[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 07.12.2005

COM(2005) 628 végleges

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

A biomasszával kapcsolatos cselekvési terv

{SEC(2005) 1573}

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

A biomasszával kapcsolatos cselekvési terv

1. B EVEZETÉS

Az energia kulcsfontosságú tényező annak elősegítése céljából, hogy Európa elérhesse a növekedésre, munkahelyteremtésre és fenntarthatóságra vonatkozó célkitűzéseit. A magas olajárak arra irányították a figyelmet, hogy Európa növekvő mértékben függ a behozott energiától.

Az Uniónak komoly választ kell adnia erre a kihívásra. Azt, hogy az energiapolitika meghatározó fontosságú abból a szempontból, hogy Európát segíteni lehessen a globalizáció által teremtett kihívásokkal való szembenézésben, a Hampton Court-i informális csúcstalálkozón, 2005 októberében erősítették meg az uniós állam- és kormányfők.

A Bizottság mindezt figyelembe véve teljesen felülvizsgálja energiapolitikáját. Ez lesz a 2006 tavaszi Zöld Könyv témája, három fő célkitűzéssel: versenyképesség, fenntarthatóság és az ellátás biztonsága.

Ennek a politikának a meghatározó elemei az erőteljesebb gazdasági növekedés összefüggésében a következők: az energiaigény csökkentésének szükségessége[1]; a megújuló energiaforrásokra történő hagyatkozás növelése, tekintve az ezekkel kapcsolatos termelési potenciált, valamint fenntarthatóságukat; az energiaforrások diverzifikációja és a nemzetközi együttműködés bővítése. Ezek a tényezők segíthetik Európát abban, hogy csökkenteni tudja az energiabehozataltól való függőségét, növelhesse fenntarthatóságát, valamint ösztönözze a növekedést és a munkahelyteremtést.

A sikerhez e célkitűzések következetes kezelésére van szükség, megfelelő ütemtervvel. Ez a folyamat magában foglalja majd a tagállamok, az Európai Parlament képviselői és az érintett felek bevonásának mechanizmusát[2].

A Bizottság egy integrált és következetes energiapolitikának és különösen a megújuló energiaforrások előmozdításának szélesebb összefüggésében mutatja be jelenlegi cselekvési tervét. Ez a fentiekben meghatározott célkitűzések eléréséhez szükséges intézkedéseknek csupán egyik összetevője – amely azonban fontos, mivel a biomassza jelenlegi mennyisége körülbelül az EU-ban felhasznált megújuló energia felét teszi ki[3].

Az Európai Bizottság 2004-es, a megújuló energiának az Európai Unión belüli részesedéséről szóló közleményében elkötelezte magát egy, a biomasszával kapcsolatos cselekvési terv elkészítése mellett; kiemelte a biomassza-politika összehangolt megközelítésének szükségességét.[4] Az Európai Tanács 2004 tavaszi ülésén arra a következtetésre jutott, hogy a megújuló energia növekvő használata „környezetvédelmi és versenyképességi okokból” lényeges[5], míg az Európai Parlament nemrégiben ezt fűzte hozzá: „A biomasszának számos előnye van a hagyományos energiaforrásokhoz képest, csakúgy mint néhány egyéb megújulóenergia-fajtához képest, különös tekintettel a viszonylag alacsony költségekre, a rövid távú időjárás-változásoktól való alacsonyabb fokú függőségre, a regionális gazdasági struktúrák előmozdítására és a gazdálkodók számára nyújtott alternatív jövedelemforrások megnyitására.”[6]

Ez a cselekvési terv intézkedéseket ír elő a biomassza-energia fából, hulladékból és mezőgazdasági termékekből való fejlesztésének növelésére azáltal, hogy piaci alapú ösztönzőket hoz létre a használatára vonatkozóan, illetve elmozdítja az akadályokat a piac fejlődése elől. Így Európa csökkentheti a fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségét és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását, valamint serkentheti a gazdasági tevékenységet a vidéki területeken. Az intézkedések jegyzéke az I. mellékletben található.

Ez a cselekvési terv az első, összehangolást szolgáló lépés. Intézkedéseket ír elő a biomassza előmozdítására a fűtés, villamos energia és közlekedés területén. Ezeket átfogó intézkedések követik, amelyek a biomassza-ellátást, -finanszírozást és -kutatást érintik. Ezt egy általános hatásvizsgálat kíséri. A második lépés egyedi intézkedések felvetését jelenti, a Bizottság által meghatározott szabályokkal összhangban lévő specifikus hatásvizsgálattól függően.

1.1. Biomassza-potenciál

Az EU jelenleg energiaszükséglet e 4 %-át fedezi biomasszából. Ha teljes mértékben felhasználná saját potenciálját, legalább megduplázhatná biomassza-felhasználását 2010-re (a 2003. évi 69 mtoe mennyiségről[7] 2010-re körülbelül 185 mtoe-ra) –, miközben megfelelne a jó mezőgazdasági gyakorlatnak, biztosítaná a fenntartható biomassza-termelést, anélkül hogy jelentős mértékben befolyásolná a belföldi élelmiszer-termelést.[8] Bulgária és Románia csatlakozása javítja a hozzáférhetőséget[9], és a behozatalok további potenciálnövelési lehetőséget kínálnak.

A Bizottság megítélése szerint az e cselekvési terv részét képező intézkedések 2010-ben vagy nem sokkal azt követően a biomassza-felhasználásnak körülbelül 150 mtoe-ra történő növekedéséhez vezethetnek.[10] Ez kevesebb, mint a teljes potenciál; összhangban van a megújuló energiára vonatkozó indikatív célkitűzésekkel.[11]

1.2. Költségek és haszon

A biomassza-felhasználás ezen növekedése számos tudományos és gazdasági tanulmány szerint az alábbi előnyökkel járna 2010-ben:

- Európa energiaellátásának diverzifikációja a megújuló energiaforrások arányának 5 %-os növelésével, valamint a behozott energiára történő hagyatkozás 48 %-ról 42 %-ra való csökkentésével[12];

- az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentése évi 209 millió tonna CO2eq-kel[13];

- 250-300 000 fő közvetlen foglalkoztatása, elsősorban a vidéki területeken. Különböző tanulmányok meglehetősen eltérő számadatokat szerepeltetnek;[14]

- a kőolaj iránti alacsonyabb igény következtében a kőolajárak leszorítása következhet be.

A fosszilis tüzelőanyagok árát a jelenleginél 10 %-kal alacsonyabbként feltételezve a közvetlenül mérhető költség évi 9 milliárd euróra becsülhető – ebből 6 milliárd euró jut a közlekedési ágazatban használatos bioüzemanyagokra, 3 milliárd euró pedig villamosenergia-termelésre használt biomasszára (a fűtésre használt biomassza gyakran versenyképes árú).[15] Ez a benzin vagy gázolaj literenként körülbelül 1,5 centtel, és a villamos energia kWh-onként 0,1 centtel történő emelkedésének felel meg.[16]

Előnyökre lehet számítani abból következően is, hogy az EU technológiai vezető szerepe kibővül ezekben az ágazatokban.

Ezek az előnyök várhatóan további szennyezés vagy a környezeti károk egyéb formáinak kialakulása nélkül elérhetők.[17]

A Bizottság felméri, hogy a megújuló energia 2020-re mennyiben járulhat hozzá az energiamixhez. Ez a cselekvési terv növekedést alapozhat meg a megújuló energiaforrások hozzájárulásában 2020-ig.

1.3. Közlekedési, villamosenergia-termelési és fűtési célokra használt biomassza

A kőolajárak az utóbbi négy évben háromszorosukra emelkedtek. A közlekedés kulcsfontosságú gazdasági ágazat, amelyen belül szinte az összes felhasznált energia kőolajból származik. Kizárólag a folyékony bioüzemanyagok helyettesítik közvetlenül a kőolajat a közlekedésben, így indokolhatóan nagy a politikai prioritásuk.

Ezenkívül a közlekedési ágazat folyamatos növekedése még nem tette lehetővé az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának a stabilizációját, annak ellenére sem, hogy az iparág figyelemre méltó erőfeszítéseket tesz. A bioüzemanyagok használata költséges módszer az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére, ám a közlekedésben ez az egyik olyan intézkedés abból a kettőből, amely ésszerű eséllyel bír ennek jelentős mértékű megvalósítására a közeljövőben (a másik a gépjárműgyártók megállapodása arra vonatkozóan, hogy az új gépjárművek CO2-kibocsátását csökkentik – lásd 4.2. szakasz).

A Bizottság 2006 elején közleményt bocsát ki kifejezetten a bioüzemanyagokról.

Míg a közlekedési ágazatban használt bioüzemanyagok a legnagyobb fokú munkaintenzitással bírnak, és leginkább ezekből származnak az ellátási biztonság előnyei, a villamos energia terén a biomassza jár a legnagyobb előnyökkel az üvegházhatást okozó gázok vonatkozásában, a fűtésben pedig a biomassza a legolcsóbb. A biomassza-felhasználás ösztönzése mindhárom ágazatban célszerű. 2010-ig legalábbis nem lesz nagymértékű verseny a nyersanyagért: a bioüzemanyagok elsősorban mezőgazdasági termékeken alapulnak majd, míg a villamos energia és a fűtés főleg fán és hulladékon.

2. BIOMASSZÁVAL TÖRTÉNŐ FŰTÉS

A BIOMASSZA-TECHNOLÓGIÁNAK A HÁZTARTÁSI ÉS AZ IPARI FűTÉSBEN VALÓ HASZNÁLATA egyszerű és olcsó. A biomassza használatának erős hagyománya van, és ez a legtöbb biomasszát felhasználó ágazat. A fának és a tiszta hulladékoknak szabványosított pelletté történő átalakítására új technológiák állnak rendelkezésre, amelyek környezeti szempontból biztonságosak és könnyen kezelhetők.

Mindazonáltal a biomassza növekedése a fűtés területén a leglassúbb.

A Bizottság a kapcsolt energiatermelésről[18] – amely a biomassza fontos felhasználója – szóló közösségi jogszabályok végrehajtásának alapos felügyelete mellett az alábbi intézkedések révén kezeli ezt a problémát:

2.1. A megújuló energia fűtésben történő felhasználására vonatkozó jogalkotás

Ez a kirakós játék hiányzó darabja a villamos energiáról és a közlekedésről szóló hatályos irányelvek mellett. A Bizottság 2006-ban e jogi szabályozás érdekében munkálkodik majd. A korábbi irányelvektől eltérő megközelítést kell alkalmaznia, mivel a kulcsproblémák inkább a piaci bizalom és attitűdök, mint a költségek terén mutatkoznak. A megvizsgálandó elemek az alábbiak:

- A megújuló energia fűtésben történő felhasználására vonatkozó új specifikus jogalkotás, amely az alábbiak lehetséges hozzájárulásának kritikai felülvizsgálatán alapul:

- az annak biztosítására hozott intézkedések, hogy a fűtőanyag-szállítók hozzáférhetővé teszik a biomassza alapú fűtőanyagokat,

- hatékonysági kritériumok meghatározása a biomassza tekintetében, illetve az olyan létesítmények tekintetében, amelyekben ennek használata várható,

- a berendezések címkézése annak érdekében, hogy az emberek tiszta és hatékony eszközöket vásárolhassanak,

- egyéb technikai intézkedések,

- megfelelő célkitűzések meghatározása,

- az iparággal történő önkéntes megállapodások.

- Az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv módosítása a megújuló energia felhasználás ösztönzésének fokozása érdekében;[19]

- Annak tanulmányozása, hogyan javítható a biomasszával működő háztartási vízmelegítők teljesítménye, és hogyan csökkenthető a szennyezés[20], a környezetbarát tervezésről szóló irányelv keretében követelmények megállapítása céljából.[21]

2.2. A távfűtés megújítása

A távfűtéssel (kollektív fűtés) könnyebben kezelhető a megújuló tüzelőanyagok felhasználása, és alacsonyabb kibocsátás mellett többfajta tüzelőanyagot lehet elégetni. Könnyebb javítani a biomassza felhasználását a távfűtésben, mint az egyedi fűtésben.

56 millió EU-polgár használ távfűtést, és 61 %-uk az új tagállamokban. Bulgária és Románia csatlakozásával ez a szám növekszik. A távfűtés az egyedi fűtéssel való versenyben problémákkal küzd. Számos rendszerhez modern berendezés, infrastruktúra és kezelés szükséges tüzelőanyag-felhasználásuk és költséghatékonyságuk javítása érdekében. A rendszereket át kell alakítani a biomassza tüzelőanyagként történő felhasználásához. A Bizottság ösztönzi a távfűtési rendszerek ilyen jellegű fejlesztését.

A Bizottság sürgeti a Tanácsot, hogy fejezze ki egyetértését arra vonatkozó javaslatát illetően, hogy a távfűtés biztosítása kerüljön fel azon áruk és szolgáltatások listájára, melyekre a tagállamok alacsonyabb HÉA-kulcsot alkalmazhatnak[22]. Ezután ajánlja a tagállamok számára, hogy terjesszenek ki a távfűtésre is minden, a természetes gázra vagy a villamos energiára már alkalmazott csökkentett HÉA-kulcsot.

A Bizottság jogalkotási javaslatot is előterjeszthet a távfűtésre vonatkozó adózási kérdésekről. Megvizsgálja továbbá, hogy ezzel egyidejűleg javasolhatók-e egyéb intézkedések.

3. BIOMASSZÁBÓL SZÁRMAZÓ VILLAMOS ENERGIA

Villamos energia minden típusú biomasszából, számos technológia felhasználásával előállítható (lásd 6. melléklet). A Bizottság arra biztatja a tagállamokat, hogy használják ki a valamennyi költséghatékony formájú biomasszára alapozott villamosenergia-termelésben rejlő potenciált.

A megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiáról szóló irányelv biztosítja a keretet a biomasszából előállított villamos energiához.[23] A tagállamok kötelezettséget vállaltak a megújuló energiából előállított villamos energiával kapcsolatos célkitűzésekre vonatkozóan. A legtöbb esetben ezeket nem lehet elérni több biomassza felhasználása nélkül.[24] Az irányelv végrehajtása ily módon a villamos energia területén a biomassza- felhasználás előmozdításának a kulcsa. A Bizottság továbbra is megkülönböztetett figyelmet szentel ennek.[25]

A kombinált hő- és áramszolgáltató erőművekben a biomassza egyidejűleg vehet részt a hő és a villamos energia előállításában. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy támogatási rendszerüknél vegyék figyelembe ezt a kettős funkciót.

4. KÖZLEKEDÉSI BIOÜZEMANYAGOK

4.1. A bioüzemanyagokról szóló irányelv végrehajtása

A villamosenergia-termeléshez hasonlóan a közösségi jogalkotás adja meg a keretet: a bioüzemanyagokról szóló irányelvet[26], mely referenciaértékekként határozza meg a bioüzemanyagok 2 %-os piaci részesedését 2005-ben, illetve 5,75 %-os részesedését 2010-ben.[27]

A 2005. évi referenciaértéket nem fogják teljesíteni. Lényeges különbség van a tagállamok erőfeszítései között[28]; ha valamennyi tagállam teljesítené is az általuk kitűzött célkitűzéseket, a bioüzemanyagok mindössze 1,4 %-os részesedést jelentenének.

Az irányelv végrehajtása érdekében több tagállam üzemanyagra vonatkozó adómentességet alkalmaz.[29] Ezek az állami támogatások ellenőrzésétől függenek. A Bizottság általában a környezetvédelmi állami támogatásokra vonatkozó iránymutatásokkal összhangban kedvezően fogadja a hozzá eljuttatott bejelentéseket. Viszont számos gyakorlati probléma merül fel. Több tagállam nemrég foglalkozott a bioüzemanyagokra vonatkozó kötelezettségekkel, előírva az üzemanyag-ellátó vállalkozások számára, hogy bioüzemanyagokat bizonyos arányban szerepeltessenek az általuk a piacon kínált üzemanyagok között. A két megközelítés további részleteit a 9. melléklet tartalmazza. A bioüzemanyagokra vonatkozó kötelezettségek ígéretesek a nehézségeknek adómentességekkel való leküzdése és a célkitűzések költséghatékony teljesítésének biztosítása tekintetében. Meg is könnyítik a második generációs bioüzemanyagok kedvezőbb elbánását; ezt a Bizottság támogatja.

A Bizottság 2006 során jelentést készít a bioüzemanyagokról szóló irányelv végrehajtásáról, figyelemmel egy lehetséges felülvizsgálatra. Ez a jelentés az alábbi területekkel foglalkozik:

- nemzeti célkitűzések a bioüzemanyagok piaci részesedése tekintetében;

- a bioüzemanyagokra vonatkozó kötelezettségek alkalmazása;

- tanúsítási rendszer révén annak előírása, hogy csak olyan bioüzemanyagok számítanak bele a célkitűzésekbe, amelyek megfelelnek a fenntarthatóság minimumkövetelményeinek .[30]

A tanúsítási rendszert megkülönböztetésmentes módon kell alkalmazni a belföldön előállított bioüzemanyagokra és a behozatalra.

4.2. A gépjárműpiac

A Bizottság hamarosan jogalkotási javaslatot nyújt be a tiszta energiát felhasználó járművek közbeszerzésének ösztönzésére. Ez a magas bioüzemanyag-tartalmú keverékeket fogyasztó járművekre is vonatkozhat.[31]

A Bizottság megvizsgálja az alternatív üzemanyagok (beleértve a bioüzemanyagokat) felhasználásának mértékét a könnyű tehergépjárművek CO2-kibocsátáscsökkentési célkitűzésekbe való beszámításakor az arra vonatkozó felülvizsgálatának részeként, hogy hogyan haladjon a 120 g/km átlagos kibocsátásra vonatkozó közösségi célkitűzés felé.. A 2006-ban javaslat tárgyául szolgáló jövőbeli stratégia „integrált megközelítésen” alapul majd. Ez azt jelenti, hogy a gépjárműgyártóknak a jármű-technológiával kapcsolatos erőfeszítései mellett a bioüzemanyagok használatára, adójellegű ösztönzőkre, fogyasztói tájékoztatásra és a torlódások elkerülésére vonatkozó intézkedésekre is sor kerülhet. Ez a stratégia figyelembe veszi a gépjárműgyártás jövőjére vonatkozó stratégiát, amelynek előterjesztése szintén 2006-ban történik meg.

4.3. A hazai termelés és a behozatal kiegyenlítése

A bioüzemanyagok és nyersanyagaik kereskedelme a világpiacokon zajlik. Az EU szükségleteinek kielégítése érdekében lehetetlen és nem kívánatos egy autark megközelítés. Azonban az Unió bizonyos mérlegelési joggal rendelkezik a hazai termelés vagy a behozatal ösztönzésének mértéke tekintetében. A 10. melléklet leírja a jelenlegi helyzetet, mégpedig a bioetanol-kereskedelem szempontjából. A 11. melléklet három módszert értékel a bioüzemanyagok 5,75 %-os piaci részesedésének érdekében:

- a behozatal minimális aránya

- a behozatal maximális aránya

- kiegyenlített megközelítés.

A Bizottság a kiegyenlített megközelítést részesíti előnyben. Így:

- módosítást javasol a EN14214 szabványhoz, hogy megkönnyítse a növényi olajok szélesebb körének biogázolaj céljából történő felhasználását az üzemanyag-teljesítményre gyakorolt jelentős káros hatások nélküli lehetséges mértékig;

- foglalkozik a bioüzemanyagokról szóló irányelv módosításának kérdésével, annak érdekében, hogy csak azok a bioüzemanyagok számítsanak bele a célkitűzésekbe, amelyeknek az előállítása megfelel a fenntarthatósági mimimumkövetelményeknek;

- fenntartja az importált bioetanol piacra jutási feltételeit, melyek nem kevésbé kedvezőek, mint a jelenleg hatályos kereskedelmi megállapodások által előírtak;

- kiegyensúlyozott megközelítést tart fenn az etanoltermelő országokkal/régiókkal kötött szabadkereskedelmi megállapodásokról jelenleg folyó tárgyalások során. Az EU-nak tiszteletben kell tartania a hazai termelőknek és az EU kereskedelmi partnereinek az érdekeit a bioüzemanyagok iránti egyre növekvő kereslettel összefüggésben.

- támogatja a bioüzemanyagokat előállítani kívánó fejlődő országokat, és fejleszti hazai piacukat. Ez különösen fontos a cukorpiac reformja területén.[32]

A Bizottság ezekre a célkitűzésekre összpontosít a kétoldalú tárgyalások során (pl. a Mercosurral) és a többoldalú tárgyalásokon (pl. a dohai WTO-forduló és a környezeti áruk kereskedelméről szóló megbeszélés során).

4.4. Szabványok

Az üzemanyag-minőségről szóló irányelv[33] korlátozást vezet be a benzin etanol- és étertartalma, valamint egyéb oxigénnel telített anyagokra vonatkozó tartalma tekintetében. Korlátozza a benzin gőznyomását. Az EN590 szabvány előírja, hogy a gázolaj nem tartalmazhat 5 %-nál több biogázolajat térfogat tekintetében (4,6 % energia tekintetében). Ezek a korlátozások megszabják, hogyan lehet elérni a bioüzemanyagok fokozottabb használatát.

A Bizottság felülvizsgálja az üzemanyag-minőségről szóló irányelvet. A lehetőségek hatását értékeli a fent említett kérdések kezelésére vonatkozóan. Sokféle tényezőt vizsgál, például az érintett ágazatok költségeit és hasznát is. E lehetőségek felülvizsgálata során többek között a következőket veszi figyelembe:

- az egészségre és a környezetre gyakorolt hatást (beleértve a szennyezőanyag-kibocsátásokat és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását),

- a bioüzemanyagokról szóló irányelvben foglalt célkitűzések elérésére gyakorolt hatást, illetve ezek elérésének költségét.

4.5. A technikai akadályok eltávolítása

A bioüzemanyagok bevezetése előtt technikai akadályok állnak. Az iparág érvei között a következők szerepelnek:

- etanollal kevert benzin nem szállítható kőolajvezetékeken,

- nem praktikus olyan csökkentett gőznyomású benzinkészleteket kínálni, amelyek alkalmasak lennének az etanollal való közvetlen keverésre.

A Bizottság felkéri az érintett iparágakat, hogy nyújtsanak technikai magyarázatot ezen akadályokra, illetve kikéri további érintett felek véleményét. Figyelemmel kíséri az érintett iparágak magatartását annak biztosítására, hogy a bioüzemanyagokkal szemben nem alkalmaznak megkülönböztetést.

4.6. Az etanol alkalmazása a gázolaj iránti kereslet csökkentésére

Az európai gépjárműpark elfogult a gázolajjal működő járművekkel szemben. Azonban Európa jelentősebb kapacitással rendelkezik bioetanol, mint biogázolaj előállítására, mivel ez kevesebb földterületet vesz igénybe, és több alkalom nyílik a költségeknek a méretgazdaságosság révén történő csökkentésére. Mód nyílik az etanol harmadik országokból való behozatalának növelésére is.

A Bizottság ösztönözni fogja az etanol alkalmazását a gázolaj iránti kereslet csökkentésére, ideértve 95 % etanol felhasználását a módosított dízelmotorokban. Az EN14214 szabvány újabb felülvizsgálatának részeként javasolja egy, a biogázolaj-termelésben a metanol etanollal történő helyettesítési lehetőségére vonatkozó változtatás értékelését.

5. ÁTFOGÓ KÉRDÉSEK

5.1. Biomassza-ellátás

A fentebb leírt intézkedések alapja a megfelelő biomassza-ellátás. Ez a szakasz intézkedéseket határoz meg ennek ösztönzésére.

Közös agrárpolitika (KAP)

A KAP 2003. évi reformja azt jelenti, hogy a gazdálkodók jövedelemtámogatása a továbbiakban nem kötődik a termelt növényekhez. Ennek eredményeként a gazdálkodók szabadon reagálhatnak az energianövények iránti növekvő keresletre. Ez a reform bevezetett továbbá egy egyedi „támogatást energianövények termelésére”[34], és fenntartotta annak a lehetőségét, hogy kötelezően „pihentetett” földterületeket nem élelmiszernövények (beleértve az energianövényeket) termelésére használjanak fel. 2006-ban a Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak az energianövény-támogatás végrehajtásáról, adott esetben javaslatokkal együtt, melyek figyelembe veszik az Uniónak a bioüzemanyagokra vonatkozó célkitűzéseit.

Korábban a pihentetési rendszer miatt csak bizonyos fajtájú energianövények részesülhettek támogatásban. A reform lehetőséget teremtett a gazdálkodóknak arra, hogy több energianövényt termeljenek, beleértve a rövid rotációs idejű sarjerdőket és az évelő növényeket. A termesztésre váró megfelelő energianövényekről szóló döntéseket regionális vagy helyi szinten lehet a legeredményesebben meghozni. A Bizottság tájékoztató kampányt finanszíroz majd az energianövények jellemzőiről és az általuk nyújtott lehetőségekről.[35] Különösen a gyorsan növő fa esetében van szükség megváltoztatott megközelítésre, mivel a gazdálkodóknak több évre le kell kötniük a földterületet, és legalább 4 évnek kell eltelnie az első aratás előtt.

Erdészet

Az EU erdeiből származó fa körülbelül 35 %-a felhasználatlan marad.[36] Számos országban nincs piacuk a kisméretű gyérítési termékeknek, melyek alkalmasak hő- és energiaelőállításra. A felhasználatlan források legtöbbje kisméretű magángazdaságokban található, ami megnehezíti szállításukat. Néhány ország ezt a problémát a meglevő létesítményekhez csatlakozó ellátási láncok létrehozásával, illetve a logisztikai rendszerek, az erdőtulajdonosi együttműködés és a szállítás megszervezésének támogatásával kezelte. A Bizottság célja az, hogy elterjessze az ebből a tapasztalatból származó tanulságokat, és más országok hasonló kezdeményezéseit támogassa.

A Bizottság 2006-ban elfogadásra kerülő erdészeti cselekvési tervet készít elő, amely a fa energia célú felhasználására is kiterjed.

A Bizottság felülvizsgálja az erdészeti anyag és fahulladék energia célú felhasználásának az erdészeti alapú iparágakra gyakorolt hatását.

Hulladék

A hulladék kihasználatlan energiaforrás. A Bizottság tematikus stratégiát fejleszt ki a hulladékmegelőzés és a hulladék anyagában történő hasznosítása területén, és javaslatot készít a hulladékokra vonatkozó keretjogszabályok felülvizsgálatáról. A figyelembe vett lehetőségek az alábbiak:

- olyan hulladékgazdálkodási technikák ösztönzése, melyek csökkentik a hulladék üzemanyagként való felhasználásának környezeti hatását;

- piaci megközelítés alkalmazása az anyagában történő hasznosítási és visszanyerési tevékenységekben;

- technikai szabványok kialakítása annak érdekében, hogy a visszanyert anyagokat áruknak tekinthessék (ami megkönnyíti ezeknek energia célú felhasználását);

- a hulladékok üzemanyagként való felhasználása érdekében az energiahatékony technikákba való beruházás ösztönzése.

Állati melléktermékek

A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékek egyre inkább energia célú hasznosításra kerülnek, főként biogáz és biodízel formájában. A technológiai és tudományos fejlődés megszakítás nélkül vezet az új termelési folyamatok kifejlesztéséhez. A Bizottság felülvizsgálja az ilyen folyamatok engedélyezésének szabályozási keretét, abból a célból, hogy új energiaforrások nyílhassanak meg, ugyanakkor fennmaradjon a köz- és állategészségügy magas szintű védelme.

Szabványok

A szilárd biomassza-üzemanyagokra vonatkozó európai szabványokra a kereskedelem elősegítése, a piacok kialakítása és a fogyasztói bizalom fokozása érdekében van szükség. Az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) dolgozik ezeken. A Bizottság ösztönzi, hogy e munka magas prioritást kapjon.

Az ellátási lánc javítása

A pelletekre és aprítékokra vonatkozóan európai kereskedelmi központot kezdeményeztek az EU „Intelligens Energiát Európának” programja révén. A volumenek kicsik. A Bizottság megvizsgálja annak lehetőségét, hogyan fejleszthetők az eredmények egy, az egész EU-ra kiterjedő kereskedelmi rendszer irányába (amennyiben ez technikai és gazdasági szempontból megvalósítható).

Biomasszára vonatkozó nemzeti cselekvési tervek

A biomasszára vonatkozó nemzeti cselekvési tervek csökkenthetik a befektetői bizonytalanságot azáltal, hogy értékelik a különböző fajtájú biomassza (beleértve a faanyagokat, fahulladékokat, egyéb hulladékokat és mezőgazdasági termékeket) fizikai és gazdasági elérhetőségét, prioritásokat határoznak meg a felhasználandó biomassza típusaira, illetve arra, hogyan lehet fejleszteni a biomasszaforrásokat, és jelezve a nemzeti szinten ennek ösztönzésére bevezetendő intézkedéseket. Ezek továbbá a biomassza előnyeiről szóló fogyasztói tájékoztató kampányokhoz kapcsolhatók. A régiók hasonlóan hasznos módon cselekedhetnek. A Bizottság ösztönzi a biomasszára vonatkozó nemzeti cselekvési tervek elkészítését.

5.2. Az EU pénzügyi támogatása a biomasszából nyert energiához

Számos, a strukturális alapok és a kohéziós alap által támogatott régió magas potenciállal rendelkezik a biomassza révén a gazdasági növekedés megvalósítása és új munkahelyek teremtése vagy stabilizálása terén. Ez különösen igaz a közép- és kelet-európai vidéki régiókra. Az alacsony munkaerőköltségek és a források nagyfokú hozzáférhetősége ezen régiók számára a biomassza-előállításban komparatív előnyt jelent. A megújuló és alternatív energiaforrások, például a biomassza előállítása fejlesztésének a támogatása ezért a strukturális alapok és a kohéziós alap tekintetében fontos célkitűzés, amint ezt a Bizottság megállapítja a kohéziót célzó közösségi stratégiai iránymutatásokra vonatkozó javaslatában.[37] Ezek az alapok támogathatják a gazdálkodók átképzését; biomassza-előállítók számára felszerelés biztosítását; bioüzemanyagok és egyéb anyagok előállítására szolgáló létesítményekbe történő beruházást; és a villamosenergia- és távfűtés-szolgáltatók által a biomasszára mint üzemanyagra való áttérést.

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat és a régiókat, hogy nemzeti stratégiai referenciakereteik és operatív programjaik készítésekor biztosítsák a biomassza lehetséges előnyeinek a megfelelő figyelembevételét.

A közeli gazdaságokon vagy ezek közelében történő beruházás, például a bioüzemanyag-feldolgozás terén, szintén támogatható a vidékfejlesztési politika révén, akárcsak a fel nem használt biomasszának az erdőbirtokosok által történő mobilizálása. A Bizottság közösségi stratégiai iránymutatásokat javasolt a vidékfejlesztésre, melyek hangsúlyozzák általában a megújuló energiát, és különösen a biomassza-ellátási láncokat. [38] A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy nemzeti vidékfejlesztési programjaikon keresztül éljenek ezekkel a lehetőségekkel, azzal a céllal, hogy fejlődhessen és diverzifikálódhasson vidéki gazdaságuk. A Bizottság különleges ad hoc csoport létrehozását javasolja, és azt, hogy ez a csoport ezen programok keretében vizsgálja meg a biomasszában rejlő lehetőségeket.

5.3. Állami támogatások

A biomassza-előállítás és -felhasználás hivatalos támogatásának meg kell felelnie a Közösség állami támogatási politikájának. A Közösség a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatások[39] alapján engedélyezhet beruházási és működési támogatásokat. Az ezen iránymutatásokban található szabályok figyelembe veszik azokat az előnyös hatásokat, amelyekkel a biomasszából előállított energia rendelkezhet a fosszilis tüzelőanyagokból előállított energiával szemben. A támogatott térségek beruházásainak támogatása a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó iránymutatások szerint összeegyeztethető a közös piaccal.[40] Nem kerülhet sor a verseny indokolatlan torzulására. Lásd még 9. melléklet.

6. KUTATÁS

A Bizottságnak a hetedik keretprogramhoz tett javaslata nagy prioritást ad a biomasszára vonatkozó kutatásoknak. Számos olyan akciót foglal magában, amelyben a biomassza is szerepet játszik:

- „Biomassza tüzelőanyagok és villamos energia előállítása, valamint fűtés és hűtés céljára”, egy technológiai portfólió kifejlesztése és bemutatása céljából;

- „Intelligens energiahálózatok”, beleértve a biomassza-létesítményeknek a villamosenergia-hálózatba történő integrációját, valamint a biogáznak és a szintetikus gáznak a földgázhálózatba történő bekapcsolását;

- „A fenntartható nem élelmiszer-ipari termékeket és folyamatokat alátámasztó élettudományok és biotechnológia”, beleértve a biotechnológiának a produktivitás, a fenntarthatóság és a biomassza-alapanyagok összetétele javítására és új biofolyamatok kifejlesztésére történő felhasználását.

Néhány a legfontosabb területek közül:

- Az iparág által irányított „bioüzemanyag-technológiai platform” kialakítása;

- A „biofinomító” koncepciója, mely a növények minden részére vonatkozóan maximális hasznosítási lehetőséget talál;

- A második generációs bioüzemanyagok terén végzett kutatás, amelynek terén a közösségi finanszírozás jelentős növekedése várható.

A Bizottság vizsgálni fogja, hogyan lehetne a legeredményesebb előrehaladást elérni a mezőgazdasági termékek és fás szárú növények energia célú felhasználásának és az átalakítási eljárásoknak az optimalizálására irányuló kutatások során.

A Bizottság az „Intelligens Energiát Európának” program révén támogatja a kutatás során bevált technikák terjesztését.

További részletek a 12. mellékletben olvashatók.

7. KÖVETKEZTETÉS

EURÓPÁNAK MEG KELL SZÜNTETNIE FOSSZILIS TÜZELőANYAGOKRA UTALTSÁGÁT. A BIOMASSZA AZ EGYIK Fő ALTERNATÍVA. A BIOMASSZA TÁMOGATÁSÁRA VONATKOZÓ költséghatékony intézkedéseket európai szinten kell fejleszteni az alábbiak érdekében:

- az innováció előnyeinek nemzeti és helyi szinten történő maximális kihasználása;

- világos perspektíva nyújtása az európai szinten szerveződött nagyobb iparágak számára;

- a terhek méltányos megosztása.

Ez a közlemény összehangolt közösségi cselekvési programot állapít meg, ideértve a biomassza iránti szükséglet fokozását célzó intézkedéseket, az ellátás javítását, a technikai akadályok leküzdését és a kutatás fejlesztését.

A cselekvési terv majdnem egy év alatt alakult ki. Célja az érdekelt felek közötti széles körű konzultáció.[41] Ezeknek egy e területre vonatkozó életképes közösségi megközelítés gondolatára tett reakciói széles körűek, és gyakran jelentős mértékben pozitívak. A következő lépés a program megvalósítása. A jövő tavaszi, koherens európai energiapolitikáról szóló zöld könyv a fejlődésre és a további fejlesztésekre irányul majd.

ANNEX 1 – Biomass action plan: summary of measures

Biomass for heating and electricity

The Commission will:

- work towards a proposal for Community legislation in 2006 to encourage the use of renewable energy, including biomass, for heating and cooling;

- examine how the directive on energy performance of buildings could be amended to increase incentives for the use of renewable energy;

- study how to improve the performance of household biomass boilers and reduce pollution, with a view to setting requirements in the framework of the eco-design directive;

- encourage district heating scheme owners to modernise them and convert them to biomass fuel;

- encourage Member States that apply a reduced VAT rate to gas and electricity to apply such a rate to district heating too;

- pay close attention to the implementation of the directive on electricity from renewable energy sources;

- encourage Member States to harness the potential of all cost-effective forms of biomass electricity generation;

- encourage Member States to take into account, in their support systems, the fact that, in combined heat and power plants, biomass can provide heat and electricity at the same time.

Transport biofuels

The Commission will:

- Bring forward a report in 2006 in view of a possible revision of the biofuels directive. This report will address the issues of:

- setting national targets for the share of biofuels;

- using biofuels obligations on fuel suppliers;

- ensuring, through certification schemes, that the biofuels used to meet the targets satisfy minimum sustainability requirements.

- Encourage Member States to give favourable treatment to second-generation biofuels in biofuels obligations.

- Bring forward a legislative proposal promoting public procurement of clean and efficient vehicles, including those using high blends of biofuels.

- Examine how biofuel use can count towards the CO2 emission reduction targets for car fleets.

- Pursue a balanced approach in ongoing free trade agreement negotiations with ethanol-producing countries/regions. The EU must respect the interests of domestic producers and EU trading partners, within the context of rising demand for biofuels.

- Propose amendments to the “biodiesel standard” to facilitate the use of a wider range of oils, including imported oils, to produce biodiesel, and allow ethanol to replace methanol in biodiesel production.

- Assess the impact of options to address the issues of limits on the content of ethanol, ether and other oxygenates in petrol; limits on the vapour content of petrol; and limits on the biodiesel content of diesel.

- Ask the relevant industries to explain the technical justification for practices that act as barriers to the introduction of biofuels and monitor the behaviour of these industries to ensure that there is no discrimination against biofuels.

- Support developing countries by helping them to produce biofuels and by maintaining market access conditions that are no less favourable than those provided by the trade agreements currently in force.

- Bring forward a communication dealing specifically with biofuels early in 2006.

Cross-cutting issues

The Commission will:

- Assess the implementation of the energy crop scheme.

- Finance a campaign to inform farmers and forest holders about the properties of energy crops and the opportunities they offer.

- Bring forward a forestry action plan in which energy use of forest material will play an important part.

- Review the impact of the energy use of wood and wood residues on forest based industries.

- Consider how the waste framework legislation could be amended to facilitate the use of clean wastes as fuel.

- Review how the animal by-products legislation could be amended in order to facilitate the authorisation and approval of alternative processes for the production of biogas and other biofuels

- Encourage the European Committee for Standardisation to speed up work on standards for the quality of biomass fuels.

- Explore how to develop a European spot market in pellets and chips.

- Encourage Member States to establish national biomass action plans.

Encourage Member States and regions to ensure that the benefits of biomass are taken into account when preparing their national reference frameworks and operational plans under the cohesion policy and the rural development policy.

Research

The Commission will:

- Continue to encourage the development of an industry-led “Biofuel technology platform”.

- Consider how best to take forward research into the optimisation of agricultural and woody crops for energy purposes, and biomass to energy conversion processes.

- Give a high priority to research into the “bio-refinery” concept, finding valuable uses for all parts of the plant.

- Give a high priority to research into second-generation biofuels, with an aim of improving their efficiency and cost-effectiveness; a substantial increase in Community funding is expected.

ANNEX 2 – EU biomass production potential

The table assesses the EU’s potential to produce biomass for energy use. These estimates are conservative because they are based on the following assumptions:

- no effect on domestic food production for domestic use;

- no increase in pressure on farmland and forest biodiversity;

- no increase in environmental pressure on soil and water resources;

- no ploughing of previously unploughed permanent grassland;

- a shift towards more environmentally friendly farming, with some areas set aside as ecological stepping stones;

- the rate of biomass extraction from forests adapted to local soil nutrient balance and erosion risks.

The first column of the table shows the quantities of EU-produced biomass used for energy purposes today. The following columns show the potential contribution in 2010, 2020 and 2030. The potential for 2010 is 2½ times the contribution today. The potential for 2020 is 3 to 3½ times the contribution today, and the potential for 2030 is 3½ to 4½ times that of today. Forests, wastes and agriculture all make a big contribution to this potential for growth. The increase from forestry comes from an increase both in fellings and in the use of residues. The increase from agriculture is driven by the reform of the common agricultural policy.

EU biomass production potential[42]

Mtoe | Biomass consumption, 2003 | Potential, 2010 | Potential, 2020 | Potential, 2030 |

Wood direct from forest (increment and residues) | 67[43] | 43 | 39-45 | 39-72 |

Organic wastes, wood industry residues, agricultural and food processing residues, manure | 100 | 100 | 102 |

Energy crops from agriculture | 2 | 43-46 | 76-94 | 102-142 |

TOTAL | 69 | 186-189 | 215-239 | 243-316 |

It should be underlined that due to lack of data, this table only covers the EU25. It does not include the contribution of Bulgaria and Romania. These countries will be EU members by 2010, and have high biomass production potential. Nor does the table include imports. Most regions of the world have higher potential to produce biomass, relative to their energy consumption, than the EU. Potential EU consumption is therefore significantly higher than these figures would suggest.

ANNEX 3 – A scenario to increase biomass energy using current technologies

mtoe | Current (2003) | Future (2010) | Difference |

Electricity | 20 | 55 | 35 |

Heat | 48 | 75 | 27 |

Transport | 1 | 19 | 18 |

TOTAL | 69 | 149 | 80 |

This scenario is drawn from the 2004 communication “The share of renewable energy”, expanded to the EU25. It is compatible with achievement of the Community’s targets of: a 12% overall share of renewable energy; a 21% share of renewable energy in electricity generation; and a 5.75% market share for biofuels.

The Commission believes this scenario can be achieved in the three sectors sectors – electricity, heat and transport – through the measures in this action plan – if not in 2010, the year for which these targets were set, then within a year or two of that date.

This is the scenario that serves as the basis for the impact assessment on this communication.

ANNEX 4 – Environmental impacts

Biomass has three main environmental impacts:

- Avoidance of greenhouse gas emissions

The Commission estimates that the scenario in Annex 3, if achieved, would reduce greenhouse gas emissions by 209 million tonnes of CO2-eq per year.

- Environmental impact of the production of raw materials

Agriculture can have significant effects on the environment, positive and negative. In general, the level of harmful effects varies with the intensity of the agriculture. This is true whether crops are used for food or energy purposes. It can be particularly harmful to bring previously uncultivated land (permanent grassland) into agricultural use.

On the other hand, using grass cuttings from such land for biomass production can help to prevent the decline of biodiversity on species-rich grasslands due to land abandonment.

Energy crop cultivation can help to improve the overall profitability of the farm business, contributing to the maintenance of farming in areas where this may be useful from an environmental (or wider sustainable development) perspective. This is important in a number of regions to improve soil stability and prevent irreversible landslide damage. Another potential positive aspect of energy crop production is its contribution to the establishment of new crop rotation systems that are more advantageous from a wider environmental point of view (for example, alternatives to the monoculture of maize).

If energy crops are grown on agricultural land that was previously used for food production, the change in environmental pressure depends on which biomass crops are cultivated.

The plantation of tree crops to enhance soil cover on degraded land can also have a globally positive impact. However this should not take place on steppic or mountain habitats that have a high biodiversity value.

The use of wastes and residues for energy purposes often gives an environmental bonus compared with other means of disposal. For forest residues, the environmental impact depends on the local soil nutrient balance and the risk of erosion, which may require a certain amount of the residues (especially foliage) to be left on site. In some regions, however, their extraction help to reduce the risk of fire.

- Environmental impact of the use of biomass

Like fossil fuels, biomass emits pollutants. Advanced emission control equipment can virtually eliminate this, however. Such equipment is already standard in transport and, increasingly, in electricity generation. The situation is less favourable with heating, particularly home heating.

This analysis points to two priorities:

- the need to guarantee that site-specific environmental requirements are observed when producing biomass – this will be addressed in the Commission’s 2006 report on the implementation of the biofuels directive

- improving the pollution performance of household biomass burning – this will be addressed as part of the measures proposed in this action plan to develop biomass heating.

The Commission will also take steps to improve understanding of the costs and environmental impacts of all transport fuels, including conventional biofuels.

ANNEX 5 – Renewable energy and the directive on the energy performance of buildings

The directive on the energy performance of buildings[44] requires Member States, when calculating the energy performance of buildings, to take into account the positive influence of "heating and electricity systems based on renewable energy sources". The relative importance attached to different kinds of renewable energy will be decided by the Member States in their transposition of the directive, allowing them, in principle, to attach substantial premia to the use of biomass in their calculation methods.

Moreover, for new buildings larger than 1000 square meters, Member States are required to carry out technical, environmental and economic feasibility studies on the use of decentralised energy supply systems based on renewable energy, on CHP and on district or block heating or cooling. This also gives Member States considerable leeway to promote biomass. In many Member States, biomass heating is one of the most practical and cost-effective options.

During 2006, taking into account comments received on the energy efficiency Green Paper[45], the Commission will decide how it thinks the directive should be further developed. The possibilities it will consider could include:

- amending the annex to the directive to ensure that calculation procedures allow greater weight and more active promotion to be given to biomass heating and other forms of renewable energy;

- reducing the thresholds in the directive so that many more new buildings would have to be considered for renewable energy before construction starts, and many more renovation projects would need to meet minimum efficiency requirements based on energy performance calculations that include the positive influence of renewable energy sources, including biomass;

- setting EU-wide minimum energy performance standards and criteria that could also promote the use of biomass where it is technically feasible and economically interesting.

At the same time, the Commission will examine other options for development of the directive, including inter alia the use of energy-efficient building materials.

ANNEX 6 – Biomass for electricity generation

Electricity can be generated from all types of biomass. Several reliable technologies are available. These technologies can be used to “co-fire” biomass, by mixing it with coal or natural gas, or to run freestanding power stations.

Large centralised power plants, like those used to burn straw in Denmark or forest residues in Finland, offer the best economic performance, especially if they are also used for heat (combined heat and power, CHP). Co-firing biomass with coal is another good centralised option in existing large power plants.

It is more efficient, when electricity is generated from biomass, to make use of the heat that is produced as well. Member States can support this in the design of support schemes for electricity generated from renewable energy sources, or through CHP support schemes developed in accordance with the harmonised European efficiency reference values for CHP which will come into force in February 2006 in accordance with the CHP directive.[46]

Smaller decentralised plants burning solid biomass or biogas tend to cost more, but often have advantages for the environment and for rural development. The EU structural funds or its rural development programme can be used to study their optimal location in relation to biomass availability, transport infrastructure, grid connection possible and labour markets.

The Commission encourages Member States to harness the potential of all cost-effective forms of biomass electricity generation rather than focusing on one form alone.

ANNEX 7 – Transport biofuels: background

In 2001 the Commission adopted a communication on alternative fuels for road transport, identifying three fuels (biofuels, natural gas and hydrogen) that could play a big part.[47] It was accompanied by legislative proposals requiring Member States to promote biofuels and making it easier to use fuel tax exemptions to do this. These proposals were adopted, in amended form, in 2003.[48]

Since the adoption of the communication the market share of biofuels has increased from 0.2% in 2000 to 0.8% in 2004. About 90% of biofuel consumption is covered by domestic raw materials, 10% by imports. Out of the EU25’s total arable land of 97 million hectares, about 1.8 million hectares were used for producing raw materials for biofuels in 2005. As expected, there has been a shift towards low blends and away from the high blends or pure biofuels that prevailed in 2001. Biodiesel’s share of total biofuel consumption has stayed at 70 to 80%.

The rise in the oil price and a growing interest in new markets for agricultural products in the light of the reform of the common agricultural policy - and the sugar regime in particular - have led to a wider appreciation of biofuels’ advantages at European level and have provoked widespread discussion in Member States.

“Second-generation” biofuels from wood and wastes are currently more expensive than first-generation biofuels from agricultural crops and have not yet been fully demonstrated on a commercial scale. Once that has been achieved, they will widen the range of raw materials that can be used and could also further improve biofuels’ environmental profile. It should be underlined, however, that first-generation biofuels already offer significant benefits and that any significant contribution from second-generation biofuels will not materialise until after 2010. Therefore, the emphasis of this action plan is on first-generation biofuels.

ANNEX 8 – Biofuels: progress at national level

Member State | Market share 2003 | National indicative target for 2005 | Targeted increase, 2003-2005 |

AT | 0.06% | 2.5% | +2.44% |

BE | 0 | 2% | +2% |

CY | 0 | 1% | +1% |

CZ | 1.12% | 3.7% (2006) | + 1.72% (assuming linear path) |

DK | 0 | 0% | +0% |

EE | 0 | 2% | +2% |

FI | 0.1% | 0.1% | +0% |

FR | 0.68% | 2% | +1.32% |

DE | 1.18% | 2% | +0.82% |

GR | 0 | 0.7% | +0.7% |

HU | 0 | 0.4-0.6% | +0.4-0.6% |

IE | 0 | 0.06% | +0.06% |

IT | 0.5% | 1% | +0,5% |

LA | 0.21% | 2% | +1.79% |

LI | 0 (assumed) | 2% | +2% |

LU | 0 (assumed) | not yet reported, assume 0 | not yet reported |

MT | 0.02% | 0.3% | +0.28% |

NL | 0.03% | 2% (2006) | +0% (promotional measures will come into force from January 2006) |

PL | 0.49% | 0.5% | +0.01% |

PT | 0 | 2% | +2% |

SK | 0.14% | 2% | +1.86% |

SI | 0 (assumed) | 0.65% | +0.65% |

ES | 0.76% | 2% | +1.24% |

SV | 1.32% | 3% | +1.68% |

UK | 0.03% | 0.3% | +0.27% |

EU25 | 0.6% | 1.4% | +0.8% |

Sources

2003 : National reports under the biofuels directive except Belgium: Eurostat (figure for 2002) and Italy: EurObserv’Er

2005 : National reports under the biofuels directive.

National reports under the biofuels directive are available at http://europa.eu.int/comm/energy/res/legislation/biofuels_en.htm

ANNEX 9 – Implementing the biofuels directive: fuel tax exemptions and biofuel obligations

Member States are using two main tools to implement the Biofuels Directive: tax exemptions and biofuels obligations.

Tax exemptions

Member States make a good deal of use of fiscal policy to promote biofuels. The energy taxation directive establishes the framework for the consequent tax exemptions.

Under Article 16 of this directive, Member States can reduce taxes on biofuels or completely exempt them from taxes, without needing the Commission’s prior approval (on fiscal grounds), as long as they respect certain strict conditions.

The tax reduction or exemption cannot exceed the amount of tax which would otherwise be payable on the volume of biofuel present in the product that is eligible for the reduction. In addition, it should be emphasised that the tax reductions or exemptions introduced by Member States must be modified in line with changes in the price of raw materials, in order to ensure that the reductions do not lead to overcompensation of the additional costs of biofuel production. The fiscal advantage (exemption or reduction) granted to a fuel of renewable origin cannot exceed the difference between this fuel and an equivalent fossil fuel.

These fiscal measures no longer need the prior, unanimous approval of other Member States. However, they remain subject to state aid control. The Commission has taken a generally favourable attitude to the notifications received. The exemptions that have received state aid approval are listed in the table.

Table - Biofuel tax exemptions that have received state aid approval

Case | Biofuels concerned | reference |

C64/2000 FR | ETBE | OJ L 94 of 10.4.03, p.1 |

N461/01 IT | Biodiesel | OJ C 146 of 19.6.02,p.6 |

N480/02 SE | All CO2-neutral fuels | OJ C 33 of 6.2.2004, p.7 |

N804/01 UK | Biodiesel | OJ C 238 of 3.10.02, p.10 |

N512/02 SE | Biofuel pilot projects | OJ C 75 of 27.3.03, p.2 |

N685/02 DE | Bioethanol, biodiesel and vegetable oils | OJ C 86 of 6.4.04, p.15 |

N717/02 IT | Bioethanol and ETBE | OJ C 16 of 22.1.04, p.22 |

N407/03 UK | Bioethanol | OJ C 193 of 28.4.05, p.17 |

NN43/04 AT | Bioethanol, biodiesel and vegetable oils | Not published yet |

N187/04 SE | Biofuel pilot projects | Not published yet |

N206/04 CZ | Biodiesel | Not published yet |

N427/04 HU | Biodiesel and ETBE | OJ C133 of 31.5.05, p.2 |

N582/04 IT | Biodiesel (prolongation of N461/01) | Not published yet |

N599/04 IRL | Biodiesel, bioethanol and vegetable oils | OJ C 98 of 22.4.05, p.10 |

N44/05 LT | Biodiesel, bioethanol, vegetable oils and ETBE | Not published yet |

N223/05 CZ | Biodiesel | Not published yet |

N314/05 EE | Bioethanol, biodiesel and vegetable oils | Not published yet |

All decisions not to raise objections can be found on the Commission’s website: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_en.htm#aides

However, the Commission is aware that the system of tax exemptions, as implemented, is giving rise to three problems:

1) The risk of unnecessarily high cost to the state and unnecessarily high payments to undertakings . Biofuels producers have different costs but, under the tax exemption system, all receive the same level of compensation. If the level of compensation is enough to bring high-cost producers into the market, there is a risk that it overcompensates lower-cost producers. The risk of overcompensation appears to be widespread, both within the Community and internationally. The services of the Commission are presently looking into several possibilities, including the limitation of detaxation to undenatured bioethanol (which is subject to the highest import duty) and/or making the rate of detaxation depend on the raw material used.

2) Insufficient investor certainty . The Energy Taxation Directive limits the duration of tax exemptions to six years. Among the schemes adopted to date, only the French scheme lasts as long as this. In general, Member States could consider taking coordinated measures to create a stable investment climate, in particular by making full use of the possibility under Community law to adopt six-year tax reliefs and to arrange for their extension well before the term has expired. However, stakeholder consultation has clarified that even this period of certainty is less than needed for some investments, particularly in second-generation biofuels but also in first-generation ethanol plants.

3) While some Member States use open aid schemes, available to all, others have opted for a quota-based approach , limiting the quantity of biofuel that will qualify for the tax exemption and setting up a process to choose the firms that will benefit from it. The Commission sees risks of non-transparency, arbitrary allocation and increased market concentration in quota-based schemes.

Biofuels obligations

At present there is increasing interest among Member States in the use of biofuel obligations , requiring fuel supply companies to incorporate a given percentage of biofuels in the fuel they place on the national market or face a penalty.[49] Obligations are in force in France and Austria and will come into force in Slovenia in 2006 and in the Czech Republic and the Netherlands in 2007. The UK and Germany have recently said that they will introduce them. Schemes vary in relation to: the point in the distribution chain where the obligation is placed; whether individual types of biofuel are distinguished; how compliance is monitored; whether they are implemented through a system of tradable certificates; and whether they coexist with fuel tax exemptions.

Obligations have a number of advantages. They place responsibility for addressing the problem of excessive oil dependence on the sector where it originates – while implying only a negligible increase in the cost of fuel. They give fuel supply companies an incentive to push down the cost of biofuels – and it follows that they are more cost-efficient. They can include a premium for second-generation biofuels. Unlike state aids, they are not subject to a time limit and so could be a good way to establish the stable framework that investors want.

Compatibility between obligations and exemptions

It is important to point out that Article 16.6 of the energy taxation directive states that if Community law requires Member States to comply with legally binding obligations requiring them to place a minimum proportion of biofuels, the option for Member States to reduce excise duties under fiscal control (that is, without needing specific authorisation from the Council under unanimity) would disappear.

ANNEX 10 – Trade in bioethanol

1. Current trade in bioethanol

There is currently no specific customs classification for bioethanol for biofuel production. This product is traded under code 22 07 which covers both denatured (CN 22 07 20) and undenatured alcohol (CN 22 07 10). Both denatured and undenatured alcohol can then be used for biofuel production. It is not possible to establish from trade data whether or not imported alcohol is used in the fuel ethanol sector in the EU.

An import duty of €19.2/hl is levied on undenatured alcohol, while an import duty of €10.2/hl applies to denatured alcohol.

Table I

Imports under code 2207 (in hl) |

Av. 1999-2001 | Av. 2002-04 | % of total (02-04) |

Undenatured alcohol | 1 167 935 | 2 383 239 | 93% |

Denatured alcohol | 279 904 | 180 988 | 7% |

Total | 1 447 839 | 2 564 226 | 100% |

Overall imports of alcohol under code 2207 averaged 2 564 226 hl over the 2002-04 period, up from 1 447 839 hl over 1999-2001. Over 93% of them came under code 22 07 10 (undenatured alcohol).

The principal trade trends are summarised in Table II:

Table II

Total imports of alcohol under code 22 07 (in hl) by type of duty |

2002 | 2003 | 2004 | Av. 2002-04 | % of total |

Reduced duty | 227 285 | 182 940 | 288 364 | 232 863 | 9% |

Duty-free | 980 693 | 2 027 632 | 1 709 282 | 1 572 536 | 61% |

MFN | 657 011 | 494 771 | 1 124 699 | 758 827 | 30% |

TOTAL | 1 864 989 | 2 705 344 | 3 122 345 | 2 564 226 | 100% |

a) average imports of bioethanol increased by 77% over 2002-2004 compared to the previous three-year period (1999-2001) when they totalled 1 447 839 hl;

b) over that period 70% of these imports were traded under preferential conditions, out of which almost 61% were duty-free, while 9% benefited from some type of duty reduction;

c) 30% of EU trade under code 22 07 takes place under MFN (most favoured nation) conditions.

With respect to the largest exporting countries:

a) over the 2002-2004 period, Pakistan was the largest duty-free exporter with an average of 501 745 hl followed, at a distance, by Guatemala with 223 782 hl;

b) Brazil is the only country capable of exporting large quantities as MFN with an average of 649 640 hl over the same period, with the second MFN exporter, the USA, on only 20 109 hl;

c) one country - Ukraine - accounts for the vast majority of imports at reduced duty with 107 711 hl over the 2002-04 period. Egypt came second with over 43 000 hl.

2. Preferential imports of bioethanol into the EU

The EU’s preferential trade basically comes under two regimes: the Generalised System of Preferences (including, among others, the Everything But Arms (EBA) initiative) and the Cotonou Agreement. The main preferences accorded by each of them are summarised in Table III and described in detail in the following sections.

Table III

Import conditions under code 22 07 under EU’s main preferential agreements |

GSP normal | GSP+ | EBA | Cotonou |

Duty reduction | 15% up to 31.12.2005 | 0% as of 1.1.2006 | 100% | 100% | 100% |

Quantitative restrictions | NO | NO | NO | NO |

Beneficiaries | All GSP beneficiaries if not graduated. | Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Panama, Peru, El Salvador, Venezuela, Georgia, Sri Lanka and Mongolia | LDCs | ACPs |

2.1. GSP

The current Council Regulation (Regulation (EC) 2501/2001), in force until 31 December 2005, classifies denatured and undenatured alcohol under code 22 07 as a sensitive product, According to article 7.4 of the regulation, imports of this alcohol from all GSP beneficiary countries qualify for a 15% reduction of the MFN duty.[50]

Under the special drugs regime envisaged by Council Regulation (EC) 2501/2001, which was in force from the early nineties until repealed on - 30 June 2005, exports from a number of countries (Bolivia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, Peru, Pakistan, El Salvador and Venezuela) qualified for duty-free access under code 22 07.

The new GSP Regulation (Council Regulation (EC) No 980/2005 of 27.06.2005), which will apply from 1 January 2006 to 31 December 2008, no longer envisages any tariff reduction for either denatured or undenatured alcohol under code 22 07 (still classified as a sensitive product). This Regulation put in place a special incentive arrangement for sustainable development and good governance (the new GSP + incentive scheme) which has been applying on a provisional basis since 1 July 2005 and will apply on a permanent basis from 1 January 2006 to 31 December 2008. This new incentive arrangement grants unlimited and duty free access (suspension of Common Customs Tariff duties) to denatured or undenatured alcohol under code 2207. It includes all the countries which already benefited from the previous drugs scheme, with the exception of Pakistan which is subject to the full MFN duty.

The new incentive arrangement now also includes Georgia, Sri Lanka and Mongolia, which have not so far exported bioethanol to the EU.

Moreover, a special arrangement for least developed countries (the EBA initiative) provided for by the new GSP Regulation offers an unlimited duty-free access to denatured or undenatured alcohol under code 2207.

2.2. Cotonou Agreement

Under the Cotonou Agreement, ACP countries qualify for duty-free access for denatured and undenatured alcohol under code 22 07 with the sole exception of South Africa. According to Regulation (EC) 2501/2001, South Africa enjoys a 15% reduction in customs duties. From 1 January 2006 it will therefore have to pay full MFN duty. During the ongoing European Partnership Agreement (EPA) negotiations with ACP countries, the customs duties of alcohol under code 22 07 will need to be negotiated.

2.3. Other countries with preferential arrangements

Egypt currently has unlimited duty-free access to the EU under the Euro-Mediterranean Agreement. Before that, it qualified for a 15% reduction under the GSP scheme.

Norway, which ranks among the top ten exporters with a total of 89 375 hl under code 22 07 in 2004, has been granted duty-free access to the EU within the framework of tariff rate quotas (TRQs) since the mid-nineties. In 2005 the TRQ will total 164 000 hl for exports under code 22 07 10 (up from 134 000 hl the previous year) and 14 340 hl under code 22 07 20, up from 3 340 hl.

3. Trade analysis

Table IV sums up trade under the various preferential arrangements.

Table IV

Imports under preferential conditions 2002 – 2004 (in hl) |

2002 | 2003 | 2004 | Av. 2002-04 | % of total trade 2002-04 |

GSP normal | 227 285 | 182 940 | 288 364 | 232 863 | 9% |

GSP + | 553 156 | 1 569 005 | 1 412 896 | 1 178 352 | 47.5% |

ACP | 291 055 | 268 784 | 154 663 | 238 167 | 9% |

EBA | 30 018 | 86 247 | 18 956 | 45 074 | 1.5% |

Others | 106 464 | 103 597 | 122 768 | 110 943 | 4% |

Total preferential | 1 207 978 | 2 210 573 | 1 997 646 | 1 805 399 | 70% |

Total MFN | 657 011 | 494 771 | 1 124 699 | 758 827 | 30% |

Grand total | 1 864 989 | 2 705 344 | 3 122 345 | 2 564 226 | 100% |

3.1. GSP

Trade data for 2001–2004 show a dramatic increase in bioethanol exports from the countries benefiting from the special drugs regime in previous years. Although these countries have benefited from the same regime since the 1990s, the unlimited duty-free access enjoyed under it at a moment of rising demand for alcohol under code 22 07 can be considered the single most important factor underlying the doubling of bioethanol exports from these countries to the EU. All major exporters under code 22 07 over the last three years benefit from such a scheme: Pakistan, Guatemala, Peru, Bolivia, Ecuador, Nicaragua and Panama.

Altogether, exports of ethanol from the GSP plus beneficiaries totalled 1 412 896 hl in 2004: practically all duty-free exports to the EU and 46% of all exports under code 22 07 to the EU over the 2002-2004 period.

Thanks to its lower production costs, Pakistan took a big lead over the other GSP beneficiaries with 1 008 656 hl in 2004 (the second largest exporter in the world) followed, at a distance, by Guatemala with over 250 000 hl.

Under the new GSP an exclusion of Pakistan from the list of countries having unlimited duty-free access to the EU market, will remove from the market one of the most aggressive and competitive producers. All old direct competitors under the GSP drugs regime will continue to enjoy duty-free access to the EU market and might be expected to fill the gap left by Pakistan as they have relatively low production costs too.

Nevertheless, at US$14.52/hl, Pakistan has production costs closer to Brazil’s which, with production costs of US$13.55/hl, manages to export substantial quantities to the EU paying the full MFN duty. Pakistan might therefore be expected to continue to be able to export significant quantities of ethanol to the EU, albeit not at the same pace as before, thus utilising the increased production capacity built over the last couple of years.

By contrast, the 15% reduction offered by the normal GSP regime opened access for approximately 9% of exports of the same product to the EU market. Unlike the obvious favourable impact of the GSP drugs regime, the impact of the 15% duty reduction is more difficult to assess. The two largest exporting countries benefiting from such a reduction are Ukraine and South Africa. In the case of Ukraine, the introduction of the 15% reduction coincided with a dramatic increase in exports over the 2002-2004 period. For South Africa, on the other hand, the last two years showed exports stable on approximately 50 000 hl, with a dramatic decrease over the 2000-2001 period. Under these conditions, it is difficult to predict the impact of removal of the 15% import duty reduction although it seems fair to say that even such a small reduction seemed to provide a competitive advantage over the countries paying full duty.

3.2. EBA

So far, exports of bioethanol from countries benefiting from the special arrangement for the least developed countries (the EBA initiative) under the GSP (EC) Regulation 980/2005 to the EU have been negligible and have primarily come from one country - the Democratic Republic of Congo - which already qualified for duty-free access as an ACP country. At the moment, the Democratic Republic of Congo is the only LDC with sizeable, though erratic, exports of alcohol to the EU under code 22 07 since 1999. In 2004 exports totalled 18 956 hl after peaking at 86 246 hl the year before.

It is fair to recognise, however, that EBA dates back to only 2001 and that some of the countries which did not have duty-free access under other earlier regimes (notably Bangladesh, Laos, Cambodia, Afghanistan and Nepal) might find new ways of access to the EU in the medium or longer term.

New opportunities might emerge in these countries - which generally do not produce (or are not very competitive at producing) sugar cane or any other raw material for bioethanol production from their own resources – in the form of processing molasses imported from their competitive, sugar-producing neighbours. This might be the case with Cambodia which could use raw material from Thailand, or with Bangladesh and Nepal which might process raw material from India. At the moment it is difficult to quantify future potential production from these countries but investments are known to have been made in some of them, like Bangladesh.

In this respect it is important to stress that under Council Regulation (EC) 2501/2001, imports are subject to the GSP rules of origin plus regional cumulation. The Commission is currently examining a proposal for a new regulation which would introduce the principle of determination of the preferential rules of origin based on the value-added method. Distillation should continue to be considered an operation with sufficient added value to confer origin on the finished product.

3.3. Cotonou Agreement

- On the whole, ACP exports to the EU under code 22 07 have so far been limited. Over the last couple of years they have, however, been fairly stable at 238 167 hl despite a low of 154 663 hl in 2004 (excluding South Africa: 48 728 hl) .

- Swaziland and Zimbabwe are by far the leading exporters with an average of 85 562 hl and 120 261 hl respectively over the 2002-04 period. A number of ACP countries are likely to consider bioethanol production as an alternative to sugar production as part of the restructuring resulting from the EU sugar reform. However, bioethanol production from sugar cane might remain relatively low and limited only to countries where sugar production is competitive, such as Swaziland and Zimbabwe, which have production costs close to Brazil’s and India’s and which are already exporting substantial quantities to the EU under code 22 07.

ANNEX 11 – Achieving the 5.75% biofuels target: the balance between domestic production and imports

One of the key variables in biofuel policy is the balance between domestic production and imports. Biofuels and their raw materials are traded on world markets. An autarkic approach to meeting the EU’s needs is neither possible nor desirable. But the Union still has a degree of discretion about how far to encourage domestic production and/or imports. The purpose of this annex is to set out the facts and assess the pros and cons of different options.

Tools for shifting the balance between domestic production and imports

The starting point is to understand the tools that can be used to shift the balance between domestic production and imports.

In the case of bioethanol , the main tool for shifting the balance is the duty paid. EU-produced bioethanol can be expected to cost about €900/toe by 2010 (costs are currently higher because most production plants are rather small). The cheapest imported bioethanol (from Brazil) can be bought in Europe at around €680/toe. Bioethanol imports are subject to duties ranging from zero (for imports from certain countries and/or under certain conditions) to about €376/toe (for undenatured ethanol imported at the maximum tariff). Consequently, imported bioethanol is cheaper than European if no import duty is paid, and more expensive if the maximum tariff is paid. If all tariffs on bioethanol were removed, it would be difficult for domestic producers to stay in the market.

In Germany, only fuel containing undenatured ethanol is eligible for fuel tax exemption. Even imported bioethanol needs the exemption in order to be price-competitive with petrol (currently around €457/toe[51]).

More details on trade arrangements affecting bioethanol are given in Annex 10.

Imports of biodiesel or of the vegetable oils used to make it are subject to low or zero tariffs.

Biodiesel can be made from most types of vegetable oil, notably rape oil, soya oil and palm oil.

EU rape oil competes at the world market price. Imported soya oil and palm oil are cheaper. However, biodiesel made predominantly from one or another of these oils does not comply with the “biodiesel” or “FAME” standard, EN14214 – and it needs to comply with this standard if it is to be sold for use in unadapted vehicles. Biodiesel made predominantly from rape oil does comply with the standard, even if blended with a small amount – around 25% – of one of the other oils.

The Commission believes that the limits in standard EN14214 could be adapted to allow a higher proportion of other oils – perhaps 50% – to be used in biodiesel.

Scenarios for assessment

Three theoretical models must be assessed:

1) Minimum share for imports;

2) Maximum share for imports;

3) Balanced approach.

Scenario 1: Minimum share for imports

The first point to assess is the technical feasibility of this option and, in particular, whether sufficient land is available to produce the necessary crops.

The Commission estimates that in order to meet the biofuel directive’s objective of a 5.75% share of the petrol and diesel market in 2010, 18.6 mtoe of biofuels will be needed. Most domestic biofuel production will come from three crops: sugarbeet and cereals (for bioethanol, replacing petrol) and rape (for biodiesel, replacing diesel). Average biofuel yields per hectare vary widely, depending on the characteristics of the crops, the soil and the climate. The following averages have been assumed:

Sugarbeet | 2.9 toe/ha |

Cereals | 0.9 toe/ha |

Rape | 1.1 toe/ha |

On the basis of this it can be estimated that about 17 million hectares of EU agricultural land would be needed to meet the directive’s objective entirely from domestic production.

This can be compared with total EU arable land of 97 million hectares.

In the present context where crop production per hectare is rising steadily and the reform of the sugar regime will release resources currently used for food production, this appears to be technically feasible in principle. The Union is technically capable of meeting its biofuels targets for 2010 from domestic production, although it should be noted that there are agronomic limits on the cultivation of individual crops (e.g. the frequency with which rape can be included in crop rotation cycles)..

However, it should be pointed out that: existing trade arrangements and World Trade Organisation commitments do not permit the EU to close the door to imports of biofuels and biofuel raw materials; these materials are already being imported today; and there is no proposal to increase tariff protection for these goods. Therefore, the scenario of 100% domestic production is a theoretical one and would not be possible in practice.

Even interpreted as “minimum imports” rather than “no imports”, this scenario would have two disadvantages.

First, it would expose the EU food and biofuels sectors to excessive increases in the price of raw materials. By creating a new market that could be served only by domestically produced crops, the biofuels policy would drive up their prices, particularly for cereals and rape which are currently traded at world market prices.

Second, it would do nothing to encourage the production of biofuels elsewhere in the world where the creation of new biofuels industries – partly serving foreign customers like the EU, partly domestic needs – can bring benefits to developing countries. In addition, to the extent that increased consumption of biofuels is a tool to exercise downward pressure on the oil price, this is a global phenomenon – and the EU therefore has an interest in promoting biofuel production globally.

Scenario 2: Maximum share for imports

By encouraging amendment of the biodiesel standard, the EU would ensure that the maximum proportion of its biodiesel consumption is met from imports. The Commission believes that, with an appropriate amendment, imported vegetable oils would capture about 50% of the biodiesel market. However, much of the processing is likely to continue to take place in the Union.

By removing all tariffs on bioethanol, the EU would ensure that the maximum share of its bioethanol consumption is met from imports. The Commission believes that bioethanol made from agricultural crops in Europe will not be able to compete on price with bioethanol made from sugar cane from tropical countries. Therefore, the result of this policy would be that 100% of EU bioethanol consumption would be covered by imports. There would be no domestic bioethanol industry.

On the hypothesis that 56% of biofuel consumption will be biodiesel (in line with diesel’s current share of the petrol and diesel market), these steps would lead to imported biofuels (or their raw materials) taking about 70% of the EU biofuel market.

For biodiesel, this approach has merit. It would enable both EU producers and developing countries to benefit, in a balanced way, from the growth of biofuel consumption in the EU. It is an appropriate response to the limits on expansion of rape production in the EU. An EU industry would continue to exist.

But this strategy would not address the serious concerns that the present expansion of vegetable oil production – such as palm oil and soya – in developing countries could be responsible for destruction of natural habitats and deforestation and that increased demand from the EU could translate into an increased rate of deforestation. If this is true, it would be an important factor to set against the greenhouse gas emission reductions that the increased use of biofuels would deliver. If such doubts cannot be removed, public support for biofuels will be undermined. Therefore, it would be wrong to maximise the import of biofuels/raw materials for biofuels without paying attention to the environmental impact of their cultivation.

For bioethanol, this is not a good approach for the EU to follow. If the EU obtains its bioethanol from imports rather than domestic production, the cost will be about 25% lower and the global greenhouse gas benefits will be greater. However, there will be no rural development benefits for Europe. And the security of supply benefits will be less, because Europe will not have the advantage of developing a new domestic fuel source. From a practical point of view, it must be remembered that implementation of the Union’s biofuel policy depends on the efforts of Member States. If there is no prospect of domestic involvement in the production of bioethanol, it is likely that many of them will focus their efforts on biodiesel instead – eroding the market into which developing countries hope to sell. Finally, if the least developed countries are not able to compete on price on the world sugar market, there is no reason to believe that they will be able to do so on the world bioethanol market if trade is made completely free.

Environmental concerns are also raised about the cultivation of sugar cane for bioethanol. Against this, it is argued that most bioethanol comes and will continue to come from land that has been under cultivation for a long time.

Scenario 3 –Balanced approach

The Commission believes that an intermediate approach would avoid the disadvantages of the first two options.

This approach should have five elements:

i) Amendment of standard EN14214 to facilitate the use of a wider range of vegetable oils for biodiesel, to the extent feasible without significant ill effects on fuel performance;

ii) Maintain market access conditions for imported bioethanol that are no less favourable than those provided by trade agreements currently in force;[52]

iii) Pursue a balanced approach in ongoing free trade agreement negotiations with ethanol-producing countries/regions. The EU must respect the interests of domestic producers and EU trading partners, within the context of rising demand for biofuels; [53]

iv) Address the issue of amending the biofuels directive so that only biofuels whose cultivation complies with minimum sustainability standards count towards its targets;

v) Support developing countries in the production of biofuels.

The system of certificates would need to apply in a non-discriminatory way to domestically produced biofuels and imports. In particular, it would need to be non-discriminatory in relation to the requirements of the World Trade Organisation. It would need to be developed in line with other initiatives for certification of agricultural and forestry produce and could require EU support in its introduction. The potential impact on developing countries would be taken into consideration before any system of certification is introduced.

The Commission estimates that under this approach:

- price increases for agricultural crops could be kept in an acceptable range;

- a sufficient share of the market for biodiesel raw materials, a majority of the market for biodiesel production, and a majority of the market for bioethanol would remain domestic;

- least-developed countries, including those for whom the reform of the EU sugar regime is a particular challenge and whose bioethanol is not subject to tariffs, would gain a share of the EU biofuel market;

- the promotion of biofuels would not cause deforestation and habitat destruction.

Notes on the production of biofuels in developing countries

Support for developing countries in the production of biofuels is in the EU’s interest both for development policy reasons and to maximise downward pressure on the oil price. It could contribute in specific countries, as in the EU but often in more critical situations, to greater energy security and access to energy, improved foreign exchange and trade balances, economic development and employment in rural regions, and environmental benefits. To the extent that the development of biofuel consumption will exert downward pressure on the global oil price, consumption in developing countries will contribute in the same way that European consumption does. EU development policy, as well as other EU policies such as research and energy and the clean development mechanism under the Kyoto Protocol, offers a number of instruments that can be used.

The positive and negative impacts of cash crops for biofuels on food production and food security have been the subject of extensive discussion. The costs and benefits depend on the site, the way the crop is produced and how it is integrated in the local production system. There is no general rule. Sugar cane has almost always been cultivated as a cash crop in developing countries, and a switch in the end-product from sugar to ethanol should not affect the food supply of the region. Some biofuel raw materials like jatropha could allow the sustainable use of low-value land and, in the process, contribute (via earnings) to an improvement in food security.

ANNEX 12 – The Commission’s perspective on biomass and biofuel research

1. Introduction

Research, technological development and demonstration have potential to support the use of biomass. The Commission intends to capitalise on this. Its proposal for the Seventh Framework Programme – Specific Programmes, adopted in September 2005, gives a high priority to biomass.

An industry-led European biofuel technology platform is under development.[54] This is intended to develop and implement a European vision and strategy for the production of biofuels, in particular for transport. Once the technology platform is established, the EC will explore the need to propose a possible joint technology initiative in this area.[55]

Other technology platforms will also play an important role – for example, those dealing with “Industrial biotechnology”, “Plants for the future”, “Road transport” and “Forest-basedsectors”. Under the framework of the Seventh Framework Programme, there is a need for increased coverage of the following topics: biomass availability and logistics ; energy crops for the production of biomass;[56] and combustion, gasification and pyrolysis of biomass covering co-firing, recovered fuels and combined heat and power.

This research and development activity under the Seventh RTD Framework Programme will be complemented by non-research action in the “Intelligent Energy – Europe” programme. The main focus here is to support soft measures and to remove non-technological barriers to the widespread market deployment of already demonstrated biomass and biofuel technologies.

2. Research priorities – biomass in general

The following actions related to biomass, with their corresponding objectives, are included in the Seventh Framework Programme.

- Biomass for electricity, heating and cooling

The objective is to develop and demonstrate a portfolio of technologies for electricity, heating and cooling from biomass, including the biodegradable fraction of waste. This research aims at increasing overall conversion efficiency, achieving cost reductions, further reducing the environmental impact and optimising the technologies in different regional conditions. A broad range of research topics are considered including biomass availability and logistics; conversion technologies, such as combustion, co-firing and gasification; emission abatement; and land use.

The Commission will propose to the “Zero Emission Power Generation” technology platform that co-firing be included in its scope.

- Smart energy networks

To facilitate the transition to a more sustainable energy system, a wide-ranging R&D effort is required on the EU electricity and gas systems and networks. Research aims at effective integration of biomass installations into electricity grids and feeding biogas and synthetic natural gas into the natural gas grid.

- Life sciences and biotechnology for sustainable non-food products and processes

The objective is to strengthen the knowledge base and develop advanced technologies for terrestrial or marine biomass production for energy and industry. Biotechnology will be applied to improve the productivity, sustainability and composition of biomass raw materials and to develop new bio-processes.

The Commission also attaches high importance to the “biorefinery” concept to maximise the value derived from biomass feedstocks by making full use of their components. Biorefineries could be built up by adding further fractionation and conversion steps to current biomass processing facilities (sugar, grain, pulp mills, oil refineries, etc.) to obtain a broad range of products such as food, feed, sustainable polymers, chemicals, fuels, and heat and power. Improving the cost-efficiency of biofuels through the biorefinery concept will be an important element of the biofuel technology platform.

3. Second-generation biofuels: state of play

Producing bioethanol from cellulose delivers a gasoline substitute which is identical to bioethanol produced from sugar or cereals. Synthetic enzymes provide the key to unlock the cellulose molecules and break them down into simpler substances, which are subsequently fermented to ethanol and purified (distilled) the same way as conventional bioethanol. It is hoped that energy balances and, hence, CO2 emission reductions will be largely enhanced.

The first demonstration plant was taken in operation by Iogen (4 million litres per year in Canada) and this was followed by ETEK (150 thousand litres per year pilot plant in Sweden) which was supported by EU regional funds. A third facility is under construction by Abengoa (5 million litres per year in Spain) and this plant is supported by the Fifth Framework Programme. Enzymatic hydrolysis is expected to become competitive in the medium term due to the decreasing price of the enzymes and low cost of the raw material (such as straw or even wood); being one of the most critical parameters in the overall cost of the biofuel.

Second-generation biodiesel is chemically different from vegetable-oil-based biodiesel. Gasification of biomass (anything works, but the drier the better) produces a “synthesis gas” consisting mainly of carbon monoxide (CO) and hydrogen. Exposing this gas to a suitable catalyst converts it into hydrocarbons (Fischer Tropsch synthesis), which will subsequently be treated to deliver a mixture of gasoline, jet fuel and diesel. Because of the high price of jet fuel, the excellent quality of the diesel fraction and the low quality of the gasoline fraction (low octane number), the process is normally optimised towards the production of jet fuel/diesel.

The different steps in the process have all been demonstrated to work commercially for Fischer Tropsch synthesis gas derived from coal or natural gas. Optimisation still remains to be done on gasification of biomass from different raw materials and gas purification to synthesis gas quality. A large-scale pilot plant (15 000 t/year) is being constructed in Freiberg (Germany) by the company Choren. In addition, Choren and Shell are in the process of developing a full-size prototype commercial plant with a capacity of 200 000 t/year which optimistically, depending on the experience with the pilot plant, could be operational in 2009/10. In parallel to the experience to be gained from this “biomass-to-liquid” (BTL) process, a number of large-scale “gas-to-liquid” projects, several in Qatar, will deliver technology experience on the second stage (Fischer Tropsch) of the process in the years ahead.

Alternatively the synthesis gas can be converted to bio-dimethylether (DME), which can also be used to replace diesel in modified diesel engines. DME, a gaseous fuel under ambient conditions, can be of particular relevance in heavy-duty applications.

The advantage of second-generation biodiesel is partly that the basic treatment of the raw material (gasification) allows virtually any organic material to be used and partly that it delivers a premium-quality diesel fuel, whether to be used in its own right or as a blending component in petroleum-based diesel. Its CO2 emission profile depends on whether the energy source for conversion is biomass only or whether an external energy source is used, and whether the biomass is a waste product (e.g. straw) or an energy crop. This also affects the cost. Here too, significant CO2 gains and energy balance improvements are hoped for.

Hybrids between first- and second-generation biofuels are also in preparation. Fortum (Finland) is planning to expand its Porvoo refinery to use vegetable oil and animal fat as a raw material in a conventional hydrogenation process. This delivers the same high-quality diesel as BTL with lower investment, but higher raw material costs (close to conventional biodiesel).

4. Research priorities - transport biofuels

The main area of research is second-generation biofuels made from various biomass resources and wastes, e.g. bioethanol, biodiesel, DME. The technical feasibility of converting cellulose material (straw/wood) and organic wastes into bioethanol and biodiesel has been demonstrated. But costs need to be brought down and technology needs to be further developed and demonstrated for commercial-scale production (over 150 000 tonnes a year). If this can be done, second-generation biofuels should offer three major advantages:

- they will secure a higher market share for biofuels by allowing the use of a wider range of raw material;

- the cultivation process (if any) could be less environmentally intensive than for ordinary agricultural crops;

- this lower intensity will be reflected in lower greenhouse gas emissions from cultivation.

Second-generation biodiesel production has a fourth advantage: the fuel is of better quality than conventional diesel.[57]

The price of these fuels will depend on technical developments and the price at which the raw material can be obtained. At this stage there is no reason to assume that they will be substantially cheaper than first-generation biofuels.

The Commission plans to substantially increase its support for the development of second-generation biofuels through its research budgets.

ANNEX 13 – Results of consultation

This communication and the impact assessment published alongside it take into account the results of extensive consultations. These began with the Commission’s analysis of the various policies affecting biomass and an extensive public consultation campaign using all possible means, such as a public questionnaire via the Internet, numerous meetings with stakeholders, and bilateral meetings with Member States that have developed national Biomass Action Plans and with biomass experts.

The main conclusion drawn from the consultations was that the Commission should push strongly on all fronts, at EU level and national level, in order to overcome the non-technical barriers facing biomass.

Several more specific conclusions can be drawn from the consultation process:

- Sufficient biomass resources are available in the Union to meet the needs for an additional 80 mtoe per year by 2010 without major effects on forest products industries and food production. Energy crops can make a significant contribution while providing a new market outlet for agriculture and contributing to rural development. Any shortfalls can be addressed by imports.

- There are competitive, reliable and efficient European technologies to convert biomass resources into energy vectors (electricity, heating or cooling and biofuels for transport). Nevertheless, RTD work on biomass (supported by appropriate national and EC funds) has to be intensified in order to meet new challenges.

- European (as well as international) solid and liquid biofuels markets are in their infancy and have to be developed further to commodity level. In order to develop them successfully, work on standards and norms has to be accelerated.

- Biomass is generally more expensive than comparable fossil fuel energy. However, in some areas (such as household heating by pellets and industrial CHP based on residues) biomass is already competitive.

- There is an urgent need to start a professionally managed campaign to inform European citizens more fully about the benefits of biomass. This information barrier, as well as the absence of more effective representation of biomass at all levels, is also due to the lack of a strong European biomass association with industrial involvement.

- The main problem that appears to be holding back the penetration of biomass on the energy markets is the lack of demand. The only way to increase demand is through appropriate policies implemented at national level.

- Biomass is the only renewable energy source that does not suffer from intermittency problems and can potentially provide energy for heat, power and transport from the same installation.

- Biomass in the form of solid, liquid or gaseous biofuels is the only renewable energy source that can directly replace solid, liquid and gaseous fossil fuels, either fully or in blends of various percentages, in which case often there is no need for equipment modifications.

- Biomass is the only renewable energy source that cannot be found free; it necessitates a long chain of activities such as planting, growing, harvesting, pre-treatment (storage and drying) and upgrading to a fuel and, finally, mechanical, thermochemical or biological conversion into an energy carrier (power, heat or biofuels for transport). Therefore, biofuels (with the exception of untreated municipal waste) always have an associated cost that has to be borne by the final user.

- Since land availability is limited there could come a point in the future when biomass for energy will have to compete with food, materials, bio-chemicals and carbon sinks. However, this point in time is beyond 2020, and if international trade in biomass fuels becomes effective could lie beyond 2050.

Environmental concerns must also be addressed whenever biomass is grown for food, products or fuels. This has to be done by taking an overall systems approach and by comparisons with other alternatives and not in isolation. [pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] A nemrégiben megjelent, az energiahatékonysággal kapcsolatos Zöld Könyv a következQ[pic] címmel: - Doing more with less (Kevesebbért többet), COM (2005) 265

[2] E mechanizmusok magukban foglalják az energia- és közlekedési fórumot, az - Amszterdam fenntartható energia fórumot, a - Berlin latos Zöld Könyv a következő címmel: „Doing more with less” (Kevesebbért többet), COM (2005) 265

[3] E mechanizmusok magukban foglalják az energia- és közlekedési fórumot, az „Amszterdam” fenntartható energia fórumot, a „Berlin” fosszilis tüzelőanyag fórumot, a „Firenze” villamosenergia-szabályozási fórumot és a „Madrid” gázszabályozási fórumot. Ezenkívül a Bizottság nemrégiben úgy döntött, hogy a versenyképességgel, az energiaüggyel és a környezetvédelemmel foglalkozó magas szintű csoportot hoz létre.

[4] A „helyettesítő módszer”szerint 44 %-ot, a „klasszikus módszer” szerint 65 %-ot – lásd hatásvizsgálat, 2. szakasz.

[5] „A megújuló energiaforrások részesedése az EU-ban”, COM (2004) 366., 4. szakasz 3.1.

[6] A brüsszeli Európai Tanács, 2004. március 25. és 26., elnökségi következtetések.

[7] Állásfoglalás „A megújuló energiaforrások az EU-ban” című dokumentumról, 2005. szeptember 28-i plenáris ülés.

[8] millió tonnányi kőolajnak megfelelő mennyiség

[9] Európai Környezetvédelmi Ügynökség, „Mennyi biomasszát használhat fel Európa a környezet károsítása nélkül”, 2/2005 utasítás; lásd 2. melléklet.

[10] Például mind Bulgária, mind Románia 0,7 hektár/fő mezőgazdasági területtel rendelkezik, míg az EU-25-ök esetében ez az érték 0,4 hektár/fő.

[11] Lásd 3. melléklet és hatásvizsgálat.

[12] Ezek a célkitűzések: a megújuló energiaforrások terén 12 %-os átfogó részesedés, a villamosenergia-szektorban 21 %-os részesedés, és 5,75 %-os részesedés a bioüzemanyagok területén 2010-ben. A Bizottság becslése szerint ez a cselekvési tervben szereplő intézkedéseknek köszönhetően teljesülhet – ami a teljes részesedést illeti, ha nem is 2010-ben, de utána egy vagy két éven belül elérhető.

[13] Lásd hatásvizsgálat, 5. szakasz.

[14] Lásd hatásvizsgálat, 5. szakasz.

[15] E számadat alapján azt lehet feltételezni, hogy a biomassza 70-90 %-át az EU-ban termelik. Ami a közvetlen foglalkoztatottságot illeti, a bioüzemanyagok jellegzetesen 50-100-szorosan munkaintenzívek az EU-ban a fosszilis tüzelőanyag alternatívákhoz képest; a biomassza-villamosenergia 10-20-szorosan munkaintenzív; a biomassza alapú fűtés kétszer olyan munkaintenzív. A magyarázók véleményei megoszlanak a közvetett hatások tekintetében. Néhányan a szorzókra vagy a kiviteli lehetőségekre mutatnak rá, amelyek megkétszerezhetik a közvetlen hatásokat. Mások úgy érvelnek, hogy a bioenergiával kapcsolatos állások más állások helyébe fognak lépni, így zéró lesz a nettó munkaerő-piaci hatás. (Lásd hatásvizsgálat, 5. szakasz.)

[16] Lásd hatásvizsgálat, 5. szakasz.

[17] A kőolaj hordónként kb. 60 USD vagy (a jelenlegi árfolyamon) hordónként 48 EUR. A versenyképességhez a biodízelnek hordónként 75 euróba kell kerülnie, míg a bioetanolnak hordónként körülbelül 95 EUR-ba. Ha a fosszilis tüzelőanyagok ára tükrözné külső költségeiket, a biomassza több formája is versenyképes árú lenne.

[18] Lásd 4. melléklet.

[19] A hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról szóló 2004/8/EK irányelv (a kapcsolt energiatermelés támogatásáról szóló irányelv), 2004.2.11.

[20] A 2002/91/EK irányelv az épületek energiateljesítményéről, HL L 1., 2003.1.4.; lásd 5. melléklet.

[21] Ha a biomasszát megfelelő ellenőrzés nélkül égetik el, jelentős szennyezési forrás lehet. Ez származhat illegális hulladékégetésből vagy biomasszával működő vízmelegítő megfelelő tüzelés-ellenőrzés és szennyezésmegelőzés nélküli felhasználásából. A korszerű pelletes vízmelegítők és távfűtési berendezések jóval kevesebb szennyeződést okoznak.

[22] A 2005/32/EK irányelv az energiafelhasználó termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapításának kereteiről, valamint a 92/42/EGK tanácsi, illetve a 96/57/EK és a 2000/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, HL L 191., 2005.7.22.

[23] COM(2003)397, 2003.7.23.

[24] A 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK irányelv a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról, HL L 283., 2001.10.27

[25] A Bizottság a megújuló energia megoszlásáról szóló múlt évi k