HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 272/25

A Régiók Európai Bizottsága véleménye – Az intelligens szakosodási stratégiák (RIS3) hatása a régiókra és a régióközi együttműködésre

(2017/C 272/06)

Előadó: Mikel Irujo Amezaga (ES/EA), Navarra kormányának brüsszeli küldötte

POLITIKAI AJÁNLÁSOK

A RÉGIÓK EURÓPAI BIZOTTSÁGA (CdR)

1. emlékeztet arra, hogy a Tanács és az Európai Parlament egyaránt elismerte, hogy az intelligens szakosodási stratégiák (RIS3) hathatós eszközként hozzájárulhatnak a társadalmi kihívások kezeléséhez, valamint a társadalmi-gazdasági és területi sajátosságokon alapuló innováció, beruházás és versenyképesség előmozdításához;

2. rámutat annak fontosságára, hogy az 1303/2013/EU rendelet előzetes feltételrendszerként hozta létre az intelligens szakosodási stratégiákat, és üdvözli, hogy az S3 kidolgozási kerete mozgásteret enged egy regionális megközelítésnek, és így lehetővé teszi a regionális adottságok figyelembevételét;

3. a régiók azért csatlakoztak az S3 stratégiához, mert azt olyan hasznos módszernek tartották, amelynek révén hatékonyabb és eredményesebb lehet a regionális fejlesztés. Szeretnék megőrizni ezt a módszert, melynek alapja a szubszidiaritás és egy alulról felfelé építkező megközelítés. Szintén szeretnék megtartani a regionális szakosodás kiválasztásának a szabadságát. Az S3 stratégiák kidolgozásának továbbra is elsősorban a regionális fejlesztés dinamizmusának javítására és munkahelyek teremtésére kell irányulnia a régiókban;

4. elengedhetetlennek tartja, hogy az intelligens szakosodási stratégiák kidolgozására vonatkozó célok és iránymutatások megfeleljenek a szubszidiaritás elvének, és elegendő mozgásteret adjanak a régióknak a konkrét kihívások kezelésére;

Az intelligens szakosodási stratégiák (RIS3) kidolgozása

5. hangsúlyozva az ipar, az oktatás és a kutatóintézetek, valamint a polgárok szerepét, emlékeztet arra, hogy biztosítani kell valamennyi olyan kormányzati szint részvételét, amely a stratégia munkaterületein hatáskörökkel rendelkezik és intézkedéseket hoz, ideértve az állami, a regionális, a szubregionális, illetve a helyi szintet, valamint hogy ez magában foglalja az úgynevezett négyes spirál (1) érintett szereplőit, noha a részt vevő szervezetek pontos összetétele a regionális körülmények függvénye;

6. úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiák többletértéket biztosítanak a helyi és regionális önkormányzatok számára, mivel olyan ágazatokon átívelő és régióközi közös projekteket és beruházásokat generálnak, amelyek különösen előnyösek az ipari megújulás tekintetében;

7. kiemeli, hogy az intelligens szakosodási stratégiák kidolgozásába be kell vonni valamennyi érdekelt felet, ösztönözve őket, hogy fogjanak össze egy közös elképzelés zászlaja alatt. A folyamatnak elő kell mozdítania a többszintű kormányzást, és segítenie kell a kreatív és társadalmi tőke adott térségen belüli létrejöttét;

8. úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiák megtervezését és folyamatos felülvizsgálatát interaktív irányítási folyamatnak kell követnie, amely az úgynevezett vállalkozói felfedezési folyamat alapjául szolgál, és amelyet emellett a felülről lefelé és az alulról felfelé irányuló fellépéseket ötvöző folyamat kísér, ahol fontos szerepet kap a megfelelőnek ítélt módon képviselt polgárok szerepvállalása;

9. rámutat arra, hogy a közösségvezérelt folyamat megvalósításának követelménye az 1303/2013/EU rendelet I. mellékletének 4.3. pontjából ered. Ugyanakkor a közösségvezérelt folyamat számos esetben még mindig nem megfelelő, ezért kéri az Európai Bizottságot, hogy nemzeti, regionális és helyi szinten ösztönözze az érintett érdekelt feleket arra, hogy gondoskodjanak e jogszabályi előírás tényleges betartásáról;

10. emlékeztet arra, hogy az intelligens szakosodási stratégiák kidolgozásához politikai vezetés és politikai konszenzus is ajánlatos; ezért javasolt, hogy a reprezentatív politikai erők mindegyike vagy nagy része tevékenyen vegyen részt benne, csakúgy mint a társadalmi szereplők és a civil társadalmi szervezetek;

11. úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiák nem korlátozódhatnak a kutatási, innovációs és vállalkozásfejlesztési kérdésekre. Az Új európai készségfejlesztési program szellemében e stratégiákban foglalkozni kell az összes polgár, de főleg a fiatalok, a munkavállalók és a munkanélküliek hasznára váló új készségek, tanulás és képzés fejlesztésével is. Ugyancsak fontosnak tartja a képzési és fejlesztési programok támogatását, különösen azokban a régiókban, amelyeknek kevés tapasztalatuk van ezen a téren. Felhívja a figyelmet a különböző ágazatokban látható sikertörténetekre, amelyeket más régiókban alapul lehet venni, és kéri, hogy fogadjanak el intézkedéseket az innovatív és a kevésbé fejlett régiók közötti együttműködés megkönnyítésére;

12. úgy véli, hogy a régiók intelligens szakosodással kapcsolatos választásai ösztönzőleg hathatnak bizonyos közösségi politikák megerősítésére is. Például számos régió, horizontális és ágazatközi megközelítéssel, tengerügyi kérdések köré szervezte az intelligens szakosodást, amivel kapcsolatban az európai politikák strukturális lemaradásban vannak, és ez korlátozza támogatási képességüket és hatékonyságukat;

13. hangsúlyozza, hogy azon ágazatok kiemelt kezelését, amelyekben az adott régió másokhoz viszonyítva előnyre tett szert, össze kell hangolni a lisszaboni stratégiához kapcsolódó átfogó célkitűzésekkel (a fiatalok képzése és munkahelyhez jutás, a nők és a férfiak közötti egyenlőség, a felsőoktatásba és a kutatásba történő beruházás, az innováció támogatása a kkv-knál a regionális gazdaság összes ágazatában, a társadalmi és ökoinnováció támogatása stb.). Létfontosságú, hogy az európai politikák továbbra is támogatni tudják a lisszaboni stratégia ezen alapcélkitűzéseit amellett, hogy segítik az S3 megszilárdulását. Ugyanis, bár jelentős előrelépésekre került már sor ezen a területen, az összes európai régióban fejlődésre van még szükség e célok elérése érdekében;

14. kiemeli az innovációs szakosodási stratégiák fontosságát a vidéki térségek fenntartható fejlődése céljából, és hangsúlyozza a helyi közösségekben és értékekben rejlő potenciál, illetve a kapacitás feltárásával és kiaknázásával kapcsolatos képzések fontosságát;

15. emlékeztet arra, hogy az említett rendelet értelmében az intelligens szakosodási stratégiáknak „monitoringmechanizmust” kell magukban foglalniuk, amelynek a megfelelő eredménymutatók révén képesnek kell lennie az intelligens szakosodási stratégiák egyes prioritásai tekintetében előirányzott változtatások megragadására és nyomon követésére, és elő kell mozdítania a bevált gyakorlatok cseréjét. Kiemeli a nyomon követés és az értékelés jelentőségét. Ezért létre kell hozni egy iránymutató jellegű, rugalmas közös keretet, amely képes az intelligens szakosodási stratégiák egyes prioritásai tekintetében előirányzott változtatások megragadására és nyomon követésére, és amely elősegíti, hogy a régiók saját helyzetüknek és szükségleteiknek megfelelően saját nyomonkövetési mechanizmusokat és testreszabott mutatókat tudjanak kidolgozni. A monitoringmechanizmusnak köszönhetően a régióknak folyamatosan lehetőségük van stratégiájuk bizonyítékokon alapuló továbbfejlesztésére. A mechanizmus jelentősen függ az adott intelligens szakosodási stratégia jellegétől, ezért meghatározása a stratégia kidolgozásának részét kell, hogy képezze. Ez utóbbi szempontot tekintetbe véve ezzel összefüggésben azt javasolja, hogy egy több alapból finanszírozott külön pénzügyi keretet lehetne fontolóra venni egy integrált és minden szereplőre vonatkozó rugalmas végrehajtási módszertan támogatására, mely az elemzési, ellenőrzési, értékelési és nyomon követési tevékenységekre is kiterjedne;

16. ugyanakkor úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiáknak nemcsak az innovációra és kutatásra kell korlátozódniuk, hanem ki kell terjeszteni őket, hogy a jövőben olyan integráltabb regionális fejlesztési stratégiákká váljanak, amelyek más aspektusokat – pl. oktatás és képzés – is magukban foglalnak;

17. rámutat a jelenlegi helyzetre, és egy olyan közös irányadó nyomonkövetési keret kidolgozását ajánlja, amely minden egyes régió számára referenciaként szolgál saját nyomonkövetési keretük kidolgozásához, figyelembe véve a régiók sajátosságait, és lehetőséget hagy a régióknak a saját értékelési és nyomonkövetési módszereik követésére;

18. elismeri az S3 platform által a technikai segítségnyújtás és az eszközök kidolgozása terén megtett erőfeszítéseket, noha egy közös orientációs keret az intelligens szakosodási stratégiák egységesebb végrehajtására és nyomon követésére sarkallna;

19. fokozatosságra és óvatosságra int az S3 stratégiák értékelése során, hiszen új politikáról van szó, melynek kidolgozása és végrehajtása is összetett, és csak az évek során lesz képes az összes hatást kifejteni. A siker elsődleges mutatója a tényleges prioritási sorrend meghatározása és a helyi mozgósító erő kell hogy maradjon, és a régiókat szorosan be kell vonni az értékelő mechanizmusok meghatározásába és irányításába;

20. arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a következő programozási időszak előtt időben tegye közzé a stratégiák kidolgozásának feltételeit. Az iránymutatásoknak a programozási időszak kezdetét követő közzététele, amint az a jelenlegi előzetes feltételrendszer esetében történt, megoldhatatlan feladat elé állítja a végrehajtó szerveket;

21. javasolja, hogy ahol a regionális ERFA operatív programoknak nagy szerepe van a kutatási és innovációs stratégia végrehajtásában, az intelligens szakosodási stratégiákat szorosan illesszék az ilyen operatív programok nyomon követéséhez és az ez utóbbihoz kidolgozott, harmonizált regionális kritériumok alkalmazásához – a területi sajátosságok maradéktalan figyelembevétele mellett –, amelyeket az Európai Bizottság által előirányzottak szerint (2) erőforrás-mutatókra („resource indicators”), teljesítménymutatókra („output indicators”) és (minőségi és mennyiségi) eredménymutatókra („result indicators”) lehet tagolni;

22. rámutat különösen arra, hogy a felsőoktatási intézményeknek, más oktatási intézményeknek, a kutatási és technológiai szervezeteknek és az iparnak, különösen a kisméretű induló vállalkozásoknak és a kkv-knak komoly szerepük van az intelligens szakosodási stratégiák kidolgozásában és végrehajtásában; a felsőoktatási intézmények zsanérként működhetnek az úgynevezett „tudásháromszög” elemei (kutatás, oktatás és innováció) között, és kiépíthetik a régiók innovációs kapacitását. A regionális kormányzatoknak arra kellene buzdítaniuk a felsőoktatási intézményeket, hogy szerepüket aktívan felvállalva vegyenek részt a RIS3-folyamatban. Ennek során egyensúlyra kell törekedni abban, hogy a felsőoktatási intézmények nyitottak legyenek a piaci követelményekre, de – a jövőbeli innovációk érdekében – biztosítva legyen a konkrét cél nélküli, szabad oktatás és (alap)kutatás is; Úgy véljük, hogy ennek érdekében elengedhetetlen, hogy a felsőoktatási intézmények mindenki számára elérhetőek legyenek, hozzájáruljanak az oktatási és képzési szint emeléséhez, ami elengedhetetlen a kreativitást támogató tudásalapú társadalom létrejöttéhez, illetve megfeleljenek a munkaerőpiac igényeinek, a vállalkozások és más munkaadók esetében egyaránt;

23. javasolja, hogy az intelligens szakosodási stratégiák lehetőség szerint irányozzák elő rugalmas külső szervezetek vagy struktúrák létrehozását, amelyek a kormányokat (azok közül is elsősorban a korlátozott erőforrásokkal rendelkezőket) hivatottak támogatni a helyi és regionális önkormányzatok kapacitásainak fejlesztésében. Rendkívül hasznosnak, ugyanakkor elégtelennek tartja az S3 platform által (partneri felülvizsgálatok és szakértői látogatások támogatásával) végzett külső segítségnyújtást és értékeléseket, mivel véleménye szerint minden egyes helyi és regionális önkormányzat számára lehetővé kell tenni, hogy kiépíthesse belső helyi és regionális kapacitásait, ideértve az intelligens szakosodási stratégiák végrehajtási, nyomonkövetési és monitoringmechanizmusait;

24. hangsúlyozza, hogy a ráfordításnak és az eredményeknek az intelligens szakosodási stratégiák kidolgozása és végrehajtása során is megfelelő arányban kell állniuk. Összességében minden lehetőséget meg kell ragadni arra, hogy csökkentsük az intelligens szakosodási stratégiák révén keletkező adminisztrációs terheket;

25. utal arra, hogy az intelligens szakosodási stratégiák kialakításakor az egész programozási időszak alatt kellő rugalmasságot kell biztosítani. Nem szabad útjában állniuk az új fejlődési irányoknak, az intelligens diverzifikációknak vagy például a régiókban létrehozott diszruptív innovációknak sem. Az intelligens szakosodási stratégiáknak különösen nem szabad korlátozniuk az adott régiókban folytatott magánszektorbeli gazdasági tevékenységeket, például az induló innovatív vállalkozások tevékenységeit;

Az európai strukturális és beruházási alapok és egyéb programok közötti szinergiák

26. rámutat arra, hogy az intelligens szakosodási stratégiák alapja nem csupán a strukturális alapok hatékonyabb felhasználása, és hogy e stratégiák célja szinergiák kialakítása a regionális innovációs és fejlesztéspolitikák és a pénzügyi eszközök között a párhuzamosságok megelőzése érdekében;

27. emlékeztet arra, hogy az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) és a Horizont 2020 közötti szinergiák előmozdítása a 2014 és 2020 közötti időszak egyik prioritása, a folyamatot azonban megnehezíti a szabályozás bonyolult volta. A szinergiák keresésének az Európai Unió többi politikájára és azok beavatkozási eszközeire is vonatkoznia kell;

28. hangsúlyozza egy ilyen módszer fontosságát, amelynek a kkv-k támogatása megerősítésére, egyéni projektjeikre és közös fellépéseikre, csakúgy mint az induló innovatív vállalkozásokra is irányulnia kell;

29. megjegyzi, hogy elengedhetetlen a szabályozási keret egyszerűsítése és olyan jól működő kapcsolódási pontok létrehozása, amelyek javítják a különféle támogatási koncepciók közötti kölcsönhatást, ezeknek pedig tartalmazniuk kell annak érthető és egyértelmű leírását, hogy miként kívánják elérni és elősegíteni ezeket a szinergiákat;

30. fontosnak tartja a kapacitásfejlesztési programok előmozdítását, különösen az e téren kevés tapasztalattal rendelkező régiókban, ágazati szemszögből kiemelve a sikertörténeteket, amelyek példaként szolgálhatnak más régiók számára;

31. hangsúlyozza, hogy a szinergiák sikeres létrehozásában fontos szerepe van annak, hogy támogassuk az olyan érdekeltek közötti kommunikációt és együttműködést, akik jól ismerik a különböző támogatási eszközöket (strukturális alapokat, a Horizont 2020 programot), de eddig nem tudtak sokat a többi területről. Ez regionális és európai szinten is fontos. Arra kéri az Európai Bizottságot és a régiókat, hogy ösztönözzék és támogassák az ilyen csoportok közötti információcserét/együttműködést;

32. emlékeztet arra, hogy az esetleges siker jelentős részben annak függvénye, hogy zökkenőmentes-e a kapcsolat a különböző – uniós, állami, regionális és adott esetben helyi – kormányzati szintek között, és milyen a koordináció egyebek mellett az irányító hatóságok és a nemzeti kapcsolattartó pontok között;

33. sajnálja, hogy az Európai Bizottság közvetlen irányítása alatt álló támogatások (Horizont 2020) és a nem közvetlenül irányított, az állami támogatásokra vonatkozó korlátozások hatálya alatt álló támogatások (az európai strukturális és beruházási alapok) jogszabályi kerete közötti harmonizáció hiányos volta továbbra is jelentős akadályt jelent a kettő közötti szinergiák kiaknázásában. Kéri az Európai Parlament által erre vonatkozóan megrendelt közelmúltbeli tanulmány (3) ajánlásainak végrehajtását;

Az Európai Bizottság kezdeményezéseinek észszerűsítése

34. ismételten elismeri, hogy az S3 platform jelentős munkát végzett, ugyanakkor úgy látja, hogy az Európai Bizottság kezdeményezéseinek sokfélesége zavart kelt, emellett ismerethiányhoz és a régiók közötti koordináció hiányához vezet;

35. szükségesnek tartja a különféle eszközök, kezdeményezések és támogató szervek közötti szinergiák elemzését, ideértve számos egyéb mellett az intelligens szakosodási platformot, az Európai Klaszter Megfigyelőközpontot, az európai innovációs partnerségeket, az Európai Stratégiai Fórumot, a kulcsfontosságú alaptechnológiákkal és a kutatási infrastruktúrával kapcsolatos kezdeményezéseket;

36. kéri az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa a kezdeményezések koherensebb megértését és végrehajtását, különös tekintettel a kis méretű vagy kisebb igazgatási kapacitással rendelkező régiókra;

37. pontosítást kér annak érdekében, hogy egyértelműen meghatározhatók legyenek azok a tematikus területek, amelyeken az Európai Bizottság esetleg olyan szignifikáns intézkedések elfogadására készül, melyek célja egy adott ágazatban az értéklánc európai szinten történő, globális megközelítése, sikeres példák alapján. Ezek olyan középponti területek, amelyek a lehető legtöbb tagállam számára fontosak, ahol az S3 stratégiákra támaszkodva a hálózatépítésen, támogatáson és irányításon alapuló megközelítésre kellene koncentrálni;

38. sürgeti, hogy az EU tisztázza, hogy az intelligens szakosodási stratégia milyen hatással van a többi uniós irányítási mechanizmusra és az érintett szereplőkre, és hogy javítsa a kommunikációját, továbbá javasolja az „uniós kezdeményezések, eszközök és projektek atlaszának” elkészítését az intelligens szakosodási stratégiákkal kapcsolatos témakörökben, követve az Európai Bizottság e-justice portáljának példáját, amelynek célja „a polgárok dolgának megkönnyítése” többnyelvű információk biztosítása révén;

39. javasolja egy tudásközösség előmozdítását, amely szakértők képzését és továbbképzését végzi az intelligens szakosodási stratégiák területén, és figyelembe veszi az OECD, az S3 platform, valamint az egész tudományos szféra munkáját is;

A régiók közötti együttműködés előmozdítása és értékláncok létrehozása

40. hangsúlyozza, hogy a kritikus tömeg területi szinten történő elérése alapvető fontosságú ahhoz, hogy az EU és ipara világszinten versenyképes legyen; úgy véli, hogy a helyi és regionális önkormányzatok kínálják a megfelelő helyet az innovációs ökoszisztémák létrehozásához, megteremtve a szükséges kapcsolatokat az uniós politikák, az ipar, a kutatóközpontok, a felsőoktatási intézmények, valamint a polgárok között;

41. megjegyzi, hogy az intelligens szakosodási stratégiákban feltárt prioritások alapján fejleszteni kell a régiók közötti együttműködést, amely lehetővé teszi értékláncok létrehozását az Unió egészére kiterjedően;

42. meggyőződése, hogy a régiók közötti együttműködés révén szinergiák jönnek létre a régiókban már meghatározott gazdasági tevékenységek és erőforrások között, melynek révén jobban kiaknázhatóak a bennük rejlő lehetőségek, és elkerülhetőek a szükségtelen párhuzamosságok a beruházások terén, melyekhez strukturális alapokat használnak fel;

43. véleménye szerint a kulcs az, hogy elegendő információ és koordinációs kapacitás állhasson rendelkezésre, aminek ideális eredménye az egymást kiegészítő elemek tökéletes, koherens rendszere lenne, amely kiiktatja a párhuzamosságból és az egyszerű utánzásból eredő hatékonysági problémákat;

44. elégedetten veszi tudomásul az Európai Bizottság különféle ez irányú kezdeményezéseit, ideértve például a tematikus platformokat, noha úgy véli, hogy e kezdeményezéseket pontosan meghatározott pénzügyi eszközökkel és célkitűzésekkel kell útjukra indítani, megelőzve annak veszélyét, hogy bizonytalanság támadjon a résztvevők körében. Úgy véli továbbá, hogy el kell kerülni a más kezdeményezésekkel vagy programokkal – például a TIT-ekkel, az „EKT-hálózat” projekttel, a COSME klaszterprogramjaival, az Interreg Europe keretén belüli projektekkel stb. – való párhuzamosságokat;

45. kifogásolja, hogy a nagyszabású pénzügyi eszközöknél háttérbe szorulnak a kisebb volumenű projektek, és, az elsősorban az ESBA címén mozgósított, jelentős összegek ellenére a kkv-k számára nem marad elegendő forrás ahhoz, hogy kezelni tudják a piaci hiányosságokat, könnyebben hitelhez jussanak és finanszírozzák a kockázatokat. Igen gyakran az összetettség foka, az óriásprojektek hosszadalmas előkészítési, végrehajtási és lezárási munkálatai, valamint az alacsony technológiai készenléti szint (messze bármilyen látható beruházás-megtérüléstől) jelentik azokat a tényezőket, amelyek meggátolják a kisebb szereplők részvételét;

46. hangsúlyozza, hogy fejleszteni kell az európai bizottsági tematikus platformokat, felhívva a figyelmet arra, hogy ezek nagyban segíthetik a regionális szereplők közötti együttműködés elmélyítését. Azt is megjegyzi, hogy ezek a régióközi együttműködési platformok kulcsfontosságúnak bizonyultak a végrehajtás szempontjából, maximalizálva a gazdasági növekedést és a piacban rejlő lehetőségeket mindenekelőtt az ipar kezdeményezésére megvalósuló innováció tekintetében. Ezért úgy véli, hogy lehetővé kellene tenni, hogy több régió önkéntes alapon létrehozza egyes szakterületek régióközi szervezetét: — egy országon belül, — egy határokon átnyúló egységen belül, — legkülső régiókban, — egy adott tengerpartszakaszon vagy hegyvidéken, — egy egymással nem összefüggő területekből álló európai hálózat keretében (pl. kulturális és kreatív iparágak, a demográfiai kihívásokkal kapcsolatos szolgáltatások vagy az Élkezdeményezés);

47. úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiáknak ösztönözniük kellene a régiókat, hogy működjenek együtt az említett nemzetközi értékláncok erősítését segítő klaszterek között az ágazatok szintjén, illetve a közös piaci szegmensekben folytatandó nemzetközi együttműködés kialakítása érdekében. Az uniós politikákban tükröződnie kell annak, hogy milyen szerepet játszhatnak a klaszterek a régiókon belüli és kívüli szereplők közötti hídként, valamint a kkv-k számára biztosított vállalkozástámogatás csatornáiként;

48. sajnálattal látja, hogy az európai strukturális és beruházási alapok régióközi és transznacionális felhasználására vonatkozó hatályos jogi keretet a nemzeti és regionális hatóságok nem veszik kellő mértékben igénybe. Ez a programterületen kívüli műveletek végrehajtására is vonatkozik, amire a gyakorlatban szinte egyáltalán nem kerül sor;

49. hangsúlyozza, hogy számos tanulmány szerint jelentős akadályok állnak fenn, amelyek gátolják az európai strukturális és beruházási alapok régiók közötti és nemzetek közötti együttműködés céljára történő felhasználását, ideértve például az erőforrások vagy az igazgatási kapacitás hiányát, a példaként szolgáló bevált gyakorlatok hiányát, a megvalósítás módjával kapcsolatos bizonytalanságokat, a referenciakeret és a módszertanok hiányát, a célkitűzések nem megfelelő egyértelműségét, a politikai hatáskör szintjei tekintetében fennálló aszimmetriákat, a szabályozásból adódó akadályokat, valamint az említett munkát lehetővé tévő pénzügyi keret hiányát;

50. ezért úgy véli, hogy a jelenlegi szabályozási keret inkább korlátozza, mintsem elősegítené a régiók közötti együttműködést. Így arra kéri az Európai Bizottságot, hogy az ERFA- és ESZA-irányító hatóságok hálózatainak munkáját pl. a kölcsönös tájékoztatáskor nyújtott gyakorlati segítséggel vagy a konkrét esetben tervezett intézkedések megbízhatóságával kapcsolatos kételyek eloszlatása révén támogassa, és kerülje a hatályos jogi keret bármilyen korlátozó értelmezését. Mindazonáltal elismeri, hogy néhány lényegi akadály nem az elégtelen szabályozásra, hanem az adminisztratív kapacitások hiányára és a politikai/igazgatási/tudományos hatáskörök aszimmetrikus szintjeire vezethető vissza;

Új szabályozási és pénzügyi keret

51. úgy véli, hogy a régiók S3 stratégiáját ténylegesen figyelembe kellene venni az összes közösségi politikában, ideértve a kohéziós politika egészének végrehajtását, és nem csupán az ERFA végrehajtásakor;

52. véleménye szerint nehéznek bizonyulhat ugyanazon szabályozási és pénzügyi keret alkalmazásával új politikák előmozdítására törekedni, ezért úgy véli, hogy engedélyezni kellene a programoknak bizonyos flexibilitást, amellyel rugalmasan tudnának új politikák előmozdítására törekedni;

53. úgy véli, hogy az intelligens szakosodási stratégiákkal kapcsolatos együttműködésük fejlesztéséhez a régióknak szükségük van egy egyszerű eszközre, melynek segítségével nemcsak a közösen vállalt operatív projektek, hanem a hálózatépítés költségeit is ténylegesen figyelembe vehetik;

54. elutasít minden olyan kísérletet, amely a kohéziós politika 2020 utáni nemzeti hatáskörbe való visszahelyezésére irányul, mivel az továbbra is az intelligens szakosodási stratégiák előmozdításának sarokköve marad az EU valamennyi régiójában, és a nemzeti hatáskörbe való visszahelyezés veszélybe sodorná a jelenlegi finanszírozási időszakban már számos helyi és regionális szinten elindult pozitív változásokat;

55. ezért a következőket javasolja: — a jelenlegi szabályozási keret reformja a 2014 és 2020 közötti időszak vége előtt, egyaránt előmozdítva az európai strukturális és beruházási alapok és egyéb programok közötti szinergiákat, valamint a régiók közötti együttműködést. Ennek a reformnak egyszerűsítést és nagyobb rugalmasságot kell megkövetelnie az európai strukturális és beruházási alapok irányítása terén, oly módon, hogy egyszerűsített igazolási módszereket használ, amelyek például a kitűzött célok elérésén, illetve a fajlagos költségek alkalmazásán és az alapok intelligens szakosodásra való hatékony igénybevételéhez jobban illeszkedő egyéb eszközökön alapulnak, — a fenntartható és inkluzív növekedésre, valamint a munkahelyteremtésre vonatkozó célok megerősítése az S3 stratégiák keretén belül, — ajánlás formájában egy orientációs jellegű és rugalmas közös keret az intelligens szakosodási stratégiákra vonatkozóan, amely orvosolja az intelligens szakosodási stratégiák megtervezése, kidolgozása, végrehajtása, ellenőrzése és nyomon követése tekintetében jelenleg fennálló hiányosságokat és a koordináció hiányát. A szubszidiaritás elvéből kiindulva a dokumentumnak rugalmasnak, élőnek és folyamatosan továbbfejlesztettnek kell lennie, amely teret hagy az újonnan megjelenő, korábban nem létező szakosodási területeknek, — megfelelő eseti finanszírozási eszközök sürgős rendelkezésre bocsátása a régiók közötti együttműködés előmozdítása érdekében. Ezek az eszközök lehetnek különböző finanszírozási formák kombinációi (beleértve a támogatások és a kölcsönök, a különböző szintű köz- és magánfinanszírozás kombinálását), valamint az alapok innovatív felhasználása, lehetővé téve olyan, a régiók közötti együttműködési hálózatokra irányuló kísérleti projektek támogatását, amelyek esetében kézzelfogható az iparral való kapcsolat, és amelyek eredményükkel hatást fejtenek ki a piacra, — a Horizont 2020-nak a jövőben olyan területi megközelítést kellene javasolnia, melynek révén az uniós kutatási és innovációs politika összekapcsolható az intelligens szakosodási stratégiákkal, nem feledve ugyanakkor, hogy a Horizont 2020-nak továbbra is a kiválóság elvén kell alapulnia, — ennek a területi megközelítésnek figyelembe kellene vennie azokat a nehézségeket, amelyekkel a gazdasági és technológiai központoktól való távolságuk miatt bizonyos régiók, például a legkülső régiók szembesülnek akkor, amikor projektpartnerekké válnak, — le kell vonni a tanulságokat azokból a kísérleti intézkedésekből, amelyeket a Regionális Politikai Főigazgatóság végzett a kevésbé fejlett régiókban (leszakadó régiókban) annak érdekében, hogy megfelelően támogassák ezeket a régiókat az Unióban tátongó innovációs szakadék csökkentésében, — teljes körű, előzetes területi hatásvizsgálatot kell végezni arról, hogy az intelligens szakosodási stratégia mennyire illeszkedik a különböző uniós politikákhoz, például a kutatáspolitikához (9. keretprogram), az iparpolitikához és a jövőbeli kohéziós politikához, — sürgősen forrásokkal kell ellátni a régiók számára már ismerős Interreg Europe-ot, mely az elkövetkező években a legalkalmasabb eszköz lesz az intelligens szakosodási stratégiákkal kapcsolatos hálózatépítés támogatására, — a Juncker-terv végrehajtásakor előnyben kellene részesíteni a projekttervezést és -finanszírozást támogató regionális platformok létrehozását, hogy az ESBA ténylegesen támogatni tudja az intelligens szakosodási stratégiákat. Ahhoz, hogy felelősségteljes módon kerüljön sor a projektek kiválasztására, az azok kiértékelésében részt vevő szereplőket átfogóan tájékoztatni kell a szükséges támogatásról, illetve a helyi és regionális önkormányzatok igényeiről. Az ESBA keretében tett regionális szintű technikai segítségnyújtás megerősítése abszolút prioritás, — a Régiók Európai Bizottságának részt kellene vennie az uniós kutatási és innovációs programok hatásának maximalizálásával foglalkozó magas szintű csoport tevékenységeiben;

56. javasolja az Európai Bizottságnak, hogy a Régiók Európai Bizottságának tevékeny részvételével hozzon létre munkacsoportot, amely foglalkozik mindezen kérdésekkel, amelyek lehetővé teszik, hogy az intelligens szakosodási stratégiák fent említett előzetes feltételrendszere konkrétabbá váljon, és rendelkezzen célkitűzésekkel és eszközökkel.

Kelt Brüsszelben, 2017. március 22-én. a Régiók Európai Bizottsága elnöke Markku MARKKULA

(1) Azaz a nemzeti vagy regionális irányító hatóságok és az érdekelt felek, például az egyetemek és más felsőoktatási intézmények, az ipar és a szociális partnerek, valamint a polgárok együttműködése az üzleti lehetőségek feltárásának folyamatában.

(2) Lásd például: Guidance document on monitoring and evaluation – European Regional Development Fund and Cohesion Fund [Útmutató az Európai Regionális Fejlesztési Alap és a Kohéziós Alap nyomon követéséhez és értékeléséhez], Európai Bizottság, 2014.

(3) Az európai strukturális és beruházási alapok és más uniós eszközök közötti szinergiák maximalizálása az Európa 2020 stratégia céljainak elérése érdekében, Európai Parlament, Uniós Belső Politikák Főigazgatósága, 2016. június, IP/B/REGI/IC/2015-131.