HU    HU HU 
HU 1   HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 17.6.2008 
SEC(2008) 2027 
  
A BIZOTTSÁG SZOLGÁLATAINAK MUNKADOKUMENTUMA 
 
amely a következ ő dokumentumot kíséri: 
 
A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ  EURÓPAI PARLAMENTNEK, A 
TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A 
RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK 
 
Közös bevándorláspolitika Európa szám ára: elvek, fellépések és eszközök 
 
A HATÁSVIZSGÁLAT ÖSSZEFOGLALÁSA 
{COM(2008) 359 végleges} 
{SEC(2008) 2026} 
HU 2   HU 1. BEVEZETÉS 
Ezt a jelentést a Jogérvényesülés, Szabadság és Biztonság F őigazgatósága állította össze a 
Bizottság számos többi szolgálatának közrem űködésével. Ez a dokumentum a hatásvizsgálat 
egyszerűsített változata, mivel csak a jelenleg i közösségi vívmányokat figyelembe vev ő 
problémameghatározást, a f őbb irányok áttekintését (indoklás) és a jöv őben alkalmazandó 
módszerek rövid ismertetését tartalmazza. A köz ös elvek végrehajtására vonatkozó következ ő 
intézkedéseket teljeskör ű hatásvizsgálatnak fogják alávetni. 
A bevándorlás összetett kérdés, ami a globa lizáció következtében az EU tagállamai el őtt álló 
egyik legnyilvánvalóbb kihívássá vált. Felism erve azt, hogy új megközelítésre van szükség a 
migráció irányításában, az EU vezet ői az Európai Tanács 1999. okt óberi tamperei ülésén 
meghatározták a közös uniós bevándorláspo litika elemeit, amelyek az Amszterdami 
Szerződés új rendelkezései n alapulnak. Az 1999-ben Tamper ében elfogadott megközelítést a 
Hágai Program (2004–2009) er ősítette meg. Az Európai Tanács a politika továbbfejlesztését 
kérte 2007 decemberében, valamint gyors el őrelépést sürgetett az EU átfogó 
bevándorláspolitikájának megvalósítása terén a megújított politikai kötelezettségvállalások 
alapján. 
2. A  MEGOLDÁSRA  VÁRÓ  PROBLÉMÁK  ÉS KIHÍVÁSOK  
(PROBLÉMAMEGHATÁROZÁS ) 
2.1. AZ EU NÉPESSÉGÉNE K CSÖKKENÉSE ÉS ID ŐSÖDÉSE 
Az EU demográfiai viszonyaib an bekövetkezett változások eredményeképpen, valamint a 
„baby boom” korosztályának a munkaer őpiacról való távozása miatt a munkaképes korú 
népesség száma nagymértékben csökkenni fog a következ ő években. Az EU-25 esetében a 
következő változásokat várhatók: megduplázódik az egy keres őre jutó id őskori eltartottak 
aránya, növekednek az egészségügyi és a hos szú távú gondozási rendszerek terhei és a 
nyugdíjkiadások, valamint csökkeni fog a potenci ális GDP-növekedés éves átlaga. Az elmúlt 
években a migráció lett a demográfiai válto zások meghatározója az EU-ban, hiszen nagyobb 
hatása volt, mint a természetes népességváltozásnak. 
2.2. HIÁNYZÓ MUNKAER Ő ÉS SZA KKÉPZETTSÉG 
Számos tagállam máris munkaer ő- és szakképzettség-hiányban s zenved, és a helyzetet tovább 
súlyosítja a munkavállalók EU-n belüli alacsony mérték ű mobilitása. A legfrissebb középtávú 
előrejelzések szer int tovább fog n őni a kereslet a magasan képzett szellemi munkát igényl ő 
állásokban, de néhány alacsonyabb képesítést kívánó álláskategóriában is. A nem uniós 
állampolgárok máris jelent ős szerepet játszanak a munkaer őpiac igényeinek kielégítésében: a 
magasabb képzettséget kívánó munkahelyeke n enyhe, az alacsonyabb képzettséget kívánó 
munkahelyeken viszont sokkal jelent ősebb a harmadik országok munkaképes korú, migráns 
állampolgárainak felülreprezentáltsága. A munkaer ő-piaci hiány csillapítása érdekében 
javítani kell az Unióban él ő nem EU-polgár népesség munkaer ő-piaci teljesítményét, és 
rövidtávon olyan stratégiákat kell kidolgozni, amelyek vonzer őt jelentenek az újabb, 
munkavállalási célból bevándorlók számára. 
2.3. A LEGÁLIS BEVÁNDORLÓK INTEGRÁCIÓJA NEM MEGFELEL Ő 
Továbbra is nagy kihívást je lent az információk hatékony megosztása, a hatóságok különböz ő 
szintjei és az érdekelt felek közötti együttm űködés, valamint a nemek közötti 
esélyegyenl őségnek, illetve a bevándorló fiatalok és  gyermekek szükségleteinek megfelel ő 
figyelembe vétele. Jelenleg nem áll rendelkezésre elegend ő kapacitás az integrációval 
HU 3   HU kapcsolatos információk összegy űjtésére, elemzésére és terjesztésére, sem az integrációs 
politikák nyomonkövetésére, érté kelésére, illetve megfelel ő mutatók meghatározására. A 
nemzeti stratégiákban még mindig nem jelenne k meg eléggé a befogadó társadalmat célzó 
strukturális kezdeményezések, amelyek a s okféleséghez való al kalmazkodás képességét 
erősítenék. Ezen kívül a bevándorl ókat sem vonják még be megfelel ő mértékben az 
integrációs politikák kialakításába. Az integr ációs politika kulcskérdései közé tartozik ezen 
kívül a külföldi állampolgárok iskol ázottsági szintjének javítása, munkaer ő-piaci 
integrációjuk, a befogadó társadalomra és a nnak nyelvére vonatkozó ismereteik javítása, a 
diszkriminációmentesség és az esélyegyenl őség előmozdítása, valamint annak biztosítása, 
hogy az összes bevándorló ismerje, tiszteletben tart sa és saját el őnyére fordítsa az EU és a 
tagállamok jogszabályaiból ered ő értékeket és jogokat. 
2.4. AZ ILLEGÁLIS BEVÁNDORLÁSBÓL ERED Ő ÁLLANDÓ NYOMÁS 
Biztonsági szempontból az illegális bevándorl ással együtt járhat a terrorizmus, az 
emberkereskedelem, a kábítószer- és  fegyvercsempészet, a kizsákmányolás, a 
rabszolgasághoz hasonló munkakörülmények és más súlyos b űncselekmények. Emellett az 
illegális bevándorlás gyakran torkollik emberi tragédiákba , amelyek általában akkor 
következnek be, ha b űnügyi hálózatok segítségével kísére lnek meg bejutni az EU területére. 
Az illegális belépés, átutazás  és tartózkodás aláássa az EU és a tagállamok bevándorlási 
politikájának hitelét is, és számos különböz ő társadalmi költséggel jár. Az illegális 
bevándorlást a nem megfelel ő visszatérési intézkedések ta rtják fenn, a csempészettel és 
emberkereskedelemmel foglalkozó b űnügyi hálózatok gerjesz tik, és a munkalehet őségek és a 
tartózkodás jogszer űvé válásának lehet ősége táplálja. 
2.5. A HARMADIK ORSZÁGOKKAL KI ALAKÍTOTT PART NERSÉG NEM 
MEGFELEL Ő 
Az elmúlt évtizedekben az Euró pai Unió a világ legkülönböz őbb részeir ől származó 
bevándorlók célpontjává vált, és a migráció volumene folyamatosan n őtt a 2000-es évek 
elejéig. A gazdasági okok minden migrációs döntés  hátterében megtalálhatók; ugyanakkor ez 
egy összetett folyamat, amelyet számos további tényez ő is befolyásol: a jobb megélhetés 
keresése, a rosszul teljesít ő kormányzat, a korrupció és a stabilitás hiánya miatti rossz üzleti 
környezet, a munkaer őpiac szétforgácsoltsága, a természe ti katasztrófák és  konfliktusok, stb. 
Az általános megközelítés fontos eleme a migráció kiváltó ok ainak enyhítése. 
2.6. A HATÁRIGAZGATÁS ÉS A VÍ ZUMPOLITIKA NEM ILLESZKEDIK 
MEGFELEL Ő MÉRTÉKBEN A GLOBALIZÁLT VILÁG 
SZÜKSÉGLETEIHEZ 
Mivel a határellen őrzések központi szerepet játszanak az illegális bevándorlás és a határokon 
átnyúló b űnözés elleni küzdelemben, elengedhetet len a hatékony és kiterjedt határellen őrzés. 
A határellen őrzések hatékonyságának biztosítása szempontjából két területnek van különösen 
nagy jelent ősége: az engedélyezett ta rtózkodási idejüket túllép ő személyek azonosítása és a 
határőrizet meger ősítése. Ugyanakkor az utasok legnagyobb része nem jelent semmilyen 
fenyegetést a biztonságra nézve,  így számukra a határok egyszer űsített és nem túl nehézkes 
átlépését kell biztosítani. A schengeni térség egészéhez hozzáférést biztosító nemzeti vízumok 
ráadásul nem teszik lehet ővé a vízumkérelmez őkkel való azonos bánásmód megvalósítását, 
sem a biztonsági ellen őrzések teljes mértékben harmonizált alkalmazását. Számos országban a 
vízumkérelmez őknek hosszú utat kell megtenniük, hogy elérjék valamelyik tagállam 
konzulátusát. 
HU 4   HU 2.7. A MIGRÁCIÓ IRÁNYÍTÁSA NEM MEGFELEL Ő 
Az egyik tagállam által foganatosított menekü ltügyi és bevándorlási intézkedések minden 
bizonnyal hatással lesznek más tagállamokr a is; ez abból következik, hogy a schengeni 
térségben eltörölték a határellen őrzéseket, közös vízumpolitikát alakítottak ki, az EU 
tagállamai között szoros gazdasági és társad almi kapcsolatok vannak, és az Amszterdami 
Szerződés hatálybalépése óta el őrelépés történt a közös bevándorlási és menekültügyi 
politikák terén. A migrációs kérdések tr ansznacionális természete miatt a nemzeti 
intézkedések elégtelennek bizonyultak, és uniós szint ű fellépés vált szükségessé pl. abból a 
célból, hogy egységes szabályokat léptessünk életbe egész Európában, egységes üzenetet 
közvetítsünk a jöv ő migránsai felé vagy a harmadik orsz ágokkal folytatott tárgyalások során. 
Ezért a nemzeti és közösségi menekültügyi és bevándorlási politikák párhuzamos és 
harmonikus alakítására van szükség. Ezt eddig számos tényez ő akadályozta, beleértve az 
egyhangú döntéshozatalt a Tanácsban, a kölcs önös tájékoztatás alacsony szintjét, az 
összehasonlítható közösségi st atisztikák hiányát, a felel ősségek egyenl őtlen megoszlását, a 
migráció nem eléggé átfogó jelleg ű megközelítését, valamint a gyenge monitoring és 
értékelési mechanizmusokat. 
3. MELYEK  A LEGFŐBB POLITIKAI  IRÁNYOK  ÉS CÉLKIT ŰZÉSEK? 
A fent kifejtett szükségletek és elemzett problémák, valamint az EK bevándorlással és 
határigazgatással kapcsolatos jogi és politikai kerete alapján célkit űzéseket kell 
megfogalmazni a közös politika to vábbfejlesztése érdekében. Az Európai Tanács már számos 
célkitűzésről és politikai lehet őségről döntést hozott: valójában két kivétellel – a bevándorlók 
jogi státuszának rendezése, vala mint a szociális partnerek, il letve a regionális és helyi 
hatóságok bevonása – a legmagasabb politikai szinten rögzítették már a politikaterület összes 
célkitűzését. 
A Bizottság ezeket a célkit űzéseket tizenegy elv alá gy űjtötte össze. Ezeket  az elveket konkrét 
politikai fellépéssé és gyakor lati intézkedéssé kell alakítani. Ezek képezik majd a Bizottság 
hozzájárulását ahhoz a széles kör ű politikai párbeszédhez, amel yre 2009-ben kerül majd sor, 
és a Hágai Program (2009–2014) folytatásána k konkrét tartalmát fogja meghatározni a 
bevándorlás terén. 
1. elv – Világos szabályok  
A világos és átlátható szabályok kialakítása  a hatékony migrációs politika kialakításának 
alapfeltétele. A migránsoknak ezé rt objektív és világos informáci ót kell szolgáltatni azokról a 
létező legális módokról, melyek segítség ével bejuthatnak Európába, jöv őbeli jogaikról és 
kötelességeikr ől, beleértve az Európai Unió alapvet ő értékeinek tiszteletben tartását is. Ezen 
kívül a származási és fogadó országban egya ránt meg kell teremteni azon követelmények 
teljesítésének konkrét és reális feltételeit, amelyek a vízum és a tartózkodási engedély 
megszerzéséhez szükségesek. A harmadik országok állampolgáraira vonatkozó jogok 
kibővítése is segíteni fogja a megfelel őbb integrációt, akiknek lehet őség szerint az EU 
polgáraival azonos jogo kat kell biztosítani. 
2. elv – Gazdasági migráció  
A migráció el őnyei akkor a leginkább kézzelfoghatóak, ha a befogadó ország gazdasági 
szükségleteit tudják kielégíteni, termés zetesen a nem munkavállalási célból érkez ő 
bevándorlók jogainak sérelme nélkül. A gazd asági bevándorlás szem pontjából a befogadás 
feltételeinek a szükségletek felmérés én, a bevándorlási profilokon, a munkaer ő-menedzselési 
rendszereken, valamint lehet őség szerint a származási országban szervezett képzéseken kell 
HU 5   HU alapulniuk. Ehhez hozzá f og járulni Európa jöv őbeni szakképzettségi igényeinek felmérése 
2020-ig. E politika ezért a foglalkoz tatási és oktatási politiká kkal együtt arra törekszik, hogy 
hasznosítsa a már meglév ő potenciálokat, és csökkentse a m unkanélküliséget az EU területén 
jogszerűen tartózkodó harmadik országok állam polgárai körében. Mindezt a közösségi 
preferencia elvének teljes mérték ű tiszteletben tartása mellett kell megvalósítani. 
3. elv – Integráció  
A harmadik országok állampolgárainak beille szkedése, amely mind a befogadó társadalom, 
mind a bevándorlók részér ől kölcsönös alkalmazkodást követel meg, lényeges elem a 
bevándorlásban rejl ő lehetőségek teljes mérték ű kihasználása szempontjából. A közös 
integrációs cselekvési programra épül ő megközelítést már használják, de további er ősítése 
szükséges még. Az újonnan érkez őkre vonatkozó specifikus integrációs programok, a 
közszolgáltatások hozzáigazítása a migránsok speciális igényeih ez, a diszkrimináció elleni 
küzdelem, a sokféleség kezeléséhez való hozzájá rulás a munkahelyeken, valamint az érintett 
szereplők tudatosságának növelése mind a befogadó tá rsadalom kötelességei közé tartoznak. 
Különös figyelmet kell fordítani a nemek közötti egyenl őséggel kapcsolatos kérdésekre. A 
helyzet javulásának a mutatók meghatározása és a rendszeres értékelés is elengedhetetlen 
feltétele. 
4. elv – Politikai szolidaritás, kölc sönös bizalom, átláthatóság, a felel ősség és az 
információk megosztása  
Annak érdekében, hogy nemzeti és uniós szin ten egyaránt hatékony és koherens migrációs 
politika valósuljon meg, szükség van a különböz ő hatásköri szintek közötti koordináció 
további er ősítésére. A koordináció megköveteli, hogy ta gállami és uniós szinten egyaránt 
átlátható módon, és az adott szint ű hatásköröknek megfelel ően alakítsák és hajtsák végre a 
migrációs szakpolitikákat. Ennek érdekében tovább kell ösztönözni a 2006-ban létrehozott 
közös információs rendszer mechanizmusait, az információcserét, valamint a bevált gyakorlatok terjesztését annak érdekében, hogy köl csönös bizalom alakuljon ki, és világos és 
egyértelm ű üzenetek fogalmazódjanak meg. 
5. elv – Szolidaritás
 
A pénzügyi szolidaritás fontos eszköz anna k biztosításához, hogy a közösségi jogszabályokat 
és szakpolitikákat hasonlóan alkalmazzák anélkü l, hogy aránytalan feladatok hárulnának az 
egyes tagállamokra, valamint a kölcsönös bizalom er ősítéséhez, az együttm űködés, a bevált 
gyakorlatok megosztása és ismeretterjesztés által. A rugalmas eszköznek tervezett keretprogram végrehajtását szabályos id őközönként kell megvalósítani. A 2009-es 
költségvetési felülvizsgálat kereté ben a végrehajtás értékelését követ ően ismét megvizsgálják 
majd a program teljes el őirányzatát és a tagállamok er őforrásainak allokációjára vonatkozó 
elosztási kulcsot, a nemzeti szinten kiala kult új helyzetekhez való igazodás érdekében. 
6. elv – Valódi partnerség kial akítása a harmadik államokkal
 
A migrációs hullámok hatékony kezelése valódi  partnerség kialakítását kívánja meg a 
harmadik államokkal. Ebb ől az következik, hogy az EU-nak sokkal szorosabban kell 
együttműködnie a partnerországokkal a következ ő években a legális mobilitás lehet ősége, a 
migráció menedzseléséhez kapcsolódó kapacitások kiépítése, a munkaer ő-piaci trendek és a 
humántőke-fejlesztés összekapcsol ása, valamint az alapvet ő jogok védelme és a rendszertelen 
migrációs hullámok elleni küzdelem terén. Ezen kívül több er őforrást kell koncentrálni a 
megfelelő munkahelyi el őírások betartására, és az EU tovább fog dolgozni az etikus 
munkaerő-felvételi eljárásokhoz, az „agyelszívás” és a szellemi források elfecsérlésének 
HU 6   HU megelőzéséhez és csökkentéséhez, a körkörös migráció lehet őségéhez, az átutalások 
fejlesztési potenciáljának kihasz nálásához, valamint a visszatér ők vállalkozásindításának 
megkönnyítéséhez kapcsolódó politikák kialakítá sán. Folyik a mobilitási partnerségek 
lehetőségeinek feltérképezése, amely a munkavállalók bevándorlásának igazgatására 
vonatkozó konkrét megállapodásokat készíti el ő a hosszú távú stratégiai szövetségesek 
kiválasztott csoportjával. 
7. elv – A biztonság növelése, és a jóhiszem ű utazók belépésének megkönnyítése  
Egységesebben kell továbbépíteni a folyamatban lév ő eredményeket a java solt vízumkódex és 
a tagállamok közti fokozottabb együttm űködés segítségével. Az összes vízumigényl ő egyenlő 
elbírálása csak az egységes európai rövid tá vú tartózkodásra jogosító vízumok kialakításával 
valósítható meg. Az európai vízumok felé va ló elmozdulást annak a logikus és szükséges 
lépésnek kell kísérnie, hogy a vízumigényeket közös európai vízumközpontok bírálják el. Így 
megvalósulhatna az er őforrások egyesítése és a méretgazdaságosság el őnyeinek kihasználása, 
és az igényl ők könnyen elérhetnék azokat a helyeket, ahol ilyen vízumokat adnak ki. 
8. elv – A schengeni térség integritása  
Számos feladat vár végrehajtásra: többek között a határ őrizet fejlesztésével kapcsolatos 
tevékenységek, a tagáll amok közti gyakorlati együttm űködés erősítését célzó intézkedések a 
Frontexen keresztül, valamint egy olyan határr egisztrációs rendszer bevezetése, amely minden 
schengeni térségbe belép ő, harmadik országból származó állampolgár adatait rögzíti. A 
határigazgatás területén kohe renciát kell teremteni a bels ő és külső szakpolitikák között. A 
partnerek kiválasztásakor stratégiai megközelíté st kell alkalmazni, és világosabban meg kell 
fogalmazni az átfogó, hosszú távú célokat. Az EU küls ő határainak igazgatása terén 
folyamatosan finomítani kell a tagállamok köz ti tehermegosztás és kölcsönös szolidaritás 
mechanizmusait. 
9. elv – Az illegális foglalkoztatás és a nem bejelentett munka elleni küzdelem fokozása  
Ebben a kérdésben a kezdeményezéseknek a megel őzésre, a szankciókra és a végrehajtásra 
kell koncentrálniuk, és be kell vonniuk a munkába  az európai intézményeket, a tagállamokat 
és az olyan kulcsszerepl őket is, mint a szociális partnere k. A harmadik országok illegálisan 
tartózkodó állampolgárait foglalkoztató mu nkáltatókkal szembeni szankciókról szóló 
irányelvre vonatkozó javaslat1 elfogadása jelent ős lépésnek lesz tekinthet ő. Ösztönözni kell a 
bejelentett munkát, és további er őfeszítéseket kell tenni a szankc iók végrehajtása érdekében, 
amelyeknek további nemzeti pénzügyi és emberi er őforrások rendelkezésre bocsátásában kell 
testet ölteniük, beleértve a szakosított ellen őrző szervek, kockázatelemzések, a fokozott 
koordináció és az ellen őrzések jobb értékelésének kialakításá t is. Ezen kívül a jogszabályokat, 
a monitoringot és a szankciók rendszerét hoz zá kell igazítani az olya n új típusú csalások 
megjelenéséhez, mint az alvállalkozásba adás és a színlelt  önfoglalkoztatás. 
10. elv – A bevándorlók csempészése és  az emberkereskedelem elleni harc  
Felül kell vizsgálni a nemzeti és közösségi  jogszabályokat, hogy jobban tükrözzék az új 
bűnügyi jelenségeket, és nagyobb fokú védelmet biztosítsanak az áldozatok számára. Ennek 
megfelelően meg kell er ősíteni és napjaink realitásához kell  igazítani az illeg ális belépés és 
tartózkodás, valamint a gyermekek szexuális kizsákmányolása el ősegítésének jelenlegi jogi 
keretét. Ezen túlmen ően a tagállamoknak megfelel ő erőforrásokat kell biztosítani a nyomozási 
                                                 
1 COM(2007) 249 végleges, 2007.05.16. 
HU 7   HU technikák, a civil szervezetek finanszírozása,  és általánosabban az összes nyomozati és 
védelmi intézkedés részére. Másfel ől ezen jelenségek határokon át nyúló jellege miatt fokozni 
kell az EU fellépését regionális és nemzetköz i szinten, különösen az emberkereskedelem 
elleni küzdelem nemzetközi eszközeinek jobb kihasználásával. 
11. elv – Fenntartható és hatékony visszatérési politika – a bevándorlók jogi státuszának 
rendezése  
Az érintett személyek emberi jogait és alapvet ő szabadságait tiszteletben tartó hatékony 
visszafogadási és visszatérési politika me gköveteli a tagállamok közötti gyakorlati 
együttműködés javítását, a Frontex szerepének  növelését az együttes visszatérési m űveletek 
támogatásában, a harmadik or szágokkal folytatott együttm űködés intenzitásának növelését, 
valamint közös szabványok kialakítását. A tapa sztalatok szerint továbbá túl kell lépni a 
menekültügy és bevándorlás területét érint ő tagállami intézkedésekkel kapcsolatos kölcsönös 
tájékoztatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2006. okt óber 5-i tanácsi határozat 
rendelkezésein, különös tekintettel az illegáli s bevándorlók jogi státuszának rendezésére, 
melynek a többi tagállamban is továbbgy űrűző hatásai lehetnek. 
4. JÖV ŐBELI  METODOLÓGIA:  A BEVÁNDORLÁS  JOBB  IRÁNYÍTÁSA 
Mivel a bevándorlás ö sszetett és sokrét ű jelenség, sokféle politik ai fellépést kíván meg, 
amelyek számos kérdésre és területre kiterjed nek: a népesedési problémákra, a gazdaság 
szükségleteire, a társadalmi elvárásokra, az  egészségügyi hatásokra, a kereskedelmi 
kötelezettségvállalásokra, a fejlesztési szükségletekre, az oktatás lehet őségeire, a biztonsági 
dimenziókra, stb. Mivel a bevándorlás olyan pol itikaterület, ahol a hatáskörök megoszlanak a 
Közösség és a tagállamok között, jelent ős mértékben er ősíteni kell a koordin ációt az uniós és 
a nemzeti szint között, különös te kintettel a gazdasági, a szociáli s és a fejlesztési politikákra. 
Minden érintettel id őben, átlátható módon és rendszeresen  konzultációt kell folytatni a 
további szakpolitikai fejleményekr ől. 
A jövőben a politikaterület minden változtatásának figyelembe kell vennie az egyes 
tagállamok bevándorlási helyzetét, a pillanat nyi állapotot és a változást mutató adatok 
tekintetében egyaránt. E célból minden e gyes tagállam vonatkozásában bevándorlási 
profilokat kell kialakítani, hogy felmérjük a je lenlegi bevándorló népesség szakképzettségi 
összetételét, valamint a potenciális jöv őbeni munkaer ő-szükségleteket. Az egyéni 
bevándorlási profilok alapján többé ves iránymutatást és célokat ke ll meghatározni. Értékelési 
és monitoring mechanizmusokat is ki kell al akítani, amelyek rendszere s visszajelzé st adnak a 
szakpolitika formálói számára. Számszer űsíthető teljesítménymutat ók és referenciák 
kialakítására van szükség a politika fejl ődése érdekében. Az értéke lési rendszer kialakítása 
szempontjából alapvet ő fontosságú a statisztikák és a szükséges elemzési kapacitások 
rendelkezésre állása. Az Európai Bizottságnak évente jelentést kell készítenie a bevándorláspolitikáról, hogy át fogó képet kapjunk a helyzetr ől, elemezhet ő legyen a 
munkaerő-piaci szükséglet, a Tanács elkészíthesse  politikai értékelését, és ajánlásokat 
fogalmazhasson meg.