Összegzés

Ez a jelentés azokat a fő stratégiai és operatív fejleményeket fedi le, amelyekre az előcsatlakozási támogatás végrehajtásával kapcsolatban 2010-ben került sor, beleértve a jövőbeli perspektívákra vonatkozó megfontolásokat. A jelentési időszak alatt végrehajtott tevékenységek részletei megtalálhatóak a jelentést kísérő szolgálati munkadokumentumban[1]. Ebben az évben első alkalommal ez utóbbi ugyanabban a dokumentumban tárgyalja az IPA[2], valamint a korábbi előcsatlakozási és a Nyugat-Balkánra vonatkozó eszközöket (azaz a PHARE, a CARDS, a Törökország részére nyújtott előcsatlakozási eszköz és az átmeneti támogatási eszköz)[3].

A 2007–2013-as pénzügyi keret félidejére érkezve a 2010-es éves jelentés alkalmat ad arra, hogy visszatekintsünk az elmúlt időszak sikereire és a levont tanulságokra, valamint előre, a jövőbe tekintsünk. A jelentésnek ez a része röviden felvázolja azt a politikai és gazdasági környezetet, amelyben az EU által támogatott tevékenységekre sor került. Az év kulcsfontosságú eseményeit, valamint a stratégiai tervezési és programozási dokumentumok javításában elért haladást fedi le. Összefoglaló jelentést ad a projektek végrehajtásáról és eredményeiről, valamint a donorok közötti koordinációról. Bemutatja az IPA-alapok hatásainak javítását célzó prioritásokat. Az elmúlt időszak tapasztalatairól készített elemzés, amelyet a 2010. évi IPA konferencia értékelései és következtetései biztosítottak, arra szolgált, hogy ajánlásokat fogalmazzanak meg az IPA-alapok hatásának további javítása érdekében 2013-ig és azt követően.

***

ÉVES ÁTTEKINTÉS A POLITIKAI ÉS GAZDASÁGI HÁTTÉR

Az elmúlt évtizedben a Nyugat-Balkán jelentős változásokon ment keresztül, a régió tovább haladt az európai integráció felé vezető úton. A globális pénzügyi válság azonban súlyos hatással volt a régióra 2010-ben. A tagjelölt országoknak[4] és a potenciális tagjelölteknek[5] a magas munkanélküliség, a szegénység szintjének növekedése, a tőkebefektetések csökkenése, az államadósság növekedése és az egyenetlen növekedés kihívásaival is szembe kellett nézniük. Erre válaszul, a csatlakozó országok arra használták az IPA-támogatást, hogy az EU-val kapcsolatos reformokat vezettek be a kedvezőbb üzleti környezet kialakítása érdekében, így mutatva az utat a gazdaságélénkítés és a fenntartható növekedés felé. A leggyengébb országok érezték legjobban a válság hatását. Ezek az országok annak érdekében használták fel az IPA pénzügyi támogatását, hogy javítsák a társadalom legkiszolgáltatottabb helyzetben lévő csoportjainak a körülményeit, beleértve a romák társadalmi és gazdasági befogadását. A tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek megkezdték a fenntartható fejlődésre, valamint az intelligens és inkluzív növekedésre vonatkozó Európa 2020 stratégia[6] politikáinak megjelenítését saját nemzeti politikai prioritásaikban és régiós szintű fellépéseikben.

A nehéz gazdasági körülmények ellenére 2010-ben a bővítésben részt vevő számos ország esetében volt néhány jelentős mérföldkő az európai integráció felé vezető úton:

- Horvátország az uniós csatlakozás végső stádiumába lépett;

- Montenegrónak és Izlandnak megadták a tagjelölti státuszt, és Izland megkezdte a csatlakozási tárgyalásokat;

- Szerbia benyújtotta európai uniós tagság iránti kérelmét;

- A schengeni térségbe történő vízummentes utazás lehetőségét kiterjesztették Albániára, valamint Bosznia-Hercegovinára.

A HATÉKONYABB ÉS EREDMÉNYESEBB SEGÍTSÉGNYÚJTÁS ÚTJÁN: A TÁMOGATÁS SZOROSABB ÖSSZEKAPCSOLÁSA A BőVÍTÉSI POLITIKA PRIORITÁSAIVAL ÉS AZ ÁGAZATI MEGKÖZELÍTÉSSEL

Fokozatos elmozdulás az ágazati megközelítés felé

Azt a 2009-es határozatot követően, amely az előcsatlakozási támogatások[7] terén elmozdul az I. alkotóelem elsősorban projekt-alapú megközelítése felől a szélesebb körű, szakpolitika-alapú vagy ágazati alapú megközelítés felé, 2010-ben a Bizottság a székhelyeken és az uniós küldöttségeken képzést tartott az operatív személyzet számára a segélyhatékonyságról és az ágazati megközelítésről. A Bizottság inkluzív és mélyreható nemzetközi munkaértekezletet is szervezett az ágazati megközelítésről az uniós bővítéssel összefüggésben Szarajevóban 2010 márciusában. Ezek az események a következő kérdések gyakorlati tapasztalatainak megosztására irányuló igényre reagáltak: az ágazati tervek kialakítása, az ágazati megközelítéseket összekapcsolása az európai integrációs célkitűzésekkel, az ország felelősségvállalásának javítása, az ágazati megközelítés igazgatása, valamint az eredmények mérésére szolgáló teljesítményértékelési keret létrehozása.

A Bizottság, valamint Bosznia-Hercegovina társszervezésében létrejött munkaértekezlet lehetővé tette az eszmecserét a gyakorlati munkamegbeszéléseken a kedvezményezettek, az uniós személyzet és a többi donor között. A megbeszélések megmutatták, hogy az ágazati alapú megközelítések megkönnyíthetik az együttműködést a donorok és a kedvezményezettek között, amennyiben lehetséges a nemzeti hatóságok vezetésével. Azzal, hogy az érdekeltek az egyesített erőfeszítések hatásaira összpontosítanak, lehetséges lesz elkerülni a párhuzamosságok kockázatát és erősíteni az eredményalapú igazgatást. Az ágazati megközelítésnek lehetővé kellene tennie a rövid és hosszú távú prioritások jobb azonosítását, valamint a rövid és középtávú fellépések sorának azonosítását, amely foglalkozik a kapacitásépítéssel, a technikai segítségnyújtással, beruházásokkal, stb. kapcsolatos igényekkel.

A munkaértekezlet feltárta, hogy az európai integráció volt a fő hajtóerő a nemzeti ágazati stratégiák számára, és az ágazati megközelítések építőkövei közül néhány – mint a kormányszintű donorkoordináló szervek, a nemzeti stratégiák és az európai uniós integrációs prioritások összekapcsolására szolgáló politikai keret és a költségvetési folyamathoz kapcsolódó programozási keret – voltak érvényben számos kedvezményezett országban. Igény merült fel azonban a folyamatos támogatásra a nemzeti ágazati stratégiák előkészítéséhez és azok működőképessé tételéhez.

A kihívásokat és a szarajevói munkaértekezletből levont tanulságokat a következő dokumentum foglalja össze: „Az ágazati megközelítések alkalmazása az európai uniós bővítéssel összefüggésben (Implementing sector approaches in the context of EU Enlargement): Hogy működik? (How to)?” [8], amely gyakorlati útmutatást nyújt arra vonatkozóan, hogy miként kell alkalmazni az ágazati megközelítést. Ez a dokumentum az uniós személyzetnek, a nemzeti kormányzati tisztviselőknek, valamint más, a csatlakozás előtt álló országokban aktív donoroknak szól.

A 2011–2013-as időszakra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentumok felülvizsgálata

A 2011–2013-as időszakra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentumok, amelyek 2010-ben készültek az előcsatlakozási pénzügyi támogatásra vonatkozó stratégia meghatározásához, mutatott első ízben elmozdulást az ágazati megközelítés felé. Kilenc referenciaágazatot azonosítottak, mint az európai uniós integrációs folyamat szempontjából a legnagyobb jelentőséggel bíró területet, nevezetesen: i) a közigazgatás reformja; ii) bel- és igazságügy; iii) a magánszektor fejlesztése; iv) közlekedés; v) energiaügy; vi) környezetvédelem és éghajlatváltozás; vii) társadalmi fejlődés; viii) mezőgazdaság és vidékfejlesztés; valamint ix) támogatás és egyéb tevékenységek. Ezekből egy kisebb számú prioritást élvező ágazatot választottak ki az egyes többéves indikatív tervezési dokumentumokban.

Az IPA-támogatások rangsorolása a kiválasztott ágazatokon keresztül kihívást jelentő feladat volt, különösen amikor a kedvezményezett országok az uniós tagság felé vezető úttal kapcsolatos sokféle nehézséggel néztek szembe. Az elmozdulást azonban jóváhagyták a kedvezményezett országok a szarajevói munkaértekezleten és a 2010 szeptemberében Montenegróban a nemzeti IPA-koordinátorokkal megtartott találkozókon a 2010. évi IPA-konferencia előkészítése érdekében.

A Bizottság vezette a tervezési folyamatot, a helyi érdekeltekkel, uniós tagállamokkal és egyéb donorokkal konzultálva. A fellépés által érintett ágazatokat a kedvezményezett országokkal folytatott párbeszédeken keresztül határozták meg, amelyek a nemzeti fejlesztési tervekben, nemzeti és ágazati stratégiákban kifejtett igényeken alapultak, összhangban a bővítési stratégiában és az elért haladásról szóló jelentésekben[9] felvázolt prioritásokkal, valamint tekintetbe véve az EU, a többi donor és a nemzetközi pénzügyi szervezetek múltbeli és jelenleg is folyó fellépéseikkel való komplementaritást.

A politikai kritériumokhoz kapcsolódó ágazatokat, nevezetesen a bel- és igazságügyet és a közigazgatási reformot felvették valamennyi többéves indikatív tervezési dokumentumba, megerősítve fontosságúkat és prioritásukat. A 2010. évi bővítési stratégia ajánlásaival összhangban a többéves indikatív tervezési dokumentumok megerősítették, hogy az alapvető jogok vagy a kisebbségekhez vagy kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportokhoz tartozó személyek jogainak kezelésére irányuló fellépéseket megjelenítik az IPA keretében programba vett valamennyi tevékenység során, különös tekintettel a közszolgáltatásokra, a jogalkotási kérdésekre és a társadalmi-gazdasági fejlődésre.

A határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó speciális többéves indikatív tervezési dokumentumok meghatározzák a határmenti régiók közötti, a térségbeli konfliktusok miatt megszakadt korábbi kapcsolatok helyreállítására vonatkozó terveket, amelyek alapvetőek lesznek a jövőbeli együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok javítása szempontjából. A több kedvezményezettet érintő többéves indikatív tervezési dokumentum prioritásként kezeli a megbékélési folyamat lezárásának támogatását a Nyugat-Balkánon. A dokumentum kiemelte a regionális együttműködés fokozására a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén nyújtandó támogatást, valamint az IPA-kedvezményezettek számára az erős közigazgatás létrehozására, nevezetesen a Regionális Közigazgatási Képzési Központ (ReSPA) létrehozásával – lásd az alábbi keretes szöveget.

Regionális Közigazgatási Képzési Központ (ReSPA)

A 2010 novemberében a montenegrói Danilovgradban megnyitott Regionális Közigazgatási Képzési Központ (ReSPA) lehetővé teszi, hogy a nyugat-balkáni közigazgatásban dolgozó köztisztviselők az európai közigazgatási tér elveinek megfelelő képzésben részesüljenek, és hozzájárul a regionális együttműködés javításához a közigazgatási reform területén.

A ReSPA-nak otthont adó épületeket a montenegrói hatóságok biztosították Danilovgradban 2009-ben, amelyekhez a felszereléseket és bútorzatot az EU szállította 2010-ben. A projekt 2. fázisa, amelyet a 2010. szeptember 23-án és 24-én megtartott első igazgatótanácsi ülés alkalmával indítottak el, a ReSPA személyzetének felvételét és képzését célozza, hogy képzéseket és hálózatépítő eseményeket szervezzenek a ReSPA partnerek közigazgatásából érkező köztisztviselők számára, valamint hogy fokozzák a ReSPA és tevékenységeinek láthatóságát.

Számos többéves indikatív tervezési dokumentumban történt kifejezett utalás az IPA-támogatás szükségszerűségére a gazdasági válságból való kilábalás támogatása érdekében. Ráadásul a többéves indikatív tervezési dokumentumok aláhúzták, hogy a bővítési politika is támogatja az Európa 2020 stratégiát, amely jelentős ösztönzést ad a kedvezményezett országoknak a reformok végrehajtására. Az egyes kedvezményezett országokat felkérték, hogy tekintsék át az Európa 2020 stratégia prioritásait, és adaptálják azokat saját nemzeti viszonyaiknak megfelelően. A többéves indikatív tervezési dokumentumokban kiválasztott többi fontos ágazat között a következők szerepeltek: szociális fejlődés, környezetvédelem és éghajlatváltozás, mezőgazdaság és vidékfejlesztés, energiaügy és közlekedés.

A többéves indikatív tervezési dokumentumokban rendelkeznek arról, hogy az IPA finanszírozhat olyan fellépéseket, amelyek nem ágazatspecifikusak, mint a projekt/ágazati program azonosítása és előkészítése, az uniós vívmányokkal kapcsolatos fellépések, amelyek elfogadásra/végrehajtásra várnak a felállított menetrend szerint, azon uniós programokban és uniós ügynökségek munkájában való részvétel, amelyekre az ország jogosult, valamint az IPA-programok végrehajtására, figyelemmel kísérésére, értékelésére és ellenőrzésére vonatkozó támogatási intézkedések.

Az IPA-nak az elért haladásról szóló jelentésekben azonosított prioritások tekintetében a többéves stratégiai tervezési dokumentumokon keresztül meghatározott 2010-es válaszadási képessége megmutatja, hogy az IPA a bővítési stratégia szerves része, nem pedig egy elszigetelt eszköz. Az IPA stratégiai keretet és ütemezést biztosít a rendszeres jelentések és a partnerségi dokumentumok politikai monitoringjától egészen a pénzügyi támogatás tervezéséig és programozásáig.

Együttműködés a donorközösséggel a segélyhatékonyság tekintetében

2010-ben a Bizottság koordinálta a fellépéseket és válaszokat az év vége felé indított két nemzetközi donorkoordinációs felmérés során. Az első felmérés Albániára, Szerbiára és Macedónia volt Jugoszláv Köztársaságra terjedt ki, az EU munkamegosztásról szóló gyorsított kezdeményezésének végrehajtására vonatkozott. A második felmérés célja az OECD DAC 2011-es segélyhatékonyságról szóló felmérésének[10] előkészítése volt, amely Koszovóra[11], Bosznia-Hercegovinára és Albániára terjedt ki. A segélyhatékonyság maximalizálása különös jelentőséggel bír Koszovóban, amely a támogatások egyik legnagyobb kedvezményezettje[12] a világon, és egyben Európa legszegényebb entitása is, jóval a térség átlaga alatti egy főre jutó GNI-vel és mutatókkal az olyan területeken, mint az egészségügy és az oktatás[13]. Koszovó hatóságai ezért prioritásként fogalmazták meg a külső támogatás hatásának fokozását.

Az utóbbi felmérés első eredményei (2011-ben véglegesítik majd) szerint többet kell tenni a közös fellépések – közös küldetések, közös elemző munka és közös technikai együttműködés – erősítésére. E szélesebb körű segélyhatékonysági kezdeményezések melletti elköteleződés különösen hasznos ugródeszkát biztosíthat a helyszíni műveletek javításához a nemzetközileg elismert bevált gyakorlatokkal összhangban, szem előtt tartva az IPA eszköz sajátosságait, amely szintén előkészíti az EU belső politikáiban való jövőbeli részvétellel kompatibilis működési struktúrákat.

2005 óta a fejlesztési együttműködésre vonatkozó uniós keretdokumentum az „európai konszenzus a fejlesztési politikáról” [14], mely bemutatja a közös uniós elképzelést a fejlesztésre, annak célkitűzéseire, értékeire és elveire vonatkozóan. Kiemeli a Bizottság kettős szerepét, azaz abban megnyilvánuló hozzáadott értékét, hogy az összes tagállam együttes érdekeit képviseli, valamint donorként is tevékeny (amely uniós és EFA-alapokat kezel). Az IPA az EU fejlesztési politikáját végrehajtó számos pénzügyi eszköz egyike.

A Bizottság elismeri, hogy a bővítés által érintet országok fejlesztési igényei különbözőek, és az IPA-nak olyan kedvezményezettek csatlakozási előkészületeit kell céloznia, amelyek nagymértékben különböznek társadalmi-gazdasági fejlődésük szempontjából, és a csatlakozás különböző szakaszaiban vannak. 2010-ben a Bizottság koordinátor szerepet töltött be az EU bővítési menetrendjének támogatásában és elősegítette a koherenciát és komplementaritást a különböző uniós szereplők között, amelyek folytatták a bilaterális támogatás nyújtását a Nyugat-Balkán és Törökország számára.

A globális gazdasági válság hatásai miatt különösen fontos, hogy az IPA-finanszírozás, egyéb támogatások és kölcsönök jobban össze legyenek hangolva a gazdasági fellendülésnek a csatlakozó országokban való elősegítése érdekében. Az ágazati megközelítés bevezetése 2010-ben fontos lépés volt a komplementaritás biztosítása érdekében.

Azonfelül a nemzeti költségvetésekre nehezedő folyamatos nyomással a donorok helyzete is változik: ahol az uniós tagállamok támogatása fokozatosan megszűnik, a többségük inkább közvetett módon támogatja az európai uniós integrációs folyamatot az uniós költségvetésen és az IPA-n keresztül, felismerve az EU komparatív előnyeit. A Világbank és más nemzetközi pénzügyi szervezetek szintén összekapcsolták stratégiáikat és finanszírozásukat az EU prioritásaival a térségben. Röviddel azután, hogy Montenegró megkapta a tagjelölt státuszt, a Világbank 2011–2014-re vonatkozó országstratégiai dokumentuma elismerte, hogy az „ EU jelenléte várhatóan nőni fog, ami szükségessé teszi, hogy a Világbank és más donorok szisztematikusabban összehangolják programjaikat az EU-val és az EU csatlakozás menterendjével ”.[15]

Ez munka továbbra is befolyásolja majd a választást a különböző donorok által kínált támogatások különböző módjai között 2011-ben is, és segíti majd azt megfelelő munkamegosztáson keresztül racionalizálni. Az IPA-alapokat továbbra is a multilaterális ügynökségeken keresztül csatornázzák, ahol ezek az ügynökségek egyértelmű hozzáadott értéket képviselnek, és ahol az elszámoltathatóságra vonatkozó megfelelő intézkedések, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, valamint az EU láthatósága megvalósultak. Az ágazati megközelítés segít egyértelművé tenni a kormány elszámoltathatóságát a donorok és az ország polgárai felé, valamint a donorok elszámoltathatóságát, ennélfogva maximalizálni a külső forrásokat. A világosabb célkitűzések, a mérhető mutatók, amelyeket a kedvezményezettekkel együtt határoztak meg a teljesítményértékelési keretekben, segítenek biztosítani az ágazatnak, hogy az előrelépés kifejezhető legyen mennyiségileg, továbbá a rendszeres figyelemmel kísérés segít biztosítani, hogy amennyiben egy program nem valósítja meg célkitűzéseit, lépések megtételére kerülhessen sor annak érdekében, hogy a dolgokat visszatérjenek a helyes irányba.

A 2010. évi IPA konferencia

A 2010. évi IPA konferenciára, amelyet a Bizottság a Világbankkal közösen szervezett, 2010. december 6-án és 7-én került sor. A konferenciát, amelyen mintegy 350 résztvevő volt jelen, beleértve uniós tagállamok és más donorok, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank, az Európai Beruházási Bank és az Európa Tanács Fejlesztési Bankjának képviselőit. A konferencia megvitatta a válság utáni nehézségeket, amellyel a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek szembesültek, és feltárta, hogy az EU, a Világbank és az európai pénzügyi szervezetek közötti mélyebb partnerség hogyan segíthet megfelelni e kihívásoknak. Megvitatták az EU csatlakozási kritériumoknak való megfeleléshez a kedvezményezettek által végzett igényfelméréseket, valamint a makrogazdasági stabilitáshoz és a fenntartható növekedéshez szükséges feltételeket.

A konferencia hangsúlyozta a beruházások és a megerősített partnerségek fontosságát különösen a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel annak érdekében, hogy támogassák a kedvezményezett országok részvételét az Európa 2020 intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó közös víziójában. Az IPA-támogatás komplementaritása, társító és tőkeáttételi hatása a nemzetközi pénzügyi szervezetek által nyújtott támogatásra, a beruházásokra és a tudástranszferre vonatkozóan növelheti az előcsatlakozási finanszírozás hatásait. A nyugat-balkáni beruházási keretre (WBIF) úgy tekintettek, mint az EU-tól, a nemzetközi pénzügyi szervezetektől, valamint a bilaterális donoroktól származó közös támogatások, kölcsönök és szakértelem jó példája a kiemelt beruházási projektekre vonatkozóan.

A nyugat-balkáni beruházási keret (WBIF) Az előcsatlakozási finanszírozás hatásának fokozása

A WBIF a Nyugat-Balkán gazdaságainak kulcsfontosságú ágazataira összpontosít, beleértve az energiaügyet, a környezetvédelmet, a közlekedést, a szociális infrastruktúrát és a magánszektor fejlesztését. Célja, hogy ésszerűsítse az együttműködést és növelje a finanszírozási kapacitást a beruházások számára, amelyek hozzájárulnak a Nyugat-Balkán társadalmi-gazdasági fejlődéséhez és a csatlakozási folyamatához.

Támogatást élveznek azok a nemzeti prioritások, amelyek az előrelépést célozzák az EU-csatlakozás irányába. A nemzeti IPA-koordinátorok az egyes kedvezményezett országokban az illetékes minisztériumokkal folytatott konzultációkat követően meghatározzák a nemzeti prioritásokat. A Bizottsággal is konzultálnak annak biztosítása érdekében, hogy a tervezett projektek konzisztensek legyenek a nemzeti stratégiákkal és összhangban álljanak az uniós politikákkal.

Az erőforrások összevonását annak érdekében alkalmazzák, hogy a támogatási hozzájárulásokból származó tőkeáttétel értéke maximális legyen. Adott esetben a WBIF hozzájárulásokat kombinálják a jelenlegi IPA-finanszírozással a projektek életképességének optimalizálása, a projekt-előkészítés és a jövőbeli hitelnyújtási lehetőségek áramvonalasítása érdekében. 2010-ben az EU a projektfinanszírozásban előállt hiányt támogatással társfinanszírozott beruházásokkal hidalta át 12 projekt esetében.

Az EU következő, 2013 utáni többéves pénzügyi keretének előkészítésével összefüggésben, a 2010. évi IPA konferencia alkalmat adott az érdekelt felekkel folytatandó konzultáció megindítására a jövőbeli előcsatlakozási támogatásokra vonatkozóan[16].

A konferencia megállapította, hogy a kedvezményezettek nagyobb felelősségvállalása összekapcsolva az IPA eszköz nagyobb rugalmasságával javíthatná az előcsatlakozási támogatás hatékonyságát. Elismerték, hogy van lehetőség az egyszerűsítésre vagy az adminisztratív terhek csökkentésére az irányítási jogkörök átruházásával kapcsolatban. Ezt a területet, ahol javulásra van szükség, 2011-ben jobban megvizsgálják a 2013 utáni bővítési támogatásra vonatkozó hatásvizsgálat kidolgozásakor. A bővítési politikában részt vevő országokban 2011–2013 között erőfeszítésekre lesz szükség, ahogyan azt a vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentumokban előirányozták, hogy nagyobb koherencia és komplementaritás legyen biztosítható az IPA különböző alkotóelemei értelmében nyújtott támogatások között.

A konferencia azonosított számos más területet és tevékenységet, ahol javítani kell a hatékonyságot az IPA-támogatások jelenlegi keretei között. A jövőbeli előcsatlakozási eszköz előkészítésére vonatkozó javaslatok szerint, amelyeket az elnök következtetéseiben[17] rögzítettek, a következő eszköznek:

- továbbra is arra a támogatásra kellene fókuszálnia, amely egyértelmű perspektívát nyújt az EU csatlakozás követelményei teljesítéséhez és az uniós vívmányoknak való megfeleléshez ;

- összhangban kellene lennie az Európa 2020 stratégiával, egyértelmű perspektívát kellene nyújtania a hosszú távú tervezésre és programozásra, valamint realisztikus és bankképes beruházási projektek megvalósítható ütemezését kellene kialakítania;

- javítani kellene az előcsatlakozási alapokkal, valamint a csatlakozást követően rendelkezésre álló strukturális alapokkal kapcsolatos felvevőképességet, feltárni annak a módját, hogy miként lehetne csökkenteni ezen alapok mennyisége közötti különbséget;

- ki kellene alakítania az adminisztratív kapacitások fenntarthatóságát és folyamatos javítását, a stratégiai tervezés és programozás szintjén egyaránt;

- meg kellene fontolnia az ágazati költségvetések támogatásának és a többéves programoknak a szélesebb körű és a stratégiaibb alkalmazását;

- kedvezőbb feltételeket kellene teremtenie a nemzetközi pénzügyi szervezetek hitelnyújtásához és a magántőke vonzásához;

- ki kellene alakítania a kritériumokat a hatékony IPA-támogatási stratégiákra vonatkozóan, amelyek optimalizálják az IPA-eszköz komplementaritását, társítási és tőkeáttételi hatását a nemzetközi pénzügyi szervezetek által nyújtott támogatásra, a beruházásokra és a tudástranszferre vonatkozóan;

- lehetővé kellene tennie az innovatív beruházásokat és a megerősített partnerségeket, különösen a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel, amelyek támogatást nyújtanak a kedvezményezett országoknak, hogy részt vegyenek az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés közös víziójában.

2011-ben folytatódtak az IPA kedvezményezettekkel, az uniós tagállamokkal, a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel, más donorokkal és a civil társadalommal folytatott konzultációk a 2013 utánra vonatkozó jövőbeli előcsatlakozási támogatásokról.

December 7-én egy „ IPA határokon átnyúló együttműködési program (CBC-program) a nyugat-balkáni országok között ” című szakértői találkozóra mintegy 200 résztvevő jött el a Nyugat-Balkánról, az uniós tagállamokból és az uniós intézményekből. A találkozó elismerte a CBC-programok pozitív eredményeit a térségben, többek közt a megbékélési folyamat tekintetében is, valamint számba vette a 2007–2010 közötti időszak mérföldkövet jelentő eseményeit és eredményeit, valamint megvitatta a jövőre vonatkozó kilátásokat. A találkozó megindította a megbeszéléseket az érdekeltekkel az IPA 2013 utáni nyugat-balkáni határokon átnyúló együttműködési programjaira vonatkozóan. A résztvevők kihangsúlyozták általános elégedettségüket a CBC-programokkal, különösen a helyi lakosságra gyakorolt pozitív hatást (a szomszédos közösségek közötti kapcsolatok helyreállítása és megszilárdítása, olyan projektek végrehajtása, amelyek közelebb hozzák a határ két oldalán élőket, a strukturális alapok támogatására való felkészülés, stb.). A kedvezményezettek oldaláról érkező igények magas szintje a CBC-alapok növelése mellett szólt. Konszenzus alakult ki a végrehajtási szabályok egyszerűsítésének igényére vonatkozóan, melyre az uniós strukturális alapokéval való további harmonizáció útján kerülne sor.

A PROGRAMOK 2010. ÉVI VÉGREHAJTÁSÁNAK ÉS LEZÁRÁSÁNAK LEGFONTOSABB MOZZANATAI

A végrehajtás módjai és struktúrái, szerződéskötés és kifizetések

A teljesítmény 2010-ben egyértelmű előrelépést mutatott a korábbi évekhez képest a legtöbb kedvezményezettnél, a támogatással kapcsolatos szerződéskötés és kifizetések szempontjából. Előrelépés történt az IPA támogatás decentralizált igazgatásának előkészületeire vonatkozóan, némi eltéréssel a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek között.

A teljesítmény Albániában jelentősen javult 2010-ben, folytatva azt a pozitív tendenciát, amely már 2009-ben elkezdődött. Több mint 92 millió EUR összegre kötöttek szerződést és előrelépésről számoltak be az infrastruktúra- és intézményfejlesztési projektek programozásában, kifizetési arányaiban és végrehajtásában. A projektvégrehajtás azonban továbbra is kihívást jelent részben a szakminisztériumok gyenge adminisztratív kapacitása, valamint az olyan bürokratikus akadályok miatt, mint a hiányzó építési engedélyek. 2010-ben Albánia megújította arra irányuló erőfeszítéseit, hogy létrehozza az IPA-támogatás decentralizált igazgatásához szükséges struktúrákat és kiépítse az ahhoz szükséges kapacitást. Jelentős haladást értek el, különösen az I. és a V. alkotóelemekhez szükséges kulcsfontosságú struktúrákkal kapcsolatosan. A Bizottság folytatta más IPA alkotóelemekre vonatkozó előkészületeit. Az albán hatóságok megkezdték a III. és IV. alkotóelemre vonatkozó stratégiai koherencia-keret megfogalmazását, és ősszel megkezdődött a dokumentumról szóló párbeszéd. Az albán mezőgazdasági és vidékfejlesztési programtervezetekről szóló megbeszélések terén szintén előrelépés történt.

Bosznia-Hercegovinának sikerült 70 millió EUR feletti összegre szerződést kötni a jelentés tárgyévének végén, több mint 100%-os emelkedéssel a 2009-es évhez képest, miközben a 83,31 millió eurós kifizetési arány a 2009-es háromszorosa volt. 2010 áprilisában Bosznia-Hercegovina kinevezte az illetékes akkreditációs tisztviselőt, a nemzeti programengedélyezőt és a nemzeti IPA-koordinátort. Az állam és az entitások képviselői képtelenek voltak megállapodásra jutni az IPA decentralizált végrehajtását támogató struktúrákról és felkészülni az IPA III. IV. és V. alkotóelemére. A Bizottság az igazgatás különböző megközelítéseit alkalmazta az országban a támogatás hatékony és eredményes végrehajtására, úgy, hogy a támogatás nagy részét közös és közvetett központi igazgatás útján kezelték.

2010-ben Horvátország tapasztalt némi késedelmeket a III. és az V. alkotóelemmel kapcsolatos támogatások szerződéskötései és végrehajtása során. Ezek a következőknek voltak betudhatók: a decentralizált igazgatás átruházásával kapcsolatos késedelmek, az újonnan felállított testületek további nyomás alá helyezték a végrehajtás rendszerét, valamint néhány nagy terjedelmű infrastrukturális szerződés komplexitása. Az IPA I. és IV. alkotóeleme jól teljesített. A SIGMA és a TAIEX támogatással együtt 21 twinning projekt volt végrehajtás alatt a közigazgatási reform és a jogállamiság területein. Jelentős előrelépés történt az előzetes ellenőrzés nélküli decentralizált igazgatás akkreditációjának előkészítése terén, amelyet jelez, hogy csökkent az EU küldöttségnek előzetes ellenőrzésre benyújtott akták elutasításának aránya. Ráadásul az ország átvette a teljes felelősséget az I. alkotóelem szerinti támogatás időközi értékelése terén, miközben 2010 augusztusában a Bizottság átruházta a határokon átnyúló együttműködési programok igazgatását a horvát regionális fejlesztési ügynökségre. 2010 volt az V. alkotóelem szerinti program tényleges végrehajtásának első éve. Horvátország a Bizottság előzetes ellenőrzése nélküli igazgatási hatásköröket kapott az első intézkedésekre vonatkozóan 2009 novemberében.

Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság további javulást ért el a programozás terén és 2010 decemberében megkapta az I. alkotóelem szerinti támogatás decentralizált igazgatására vonatkozó akkreditációját. Felgyorsult a programok végrehajtása: 35 millió EUR összegre tett kötelezettségvállalással és 88 szerződés véglegesítésével. Az ország jelentős jogalkotási intézkedéseket hozott, hogy megerősítse az IPA-alapok kezelésére akkreditált struktúrákat, és jelentős javulást értek el az I., IV. és V. alkotóelemek terén. Novemberben az Állami Foglalkoztatási Hivatalnak nyújtandó közvetlen támogatás aláírása jelentős lépés volt a humánerőforrás-fejlesztési operatív program közvetlen végrehajtására vonatkozóan. Megkezdődött az V. alkotóelem három intézkedésének decentralizált végrehajtása. Az előrelépés a II. és a III. alkotóelem értelmében azonban korlátozottabb volt. Ez főleg a szomszédos hatóságok közötti koordinációs kérdéseknek, illetőleg a tervezett és előkészületben lévő technikai projektek nem megfelelő minőségének volt betudható.

2010 júniusában megkezdődtek Izlanddal a csatlakozási tárgyalások. Számos TAIEX eseményre került sor az év során, és ősszel megkezdődött a 2011–2013-as időszakra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentum és a 2011-es nemzeti program előkészítése. Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás révén az ország uniós jogszabályokkal való összehangoltsága, valamint gazdasági és társadalmi fejlettségének szintje miatt Izland kivételt képez a tagjelölt országok között. Ezért megállapodás született arról, hogy az ország kizárólag a Bizottság által kezelt I. alkotóelem szerinti IPA-támogatásból részesül. Az izlandi hatóságok az IPA támogatást illetően nagyfokú felelősségtudatról és elkötelezettségről tettek tanúbizonyságot. Az év folyamán kinevezték a nemzeti IPA-koordinátort, aki a külügyminisztériumban kezdte meg működését.

Koszovóban a jelentős lépések közé tartozott, hogy első ízben jóváhagyásra kerültek a határon átnyúló együttműködési programok Macedónia volt Jugoszláv Köztársasággal és Albániával. Megkezdődött a projektek végrehajtása számos különböző területen, beleértve a regionális gazdasági fejlesztést, az energiahatékonyságot, az igazságügyi reformot és a megbékélést. Koszovóban a végrehajtás kizárólag az Európai Bizottság általi centralizált igazgatással történt, mivel Koszovó még a decentralizált igazgatás felé vezető út korai szakaszán jár. A helyi hatóságok mindazonáltal jelentős erőfeszítéseket tettek a felelősségvállalás fokozására, különösen az éves programok megfogalmazása terén és a Bizottság támogatta ezt a folyamatot.

Montenegró pozitív tendenciát mutatott az IPA projektek és szerződések végrehajtása terén 2009-hez viszonyítva. Valóban, több mint 200 szerződést írtak alá a 2009-es 66-hoz képest, és 9 millió EUR összértékben 81 szerződést zártak le. Az EU-alapok igazgatásának decentralizációja tekintetében 2010-ben Montenegró befejezte az 1. szakaszt és előrelépett a 2. szakaszba (hiányosságok megszüntetése) ami az I. és a II. alkotóelemeket illeti, miközben a többi alkotóelem esetében Montenegró továbbra is a 0. szakaszban maradt. Öt IPA projektet jelöltek ki arra, hogy a rendszereket felkészítsék a decentralizált igazgatásra. 2010-ben előrelépés történt a nemzeti programengedélyező tisztviselő, a nemzeti alap, a központi finanszírozó és szerződéskötő egység, valamint a programengedélyező tisztviselő kapacitásának megerősítése terén. Egy ellenőrző hatóságot hoztak létre hivatalosan, az állami számvevőszéken belül, amelynek ideiglenesen az utóbbi ad otthont 2011 végéig. A 2010 végén a kormányban történt változásokat követően új nemzeti IPA-koordinátort és illetékes akkreditációs tisztviselőt neveztek ki.

Szerbiában az év végén 606 millió EUR értékű projektek végrehajtása folyt, ami 43%-os növekedést jelent a 2009-es szerződések teljesítéséhez képest. A külső monitoring jelentések a folyamatban lévő projektek átlagos teljesítményét „jónak”, a 2009-es és 2010-es programok végrehajtását pedig „jól időzítettnek” értékelték. 2010-ben Szerbia előrelépést tett az IPA támogatás decentralizált igazgatása felé, elérve a 2. szakaszt (hiányosságok megszüntetése) az I. és a IV. alkotóelemet illetően. A twinning projektekből származó támogatással megkezdték az V. alkotóelem szerinti alapok jövőbeli kezeléséhez szükséges struktúrák kialakítását.

Törökországban továbbra is késedelmek mutatkoztak a végrehajtás terén, azonban 2010-ben az IPA-alapok jelentős összegeinek kifizetésére került sor az EU-ból Törökország számára, ami jól mutatja az alapok iránti jó felvevőképességet. Ezen felül számos fontos projektet befejeztek az év folyamán és az IPA projektek végrehajtása az olyan területeken, mint az oktatás, a vállalkozói tevékenység és a társadalmi befogadás jelentős eredményeket kezdett mutatni. Számos döntő fontosságú reform javította az EU-alapok programozását, kezelését és monitoringját. Előrelépés történt a Környezetvédelmi és Erdészeti Minisztérium akkreditációjának elnyerése terén a III. alkotóelem szerinti Környezetvédelmi Operatív Programmal kapcsolatosan a pályáztatásra, a szerződéskötésekre és a pénzügyi irányításra vonatkozó funkciók tekintetében. Az V. alkotóelemet illetően, 2010 júliusában ágazati megállapodás lépett hatályba különleges végrehajtási szabályokkal, jogalapot biztosítva a vidékfejlesztési támogatások végrehajtásához. Jelentős előrelépés történt továbbá az akkreditációs csomag benyújtásával, amelyet követően a Bizottság megkezdhette az igazgatás átruházásának előkészítési folyamatát. A személyzet létszámában és adminisztratív kapacitásában felmerülő kritikus gyengeségeket azonban kezelni kell, mielőtt a decentralizált végrehajtást teljesen működőképesnek lehetne tekinteni.

Eredményorientált keret

A gazdasági és fiskális válság arra szólít fel, hogy nagyobb hangsúlyt fektessünk a támogatás egyértelmű és mérhető célkitűzések mellett történő nyújtására annak érdekében, hogy képesek legyünk nyomon követni az eredményeket és bemutatni, hogy az uniós adófizetők pénzét hatékonyan használják fel. A Nyugat-Balkán és Törökország polgárait érő kézzelfogható hatások jobb leírása szintén javítani fogja az IPA-támogatás, valamint a további kölcsönök és garanciák láthatóságát, amelyeket ez a támogatás tesz lehetővé.

Az eredmény-orientált programozás a célkitűzések és mérhető mutatók egyértelmű meghatározására és az azokról szóló megállapodásokra támaszkodik, melyekhez robusztus monitoring eljárások társulnak. A különböző felülvizsgálatok, munkaértekezletek és az IPA 2010 konferencia kiemelte annak szükségességét, hogy tovább fejlesszék a stratégiai és eredmény-orientált programozást nagy hangsúllyal az ágazati megközelítésekre, építsenek ki kapacitást a specifikus, mérhető, teljesíthető, reális és határidőhöz kötött („SMART” – specific, measurable, achievable, realistic and time-bound, – angol betűszó, jelentése „intelligens”) célkitűzések és az azokhoz kapcsolódó mutatók meghatározására, alakítsanak ki megfelelő monitoring kereteket, beleértve a kiindulási statisztikák és adatok kialakítását, amely már most is követelmény a III.–V. alkotóelemek programjai esetében. Lépések történtek e célkitűzések kezelésére 2010-ben: a rendszerek már egyre növekvő mértékben összpontosítanak az eredményekre, és ezt tovább erősítik 2011-ben a megerősített monitoring intézkedésekkel.

A 2010-ben lezárult nagy számú projekt kézzelfogható kimenetelt és eredményt produkált különböző ágazatokban mind a tagjelölt országokban, mind a potenciális tagjelölteknél. A strukturális, mezőgazdasági és infrastrukturális beruházások eredményeit könnyebb lemérni, mint a reformfolyamathoz és az intézményépítéshez kapcsolódó területek eredményeit. Az utóbbi esetben a mérhető mutatók meghatározása nagyobb kihívást jelent. A kimenetelek és eredmények megvalósítása azonban számos technikai segítségnyújtási és twinning tevékenységen keresztül sikerült, amelyek során támogatták a kedvezményezetteket a szükséges kiigazítások megtételében az uniós vívmányoknak és uniós normáknak való megfelelés érdekében.

Példák a tagjelölt országokban

Horvátországban az IPA-támogatást úgy alakították ki, hogy tükrözze a bővítési stratégiát és foglalkozzon Horvátország fennmaradó igényeivel az uniós tagsághoz szükséges kötelezettségekkel szemben. Az átmeneti és intézményfejlesztési támogatással segítséget nyújtottak egy olyan projekthez, amely az uniós követelményeknek megfelelő hatékony jogi keret kialakítását és a horvát parlament uniós csatlakozásra történő felkészülésének segítését célozza, amelyet a horvát parlament és a magyar országgyűlés hajtott végre, más tagállamok hozzájárulásával. A SIGMA inputot és elemzési támogatást nyújtott számos jogalkotási csomag tervezete esetében, beleértve a nemzeti csalás elleni stratégiát és a korrupció-ellenes törvényt. Hozzájárult az adminisztratív kapacitás fejlesztésére irányuló operatív programhoz is. Egy többcélú területi információs rendszer kialakítása is befejeződött, és a nagyközönség rendelkezésére áll az interneten keresztül. Az összes ingatlan-nyilvántartást digitalizálták és egyetlen adatbázisba rendezték, amellyel a horvát ingatlanpiac sokkal hatékonyabb lett. 2010 folyamán egy nagyobb projekt a tengerbiztonság javítására megfigyelő és irányítási rendszert fejlesztett ki a tengeri forgalomra vonatkozóan. Három operatív központot és tíz radart építettek ki, hogy a teljes keleti adriai térséget lefedjék, és biztosítsák a hajózási biztonság, valamint a környezetszennyezés megelőzésének magasabb szintjét. Horvátországban a gazdasági növekedés javítására tett konkrét lépések magukban foglalták a kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) nyújtott jelentős támogatást. Huszonnégy támogatást ítéltek oda az exportorientált kkv-knak, hogy növeljék az export volumenét, a magánszféra versenyképességet és termelékenységét. Harminc, összesen 4 millió EUR összegű támogatást ítéltek oda a Horvátország és Bosznia-Hercegovina, Montenegró és Szerbia közötti, különböző határokon átnyúló együttműködési programok keretében zajló projektek finanszírozására a környezetvédelem, a természeti és kulturális örökség, a gazdasági fejlődés és a társadalmi kohézió területein. E bővítési stratégiai célkitűzések teljesítése előnyt jelentene az EU egésze számára.

Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság jelentős haladást ért el a közigazgatásának professzionálissá tétele felé vezető úton. Több mint 3 000 alkalmazott részesült képzésben workshopok és tanulmányutak keretében. Az IPA finanszírozott olyan tevékenységeket, amelyek segítették az országot, hogy végrehajtsa a képzési koordináció nemzeti rendszerét és erősítette a tisztviselők gyakorlati ismereteit az olyan kiemelt területeken, mint a közbeszerzés, a pénzügyi irányítás és a szabálytalanságok. E beavatkozások eredményeként javult a kapacitás a központi pénzügyi és szerződéskötési osztályon (CFCD) és a nemzeti alapon belül. 2010-ben azonban az egész életen át tartó tanulás és a Fiatalok lendületben programok előkészítő intézkedéseit felfüggesztették az országban a programok végrehajtására vonatkozóan a pénzügyi irányításban és a felügyeleti rendszerben talált szabálytalanságok és súlyos hiányosságok miatt. A nagyobb hangsúly az intézményi reformokon, az államháztartás jobb irányításán, a közszféra kapacitásépítésén, valamint az uniós integrációhoz szükséges adminisztratív kapacitás fenntarthatósága szintén hozzájárul Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság versenyképességéhez és segíti a gazdaság talpra állítását. Előrelépés történt a hazai jogszabályoknak az uniós vívmányokkal való összehangolása terén is a vám, a környezet és a büntető eljárásjog területén. 2010-ben a vámjogszabályok területén átfogó értékelést végeztek és a hiányosságokat feltáró elemzés azonosította a Közösségi Vámkódexnek és a kapcsolódó szabályozásoknak való megfeleléshez szükséges reformokat. A környezetvédelem területével kapcsolatos jogszabályok megfogalmazásához nyújtott technikai segítség kézzelfogható eredményekhez vezetett. Az uniós irányelveket teljes mértékben átültették a nemzeti jogszabályok közé, amikor elfogadták a elemekről és akkumulátorokról, valamint a környezetben a zajvédelemről szóló törvényeket. A 2009-ben megkezdődött twinning projekt hozzájárult a büntetőeljárásról szóló új törvény sikeres elfogadásához 2010-ben.

Izland első, éves IPA programjának végrehajtása nem kezdődött meg 2010-ben, mivel még nem véglegesítették az Izland és az EU közötti keretmegállapodást, azonban az év folyamán sor került a TAIEX értékelő misszióira a kiválasztott csatlakozási fejezetekre vonatkozóan, hogy meghatározzák az ország uniós normákkal való harmonizációjával kapcsolatos hiányosságokat és igényeket és támogassák a csatlakozási előkészületeket. Az izlandi hatóságok számára szervezett rövid és célzott TAIEX események sikeresen ráirányították a figyelmet az uniós vívmányokkal kapcsolatos konkrét szempontokra, például a rövid távú üzleti statisztikákra és pénzügyi nyilvántartásokra, valamint a strukturális alapok igazgatására vonatkozó intézményi követelményekre.

Montenegróban befejeződött az IPA által finanszírozott infrastrukturális projekt a Podgorica főváros központját elkerülő nagyobb út egy részének megépítésével. Ez azonnali eredményeket hozott a forgalom javulásával, jobban integrálva Montenegrót az idegenforgalmi hálózatokba és összehangolva a nemzeti közlekedésbiztonsági intézkedéseket az uniós normákkal, továbbá hozzájárulva a fokozottabb gazdasági növekedéshez. Az igazságszolgáltatás, szabadság és biztonság területén lezárultak a twinning projektek, amelyek célja az ügynökségek közötti együttműködés erősítése volt a szervezett bűnözés elleni küzdelemben, valamint létrehoztak egy felügyeleti rendszert a szervezett bűnözéssel való megbirkózás érdekében és egy pénzmosás elleni adatbázist. A lakáscélú támogatási programon, jövedelemtermelő programokon és specializált képzésen keresztül közvetlen gyakorlati segítséget kapott több mint 2 100 menekült és lakóhelyét elhagyni kényszerült személy Montenegróban. Ez hozzájárult ahhoz a nemzeti stratégiai célkitűzésekhez, hogy tartós megoldást találjanak e kiszolgáltatott csoportok problémáira. Az IPA támogatás eredményeként elfogadtak számos törvényt és kapcsolódó kapacitásépítő kezdeményezést is az olyan kiemelt területeken, mint az oktatás, a fiatalkorúakra vonatkozó igazságszolgáltatás, a környezetvédelem és a gazdasági fejlődés. Montenegró azon erőfeszítései, hogy részt vegyen a szélesebb körű európai oktatásügyi fejlődésben, támogatást kaptak az új nemzeti képesítési keretrendszer elfogadásával. A fiatalkorúakra vonatkozó igazságszolgáltatási politika célkitűzéseinek hatékony végrehajtására vonatkozó keretet megerősítették a fiatalok jogainak védelmével, valamint a fiatalkorúakra vonatkozó igazságszolgáltatással foglalkozó személyzet kapacitásépítésével kapcsolatos új jogszabályok kidolgozásával. Az energiára és az energiahatékonyságra vonatkozó releváns jogszabályok és cselekvési terv kidolgozásához nyújtott technikai segítség azt eredményezte, hogy Montenegró végre tudja hajtani az Energiaközösségről szóló szerződés keretében vállalt kötelezettségeit. Több mint 780 közigazgatásban dolgozó személy kapott képzést a közbeszerzés terén, és új közbeszerzési törvény került megfogalmazásra. A tartós gazdasági növekedés kilátásai javultak a pénzügyi szabályozók szabályozói és felügyeleti kapacitásának megerősítését célzó twinning projekt révén. Bár a felelősségvállalás növekedett azzal, hogy bevonták a végső kedvezményezetteket az IPA projektek előkészítésébe, a végrehajtást és felvevőképességet néha gátolta a közigazgatás kis mérete és gyengesége, valamint az IPA-val kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó személyi állomány kis száma.

Az EU támogatás Törökországban jelentős eredményeket ért el számos, a bővítési stratégiában és az elért haladásról szóló jelentésekben kiemeltként kezelt területen, nevezetesen az alapvető emberi jogok, a nemek közötti egyenlőség és a társadalmi befogadás terén. 2 millió euró támogatást nyújtottak a nők helyi központjainak, hogy segítsék csökkenteni a nemek közötti egyenlőtlenségeket és emeljék a nők társadalmi, gazdasági és politikai státuszát Törökország legkevésbé fejlett régióiban. A civil társadalom kohéziójával foglalkoztak az „ EU-Törökország civil társadalmi párbeszéd – kulturális hidak ” projekt révén. A 18 országban megrendezett művészeti és kulturális események sikeresen pártolták a kulturális cserét és segítették az előítéletek leküzdését, amely jelen van a török és az európai társadalmakban. Ezt a célt a Jean Monnet Ösztöndíjprogram folytatásával követték: Ez a program, amelyet 1989-ben vezettek be Törökországban, lehetőséget kínált fiatal törökök számára, hogy posztgraduális tanulmányokat folytassanak az EU-ban, és lehetővé tette több mint 1 100 köztisztviselő, friss diplomás és magánszférában foglalkoztatott munkavállaló számára, hogy új ismereteket és készségeket szerezzenek az EU-csatlakozással kapcsolatosan. 2010 áprilisában lezárult egy, a munkaerőpiac támogatásával kapcsolatos jelentős projekt. Ez a projekt szakképzési lehetőségekkel és minőségi tanácsadással segített 25 városban 11 000 munkanélküli nőnek és fiatalnak munkát találni. Ezen felül a kisvállalkozások I. és II. hitelprogramján (SELP) keresztül hosszú távú beruházási támogatást nyújtottak a kis és középvállalkozásoknak (kkv-k), hogy megteremtsék a feltételeket a fenntartható foglalkoztatási lehetőségeknek. Törökországban a kis- és középvállalkozások teszik ki a vállalkozások 99%-át és azok adják a gazdaság gerincét, mégis nehezen férnek hozzá a hiteleszközökhöz. A hitelkihelyező bankoktól összegyűjtött statisztikai adatok szerint 2010 végéig, 11 291 új munkahelyet teremtettek és 34 346 munkahelyet megszilárdítottak 49 török tartományban. A SELP 2012-ig továbbra is erőteljes támogatást biztosít a beruházásoknak és a foglalkoztatottságnak hitelek és működő tőke révén.

Példák a potenciális tagjelölteknél

Albániában 80 szerződést lezártak 2010 folyamán a CARDS keretében. Konkrét eredményeket értek el számos kiemelt területen, beleértve az igazságügyet, a belügyet és az alapvető jogok védelmét. Egy közigazgatási reformot támogató projekt számos törvénytervezetet eredményezett, amelyek célja a jogi keret korszerűsítése, és egy miniszterelnöki rendeletet, amely a köztisztviselők igazgatására vonatkozik a szakminisztériumokban és a Miniszterek Tanácsában. Ez adta az alapját az egyértelmű szabályok, felülvizsgálati eljárások meghatározásának és az albán közszolgálati minisztérium igazgatási kapacitása megerősítésének. A projekt az albán hatóságoknak az EU-alapok decentralizált igazgatására való felkészítése érdekében jelentős haladást ért el a műveleti struktúrák és az irányítás-ellenőrzési rendszerek felállítása terén. Pozitív eredmények mutatkoztak az alapvető jogok védelme terén a választói névjegyzék összeállításával az országos nyilvántartási címjegyzék és az országos anyakönyvi nyilvántartás felállításán keresztül. Az albán állami rendőrség reformjára vonatkozó támogatást nyújtottak különböző tagállamokból érkezett rendőri szakértők. Beavatkozásuk segített javítani a jobb megértést és kapacitást arra vonatkozóan, hogy hogyan bánjanak a börtönbüntetésüket töltőkkel és fogvatartottakkal az uniós normák szerint. A nemzeti környezetvédelmi stratégia végrehajtásához nyújtott támogatás közelebb hozta Albániát a környezetvédelmi vívmányok megfelelő átültetéséhez. Ez előnyös Albánia és szomszédai számára a Nyugat-Balkánon és hozzáadott értéket képvisel az uniós polgárok számára is, minthogy az esetleges környezeti katasztrófákat, amelyek kihatással lehetnek a szomszédos uniós országokra, jobban fel lehet majd tartóztatni és a kockázatokat a minimálisra csökkenteni.

2010-ben majdnem valamennyi CARDS programot lezárták Bosznia-Hercegovinában . Az IPA-támogatás továbbra is a közigazgatási reformra, a jogállamiság megerősítésére és a globális gazdasági válságból való kilábalás támogatására összpontosított. A helyi önkormányzat és a civil társadalmi szervezetek közötti átláthatóság növelését célzó projektet sikeresen végrehajtották helyhatósági szinten. A civil társadalmi szervezetek számára a helyhatósági alapokból történő kifizetésre átláthatósági mechanizmusokat hoztak létre, valamint javították a hatóságok és a civil társadalmi szervezetek közötti kommunikációt és együttműködést. 67 alprojekt végrehajtására került sor, amelyek középpontjában a szegénység csökkentése, a társadalmi befogadás, a nemek közötti egyenlőség, az emberi jogok, a környezetvédelem és a kisebbségek és kiszolgáltatott csoportok helyzetének javítása áll. Az Európa Tanáccsal közös projektet hajtottak végre a hatékony büntetés-végrehajtás érdekében. Több mint 420 büntetés-végrehajtási intézményekben dolgozó személy kapott továbbképzést a foglyok uniós normák szerinti fogva tartásának kezelésére, 12 dolgozó kapott továbbképzést oktatóként, jogi kereteket fogadtak el, valamint erősítették a büntetés-végrehajtásban dolgozók és a minisztériumi tisztviselők közötti együttműködést, amely fontos előrelépés az adminisztratív és politikai széttagoltság helyzetében. Technikai segítségnyújtásra került sor a központi banknak a központi bankokra vonatkozó uniós normáknak való megfelelése érdekében. A projekt keretében ajánlott IT kommunikációs megoldások képessé tették a központi bankot arra, hogy javítsa a döntéshozók számára a statisztikai adatok és információk, valamint a költségvetési stabilitásra vonatkozó gazdasági elemzések elkészítését.

A kisebbségek és a kiszolgáltatott csoportok védelme súlyos és sürgető kérdés Koszovó számára. Az IPA által finanszírozott projektek 2010-ben eredményeket értek el ezen a területen. Bezárták a romatábort Cesmin Lug-ban és 130 kisebbségi közösségekből származó menekült család visszatérhetett Koszovóba. Ezt átfogó támogatási és szakmai képzési csomag kísérte, amelynek célja a menekültek visszatelepülésének és reintegrációjának biztosítása. Az igazságügy területén a bírák és ügyészek biztonsági ellenőrzésére és újbóli kinevezésére vonatkozó projekt során megvizsgálták valamennyi jelölt alkalmasságát az állandó bírói és ügyészi kinevezésre vonatkozóan, ami magasan képzett személyi állomány kinevezéséhez vezetett számos döntő fontosságú bírói tisztségbe. A kinevezettek 60%-a új volt tisztségében, ami Koszovó bírói és ügyészi hivatalainak nagyfokú megújulását jelzi. A határrendészet támogatása testre szabott képzést kínált több mint 750 rendőrtisztnek, hogy javítsák képességüket az illegális határátlépés és csempészet megelőzésére, valamint a szomszédos országokkal való jobb koordináció és az uniós jogállami normákhoz való közelítés érdekében. Az energiahatékonyságra vonatkozó kísérleti projekt – az EU egész nyugat-balkáni térségre vonatkozó stratégiájának elsőrendű prioritása – segített csökkenteni az energiafogyasztást és az energiaszükségletet. Az energiahatékonyságról szóló jogi keret és nemzeti terv kidolgozását követően az IPA támogatta a terv végrehajtását. Az iskolákban és kórházakban lebonyolított demonstrációs projektek felkeltették a közvélemény figyelmét. Támogatást nyújtottak a helyi önkormányzatoknak az energiával kapcsolatos kiadásokra vonatkozó becslések és az energiaaudit eljárás kapacitásának javítására. A jogi és szabályozói keret megléte arra bátorította a nemzetközi pénzügyi szervezeteket, hogy biztosítsanak pénzeszközöket mind a magánszektor, mind a közszféra számára az energiahatékonyságba való beruházásokhoz. Az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank például kisebb összegű hiteleket nyújtott, hogy elősegítse az energiahatékonyságot a kkv-kban.

Szerbia jó eredményeket jelentett a kisebbségekhez és kiszolgáltatott csoportokhoz tartozó személyek védelme területén. A menekültek és a lakóhelyüket hazájukon belül elhagyni kényszerült személyek támogatási projektje szállást biztosított és jövedelemtermeléssel kapcsolatos tevékenységekre nyújtott támogatást, amelynek következtében javult nagyjából 600 kiszolgáltatott helyzetben lévő család életminősége. Az IPA szintén támogatta az egészségügyi intézmények akkreditációs állami ügynökségét, hogy biztonságosabb, méltányosabb és magas szintű teljesítményorientált egészségügyi rendszert biztosítson, összhangban az uniós rendszerekkel. A regionális infrastruktúra támogatást kapott a vízellátás, a szennyvíz és a szilárd hulladék kezelésének infrastrukturális projektjei révén. Az új Žeželj-híd megépítésének projektje Újvidéken (Novi Sad), valamint a kapcsolódó összekötő infrastruktúra pozitív hatással lesz a szomszédos országokra is és a szélesebb értelemben vett Európára, minthogy Újvidék (Novi Sad) a nemzetközi „X. folyosón”, a Közép- és Délkelet-Európát összekötő közlekedési fő vonalon helyezkedik el. Az uniós vívmányoknak való megfeleléssel kapcsolatos különleges beavatkozások magukban foglalták Szerbia teljes harmonizációját a levegő védelmére vonatkozó uniós jogszabályokkal, megnyitva az utat a tisztább levegőt célzó tervek kidolgozásának előkészítésére helyhatósági szinten. Ortofotóval készült digitális térképek készültek az egész országról, és sor került a rókák veszettség elleni szájon át történő vakcinázásának első országos kampányára, hozzájárulva a veszettség és a sertéspestis felszámolására vonatkozó átfogó uniós erőfeszítésekhez a Nyugat-Balkánon.

TOVÁBBI TANULSÁGOK A JÖVőRE NÉZVE

2010 folyamán a Bizottság az előcsatlakozással kapcsolatos támogatásokat illetően számos nagyobb értékelést[18] végzett:

- Az IPA félidős metaértékelése;

- Az érdekelteknek a Törökország előcsatlakozási támogatásának programozásában és végrehajtásában való részvételéről szóló értékelés;

- A twinning és technikai segítségnyújtás relatív költségeiről és hasznáról szóló értékelés;

- Időközi értékelés a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek közötti határon átnyúló programokról.

Az IPA metaértékelése

Az IPA metaértékelése főleg az IPA stratégiai keretére (többéves indikatív tervezési dokumentumok) és a programozás logikájára összpontosított, nagy részben az I. alkotóelem tekintetében. Azt értékelte, hogy a segítségnyújtást hogyan tervezték és programozták, milyen a relevanciája, hatékonysága, eredményessége, hatása és fenntarthatósága.

Az értékelés azt a következtetést vonta le, hogy a többéves indikatív tervezési dokumentumok irányt szabtak és hangsúlyt adtak valamennyi IPA alkotóelem programozási folyamatának, és javulást mutattak a korábbi előcsatlakozási támogatások programozásának egyenértékű dokumentumaihoz képest. Az IPA kedvezményezetteket támogató donorok elismerték az EU vezető szerepét, és különböző mértékben felhasználták a többéves indikatív tervezési dokumentumokat, hogy irányt szabjanak saját programozásuknak. Az értékelés úgy találta, hogy a támogatás koordinációs és harmonizációs mechanizmusait jól kialakították. A kedvezményezett országok pénzügyi szükségletei, különösen az infrastruktúrára vonatkozóan, egyértelműen meghaladták a rendelkezésre álló IPA (és más donor) finanszírozást. Az IPA-támogatás szempontjából ezért kulcsfontosságú kihívása jövőre nézve, hogy támogassa az összes donortól származó pénzügyi források hatékony felhasználását, és tőkeáttételi szerepet játsszon más finanszírozási forrásokra vonatkozóan. Az értékelés jó példákat említett arra vonatkozóan, hogy az IPA mozgósította a donorok/nemzetközi pénzügyi szervezetek finanszírozási forrásait, különösen infrastrukturális projektek esetében.

Néhány hatékonysági kérdést is jelentettek az időben történő végrehajtás szempontjából az IPA első évére, 2007-re vonatkozóan, azonban a szerződéskötések és a végrehajtás üteme azóta felgyorsult. A célkitűzések és mutatók minősége mind a többéves indikatív tervezési dokumentumokban, mind az alacsonyabb szintű programozási dokumentumokban (éves nemzeti programok és projekt adatlapok) javulást mutatott a 2007–2009-es időszakban. A projektekről általában azt állapították meg, hogy relevánsak. Összességében az IPA-támogatás kimenetele az azonnali eredmények, például a képzésben részt vett emberek száma szempontjából, sikeres volt. Az eredmények a kimenetel szintjén azonban, azaz a képzés eredményeként tapasztalható előnyök, kevésbé voltak kifejezettek. Az IPA hatékonysága az uniós vívmányokhoz kapcsolódó területeken volt a legerősebb, azonban néhány horizontális terület, mint a közigazgatási reform, különösen nagy kihívást jelentettek.

Az értékelés az IPA végrehajtásának további javítását ajánlotta, beleértve a kedvezményezett országok fokozott szerepét az egész projekt-előkészítési és -kiválasztási folyamaton keresztül. A hatások és a fenntarthatóság elérését alapvetően meghatározta a kedvezményezettek felelősségvállalása a reformmenetrendet illetően, valamint adminisztrációjuk kapacitása. Ezt szem előtt tartva, az értékelők kockázatokról számoltak be a hatásokra és a fenntarthatóságra vonatkozóan, amelyek a személyzet megfelelő létszámával és a képzett munkaerő megtartásával kapcsolatosak.

A támogatás korlátozottabb számú ágazatra való összpontosítása növelné a hatékonyságot és a jövőbeli hatást. A többéves/ágazati alapú megközelítés elfogadása az I. alkotóelem keretében (ahogyan azt más IPA alkotóelemek esetében már alkalmazzák) megkönnyítené a támogatások fontossági sorrendjének és ütemezésének meghatározását, a donorkoordinációt, és növelné a kedvezményezettek támogatásokkal kapcsolatos felelősségvállalását. Ajánlották az ágazati alapú megközelítés fokozatos bevezetését, figyelembe véve a kedvezményezettek végrehajtás lebonyolítására vonatkozó kapacitását.

Az érdekelteknek a Törökország előcsatlakozási támogatásának programozásában és végrehajtásában való részvételéről szóló értékelés

Ez az értékelés összefoglalta az érdekeltek részvételét az IPA I. alkotóelemének programozásában és végrehajtásában. Ajánlotta, hogy miként lehetne azt elmélyíteni a pénzügyi támogatás teljesítményének javítása érdekében.

Az érdekeltek részvételét, mint elvet általában elfogadták, és növekedett az érdeklődés az érdekeltek programozásban való részvételének erősítésére és bővítésére. A fejlesztési partnerek és az uniós szervezetek tették ki az IPA programozásban és végrehajtásban résztvevő érdekeltek 13%-át, a kormányzati intézmények a 46%-át és a civil társadalmi szervezetek a 41%-át. A külső érdekelteket vontak be az információmegosztásba és a konzultációs folyamtokba, azonban kevésbé tekintették őket partnernek és nem nagyon vonták be azokat a döntéshozatalba. Ennek eredményeként részükről korlátozott volt a felelősségtudat és az elkötelezettség.

Az értékelés szerint az ágazati stratégiák fejlesztése fontos lépés volt az érdekeltek hatékony részvételének erősítésére, azonban szükség van hosszabb távú perspektívára. A többéves indikatív tervezési dokumentum előkészítése és felülvizsgálata korlátozott teret kínált az érdekeltek széleskörű részvételére. A többéves indikatív tervezési dokumentum tervezetére vonatkozó írásos észrevétel megtételére történő felkérés a fejlesztési partnerek és civil társadalmi szervezetek felé nem ösztönzött megfelelő szintű párbeszédre a 2007–2009-es időszakban. Az I. alkotóelem keretében az éves nemzeti program előkészítő folyamata volt a fő akadály az érdekeltek bevonására, és a külső érdekeltek hozzájárulása ebben a fázisban korlátozott maradt. A különböző végrehajtási mechanizmusok közül a támogatási programok kínálták a lehetőségek legnagyobb körét az érdekeltek részvételére, például a végső kedvezményezettekkel.

Az értékelés ajánlotta, hogy az érdekeltek értékelése legyen az ágazati stratégiák kialakításának szerves része. Ez segítene meghatározni egy adott terület releváns szereplőit, azok kapacitásait és várható hozzájárulásukat a hosszú távú stratégiai célkitűzések eléréséhez. Erős vezetésre van szükség a kedvezményezett intézmények részéről, amelyek felelősek a pénzügyi támogatás koordinálásáért, hogy erről a kérdésről operatív támogatást és iránymutatást nyújtsanak a kedvezményezett adminisztráció teljes egészének.

A twinning és technikai segítségnyújtás relatív költségeiről és előnyeiről szóló értékelés

Ez az értékelés két, az IPA programok végrehajtása során alkalmazott megvalósítási eszközt hasonlított össze: a twinninget és technikai segítségnyújtást. A vizsgálat a 2007–2008-as IPA-ra, a 2005–2006-os PHARE-ra, a 2005–2006-os CARDS-ra és a 2005–2006-os Törökországnak nyújtott előcsatlakozási támogatásra terjedt ki.

Az értékelés szerint a gyakorlatban a technikai segítségnyújtás és a twinning közötti választás három kritériumon alapult: a feladat jellege (a twinning főleg az uniós vívmányokkal kapcsolatos területeken fordult elő), a kedvezményezett intézmény érettsége és a kedvezményezett szervezet kapacitása. Az eszköz végső kiválasztása helyesen történt az EU küldöttségek, a Bővítési Főigazgatóság és a nemzeti IPA koordinátor közötti párbeszéd útján. Habár a kedvezményezettek általában elég tájékozottak voltak ahhoz, hogy megalapozott döntést hozzanak az támogatási eszközt illetően, több kedvezményezett jelezte, hogy még mindig nehézségeik támadnak a twinning és a technikai segítségnyújtás közötti választás során. Ezen értékelés részeként egy sor kritériumot javasoltak, amelyek segítenek eldönteni, hogy a twinninget vagy a technikai segítségnyújtást használják-e.

A technikai segítségnyújtással kapcsolatos projektek jelentősen meghaladták a twinning projekteket, mind a projektek száma, mind a pénzügyi források szempontjából (kb. négyszer több), azonban a twinning projektek aránya idővel növekedett és nagyobb volt a tagjelölt országokban, mint a potenciális tagjelölteknél. Nem volt jelentős különbség a twinning és a technikai segítségnyújtásra vonatkozó projektek sikerét illetően. A twinning opcióját azonban előnyben részesítették sok esetben kézzelfogható előnyei miatt, nem utolsó sorban azért, mert így tartós kapcsolatot alakíthatnak ki egy uniós tagállambeli hasonló szervezettel, valamint változásokra kerül sor a munkakultúrában is. A twinning, egységnyi költség alapon 23%-kal olcsóbbnak bizonyult, mint a technikai segítségnyújtás. A Technikai segítségnyújtás azonban a kedvezményezettek szerint rugalmasabb és könnyebben ellenőrizhető eszköz.

Az értékelés, miközben jelezte, hogy valamennyi érdekelt nagyra értékeli a twinninget, két aggodalomra okot adó kérdést vetett fel az eszköz működésével kapcsolatban. A hosszú idő, amely gyakran eltelik a hiányosság értékelése és a projekt végrehajtása között, valamint a rugalmasság hiánya néhány jelenlegi végrehajtási eljárás során, amelyek esetében előnyös lenne a támogatást az adott helyzethez igazítani.

Időközi értékelés a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek közötti határon átnyúló programokról

Az értékelés első jelentése a programozásra, az irányítási struktúrákra és a folyamatokra összpontosított. A második részt 2011-ben zárják majd le, és a program végrehajtására fog összpontosítani.

A jelentés szerint általában koherensnek tekinthetők az igényfelmérések, a stratégia és a célkitűzések a határokon átnyúló együttműködési programokban. A programok jövőbeli hatása azonban javulhatna, ha növelnék az érdekeltek tudatosságát a határokon átnyúló együttműködés, mint a strukturális alapok előfutára szerepéről, és ha biztosítanák, hogy a helyi és regionális adminisztrációk teljes mértékben képviseletet kapnak a monitoring vegyes bizottságokban.

Az érdekeltek úgy érzik, hogy a határokon átnyúló együttműködési programok eredményesek voltak a szomszédsági kapcsolatok javulása és a konfliktus megelőző kapcsolatok helyreállítása szempontjából. A támogatások megítélésnek eljárását általában jól dokumentálták, és a támogatásokra benyújtott pályázatok nagy száma egyértelmű érdeklődést jelzett a programok iránt. A tematikus és a több területet érintő kérdésekre nem mindig reagáltak megfelelően, és az eljárások sokszor nehézkesnek és időigényesnek bizonyultak.

A jelentés ajánlotta, hogy a társadalmi-gazdasági elemzést aktuálisabb statisztikai alapokkal kell alátámasztani, az alkalmazott kritériumok világosabb magyarázatával, valamint a statisztikai területekhez való jobb igazodással. A jelentés ajánlotta továbbá, hogy a jövőbeli végleges programtervezeteket tegyék elérhetővé (interneten vagy egyéb eszközök útján) széles körű nyilvános konzultáció céljából. Végezetül, javasolták, hogy a pályázati csomag és az értékelési eljárás legyen racionálisabb és egyszerűbb.

A MÚLTRA ÉS A JÖVőRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉSEK ELőCSATLAKOZÁSI TÁMOGATÁS 2013 UTÁN

2010 sikeres évnek bizonyult az IPA-ra vonatkozóan, határozott javulást mutatott a stratégiai szemlélet és a hatás javítása terén. Ez a jelentés megmutatja, hogy az előcsatlakozás finanszírozása miként segítette a stabil intézmények kiépítését, a demokratikus folyamatok, a jogállamiság és az emberi jogok megerősítését, valamint a kisebbségek tiszteletét és védelmét. Az IPA-támogatás segített megteremteni a piacgazdaság jobb működésének feltételeit és támogatta a képzettebb és könnyebben foglalkoztatható munkaerő fejlesztését a gazdasági nehézségek idejében. Bátorította a regionális együttműködést, hozzájárult a fenntartható fejlődéshez és az inkluzív növekedéshez, emellett megkezdte a figyelem felkeltését az éghajlatváltozás súlyos kihívásaira. A tagjelölt országok arra is jobban felkészültek, hogy vállalják az EU-tagsággal kapcsolatos kötelezettségeket. Ez különösen a jövőbeli strukturális és vidékfejlesztési politikák végrehajtására és pénzeszközök felhasználására való felkészülésre vonatkozott. Nemcsak a szociális, környezetvédelmi és gazdasági infrastruktúrák létrehozását és a versenyképes mezőgazdaság, valamint a biztonságos és higiénikus élelmiszer termelése kapott támogatást, hanem tovább folytatódott a csatlakozás után folyósított pénzeszközök hatékony és eredményes felhasználására vonatkozó struktúrák és rendszerek további sikeres kiépítése is.

Az előcsatlakozási támogatásban megtestesített szorosabb kapcsolatok a Nyugat-Balkánnal és Törökországgal előnyöket kínálnak az uniós tagállamoknak is, mint az energiaellátás magasabb fokú biztonsága, valamint a biztonságos és higiénikus élelmiszer importja, nagyobb biztonság az EU külső határain és jobb kilátások az olyan globális kihívások kezelésére, mint az éghajlatváltozás és környezetszennyezés elleni küzdelem.

A bővítési folyamat lehetőseket teremtett az EU számára ahhoz, hogy szélesebb körű stratégiai fellépésekre vállalkozzon. E célból és annak érdekében, hogy biztosítsák a szakpolitikák koherenciáját, megkezdték a bővítési politika összekapcsolását az Európa 2020 stratégiával. Ily módon a bővítési politika előnyöket generál az EU számára, valamint a tagjelölt országok és a potenciális tagjelöltek számára, hogy elérjék a gazdasági problémákból való kilábalásra és a fenntartható növekedésre vonatkozó stratégiai célkitűzéseket.

Az ágazati megközelítés bevezetése a 2011–2013-ra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentumokban az összes bővítési országban a beavatkozási területek csökkenéséhez, jobb rangsoroláshoz és a hangsúlynak az eredmények felé való egyértelműbb eltolódásához fog vezetni. Ez segített a kedvezményezett országoknak abban is, hogy nagyobb figyelmet fordítsanak az IPA által támogatott beavatkozások megvalósíthatóságára, a komplementaritására és koherenciájára a nemzeti ágazati tervekkel és stratégiákkal, e terveknek más donorok által történő támogatására. Még sok a tennivaló 2011-ben és azon túl, hogy nagyobb felelősségvállalást biztosítsunk országos szinten és helyesen azonosítsuk és reagáljunk a kapacitásépítés szükségleteire a kedvezményezett országokban annak érdekében, hogy kiaknázhassuk az ágazati megközelítés valamennyi várható előnyét. Azokon a területeken, amelyek a térséget kiteszik az olyan dinamikus globális kihívásoknak, mint az éghajlatváltozás, a 2011–2013-ra vonatkozó többéves indikatív tervezési dokumentum elismeri, hogy intenzívebb erőfeszítésekre van szükség nemzeti és regionális szinten, hogy felkészítsük ezeket az országokat az éghajlatváltozás hatásainak mérséklésére és az azokhoz való alkalmazkodásra. A Bizottság megpróbálja az igazodás, a munkamegosztás és a fejlesztési eredmények érdekében való irányítás elveit a lehető legnagyobb mértékben alkalmazni.

Az EU feltárta azt is, hogy az EU és az európai, valamint nemzetközi pénzügyi szervezetek közötti mélyebb partnerségek hogyan segíthetnének a kedvezményezettek igényeinek kielégítésében a megerősített partnerségeken és olyan új finanszírozási mechanizmusokon keresztül, mint a vegyes finanszírozás.

2010-ben az IPA-kedvezményezettek növekvő felelősségtudata volt tapasztalható, amint azt a donorkoordináció erőteljesebb irányítása és az EU-csatlakozás felkészülésére vonatkozó, valamint az IPA 2010 konferencia előkészületei során a szélesebb körű fejlesztési célok elérésére, makrogazdasági stabilitásra és fenntartható növekedésre vonatkozó saját igényfelmérések elvégzése mutatja. Ráadásul a kedvezményezettek jelentős elkötelezettséget tanúsítottak, különösen a nemzeti IPA-koordinátorok és az európai integrációért felelős hatóságok az olyan megközelítések támogatása és fejlesztése iránt, amelyek javítják a teljesítmény mérését, és bemutatják polgáraiknak az IPA finanszírozás hatását.

A jövőbeli EU-tagság hiteles kilátásai továbbra is a legerősebb hajtóerőt jelentik a reformok és a társadalmak átalakítása terén a bővítési országokban. Az IPA pénzeszközök hatékony és jól célzott felhasználásának, ötvözve e támogatások azon képességével, hogy pénzeszközöket mozgósítsanak a nemzetközi pénzügyi szervezetektől, hozzá kellene járulnia a csatlakozási folyamat gyorsabb előrehaladásához.

Végezetül 2010-ben nyilvános konzultáció kezdődött arra vonatkozóan, hogy az IPA-eszközt miként lehetne tovább javítani az EU következő többéves pénzügyi kerete során, hogy a legtöbb pozitív hatást váltsa ki a Nyugat-Balkán, Törökország és Izland előrehaladására vonatkozóan, ami előnyökkel járhat az EU és tagállamai számára is.

[1] Bizottsági szolgálati munkadokumentum – háttérdokumentum –, amely a következő dokumentumot kíséri: „A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak – 2010. évi éves jelentés a bővítésre fordított pénzügyi támogatásról (IPA, PHARE, CARDS, a Törökország részére nyújtott előcsatlakozási eszköz és az átmeneti támogatási eszköz).

[2] Az előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) 11,5 milliárd EUR összegű költségvetéssel rendelkezik a 2007–2013 közötti időszakra. Az IPA kedvezményezett országai: Albánia, Bosznia-Hercegovina, Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró, Szerbia, Törökország, Izland (2011-től), valamint Koszovó az ENSZ BT. 1244/99. számú határozata alapján. Az IPA reformokat támogat a kedvezményezett országokban és azok fokozatos összehangolását az Európai Unió normáival és politikáival, valamint az uniós vívmányokkal, a jövőbeli uniós tagságra való felkészülés érdekében.

[3] A munkadokumentum I. része lefedi a jelenlegi bővítési régiónak, azaz Izlandnak, a Nyugat-Balkánnak és Törökországnak nyújtott IPA-t és az azt megelőző pénzügyi segítségnyújtást. A II. rész lefedi az azoknak a tagállamoknak nyújtott előcsatlakozási és csatlakozást követő támogatásokat, amelyek 2004-ben és 2007-ben csatlakoztak az EU-hoz, és amelyek még 2010-ben is folytatódtak vagy fokozatosan megszűntek.

[4] Horvátország, Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság, Izland, Montenegró és Törökország.

[5] Albánia, Bosznia-Hercegovina, Szerbia, valamint Koszovó az ENSZ BT 1244/99. határozata értelmében.

[6] Lásd: http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm.

[7] Lásd: 2009. évi éves jelentés az előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) végrehajtásáról, COM(2010) 687, 2010.11.25., 1.2 szakasz, 3. o.

[8] Megtekinthető az alábbi linken: http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm.

[9] A 2010. évi bővítési stratégia kiemelt néhány olyan közös területet, amelyeken a csatlakozás előtt álló országokban szükség volt a reformok megszilárdítására. Ezek közé tartozott a közigazgatási és az igazságszolgáltatási reform, a szervezett bűnözés és a korrupció elleni küzdelem terén, valamint a véleménynyilvánítás és a média szabadságára vonatkozó reform. Az elért haladásról szóló jelentések kiemelték, hogy számos bilaterális kérdést kell megoldania az érintett feleknek, a jószomszédság szellemében, figyelembe véve az átfogó uniós érdekeket. A regionális együttműködést a stabilizációs és társulási folyamat alapvető elemeként is kiemelték.

[10] Kétévenként az OECD felmérést készít a világ fejlődő országainak nyújtott segítség körülményeiről. A felmérés öt kulcsfontosságú elvre épül, amelyet 100 donor és fejlődő ország írt alá a segélyhatékonyságról szóló Párizsi Nyilatkozatban. Az elvek a következők: 1. Felelősségvállalás: a fejlődő országok maguk határozzák meg saját stratégiáikat a szegénység csökkentésére, intézményeik javítására és a korrupció kezelésére; 2. Igazodás: a donor országok igazodnak ezekhez a célkitűzésekhez, és helyi rendszereket vesznek igénybe; 3. Harmonizáció a donor országok koordinálják, egyszerűsítik az eljárásokat és megosztják egymással információikat a párhuzamosság elkerülése érdekében; 4. Eredmények: a fejlődő országok és a donorok áthelyezik a hangsúlyt a fejlődés eredményeire, és mérik az eredményeket; 5. Kölcsönös elszámoltathatóság: a donorok és a partnerek is elszámoltathatóak a fejlesztési eredményekért.

[11] Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1999. évi 1244. határozata értelmében.

[12] Az egy főre jutó, valamint a GNI arányában kifejezett hivatalos fejlesztési segély (ODA) bizonyos országokban, 2009.

GNI %-ban | Egy főre jutó USD |

Afganisztán | 45,7 (2008) | 203,7 |

Albánia | 3 | 113,4 |

Kongói Demokratikus Köztársaság | 23,9 | 35,6 |

Bosznia-Hercegovina | 2,4 | 110,2 |

Etiópia | 13,4 | 46,1 |

Koszovó | 14 | 436,5 |

Macedónia volt Jugoszláv Köztársaság | 2,2 | 94,7 |

Uganda | 11,4 | 54,6 |

Forrás: World Development Indicators 2010 , Világbank.

[13] Forrás: az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programjának (UNDP) Koszovóról szóló humánerőforrás-fejlesztési jelentése, 2010.

[14] HL C 46., 2006.2.24.

[15] http://siteresources.worldbank.org/INTMONTENEGRO/Resources/110127-MNE-CPS-SECBO.pdf.

[16] http://ec.europa.eu/enlargement/pdf/financial_assistance/phare/evaluation/20110912_final_report.pdf.

[17] A konferencia anyagai a következő helyen állnak rendelkezésre: http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm.

[18] http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm