EURÓPAI BIZOTTSÁG 
Brüsszel, 2011.12.14. 
SEC(2011) 1555 végleges 
  
BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM 
HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
amely a következ ő dokumentumot kíséri 
JAVASLAT – A TANÁCS IRÁNYELVE  
a külföldön tartózkodó Uniós polgárok konzuli védelmér ől 
{COM(2011) 881 végleges} 
{SEC(2011) 1556 végleges}  
 
HU 1   HU A jelen hatásvizsgálat témája a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok konzuli 
védelmére vonatkozó koordinációs és együttm űködési intézkedések. 
Azon uniós polgárok, akik olyan harmadik o rszágba utaznak vagy olyan harmadik országban 
élnek, ahol származási tagállamuknak nincs k onzulátusi vagy nagykövetségi képviselete, 
ugyanolyan feltételek mellett jogosultak bármely más tagállam diplomáciai és konzuli 
hatóságainak védelmére, mint az adott tagállam polgárai. Az uniós polgárok ezen jogát az 
EUMSZ 20. cikke (2) bekezdésének (c) pontja és 23. cikke, valamint az EU Alapjogi 
Chartájának 46. cikke fogalmazza meg. 
1. SZAKPOLITIKAI HÁTTÉR ÉS ELJÁRÁS  
Az utóbbi id ők válságai számos uniós polgárt is érin tettek harmadik országokban (például a 
2011. tavaszi demokratikus felkelések ut án Líbiában és Egyiptomban vagy a 2011. 
márciusban Japánban). Mindazonáltal a minde nnapi élethelyzetekben, például súlyos 
betegség esetén, vagy b űntény áldozataként a konzuli segítségnyújtás gyakran 
elengedhetetlen.  
A stockholmi programban az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy „fontoljon meg 
megfelelő intézkedéseket az EUMSZ. 23. ci kkével összhangban a konzuli védelem 
előmozdításához szükséges együttm űködés és koordináció megteremtése érdekében.”1. Az 
uniós polgárságról szóló 2010. évi jelentés 8. intézkedése2 szerint a Bizottság 2011-ben jogi 
aktusok tervezetének benyújtásával is fokozza az uniós polgárok azon jogának hatékonyságát, 
amely alapján valamennyi tagállam diplomáciai és konzuli hatóságától segítséget kaphatnak 
harmadik országokban, beleértve a válságid őszakokat is. 2011. március 23-i közleményében a 
Bizottság meger ősítette ezt az elköte lezettségét a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok 
konzuli védelme iránt3.  
A Lisszaboni Szerz ődés túllép a kormányközi döntéshoz atal korábbi logikáján és 
felhatalmazza a Bizottságot, hogy irányelveket  javasoljon, és hozza meg a képviselettel nem 
rendelkez ő uniós polgárok konzuli védelmének el őmozdításához szükséges együttm űködési 
és koordinációs intézkedéseket4  
A jelen hatásvizsgálat elkészítése során inte nzív konzultáció zajlott az érdekelt felekkel, 
beleértve a nyilvános konzultációt is, valami nt két munkaértekezletet, felméréseket és 
kiküldetéseket a kiválasztott tagállamokba és harmadik országokba5. Négy nemrég készült 
külső tanulmány eredményei is hozzájár ultak a jelen hatásvizsgálathoz. 
                                                 
1 HL 2010/C 115/01 (17024/09 tanácsi dokumentum). 
2 COM(2010) 603 végleges. 
3 COM(2011) 149 végleges. 
4 EUMSZ 23. cikk, (2) bekezdés. 
5 Egy küls ő tanácsadó szervezet terepmunkát végzett Kazahsztánban, Sri Lankában, Kubában és 
Egyiptomban.  
 
HU 2   HU 2. A PROBLÉMA MEGHATÁROZÁSA  
2.1. Nagyságrend 
A tagállamok által rendelkezé sre bocsátott adatok szerint 2009-ben összesen csaknem 
300 000 esetben vettek igénybe konzuli védelmet6. A bejelentett, összehasonlítható esetek 
adatai alapján a képviselettel rendelkez ő uniós polgárok sokkal gyakrabban kérnek és kapnak 
konzuli védelmet, mint a ké pviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok. Ha feltételezzük, hogy 
a képviselettel rendelkez ő, illetve nem rendelkez ő uniós polgárok ugyanolyan gyakran 
kerülnek olyan helyzetbe, amikor konzuli véde lmet kérhetnének (pl. rablás áldozataként), 
akkor körülbelül 7300, képviselettel nem rendelkez ő uniós polgár kaphatott volna konzuli 
védelmet7. Valójában ezen polgároknak mindössze 16 %-a használta ki a konzuli védelem 
előnyeit – holott egy nemrégiben végzett Euroba rométer-felmérés szerint az uniós polgárok 
79 %-a tud e jog létezésér ől8. Ez azonban egy olyan jog, amely még nincs teljeskör űen 
biztosítva9. Egyre több polgár kerül majd olyan hely zetbe, amikor jogosulttá válik egy másik 
tagállam konzuli védelmére, és az uniós pol gárok külföldön egyre inkább ki vannak téve a 
válsághelyzeteknek (1975 óta a bejelentett váls ághelyzetek évi száma ötszörösére emelkedett 
és várhatóan tovább növekszik)10. 
Ábra: Azon esetek becsült száma, amikor utazó uni ós polgárok nem rendelkeznek képviselettel harmadik 
országokban (2009) 
 
2.2. A probléma elemzése 
Az uniós polgárság, mint a konzul i védelemmel kapcsolatos egyenl ő bánásmódot garantáló 
konkrét valóság, jelenleg nem érvényesül. Nincs egyértelm ű konszenzus az EUMSZ 23. cikke 
tartalmát és az adott jogból fakadó felel ősségeket illet ően. 
A Szerződés cikkében szerepl ő tömör megfogalmazás nem elegend ő a konkrét jelentéssel bíró 
jog hatékony meghatározásához. Jelenleg az egyes országok törvényei és gyakorlata 
jelentősen eltérnek egymástól, éppúg y, mint alapkoncepciót illet ő nézetek. Ez azért is nagyon 
fontos, mert a konzuli ügyek a legtöbbször ig en nehéz élethelyzetben foglalkoznak a 
képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárokkal és családtagj aikkal (halál, súlyos betegség, 
                                                 
6 Mivel nem minden tagállam jelentette be az eseteket, ez a szám részben extrapoláción alapul. 
7 Ahhoz képest, hogy a képviselettel rendelkez ő állampolgárok milyen gyakran kértek konzuli védelmet.  
8 Eurobarometer (2010), 294. sz. Eurobarométer gyorsfelmérés, Európai Uniós Polgárság. 
9 A különböz ő okokat lásd a továbbiakban. 
10 COM(2010)600 végleges, 2010.10.26. 
 
HU 3   HU fogvatartás, b űncselekmény). Sok esetben a konzuli vé delem az egyetlen segítség (pl. 
evakuáció vagy fogvatartás esetén), vagy legalábbis jelent ősen enyhíti a folyamatot. A saját 
állampolgáraikat érint ő esetekkel ellentétben, a képviselettel nem rendelkez ő polgár 
támogatásához szükség van a helyszínen jelen lév ő, segítséget nyújtó tagállam és a származási 
tagállam közötti együttm űködésre. Jelenleg, az együttm űködés és koordináció gyakran ad hoc 
alapon működik, és nagyrészt a részt vev ő személyekt ől függ. 
Konkrétabban, jelenleg az sem egyértelm ű, hogy ki min ősül képviselettel nem rendelkez ő 
polgárnak. Egy uniós polgár nemcsak akkor nem rendelkezik képviselette l, ha tagállamának 
egyáltalán nincs nagykövetsége vagy konzulátus a az adott harmadik országban, hanem akkor 
is, ha ez a képviselet nem „elérhet ő"11. Nincs egyetértés abban, hogy egy képviselet mikor 
minősül elérhet őnek12, valamint abban sem, hogy a képviselettel nem rendelkez ő uniós 
polgárok nem uniós családtagj ai, a hosszú távú tartózkodási  engedéllyel és menekült 
státusszal rendelkez ők ugyanolyan bánásmódban részesülne k-e, mint a képviselettel nem 
rendelkez ő uniós polgárok. Egyértelm űsítésre szorul, hogy melyik tagállamnak kell segítenie 
a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárt, és hogy ezt a seg ítséget hogyan ke ll koordinálni. 
Ez késedelmet okoz, és nem biztosítja az egyenl ő feltételek szerinti, hatékony védelmet. A 
Szerződés szerint a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgár eldöntheti, hogy melyik 
nagykövetséghez/konzulátushoz kívá n fordulni, míg a gyakorlatb an létezik a derogáció. A 
koordinációs és együttm űködési folyamatok nincsenek megfelel ően meghatározva. A 
gyakorlatban a konzulátusi tisztvisel ők gyakran a saját, f ővárosi hatóságaikhoz fordulnak 
először, és t őlük kérnek konkrét utasítást, A harmad ik országbeli okmányok hitelesítésének 
egyszerű formái és az egyszer ű közjegyz ői szolgáltatások jele nleg nem részei a 
folyamatnak13. Az uniós kirendeltségek  szerepe nem egyértelm ű, és a helyszínen jelen lév ő 
személyekt ől és nézetekt ől függ. A jelenlegi helyzet tehát nem segíti el ő az Unió teljes 
mértékben koherens küls ő tevékenységét, valamint az az optimálisnál rosszabb er őforrás-
felhasználást idéz el ő. 
A válsághelyzetekben a jelenlegi jogi együttm űködési keretrendszer nem rendelkezik 
megfelelően arról, hogy ki nyúj tson segítséget a képvi selettel nem rendelkez ő uniós 
polgárnak, beleértve az úgynevezett vezet ő állam szerepét is. A vészhelyzeti intézkedési 
tervek nem gondoskodnak konkrétan a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárokról. A 
tevékenységek id őnként széttagozódnak14, a szükségletekre vonatkozó információk valamint 
az elérhet ő erőforrások (a válságkezel ő csapatok kiegészít ő támogatása nélkül) nem mindig 
elégségesek. A segítségnyújtás költségté rítésére vonatkozó jelenlegi törvényekb ől és 
iránymutatásokból meglehet ősen általános jelleg ű és körülményes folyamatok fakadnak, 
amelyeket nem is alkalmaznak, mert nem felelnek meg a válsághelyzetben felmerül ő speciális 
igényeknek15. Ha a pénzügyi költségmegosztás nem egyértelm ű és a gyakorlatban nem 
valósul meg, akkor kisebb a motiváció a nem saját állampolgárokkal kapcsolatos felelősségeket magával vonó proaktív megközelítésre. 
                                                
 
11 A 95/553/EK határozat 1. cikke. 
12 A megkérdezett tagállamok képvisel ői különböz ő nézeteket fejtettek ki (pl.  400 km-nél kisebb utazási 
távolság esetén vagy szigeten). 
13 Ezekre a szolgáltatásokra nem feltétlenül vészhelyzet esetén van szükség, de körülményes lehet, ha az 
elérésükhöz egy harmadik országba kell utazni. 
14 Összehangolt megközelítés helyett inkább a sajá t állampolgárokra koncentráló egyéni akciók. 
15 Kifejezetten sz űk időkeret és jelent ős számú segítségre szoruló polgár. 
 
HU 4   HU 3. SZUBSZIDIARITÁS  
A képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok támogatása, fogalmánál fogva, a határokon 
átívelő kérdés, amely az uniós polgárság által bi ztosított jogokat az EU határain túlra is 
kiterjeszti. Ez a kezdeményezés az uniós polgár egyik konkrét jogá ra irányul. Ez a jog 
természetszer űen kapcsolódik az Unió elvéhez és kompetenciáihoz. Az Unió intézkedésének a 
méretgazdaságos m űködést kell el ősegítenie. Az egyszer űbb koordinációs és együttm űködési 
eljárások, valamint a helyi résztvev ő, többek között az Uniós kirendeltségek egyértelm űbb 
szerepe el ősegíti, hogy kevesebb ad hoc határozatra és  egyedi utasításra legyen szükség. A 
Lisszaboni Szerz ődésen alapuló Uniós intézkedés a végrehajtás hatékonyabb nyomon 
követését teszi lehet ővé, és elősegíti az elvek betartását. 
4. CÉLKITŰZÉSEK  
Az intézkedésnek az alábbi célkit űzéseket kell megvalósítania. 
CÉLKIT ŰZÉSEK 
ÁLTALÁNOS A képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok egyenl ő bánásmódját biztosító 
uniós polgárság érvényesítése; a polg árok alapjogainak magas fokú védelme 
és az EU elveinek, úgymint a megkülönböztetés-mentességnek és a kölcsönös szolidaritásnak az el őmozdítása. 
KONKRÉT • A jelen jog tartalmának és érvényesíthet őségének tisztázása. 
• a konzuli hatóságok közötti együttm űködés és koordináció 
egyszerűsítése. 
OPERATÍV Az együttm űködés és koordináció szilárd kere tének létrehozás a az alábbiak 
meghatározásával: 
• ki minősül képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárnak; 
• melyik, harmadik országban jelenlév ő tagállamnak kell segítenie a 
képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárt, és h ogy ezt a segítséget 
hogyan kell koordinálni a polgár származási tagállamával; 
• az adott harmadik országban jelenlév ő hatóságok hogyan 
működjenek együtt és hogyan koordiná ljanak egymással, valamint 
az Európai Unió milyen szerepet vállaljon; 
• ki és hogyan nyújtson segítséget a képviselettel nem rendelkez ő 
uniós polgár számára válsághelyzetben, és milyen legyen a 
költségtérítés folyamata. 
5. SZAKPOLITIKAI OPCIÓK  
• 1. sz. szakpolitikai opció:  A status quo fenntartása: nem igényel további uniós 
szintű intézkedést. 
 
HU 5   HU • 2. sz. szakpolitikai opció:  A képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárok konzuli 
védelmének el őmozdításához szükséges együttm űködési és koordinációs 
intézkedéseket megalapozó irányelv megfogalmazása, célzott tudatosság-növel ő 
intézkedésekkel támogatva azt. 
Ez az opció teljesítené a négy operatív célkit űzést, és a polgárok, valamint a konzulátusi 
munkát végz ők tudatosságának célzo tt növelésével biztosítaná a hatékony végrehajtást. 
• 3. sz. szakpolitikai opció:  További és szorosabb együttm űködési intézkedések. 
A 2. sz. opció mellett ez az opció biztosítaná,  hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel és 
menekültstátusszal rendelkez ők is egyenl ő feltételek mellett kapjanak konzuli védelmet; 
magába foglalná az egyszer ű hitelesítési módokat és közjegyz ői szolgáltatásokat, valamint 
válsághelyzetben el ősegítené a költségtéríté st azáltal, hogy költségtér ítési mechanizmust hoz 
létre vagy/és nagyobb uniós tá rsfinanszírozást biztosít, különösen a képviselettel nem 
rendelkez ő uniós polgárok esetében. 
6. A HATÁSOK FELMÉRÉSE  
Az egyes opciók hatásának felmérése az alábbi eredményeket hozta. 
A célkitűzések teljesítésének hatékonysága 
• 1. sz. szakpolitikai opció:  Ez az opció nem járul hozzá a képviselettel nem 
rendelkez ő uniós polgárok érdekeit szolgáló együttm űködés és koordináció 
előmozdításához. A konzuli védelemhez való  jog továbbra sem lesz egyértelm ű, ami 
gátolja a jog teljes érvényesíthet őségét. Nem alkalmazzák a végrehajtási 
mechanizmusok teljes skáláját. 
• 2. sz. szakpolitikai opció:  Az irányelv el ősegíti uniós polgá rjog mint konkrét 
valóság érvényesítését, azáltal, hogy egyértelm űsíti a jog tartalmát, egyszer űsíti az 
együttműködési és koordinációs eljárásokat, és lehet ővé teszi a végrehajtási 
mechanizmusok alkalmazását. Ez az opc ió az alábbi intézkedésekkel jár: 
1. Személyes hatókör:  Tisztázza, hogy a polgár mikor  nem rendelkezik képviselettel 
(különösen, hogy milyen körül mények között nem „elérhet ő” a saját tagállamának 
konzulátusi és diplomáciai képv iselete), és hogy a jog milyen mértékben terjed ki a 
képviselettel nem rendelkez ő uniós polgár harmadik országbeli családtagjaira. 
2. A konzuli védelem és együttm űködés/koordináció elérhet ősége:  Meghatározza, 
hogy melyik tagállamnak kell segítenie a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárt, 
és hogy ezt a segítséget hogyan kell koordiná lni a polgár származási tagállamával. 
3. Helyi koordináció / uniós hozzáadott érték:  Előírja, hogy a helyi együttm űködés 
terjedjen ki a releváns információk sziszt ematikus nyilvántartására, és egyértelm űsíti 
az uniós kirendeltségek sz erepét (logisztikai és operatív támogatás, az 
információcsere el ősegítésére, stb.) 
4. Segítségnyújtás válsághelyzetben / költségtérítés:  A képviselettel nem rendelkez ő 
uniós polgárokat teljes kör űen tekintetbe veszi a vészhelyzeti intézkedési tervben, 
 
HU 6   HU tisztázza a felel ősségeket válsághelyzetben (különös tekintettel a vezet ő állam 
szerepére), egyszer űsíti a költségtérítés pénzügyi folyamatait. 
5. A polgárok és a konzulátusi munkát végz ők tudatosságának növelésével támogatja az 
irányelv végrehajtását. 
• 3. sz. szakpolitikai opció: A jelen opció keretében várhatóan végrehajtott 
intézkedések kiemelt hatásai:  
1. Személyes hatókör: A menekültstátusszal és hosszú távú tartózkodási engedéllyel 
rendelkez őknek a képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárokkal megegyez ő 
bánásmódja átfogó értelemben el ősegítené az uniós polgárjog érvényesülését, 
mindazonáltal – tekintettel arra, hogy a ta gállamok általánosságban nem garantálják 
törvényileg a segítségnyújtást – a rögzíte tt szabályozás jelenleg túl ambiciózusnak 
tűnik 
2. Együttműködési és koordinációs intézkedések:  Az együttm űködési és 
koordinációs intézkedések kiterjes ztése a hitelesítés és a közjegyz ői szolgáltatás 
egyszerű formáira a polgárok jobb kiszolgá lását jelentené és növelné a kölcsönös 
bizalmat. Mindazonáltal a tagállam ok szabályozása még mindig jelent ősen eltér, 
amellyel az uniós törvényhozás az unión belül várhatóan 2013-ban foglalkozik. 
3. Segítségnyújtás válsághelyzetben / költségtérítés: A tagállamokat bátorítani kell, 
hogy, ha tehetik, igényeljenek költségtérítést  az uniós költségtérítési/elszámolóházi 
mechanizmuson keresztül, bár a résztvev ők véleménye alapján fennáll a kockázata, 
hogy a mechanizmust nem használnák megfelel ően. A nagyobb uniós szint ű 
pénzügyi támogatás csökkentené a segítséget nyújtó és a segítséget kapó tagállamok 
közötti egyenl őtlenségeket, de a meglév ő uniós eszközökkel való szinergiát teljes 
mértékig ki kell használni. 
Társadalmi hatások és alapjogok 
• 1. sz. szakpolitikai opció:  A konzuli védelemhez f űződő alapjog nem teljes mértékig 
érvényesül, mivel az f ő koncepciók, a felel ősségek és a folyamatok nem eléggé 
egyértelm űek, érvényesítésük és alkalmazásuk nem biztosítható. Ez a kés őbbiekben 
alááshatja az Alapjogi Charta valami nt a szolidaritáson és megkülönböztetés-
mentességen alapuló Unió hitelességét és elfogadottságát. 
• 2. sz. szakpolitikai opció:  Ez az opció er ősítené a konzuli védelemhez f űződő 
alapjogot. A nem uniós családtagokra történ ő kiterjesztés er ősítené mind a családi 
élethez való jogot, mind a gyermekjogot. Az egyértelm űbb felelősségi körök és a 
jobb válsághelyzeti tehermegosztás bizt osítja a megkülönböztetésmentes bánásmódot 
olyan válság idején is, amikor az alapj ogok kérdése érzékeny terület. Az emberi 
élethez és integritáshoz, valamint a jogi védelemhez és a tisztességes tárgyaláshoz 
való jogot meger ősödik. 
• 3. sz. szakpolitikai opció:  A társadalmi szempontokra és az alapjogokra 
általánosságban jelent ős pozitív hatást gyakorolna. A konzuli védelem tovább 
erősödne (pl. hitelesítési sz olgáltatásokról szóló rendelk ezéssel). A költségtérítési 
folyamat uniós költségtérítési/elszámolóházi mechanizmuson keresztül történ ő 
 
HU 7   HU végrehajtása és/vagy az uniós finanszíro zás jobban biztosítaná a képviselettel nem 
rendelkez ő uniós polgárok diszkriminációmentes bánásmódját.  
Pénzügyi és gazdasági hatások 
• 1. sz. szakpolitikai opció:  Ez az opció nem jár új, közve tlen pénzügyi költségekkel. 
Mindazonáltal, a hatékonyság tovább csökken és a meglév ő erőforrások 
felhasználása nem javul. A válsághely zeti pénzügyi szere pvállalás jelenlegi 
egyenlőtlenségei nem változnak. 
• 2. sz. szakpolitikai opció:  A jogi intézkedések pénzügyi hatása évi 750 000 euró 
körül alakulna a segítséget nyújtó tagállamok számára16; az uniós kirendeltségek 
esetében nincs szükség kiegészít ő forrásra17. A költségtérítés végrehajtásának 
össztagállami implementációs költségét 89 610 euróra becsüljük. A segítséget nyújtó 
tagállam megtakarításai az egyedi esett ől függnek. A képviselettel nem rendelkez ő 
tagállamok részér ől korlátozott kiegészít ő pénzügyi tehervállalást igényel, de – a 
méretgazdaságosság miatt – így is el őnyösebb számukra, mintha  külön-külön kellene 
segítséget nyújtaniuk képvi selettel nem rendelkez ő polgáraiknak. Az átfogó 
tudatosság-növelést célzó uniós szint ű tájékoztató kampány kb. 1 millió euró 
költséggel járna. Ez a szakpolitikai opció kedvez ő gazdasági hatást jelentene azokra 
a képviselettel nem rendelkez ő polgárokra, akik kevésbé akarnak majd saját maguk 
keresni alternatív, az optimálisnál rosszabb forrást, és ezáltal id őt megtakarítani18 ( a 
megtakarítás több mint 1,8 millió euró lenne). 
• 3. sz. szakpolitikai opció:  Mivel kiegészít ő humán és pénzügyi er őforrásokat 
igényel, ez az opció jelent ősen nagyobb költségekkel járna,  mint a 2. sz. opció, mind 
uniós, mind tagállami szinten. Nevezetesen , egy költségtérítési mechanizmus/ 
elszámolóház uniós szinten addicionális költségekkel járna (l egalább évi 112 000 
euró plusz az elektronikus fájlok létrehozása és a karbantartás), az uniós finanszírozás 6–7 éves  finanszírozási id őszakkal számolva kb. 16–31 millió euró 
költséggel járna
19. Az alap kezelésének kiegészít ő költségét uniós szinten legalább 
780 000 euróra becsüljük.  
7. AZ OPCIÓK ÖSSZEHASONLÍTÁSA  
Célkitűzések/költségek A célkit űzések 
teljesítésének 
hatékonysága Társadalmi 
hatások és 
alapjogok Pénzügyi és 
gazdasági 
hatások 
                                                 
16 A képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárokat érint ő ügyek várható növekedése miatt. 
17 A becslés szerint a szükséges részvétel egy uniós tisztvisel ő 10 munkanapját érinti uniós 
kirendeltségenként (és nem igényel kiegészít ő humán er őforrást). 
18 A képviselettel nem rendelkez ő uniós polgárokat mindennapi élethelyzetben érint ő kedvező hatást két 
tényező felhasználásával becsültük meg: 1) a korábban segítséget nem kapó vagy gyorsabban 
segítséghez jutó polgárok - ezt úgy becsültük meg, átlagos, 60 euróra becsült napidíjjal számoltunk; 2) a 
polgár megtakarítja a „sürg ősségi" költséget, ami abból adódik, hogy az optimálisnál rosszabb módon , 
illetve saját magának kell segítséget szereznie. Ennek a költségnek a becsléséhez a légi utasok kompenzációjának a rendszerét vettük alapul , feltételezve a konzuli segítséget kér ő polgár és a szorult 
helyzetbe került légi utas esete közötti hasonlóságot.
  
19 Attól függ ően, hogy a tevékenységek 50 %-át vagy annál nagyobb részét finanszíroznák. 
 
HU 8   HU 1. sz. szakpolitikai 
opció 
Status quo 0 0 0 
2. sz. szakpolitikai 
opció 
Uniós irányelv az 
együttműködési és 
koordinációs 
intézkedésekr ől és a 
tudatosság-növelésr ől ++ 
 ++ alacsony 
3. sz. szakpolitikai 
opció 
Uniós intézkedések a 
további szabályok 
megalkotásáról és az 
uniós polgárok 
jogainak er ősítéséről ++(+/-)20 ++(+/-)21 közepes/magas22 
A szakpolitikai opció összehasonlítása alap ján, tekintettel a kö ltségekre és a kit űzött célok 
elérésének hatékonyságára, a 2. sz. szakpolitikai opció  (Uniós irányelv az együttm űködési és 
koordinációs intézkedésekr ől) kapta a legjobb min ősítést azért a preferált opciót  képezi. A 
javasolt elemeket létrehozó irányelv megteremtené az együttm űködés és koordináció szilárd 
keretét. egyenl ő védelmet biztosítana  oly módon, hogy az egyszer űsített koordinációs és 
együttműködési folyamatokon alapuló, egyértelm ű és megbízható tartalmú rendelkezést ad ki 
erről a jogról. Ez a kérelmek számának korláto zott növekedéséhez is vezethet, de a jog 
egyértelm űbb tartalma miatt a kérelmek célzottabbak lesznek. Az állampolgárok számára 
nyújtott segítség átfogó költségével összehasonlítva, a képviselettel nem rendelkez ő uniós 
polgárok támogatásának kiegészít ő költsége még mindig kise bb arányt képvisel; a 
költségesebb evakuációkra egy továbbfejlesztett  költségtérítési rendsze rt alakítanak ki. A 
jelen opció hatékonyságnak maximaliz álása érdekében, tudatosság-növel ő intézkedéseket is 
tenni kell; tekintettel a költségekre, a teljeskör ű tudatosság-növel ő kampányra az irányelv 
végrehajtásakor kerüljön sor; a jog tartalmának megértése ennek el őfeltétele. 
                                                 
20 Az intézkedést ől függően: 1. Az „elérhet őség" koncepciójának szabályozá sa egy konkrét kilométerszám 
meghatározásával akár csökkentheti is a hatékonyságot, mivel nem venné kell ően figyelembe a helyi 
körülményeket (a közlekedési hálózatok min őségét). 2. A hosszú távú letelepedési engedéllyel 
rendelkez ők, a menekültek bevonása és a hitelesítés tovább növelné a hatékonyságot (de túlságosan 
eltávolodna a jelenlegi keretrendszert ől). 3. Ha a tagállamok csak ritkán használják a költségtérítési 
mechanizmust, akkor nem növeli a hatékonyságot. 4. Az uniós finanszírozás kedvez ő hatással járna, 
mivel a tagállamok proaktívabban nyújtanának segítséget a képviselettel nem rendelkez ő uniós 
polgároknak. 
21 Idem.  
22 Attól függ ően, hogy a válsághelyzeti költségtérítés tekintetében csak a költségtérítési 
mechanizmust/elszámolóházat, vagy az EU-finanszírozást is választják. A további részleteket vö. a VI. 
Mellékletben. 
 
HU 9   HU A 3. sz. opció hatékony a kit űzött célok elérésében, míg a 2. sz . opció csak elhanyagolhatóan 
kisebb hatékonyságot mutat. A menekültek és  a hosszú távú letelepedési engedéllyel 
rendelkez ők bevonása valamint az egyszer ű okmányhitelesítés jelent ősen eltávolodna a 
jelenlegi keretrendszert ől, és így jelenleg korainak min ősül23. A 3. sz. opcióval járó költségek 
jelentősen magasabbak lennének, mint a 2. sz. opció várható költségei24, és az Európai Polgári 
Védelmi Mechanizmussal meglév ő szinergiákat nem használná ki teljes mértékben. 
8. NYOMON KÖVETÉS ÉS ÉRTÉKELÉS  
Az irányelv átültetésének megcél zott határideje a hatályba lépést ől számított két év. 
Tekintettel arra, hogy az iránye lv legalábbis részben meglév ő gyakorlatokat tükröz, a két év 
elegendőnek minősül. 
Az irányelv rendelkezéseinek megfelel ő betartatása érdekében, m űködő nyomonkövet ő és 
értékelő mechanizmusról rendelkeznek. Az átfogó ad atok jelenlegi hiányának orvoslására az 
irányelv felhívja a tagállam okat, hogy ezen jog érvényesülésér ől tájékoztassák a Bizottságot, 
többek között a statisztika és a releváns esetek  éves összefoglaló jele ntésével. Az irányelv 
végrehajtása után 3–5 évvel kiadandó, fent említ ett jelentéssel együtt elkészül egy tanulmány, 
amely els ősorban az adatgy űjtéssel foglalkozik.  
                                                 
23 A további részleteket lásd fentebb (a 3. sz. opció egyes elemeinek hatásvizsgálata) 
24 Különösen, ha az EU-társfinanszírozást választják.