P6_TA(2006)0019
Éghajlatváltozás
Az Európai Parlament állásfoglalása az éghajlatváltozásról
Az Európai Parlament,
– tekintettel az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményben részes országok 11. konferenciájára
és a Kiotói Jegyz őkönyvben részek feleknek azzal párhuzamosan, szintén Montrealban, 2005 decembe-
rében megrendezett els őülésére,
– tekintettel saját korábbi állásfoglalásaira, és különösen a 2005. május 12-i, a kormányzati szakért ők
éghajlatváltozásról szóló szemináriumáról szóló (1), és a 2005. november 16-i, a „Nyerjük meg a csatát a
globális éghajlatváltozás ellen” cím űbizottsági közleményr ől szóló állásfoglalásokra (2),
– tekintettel eljárási szabályzata 103. cikkének (2) bekezdésére,
1. üdvözli a konferencia átfogó eredményeit, különösen azt, hogy párbeszéd kezd ődött egy jöv őbeli
éghajlatváltozás-kezelési rendszerrel kapcsolatban, nem csupán a Kiotói Jegyz őkönyv, hanem az ENSZ
Éghajlatváltozási Keretegyezményének vonatkozásában is; valamint üdvözli a meglév őéghajlatváltozás-
kezelési rendszer végrehajtási szabályaival kapcsolatos technikai el őrelépést;
2. gratulál a kanadai elnökségnek a konferencia el őkészítése és sikeres lebonyolítása során tanúsított ener-
giához és lendülethez;
3. üdvözli a Kiotói Jegyz őkönyv I. mellékletében részes feleknek Montrealban megnyilvánuló hajlandó-
ságát egy második kötelezettségvállalási id őszak elfogadására 2012 után, de hangsúlyozza, hogy ezek az
országok egyedül nem oldják meg a problémát, és tisztában van azzal, hogy több országot kell bevonni aküzdelembe a teljes kibocsátás globális megfékezése érdekében;
4. üdvözli, hogy az Európai Unió aktívan részt vállal a montreali nemzetközi megállapodás el őmozdítá-
sában, ugyanakkor úgy véli, hogy az Uniónak nem szabad elbizakodottnak lennie saját szerepévelkapcsolatban, és sürgeti, hogy a nemzetközi partnereivel folytatott jöv őbeli tárgyalások során őrizze meg
ambiciózusságát;
5. sajnálattal veszi tudomásul, hogy az Egyesült Államok kormánya vonakodik mindenfajta, az éghajlat-
változással kapcsolatos nemzetközi partnerségben való részvételt ől, de megjegyzi, hogy legalább nem állt a
montreali megállapodás útjába; üdvözli, hogy az amerikai társadalom kulcsfontosságú szerepl ői – köztük a
kongresszus mindkét házának képvisel ői, polgármesterek, nem kormányzati szervezetek és az üzleti
közösség számos tagja – egyre nagyobb hangsúlyt fektetnek az éghajlatváltozás elleni küzdelemre;
6. üdvözli, hogy a gyorsan iparosodó fejl ődőországok láthatóan egyre elkötelezettebbek az éghajlatválto-
zásról szóló párbeszéd, valamint az éghajlatváltozás elleni küzdelem és az ahhoz való alkalmazkodás inno-vatív módjainak feltárása iránt;
7. jóváhagyólag megjegyzi, hogy a Kiotói Jegyz őkönyv lehet őségeinek megfelel őkiaknázására fontos
végrehajtási intézkedések sorát fogadtak el, különös tekintettel az alábbiakra:
i. a Marrakeshi Megállapodások és a Kiotói Szabálykönyv végleges elfogadása;
ii. a Kiotói Jegyz őkönyvnek való megfelelést biztosító rendszer létrehozásával kapcsolatos megállapodás;
iii. a tiszta fejl ődési mechanizmus (TFM) meger ősítése a finanszírozás javítása, a bürokrácia csökkentése és
az operativitás általános javítása érdekében;2006.11.24. C 287 E/182 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., szerdaHU
(1) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0177.
(2) Elfogadott szövegek, P6_TA(2005)0433.
iv. az együttes megvalósítás újraindítása annak érdekében, hogy az szintén fontosabb szerepet tölthessen
be a jöv őben;
v. egy ötéves program elfogadása az éghajlatváltozás hatásairól, amely létfontosságú kiegészít őintézkedé-
seket tartalmaz a kibocsátás csökkentésére;
8. üdvözli, hogy Montrealban nem csak azt ismerték fel, hogy új elkötelezettségre van szükség a Kiotói
Jegyz őkönyv I. mellékletében részes felek részér ől 2012 után, hanem azt is, hogy nem lehet id őkiesés az
elsőés a második elkötelezettségi id őszakok között; úgy véli, hogy ennek fel kellene gyorsítania az új
tárgyalásokat, mivel azokat a ratifikációs folyamat befejezéséhez szükséges id őbiztosításával kell lezárni;
emlékeztet, hogy a fent említett 2005. november 16-i állásfoglalásában ebben az összefüggésben – 2008
végéig tartó – határid őmegállapítását szorgalmazta a jöv őbeli éghajlati elkötelezettségekkel kapcsolatos
megállapodás megkötésére;
9. megjegyzi, hogy a Kiotói Jegyz őkönyvben részes feleknek 2006. március 15-ig kell benyújtaniuk
előzetes megjegyzéseiket, és hogy az illetékes munkacsoport els őülésére 2006 májusában kerül majd sor;
10. üdvözli az Egyezmény szélesebb összefüggéseiben az éghajlatváltozásra adott nemzeti és nemzetközi
válaszok hatékonyabb és megfelel őfejlesztésér ől szóló párbeszédre irányuló kezdeményezést, melyben
minden ország részt vehet; megjegyzi továbbá, hogy erre a párbeszédre m űhelyfoglalkozások keretein belül
kerül majd sor, melyekkel kapcsolatos el őzetes véleményüket a feleknek 2006. április 15-ig kell benyújta-
niuk, és hogy a felek két következ őkonferenciáján (COP 12 és COP 13) felmerül őkérdésekr ől jelentés
készül majd;
11. felhívást intéz arra vonatkozólag, hogy a Parlament, a Bizottság és a Tanács folytasson intenzív
párbeszédet az összes fenti határid őbetartásával;
12. nyomatékosan kéri, hogy az EU terjesszen el őnagy tör őnapirendet a Kiotói Jegyz őkönyvr őlé sa z
Egyezményr ől szóló tárgyalásokkal kapcsolatban;
13. emlékeztet a fent említett 2005. november 16-i állásfoglalásában kit űzött két stratégiai célra:
i. a globális átlagh őmérséklet az iparosodás el őtti szintet legfeljebb 2 °C-kal haladhatja meg;
ii. a fejl ődőországok kibocsátásának er őteljes, 2020-ig 30 %-os, 2050-ig pedig 60-80 %-os csökkentése;
14. kéri, hogy végezzék el az I. melléklet iparosodott országaira vonatkozó új, kötelez őcsökkentések
kiegészítésével kapcsolatos innovatív megközelítések, például a csökkentés és konvergencia elvének, vala-mint a javasolt „ágazati elkötelezettség megközelítés” el őnyeinek és hátrányainak intenzív felülvizsgálatát,
amellyel összefüggésben legfontosabb fejl ődőországok önkéntes üvegházhatást okozó gázok intenzitásával
kapcsolatos célokat vállalhatnak a legfontosabb ipari ágazatokban, valamint piaci és technológiai ösztönzést
kaphatnának e célok eléréséhez;
15. emlékeztet, hogy támogatja a rugalmas mechanizmusok további alkalmazását, valamint a globális
szénpiac plafonértékeken és kereskedelmen alapuló hosszú távú céljait;
16. úgy véli, hogy az éghajlatváltozás elleni küzdelem egyik legfontosabb módja a technológiai fejl ődés
segítségével történ őküzdelem; megjegyzi, hogy az EU fokozni fogja a más országokkal folytatott technoló-
giai együttm űködését, és ezért felhívást intéz az új technológiák által megnyitott lehet őségek, például a
megújuló energiaforrások, a szénmegkötés és -tárolás részletes feltárására; ismételten meger ősíti, hogy a
környezeti technológiák versenyel őnyhöz juttathatják az EU-t és emellett nagymértékben hozzá tudnak
járulni a kibocsátás-csökkentéshez; megjegyzi, hogy a környezeti technológiák ezért a fenntartható fejl ődési
stratégia középpontjában helyezkednek el az EU kiotói kötelezettségvállalásaival és a lisszaboni stratégiávalösszhangban, továbbá úgy véli, hogy az ezen a téren végzett kutatást fel kellene gyorsítani és egyértelm ű
környezeti teljesítménycélokat kellene elfogadni a legjobb elérhet őtechnológiák használatának ösztönzése
érdekében;2006.11.24. C 287 E/183 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., szerdaHU
17. úgy véli, hogy az I. melléklet iparosodott országainak továbbra is fontos szerepet kell játszaniuk
globális szinten az éghajlatváltozás kezelésében; felhívja a Kiotói Jegyz őkönyv I. mellékletében részes
feleket, hogy tartsák be meglév őelkötelezettségeiket és t űzzenek ki nagy ív űterveket a 2012 utáni második
elkötelezettségi id őszakra; emellett felhívja azokat az iparosodott országokat, amelyek nem ratifikálták a
Kiotói Jegyz őkönyvet, hogy fontolják meg álláspontjukat, vezessenek be szigorú nemzeti intézkedéseket és
vállaljanak aktív szerepet a jöv őbeli nemzetközi tárgyalásokon annak érdekében, hogy részt vehessenek a
jövőbeli éghajlatváltozás-kezelési rendszerben;
18. hangsúlyozza annak kiemelked őfontosságát, hogy a gyorsan iparosodó fejl ődőországokat is
bevonják a jöv őbeli éghajlatváltozás-kezelési rendszerbe, a gazdasági fejl ődésük el őmozdításával és a
szegénység elleni küzdelemmel kapcsolatos aggodalmaik tiszteletben tartásával; megjegyzi, ebben aszakaszban több ország vonakodik kötelez őkibocsátási korlátozások vállalásától, de reméli, hogy ezek
végül mégis lehet ővé válnak majd, és úgy véli, hogy az önkéntes ágazati célok elfogadása hasznos els őlépés
lehetne ez ügyben; hangsúlyozza, hogy a szegénység és a rossz környezetgazdálkodás között szoros össze-függés van, ezért kéri az EU-t és tagállamait egy olyan bátor politika kialakítására a fejl ődőországokkal
folytatott technológiai partnerség és tapasztalatcsere területén, ami ezen országoknak lehet őséget ad arra,
hogy fenntarthatóbb és éghajlatbarátabb alapon fejlesszék gazdaságukat és fokozzák jólétüket;
19. nyomatékosan kéri, hogy az egyes EU tagországok és az EU egésze teljesítsék meglév őelkötelezettsé-
geiket, ennek hiánya ugyanis alááshatná az EU vezet őszerepét a nemzetközi tárgyalásokon; ebben az
összefüggésben vállalja, hogy kezdeményezni fogja az EU éghajlatváltozással kapcsolatos bels őintézkedé-
seinek, valamint az intézkedések megvalósulási mértékének szisztematikusabb ellen őrzését;
20. hangsúlyozza egy, az energia-megtakarítással, a megújuló energiákkal, a szállítással, a mez őgazda-
sággal, az iparral, a kutatás-fejlesztéssel stb. kapcsolatos ágazati politikákat is magában foglaló összehangolt
megközelítés alapvet őfontosságát az EU részér ől az éghajlatváltozási politikával kapcsolatban; külön hang-
súlyozza, hogy e politikák éghajlatváltozásra gyakorolt hatásait szorosan nyomon kell követni, és olyanintézkedéseket kell hozni, amelyek e hatásokat az EU által a Kiotói Jegyz őkönyvben vállalt szintre csök-
kenti; emlékeztet e tekintetben a fent említett 2005. november 16-i állásfoglalásában tett különböz ő
konkrét javaslataira;
21. hangsúlyozza, hogy az energiapolitika az éghajlatváltozással kapcsolatos globális stratégia középponti
eleme: energiaforrásaink diverzifikációja, valamint az alternatív, fenntarthatóbb és környezetbarátabbenergia-típusokra való átállás nagyban hozzájárulhat a kibocsátáscsökkentéshez; a diverzifikáció révénugyanakkor elérhet ő, hogy az EU kevésbé legyen a küls őforrásokra utalva, és kevésbé legyen érzékeny az
energiaellátást érint őválságokra;
22. felhív az alábbiak alapos vizsgálatára:
i. az Európai Kibocsátáskereskedelmi Rendszerre, valamint az egyéb ágazatokban a Kiotói Jegyz ő-
könyvben vállalt kötelezettségek teljesítése érdekében kialakított, az üvegházhatású gázok kibocsátá-sának csökkentését célzó politikákra és intézkedésekre a 2008–2012 id őszakban el őirányzott teljes
támogatás;
ii. az Európai Kibocsátáskereskedelmi Rendszer m
űködése, a soron következ őfelülvizsgálata során történ ő
továbbfejlesztés lehet őségei (például a kivételek alternatíváinak – benchmarking, árverezés – vizsgála-
tával), hatálya egyéb ágazatokra történ őtovábbi kiterjesztésének, valamint más országok rendszereivel
történ őösszekapcsolásának lehet őségei;
iii. a TFM-b ől és az együttes megvalósításból származó kreditek EU tagországai általi hasznosítása a hazai
csökkentések és azok környezeti hatékonyságának fokozására;
23. hangsúlyozza az európai technológiai vezet őszerep további er ősítésének és az éghajlatváltozás elleni,
technológiatranszferrel történ őküzdelem szükségességét, és ezért sürgeti a TFM és az együttes megvalósítás
projektjein belüli egyszer űiránymutatások kidolgozását, különös tekintettel arra, hogy a KKV-k képesek
legyenek profitálni a kialakuló szén-dioxid piacok gazdasági potenciáljából;2006.11.24. C 287 E/184 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., szerdaHU
24. kiemeli a hatékony EU-kommunikáció szükségességét az éghajlatváltozással kapcsolatos kérdésekben,
beleértve az éghajlatváltozás hatásaival kapcsolatos legfrissebb tudományos bizonyítékok megfelel őnyilvá-
nosságát, a tétlenség következményeit, a termékek és szolgáltatások széntartalmával kapcsolatos informá-ciók közzétételét, az EU által el őterjesztett politikai javaslatokat, a nemzetközi tárgyalások jelenlegi állását,
valamint az EU, a tagállamok és az egyes állampolgárok szintjén teend őlépéseket;
25. felhívja az érintett bizottságokat és küldöttségeket, hogy szorosan m űködjenek együtt az éghajlat-
változási kérdésekben annak érdekében, hogy az iparpolitikai, energiapolitikai, szállítási, mez őgazdasági,
kutatás-fejlesztési és egyéb kezdeményezéseket jobban össze lehessen hangolni az éghajlatváltozási célokkal,hogy az éghajlatváltozási kérdések rendszeresen napirendre kerüljenek a parlamentközi küldöttségek
szintjén és a transzatlanti jogalkotási párbeszéd összefüggésében;
26. ismételten hangot ad folyamatos csalódottságának, amiért az EU-küldöttségekben részt vev őképvi-
selőit kizárják az EU koordinációs üléseir ől, és felhív e kérdés gyors megoldására, lehet őleg a 2006. novem-
beri COP 12 értekezlet el őtt;
27. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok
kormányainak és parlamentjeinek, az Egyesült Nemzetek Éghajlatváltozási Keretegyezménye titkárságának
azzal a kéréssel, hogy továbbítsák az EU-n kívüli szerz ődőfeleknek.
P6_TA(2006)0020
A fenntartható fejl ődés környezeti aspektusai
Az Európai Parlament állásfoglalása a fenntartható fejl ődés környezetvédelmi vonatkozásairól
(2005/2051(INI))
Az Európai Parlament,
– tekintettel a „Környezetvédelmi politika és fenntartható fejl ődés: a göteborgi Európai Tanács el őkészítése”
című2001. május 31-i állásfoglalására (1),
– tekintettel a barcelonai Európai Tanács számára készített, a fenntartható fejl ődés stratégiájáról szóló
2002. február 28-i állásfoglalására (2),
– tekintettel a 2002. évi, a fenntartható fejl ődésr ől szóló világ-csúcstalálkozót el őkészít ő2002. május 16-i
állásfoglalásaira (3),
– tekintettel a „Környezetvédelmi megfontolások beillesztése más szakpolitikákba – a cardiffi folyamat
mérlege” cím űbizottsági munkadokumentumra (COM(2004)0394),
– tekintettel „Az EU fenntartható fejl ődési stratégiájának 2005. évi felülvizsgálata: el őzetes összegzés és
irányadás a jöv őre vonatkozóan” cím űbizottsági közleményre (COM(2005)0037),
– tekintettel a göteborgi (2001. június 15–16.), a barcelonai (2002. március 15–16.) és a brüsszeli
(2005. június 16–17.) európai tanácsi végkövetkeztetésekre,
– tekintettel az Európai Tanács által 2005. március 22–23-án elfogadott, felülvizsgált lisszaboni stratégiára,2006.11.24. C 287 E/185 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. január 18., szerdaHU
(1) HL C 47. E, 2002.2.21., 223. o.
(2) HL C 293. E, 2002.11.28., 84. o.
(3) HL C 180. E, 2003.7.31., 507. és 517. o.