Bianco és Rosso a „Passito” vagy „Vendemmia Tardiva” jelzéssel, beleértve egy fehér vagy vörös szőlőfajta feltüntetését

8 000 kg szőlő hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

Szicília régió teljes közigazgatási területe

7. Fontosabb borszőlőfajták

Pinot Grigio – Pinot

Vermentino (W)

Zibibbo (W)

Alicante (R)

Frappato (R)

Müller Thurgau (W)

Nerello Cappuccio (R)

Perricone (R)

Sangiovese (R)

Sauvignon (W)

Syrah (R)

Viognier (W)

Cabernet Franc (R) – Cabernet

Cabernet Sauvignon (R) – Cabernet

Calabrese (R) – Nero d’Avola (R)

Carignano (R)

Carricante (W)

Ansonica (W) – Inzolia

Petit Verdot (R)

Pinot Nero (R) – Pinot

Merlot (R)

Mondeuse (R)

Moscato Bianco (W) – Moscato

Nerello Mascalese (R)

Nocera (R)

Grecanico Dorato (W) – Grecanico

Grillo (W)

Catarratto Bianco Comune (W) – Catarratto

Catarratto Bianco Lucido (W) – Catarratto

Chardonnay (F)

Damaschino (W)

Fiano (W)

8. A kapcsolat(ok) leírása

Kapcsolat a földrajzi területtel

A körülhatárolt földrajzi terület Szicília régió teljes közigazgatási területét magában foglalja.

Szicília az egyik legrégebbi szőlőtermesztési hagyományokkal rendelkező régió a világon; ezt régészeti leletek, valamint a híres szicíliai borokra hivatkozó görög és latin irodalmi források sokasága igazolja. A föníciaiak idejére (Kr. e. 9–4. század) visszanyúló olaj- és borkereskedelmet a szállításhoz használt amforák és a kerámiatárgyak egyéb fellelt típusai bizonyítják. A szőlőtermesztés különösen a görög megszállás idején élte virágkorát (Kr. e. 8–3. század); a görögök több szőlőfajtát is behoztak, közéjük tartozik például a ma is termesztett Grecanico. A szicíliai bor létezésére a római időkből (Kr. e. 3. század – Kr. u. 5. század) és különösen Caesar galliai időszakából is van bizonyíték.

A Korán ugyan tiltotta az alkohol fogyasztását, a muszlim fennhatóság idején (827–1061) étkezési szőlőt termesztettek, Pantelleria szigetére pedig az afrikai partokon vele szemben fekvő Cap Zebibről bevitték a „Zebib” (jelenleg Zibibbo vagy Moscato di Alessandria) szőlőfajtát.

A körülhatárolt földrajzi terület és a „Sicilia” DOC közötti kapcsolat alapját a terület sajátos talajtani, éghajlati és domborzati viszonyai képezik.

Az északi rész meghatározó elemét a hegyvidék jelenti, a terület középső, déli és délnyugati részei dombosak, a délkeleti rész pedig fennsíkos és – Szicília keleti felén – vulkanikus jellegű. Az alacsonyan fekvő területek főleg a part mentén találhatók.

A szőlőültetvények többségének azok a dombos területek adnak helyet, amelyek fekvésük és elhelyezkedésük miatt különösen alkalmasak szőlőtermesztésre, hiszen ez a sok napsütést kapó és kellően szeles környezet optimális növekedési feltételeket jelent a növények számára, lehetővé téve az egészséges szőlő termesztését és a kiváló minőségű borok készítését.

A szőlőművelés főleg olyan, nem túl sok helyet igénylő hagyományos módszerekkel történik, amelyek a Trapani megye tengerparti részein még ma is használt hagyományos „alberello marsalese” [bokorművelés] módszertől az elterjedtebb, állandó vagy megújított kordonokra alapozott alacsony lugasos módszerig, illetve a belsőbb részek termékeny völgyeiben alkalmazott, nagyobb helyigényű módszerekig terjednek.

A „Sicilia” DOC hatalmas területe lehetővé teszi mind az őshonos, mind a nem őshonos vagy nemzetközi szőlőfajtákból történő borkészítést, ez pedig azt jelenti, hogy a termékek széles skálája kínálható a lefedett különböző borkategóriákban.

Kategória: Bor (1)

E kategóriába a bortípusok széles skálája tartozik:

vörösek, rozék és fehérek, beleértve a Passito, Vendemmia Tardiva és Riserva borokat. A felhasznált szőlőfajták között egyaránt megtalálhatók a nagy megbecsülésnek örvendő őshonos fajták, például az Inzolia, Catarratto és Grillo (ez utóbbi a Catarratto és a Zibibbo fajták keresztezésének eredménye) és a nem őshonos fajták, például a Chardonnay, Müller Thurgau és Sauvignon. Szicília a vörösborok előállításával kapcsolatban is komoly hírnévre tett szert, az őshonos Frappato és Nerello Mascalese mellett különösen a Nero d’Avola fajtából, valamint a nem őshonos Cabernet Sauvignon, Merlot és Syrah fajtákból nyert borok terén. Ennek az új iránynak a megkérdőjelezhetetlen főszereplője a Nero d’Avola, amely – még a más fajtákkal alkotott keverékekben is – képes fémjelezni és megjeleníteni a szicíliai bor eredetiségét, de nem csupán színével, hanem mert a Földközi-tenger térségének aromáira és ízeire visszavezethető jelleget ad a bornak.

Az analitikai és érzékszervi jellemzőket tekintve mindezek a bortípusok a kiegyensúlyozott ízükhöz hozzájáruló kiegyensúlyozott fizikai és kémiai tulajdonságokat mutatnak. Valamennyi típus kellemes, harmonikus, sajátos és elegáns aromákat mutat, esetenként az előállításukhoz felhasznált szőlőfajtákra jellemző gyümölcsös, virágos és növényi felhangokkal.

A fehérborok színe változó intenzitású szalmasárga vagy sötétsárga, a vörösborok pedig változó intenzitású rubinvörös színűek, esetleg bíbor és az érés során gránitvörösbe hajló árnyalatokkal. Valamennyi bor kiegyensúlyozott, jó struktúrával és alkoholtartalommal.

Az e régióban számos forrás tanúbizonysága szerint évezredek óta folytatott szőlőtermesztés története kétségtelen bizonyítéka az emberi tényezők és a „Sicilia” DOC borok minősége és sajátos jellemzői közötti szoros kapcsolatnak és kölcsönhatásnak. Ezen a területen a szőlőtermesztésbe való sok évszázados emberi beavatkozás eredményezte a hagyományos szőlészeti és borászati technikákat, amelyek finomhangolását és tökéletesítését az utóbbi idők vitathatatlan tudományos és technológiai fejlődése tette lehetővé. Ez adja az oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel ellátott „Sicilia” borok hírnevét.

Kategóriák: Pezsgő (4), Minőségi pezsgő (5) és Illatos minőségi pezsgő (6)

Az ásványokban gazdag talajoknak, a mediterrán éghajlatnak és a hőmérséklet-ingadozásoknak köszönhetően az előállított pezsgők esetében a fehérek változó intenzitású szalmasárga és a rozék változó intenzitású rózsaszínű színét – a Pinot Grigio esetében rezes árnyalatokkal – finom buborékok, virágos vagy gyümölcsös felhangok és frissesség kísérik. A Zibibbo és Moscato szőlőfajtából történő előállításuk esetén különösen aromásak. A felhasznált szőlőfajták között őshonos és nemzetközi fajták egyaránt találhatók. A Charmat-módszert alkalmazzák, amikor a címke feltünteti a szőlőfajtát, a fehér és rozé típusoknál azonban a hagyományos módszer is használatban marad.

Kategóriák: Szárított szőlőből készült bor (15) és Túlérett szőlőből készült bor (16)

A napos mediterrán éghajlat – forró és száraz, de szeles nyaraival és hőmérséklet-ingadozásaival – biztosítja a szőlő nagyon jó beérését és egészségének megőrzését. Szüret után megfelelő környezetbe helyezett nádfonatokon, szitákon, ládákban vagy speciális tárolóedényekben szárítják, vagy a tőkén hagyva érlelik a szőlőt. Ez sok cukor felhalmozódását és a kivonatok magas koncentrációját eredményezi. A borok illatosak, különösen amikor Moscato és Zibibbo fajtákból készülnek. Száraztól édesig terjedő ízűek, szalmasárgától aranyszínűig terjedő színűek, alkalmanként borostyánszínű árnyalatokkal, aromájuk tartós, ám finom, jó egyensúlyt mutatnak a savasság és az édesség között, a felhasznált szőlőfajtáktól függően gyümölcsös vagy virágos felhangokkal.

9. További alapvető feltételek (csomagolás, címkézés, egyéb követelmények)

NINCSENEK

A termékleíráshoz vezető link

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/14379

(1) HL L 9., 2019.1.11., 2. o.