ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Ez a hatásvizsgálat négy intézkedést értékel. Miután mindegyik esetében mérlegelték a jogalkotási és nem jogalkotási lehetőségeket is, a következő előnyben részesített alternatívákat jelölték ki: 1. Befektetői kötelezettségek Az eszközkezelőknek, biztosítóknak, biztosításértékesítőknek, foglalkoztatóinyugdíj-alapoknak, befektetési tanácsadóknak és egyéni portfóliókezelőknek a befektetői kötelezettségeik részeként be kell építeniük a befektetési döntésekbe és tanácsadási eljárásokba az ESG-kockázatokat. Ez egyértelmű és következetes helyzetet teremt a piacon, és általánosan érvényesíti a fenntarthatóságot a pénzügyi intézmények befektetési döntéshozatalaiban és tanácsadási eljárásaiban, különösen a kockázatkezelésükben. 2. Közzétételek Az érintett szervezeteknek azt is közzé kell tenniük, hogyan tesznek eleget ezeknek a kötelezettségeknek. Emellett azoknak az eszközkezelőknek és intézményi befektetőknek, amelyek állításuk szerint fenntarthatósági célkitűzéseket valósítanak meg, igazolniuk kell, hogy befektetéseik összhangban vannak ezekkel a célkitűzésekkel. Ez növelné az átláthatóságot a végső befektetők felé, biztosítaná a termékek összehasonlíthatóságát, és elejét venné a „zöldrefestésnek”. 3. Egységes uniós osztályozási rendszer (taxonómia) Az előnyben részesített alternatíva uniós szinten egységes kritériumokat állapítana meg annak meghatározására, hogy egy gazdasági tevékenység környezeti szempontból fenntartható-e. A javaslat értelmében a Bizottság később a most létrejövő, fenntartható finanszírozással foglalkozó technikai szakértői csoport tanácsai alapján azonosítja a fenntarthatónak minősülő tevékenységeket. Ez egyértelmű helyzetet teremt a gazdasági szereplők és a befektetők számára azzal kapcsolatban, mely tevékenységeket tekintenek zöldnek/fenntarthatónak, hogy megalapozott befektetési döntéseket hozhassanak. Ez jelenti az első és alapvető fontosságú lépést az arra irányuló erőfeszítésekben, hogy befektetéseket irányítsanak a fenntartható tevékenységekhez. 4. Referenciamutatók Az előnyben részesített alternatíva bevezeti az alacsony szén-dioxid-kibocsátást jelző referenciamutatók és a pozitív szén-dioxid-kibocsátási hatás referenciamutatóinak két új kategóriáját. Meghatározza az e referenciamutatók kidolgozására használt módszertanra vonatkozó harmonizált minimumstandardokat. Ez erősíteni fogja a vállalatok szénlábnyomát tükröző piaci standardot. Ezzel egy megbízható eszközt ad azon befektetők kezébe, akik az alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó stratégiákba fektetnek.
A rendelet létrehozza a bíróságok közötti, polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott bizonyításfelvétel iránti kérelmek közvetlen és gyors továbbítására és teljesítésére vonatkozó uniós szintű rendszert. Pontos kritériumokat határoz meg az ilyen kérelmek formájára és tartalmára vonatkozóan is. A rendelet a tagállamok által a Hágai Egyezmény alapján használt nehézkes rendszert egy, a bíróságok közötti közvetlen kapcsolatot (a kérelmek megküldését és a felvett bizonyítékok visszaküldését) lehetővé tevő modern rendszerrel helyettesíti. Jelenleg az EU-ban évente mintegy 3,4 millió polgári és kereskedelmi bírósági eljárás rendelkezik határon átnyúló vonatkozásokkal. Számos ilyen ügyben a bizonyításfelvétel rendkívül fontos a megfelelő igazságszolgáltatás szempontjából. Jelenleg a rendelet által kijelölt szervek közötti kapcsolatok még mindig szinte kizárólag papíralapúak, amely kedvezőtlen hatásokkal jár a költségekre és a hatékonyságra. A videokonferenciát továbbá ritkán használják a más tagállamban tartózkodó személyek meghallgatására. Ez a kezdeményezés arra irányul, hogy korszerűsítsék a szabályozást, és a modern technológiát használják a határon átnyúló bizonyításfelvétel során. Ugyanakkor a rendelet néhány hiányosságát is kezeli, amelyeket a rendelet működésének értékelése mutat be. A hiányosságokból fakadó problémák három fő kategóriába sorolhatók: – késedelmek és költségek a polgárok, a vállalkozások és a tagállamok vonatkozásában; – az eljárási jogok védelmének hiányosságai; valamint – jogi bonyolultság és jogbizonytalanság. A harmadik pont magában foglalja a rendeletben meg nem határozott egyes alapvető kifejezések félreérthetőségét, valamint a rendelet választható jellegéből adódó egyértelműség hiányát (a rendelet ugyanis a nemzeti joggal párhuzamosan alkalmazandó). Az érintett érdekelt felek a következők: a polgárok és a vállalkozások, mint a bírósági eljárásban részt vevő felek, a tagállamok közigazgatási és igazságügyi hatóságai, valamint a jogi szakemberek (különösen a bírák és az ügyvédek). Ez a kezdeményezés szorosan kapcsolódik az 1393/2007/EK rendelet szerinti, a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítésére („iratkézbesítés”) vonatkozó kezdeményezéshez. A két kezdeményezés szorosan összefonódik a digitalizáció és az e-igazságügy átfogó bizottsági prioritásával, és a büntető igazságszolgáltatás területén folytatott párhuzamos munkát (e-bizonyítékok) követi annak érdekében, hogy egyenlő versenyfeltételeket teremtsen a büntető és polgári igazságszolgáltatás területén. A kezdeményezések a meglévő uniós outputokra és olyan jogi előírásokra épülnek, mint az e-CODEX és az eIDAS-rendelet.
A Bizottság a nem jogalkotási intézkedéstől az ambiciózus jogalkotási aktusig számos alternatívát mérlegelt. Ezek az alternatívák az európai igazságügyi portálon történő információszolgáltatástól (pl. eszközök és keresési funkciók), a rendelet egyes rendelkezések (pl. az eljárási biztosítékok, így az iratok átvételének megtagadásához való jog) pontosítása céljából történő módosításán át a tagállamokat terhelő jogi kötelezettség (pl. arra kötelezni őket, hogy könnyítsék meg a lakcímkereséseket, ugyanakkor egy sor alternatív eszközt javasolni ennek megvalósítására) kialakításáig terjedtek. Az előnyben részesített alternatíva egy olyan szakpolitikai csomag, amely: ·arra kötelezi a tagállamokat, hogy biztonságos elektronikus csatorna (mint az e-CODEX) segítségével kommunikáljanak egymással és cseréljenek iratokat; ·bizonyos feltételek mellett határon átnyúló elektronikus szolgáltatásokat vezet be, például a rendelet szerinti elfogadott kézbesítési módszert; ·kidomborítja a postai szolgáltatás meglévő feltételeinek egységes norma jellegét; ·kiterjeszti a közvetlen szolgáltatás használatát, valamint bevezeti az „alapértelmezésben digitális” elvet; ·arra kötelezi a tagállamokat, hogy az alternatív eszközök (legalább) egyikének segítségével könnyítsék meg a lakcímkereséseket; ·kodifikálja az EUB releváns ítélkezési gyakorlatát azáltal, hogy a rendeletben pontosítja, hogy az nem csupán a közigazgatási szervektől vagy az igazságügyi hatóságoktól (például a közjegyzőtől) származó iratokra alkalmazandó, hanem magániratokra is, ha hivatalos kézbesítés szükséges a felperes jogainak bizonyítása vagy védelme érdekében; ·módosítja a rendeletet, hogy tisztázza az irat átvételének megtagadásához való jogot; ·új szabályokat vezet be, hogy jobb védelmet nyújtson az alperesnek a mulasztó alperesre vonatkozó határozatokkal szemben; ·kodifikálja, hogy külföldi felekkel szemben megengedett a fiktív módszerek használata; valamint ·pontosítja az európai igazságügyi portálon történő információszolgáltatásra vonatkozó rendelkezést.
EURÓPAI BIZOTTSÁG

Brüsszel, 2018.6.6.

SWD(2018) 313 final

BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM



A HATÁSVIZSGÁLAT VEZETŐI ÖSSZEFOGLALÓJA



amely a következő dokumentumot kíséri

Javaslat

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz létrehozásáról, valamint az 1316/2013/EU és a 283/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről

No 1316/2013 and (EU) No 283/2014

{COM(2018) 438 final}

{SEC(2018) 292 final}

{SWD(2018) 312 final}
Az alapforgatókönyv mellett négy lehetőséget elemeztünk. Valamennyi lehetőség a következő elemeken alapul: a felhasználói igények összesítése uniós és nemzeti szinten, biztonsági akkreditáció, valamint egy intelligens „Govsatcom-központ” megvalósítása, amely összekapcsolja a beszállítókat és felhasználókat. A lehetőségek közötti eltérések a kínálati oldalon jelentkeznek. Mivel sem a kereskedelmi, sem a nemzeti műholdak (1. és 2. opció) nem képesek teljes körű megoldást biztosítani, két további lehetőséget is figyelembe vettünk. Mindkettő kombinálja nemzeti forrásokból és a biztonsági szempontból akkreditált kereskedelmi forrásokból történő ellátást, és mindkét opció kitér a későbbi lehetséges hosszú távú hiányosságok kezelésére is: erre vagy az EU és az ágazat közötti köz-magán társuláson (3. opció), vagy az uniós tulajdonban lévő eszközökön keresztül (4. opció) kerülne sor. A 3. opció biztosítja a leghatékonyabb és legváltozatosabb megoldást mind a hozzáférés, mind a biztonság, mind a földrajzi lefedettség és a frekvenciaspektrum tekintetében, valamennyi felhasználó számára. Ez a lehetőség egyben lehetővé teszi a meglévő felhasználói berendezések használatát is, tehát rugalmas és testre szabható. Nem torzítja a meglévő kereskedelmi SatCom-piacot, és lehetővé teszi az EU számára, hogy fő ügyfélként lépjen fel. Költséghatékonyabb lesz a szolgáltatásnyújtás a méretgazdaságosságnak köszönhetően, valamint azért is, mert szükség esetén az EU részleges beruházást eszközöl egy köz-magán társulás révén. A köz-magán társulással kapcsolatos megközelítés előnye, hogy úgy ösztönzi az innovációt, hogy közben megosztja a technológiai kockázatokat. Az általános költségek megegyeznek azzal, amit a jelenlegi kormányzati SatCom-felhasználóknak mindenképpen fizetniük kell a fragmentálódott piacokon való fennmaradáshoz, sőt még alacsonyabbak is ennél, így az uniós hozzáadott érték jelentős.
A nanoanyagokat, mint bármely más vegyi anyagot, különböző termékekben használják és számos jogszabály vonatkozik rájuk, elsősorban a REACH-rendelet. A különböző jogszabályoknak együttesen megfelelő tájékoztatást kell nyújtaniuk a vegyi anyagok biztonságos használatáról. Nem világos azonban, hogy a REACH-rendelet szerinti regisztrálási dokumentációban hogyan kell kezelni a nanoanyagokat és hogyan kell bizonyítani, hogy azok biztonságosak. A tájékoztatási követelmények azon teljes mennyiségtől függenek, amelyben az anyagot (minden formában) forgalomba hozzák. A biztonságosság bizonyításához szükséges információk az anyag formájától függhetnek; bár a dokumentáció szerkezete lehetővé teszi és az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) is támogatja a különböző formák azonosítását, a REACH-rendeletben nem szerepelnek kifejezett követelmények az ilyen különböző formák azonosítására, a különböző formák esetében külön vizsgálatok elvégzésére, vagy annak megindokolására, hogy a megadott információk miért érvényesek minden formára. A 2010-ig benyújtott, a nanoformában is létező anyagokra vonatkozó regisztrálási dokumentációk értékelése alapján a Bizottság megállapította, hogy konkrétabb követelményekre van szükség arra vonatkozóan, hogy a regisztrációs dossziékban hogyan kell kezelni a nanoformákat. Ha nem kerül sor intézkedésre, tovább folytatódhat a nanoformák biztonságos használatának nem megfelelő bizonyítása, és így a potenciálisan nem megfelelő kockázatkezelés és biztonsági intézkedések fokozott kockázatot jelenthetnek az egészségre és a környezetre. Ezenkívül azok a vállalatok, amelyek nanoformákat kívánnak regisztrálni, bizonytalanságokkal fognak szembesülni, ezért csökken a végrehajtás hatékonysága és növekednek a költségek, ami hatással lesz az innovációra, a befektetési döntésekre és a versenyképességre.

A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról szóló rendelet egyfelől magas szintű védelmet hivatott biztosítani az emberi egészség és a környezet számára, és ennek érdekében ösztönzi a különböző anyagokhoz társuló kockázatok meghatározását szolgáló alternatív módszerek alkalmazását (főként az állatkísérletek arányának csökkentése érdekében), másfelől pedig elő kívánja segíteni a különböző anyagok szabad áramlását a belső piacon, miközben a versenyképesség és az innováció ügyét is szolgálja. A jogszabály céljával összhangban e kezdeményezés egyértelművé kívánja tenni, hogy a regisztrálási dokumentációban hogyan kell az anyagok nanoformáit kezelni és biztonságosságukat bizonyítani, ily módon lehetővé téve, hogy a REACH-rendelet alkalmas legyen a nanoanyagok kezelésére. Ez – vagyis nanoanyagok biztonságos felhasználására vonatkozó megfelelő információk rendelkezésre állásának a támogatása – ugyanakkor azt is lehetővé teszi majd, hogy a REACH-rendelet más vegyi anyagokkal kapcsolatban is betöltse szerepét.
Az egészségre gyakorolt pozitív hatásokat, valamint a termelők költségeit illetően az előnyben részesített lehetőség az iparilag előállított transzzsírok élelmiszerekben való jelenlétére vonatkozó, jogszabályok által meghatározott határértékek bevezetése. Más, kevésbé hatékony és eredményes lehetőségeket is mérlegeltek, többek között az iparilag előállított transzzsírsavak korlátozása céljából a vállalkozókkal kötött önkéntes megállapodást, az iparilag előállított transzzsírokra vonatkozó címkézési kötelezettség bevezetését, a részlegesen hidrogénezett (transzzsírokat tartalmazó) olajok használatának tilalmát, illetve a részlegesen hidrogénezett olajok felhasználásának csökkentésére irányuló önkéntes intézkedést.

Az élelmiszer-vállalkozók, a fogyasztók – köztük az egészségügyi nem kormányzati szervezetek – és számos tagállam támogatja az iparilag előállított transzzsírok élelmiszerekben való előfordulásának korlátozására irányuló uniós fellépést. Az Európai Parlament is fellépésre szólított fel. Az uniós fellépés azt is elősegítené, hogy nemzetközi (WHO) szintű felhívás szülessen annak érdekében, hogy az iparilag előállított transzzsírokat az élelmiszer-ellátási láncból kiiktassák.
Az azonosított kihívások vizsgálatakor három lehetőség merült fel: Az 1. alternatíva (alapforgatókönyv) az EIT tevékenységeinek a jelenlegi formában történő folytatása az Európai horizont keretprogramra irányuló javaslattal való összehangolás érdekében szükséges kiigazításokkal. Az EIT megfelelne az európai partnerségekre vonatkozó végrehajtási, nyomonkövetési és értékelési kritériumoknak, és szinergiákat alakítana ki az Európai Innovációs Tanáccsal. Két új TIT jönne létre. A 2. alternatíva az alapforgatókönyvre épül és számos intézkedést fogad el az EIT működésének javítása érdekében, beleértve finanszírozási modelljének kiigazítását is. Ezen alternatíva új EIT-fellépést vezet be a felsőoktatási intézmények vállalkozói és innovációs kapacitásának fejlesztésére és regionális innovációs programjának megerősítésére. Két új TIT jönne létre. A 3. alternatíva szintén az alapforgatókönyvre épül, emellett számos olyan intézkedést tartalmaz, amelyek a 2. alternatívához hasonlóan növelni kívánják az EIT hatékonyságát. Ez az alternatíva egy új tevékenységet is bevezet, amelynek keretében minden tagállamban EIT-platformot hoznának létre az EIT átfogó hatásainak növelése érdekében. Az EIT a TIT-eknél kisebb nagyságrendű, együttműködésen alapuló projektek támogatása révén közvetlenül valósítaná meg az EIT-platformokat a tudásháromszög integrációjának előmozdítása érdekében. Egy új TIT jönne létre. Mindhárom alternatívának jogalkotási vonzatai lennének az EIT-rendelet módosítása és az EIT új stratégiai innovációs terve tekintetében. Az előnyben részesített alternatíva a 2., mivel a rendelkezésre álló források és a legnagyobb gazdasági és társadalmi hatások figyelembevételével ez biztosítja legkiegyensúlyozottabban a kezdeményezés célkitűzéseinek elérését.
-C szakpolitikai alternatíva: az A és a B követelményeken túl a környezettudatos tervezés anyaghatékonyságra vonatkozó követelményei (három forgatókönyv lett számba véve).

Bár az érdekelt felek nem véleményezték az intézkedések különböző forgatókönyvek szerinti összes, részletesen kifejtett kombinációját, azt elmondták, hogy az alternatívák közül melyiket választják. Az A alternatíva megfelel több tagállam, fogyasztói szervezet és környezetvédelmi NGO által javasolt ambíciószintnek, néhány iparági érdekelt ugyanakkor aggályosnak tartotta a szigorúbb energiahatékonysági intézkedéseket. Ezek az aggályok oly módon lettek figyelembe véve, hogy az intézkedések bevezetésére egy későbbi alkalmazási határidővel, fokozatosan kerül sor. Más tagállamok és iparági érdekeltek a B alternatívát támogatták, amelyet viszont más érdekeltek, köztük fogyasztói szervezetek és környezetvédelmi NGO-k is elleneztek. A C alternatíva egyes anyaghatékonysági követelményeinek végrehajthatóságával kapcsolatban voltak aggályok, de a bevezetésüket is támogatták. A követendő körültekintő megközelítésnek biztosítania kell ugyanakkor a zökkenőmentes megvalósítást.
A hatásvizsgálat azt mutatja, hogy az ECO3 forgatókönyv szerint frissített, elektromos motorokra vonatkozó rendelet akár 10 TWh/év nettó villamosenergia-megtakarítást, valamint az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának akár 3 Mtonna CO2eq/év mennyiségű csökkenését képes elérni. A gyártók, kereskedők és szerelők üzleti forgalma akár 0,6 milliárd euróval is nőhet, amely 2030-ra akár 10 000 további munkahelyet jelent a szokásos üzletmeneti (BAU) forgatókönyvvel összehasonlítva. Ez az eredmény a megfizethetőség szempontjából is előnyös: a motorfelhasználók, beleértve a háztartásokat és az iparágat is, 2030-ban 1,3 milliárd eurót is elérő éves megtakarítás révén élvezhetik az indítványozott intézkedés előnyeit. Egyéb előnyök közé tartozik az EU energiabiztonságának javítása és a csökkentett villamosenergia-termeléssel járó pozitív egészségügyi hatás.
A kiskereskedelmi használatra szánt hűtőkészülékek (például az áruházi hűtőbútorok, az italhűtők, a kis méretű fagylaltfagyasztók, az olaszfagylalt-adagoló pultok és az értékesítőautomaták) kulcsfontosságúak az élelmiszerek minőségének az uniós élelmiszerláncban való megőrzéséhez, valamint ahhoz, hogy a fogyasztók hozzájuthassanak egyéb, nem romlandó, jellemzően a környezeti hőmérséklet alá hűtve fogyasztott élelmiszerekhez, ideértve az italokat is. Ugyanakkor e funkciójuk ellátása során ezek a készülékek nagy mennyiségű energiát fogyasztanak, és az üvegházhatású gázok kibocsátásához is jelentős mértékben hozzájárulnak; ez a 28 uniós tagállamban éves szinten körülbelül 65 TWh energiafogyasztást jelent, ami az EU teljes végsőenergia-fogyasztása kb. 0,46 %-ának felel meg. Az EU 28 tagállamának állománya a 2013. évi 14 millió egységről 2030-re várhatóan 17 millió egységre fog emelkedni. A használat közbeni energiafogyasztás a termék teljes energiafelhasználásának 80 %-át is elérheti. Sok készüléket a hét minden napján, napi 24 órában használnak. E termékcsoport esetében jelentős gazdasági megtakarításra és a környezeti teljesítmény javítására van lehetőség. Ezek a megtakarítások azonban továbbra is kiaknázatlanok maradnak, mivel: 1.nincs olyan uniós jogszabály, amely kifejezetten a kiskereskedelmi használatra szánt hűtőkészülékek energiafogyasztásával foglalkozna; 2.a termékek energiafogyasztásáról korlátozott mértékben állnak rendelkezésre információk; 3.a vásárlási döntéseket nem alapozzák szisztematikusan a termék életciklusköltségeire; 4.érdekellentét van abban az esetben, ha a készülék vevője nem a végfelhasználó is egyben, például egy élelmiszer- vagy italmárka által áruházakban, sarki boltokban, repülőtereken, vasútállomásokon, sportklubokban stb. kihelyezett kis méretű fagylaltfagyasztók, italhűtők és értékesítő automaták esetében.
EURÓPAI BIZOTTSÁG

Brüsszel, 2020.9.24.

SWD(2020) 204 final

This document corrects document SWD(2020) 204 final of 24.09.2020

Two references in the title of the cover page have been corrected.

Concerns the EN version only.

The text shall read as follows:

BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM



A HATÁSVIZSGÁLATI JELENTÉS VEZETŐI ÖSSZEFOGLALÓJA



amely a következő dokumentumot kíséri

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE

a 2006/43/EK irányelv, a 2009/65/EK irányelv, a 2009/138/EK irányelv, a 2011/61/EU irányelv, a 2013/36/EU irányelv, a 2014/65/EU irányelv, az (EU) 2015/2366 irányelv és az (EU) 2016/2341 irányelv módosításáról

{COM(2020) 596 final} - {SEC(2020) 309 final} - {SWD(2020) 203 final}
Afrika jó példa az adatvédelem nemzeti, regionális és globális dimenzióinak komplementer jellegére. A digitális technológiák gyorsan és mélyrehatóan alakítják át az afrikai kontinenst. Ebben van potenciál arra, hogy a gazdasági növekedés ösztönzésével, a szegénység csökkentésével és az emberek életének javításával felgyorsítsa a fenntartható fejlesztési célok elérését. Ezen átalakulás kulcsfontosságú eleme, hogy legyen olyan modern adatvédelmi keret, amely vonzza a beruházást, és előmozdítja a versenypiaci tevékenységet, miközben hozzájárul az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság betartásához. Az adatvédelmi szabályok Afrika-szerte történő harmonizálása lehetővé tenné a digitális piac integrációját, miközben a globális standardokkal fennálló konvergencia megkönnyítené az EU-val folytatott adatcseréket. Az adatvédelem különböző dimenziói egymáshoz kapcsolódnak, és kölcsönösen erősítik egymást. Jelenleg számos afrikai országban egyre nagyobb az érdeklődés az adatvédelem iránt, és egyre nő azon afrikai országok száma, amelyek modern adatvédelmi szabályokat fogadtak el vagy fogadnak el jelenleg, ratifikálták a 108. Egyezményt vagy a Malabo-egyezményt. Ugyanakkor a szabályozói keret továbbra is egyenlőtlen és széttöredezett az afrikai kontinensen belül. Számos ország továbbra is kevés adatvédelmi garanciát kínál, vagy egyáltalán nem kínál. Az adatáramlásokat korlátozó intézkedések széles körben elterjedtek, és akadályozzák a regionális digitális gazdaság kialakítását. Az egységes adatvédelmi szabályok kölcsönös előnyeinek kiaknázása érdekében a Bizottság kapcsolatba fog lépni az afrikai partnereivel mind kétoldalú módon, mind pedig a regionális fórumokon. Ez az EU és az AU közötti, digitális gazdasággal foglalkozó munkacsoportnak az Afrika és Európa közötti, új digitális gazdasági partnerség keretében végzett munkájára épít. Az is előmozdítja e célok megvalósítását, hogy a Bizottság „megnövekedett adatvédelemre és adatáramlásokra” vonatkozó partnerségi eszközének alkalmazási körét Afrikára is kiterjesztették. A projekt mozgósítására fog sor kerülni, hogy a képzéseken, tudásmegosztáson és a bevált gyakorlatok cseréjén keresztül támogatni lehessen azokat az afrikai országokat, amelyek modern adatvédelmi keretrendszereket kívánnak kialakítani, vagy meg akarják erősíteni a szabályozó hatóságaik kapacitását.