[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 26.10.2006

COM(2006) 636 végleges

2006/0206 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a fémhigany kiviteli tilalmáról és biztonságos tárolásáról

(előterjesztő: a Bizottság){SEC(2006)1369}{SEC(2006)1370}

INDOKLÁS

1. A JAVASLAT HÁTTERE

1.1. Célkitűzések

A javaslat célja, hogy a higanyra vonatkozó közösségi stratégiában megjelölt 5. és 9. intézkedéssel összhangban megtiltsa a fémhigany Közösségből való kivitelét, és gondoskodjon arról, hogy ezt a fajta higanyt biztonságosan tárolják, és ne jelenhessen meg ismét a piacon. A mögöttes cél a világszerte már a környezetbe juttatott „higanykészletek” további növekedésének korlátozása.

1.2. Általános háttér

2005. január 28-án a Bizottság a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett közleményt fogadott el a higanyra vonatkozó közösségi stratégiáról.[1] A stratégia a higany életciklusának valamennyi vonatkozásával foglalkozik, és ennek keretében húsz intézkedésre tesz javaslatot. Az ezúton előterjesztett javaslat ezek közül kettőt kíván valóra váltani.

Az 5. intézkedés értelmében „ [...] az elsődleges higanytermelés fokozatos megszüntetésére, illetve a higanyfeleslegek újbóli piacra kerülésének megakadályozására irányuló, világszinten szervezett és javasolt erőfeszítéshez való tevékeny hozzájárulásként a Bizottság javaslatot kíván tenni a 304/2003/EK rendelet módosítására, miszerint a higany Közösségből történő kivitelét 2011-ig fokozatosan be kell szüntetni ”.

A 9. intézkedés értelmében „ [a] Bizottság intézkedést kezdeményez a klóralkáliiparból származó higany tárolásának megoldásaira, a higanyexport 2011-ig történő fokozatos megszüntetésére vonatkozó időütemezésnek megfelelően. Első lépésként a Bizottság felméri az iparral kötendő megállapodás lehetőségét. ”

2005. június 24-én a Tanács következtetéseket fogadott el a higanyra vonatkozó stratégiáról. A dokumentumban a Tanács üdvözli a Bizottság közleményét, és hangsúlyozza „ a higany Közösségből való kivitelének fokozatos leállítására vonatkozó javaslat fontosságát ”, egyúttal felkéri a Bizottságot, hogy „ a lehető leghamarabb tegyen intézkedéseket, valamint [...] terjesszen elő megfelelő javaslatokat [...] a higany Közösségből történő kivitelének fokozatos leállítása, valamint a többek között a klóralkáli-iparágból származó higany biztonságos tárolását vagy ártalmatlanítását biztosító intézkedések [kérdésére vonatkozóan], a higanykivitel tervezett fokozatos leállításának megfelelő ütemezésben ”.

2006. március 14-én az Európai Parlament a stratégiát üdvözlő állásfoglalást fogadott el, amelyben hangsúlyozta „ a fémhigany [...] exportjának a Közösségből történő fokozatos kivonására irányuló bizottsági javaslat jelentőségét ”, és felkérte a Bizottságot, hogy az „ terjesszen elő [...] javaslatokat annak biztosítására, hogy a klóralkáliiparból származó higany teljes mennyiségét [...] biztonságosan [...] tárolják ”.

Hangsúlyozni kell, hogy ez a javaslat – bár kizárólag a stratégiában megfogalmazott 5. és 9. intézkedés valóra váltását célozza – szélesebb összefüggésrendszerbe illeszkedik. Ahhoz, hogy az egész világban csökkenjen a környezetben lévő higany mennyisége, egymást kiegészítő intézkedések szükségesek nemzetközi szinten. A higannyal kapcsolatos fellépés első globális keretét a higanyra vonatkozó UNEP-program jelölte ki, amelyről 2003-ban született döntés.[2] A vegyi anyagokkal való bánásmódról kiadott 2005. évi határozatában az UNEP kormányzótanácsa felkérte a kormányokat, a magánszektort és a nemzetközi szervezeteket, hogy tegyenek „ haladéktalanul lépéseket a termékekben és a gyártási folyamatokban előforduló higany okozta világméretű egészségügyi és környezeti kockázatok csökkentésére ”, így egyebek mellett „ fontolják meg az elsődleges termelés és a higanyfelesleg kereskedelmi forgalomba kerülése féken tartását ”.[3] Ez a javaslat tökéletes választ ad erre a felvetésre.

Nemzetközi síkon a Bizottság egy, a higany kereslete és kínálata tárgyában 2006. október 26–27-én Brüsszelben tartandó világszintű konferencia szervezésével folytatja erőfeszítéseit, jóval az UNEP kormányzótanácsának 2007. évi ülése előtt. Ez a rendezvény lehetőséget ad a világszintű előrelépés lehetőségeinek felkutatására, valamint arra, hogy az Európai Unión kívüli országokkal közös érdekek megjelenhessenek az UNEP kormányzótanácsában folyó tárgyalási folyamatban.

A higanyt tartalmazó termékekkel kapcsolatban az EU-n belül mindezzel párhuzamosan kezdeményezett intézkedésekről az 1.3. szakasz szól bővebben. Lépni kell emellett – különösen a fejlődő országok viszonylatában – a kisüzemi aranybányászatban felhasznált higany igen bonyolult kérdésében is. Várható, hogy ezen a területen nem európai parlamenti és tanácsi rendelet, hanem valamiféle más szakpolitikai intézkedés adja majd a megoldás kulcsát.

Az Európai Unió már az UNEP kormányzótanácsának huszonharmadik, 2005. évi ülésszakán jelezte, hogy világméretű, jogilag kötelező érvényű eszközre volna szükség a higany kérdésében. A felvetés továbbra is napirenden van, és a kormányzótanács huszonnegyedik, 2007 februárjában rendezendő ülésszakán ismét terítékre kerül. A Bizottság kezdeményezőleg kíván fellépni a Közösség egységes álláspontjának kidolgozásában.

Ez a javaslat jelentős hozzájárulás a higanyszennyezés visszaszorításának átfogó céljához, és nem maradhat folytatás nélkül. A maximumot csak úgy nyújthatja, ha további nemzetközi fellépés társul hozzá.

1.3. Meglévő közösségi előírások

A higannyal és vegyületeivel kapcsolatos hatályos és tervezett közösségi jogszabályok kimerítő jegyzéke a higanyra vonatkozó közösségi stratégiáról szóló bizottsági közleményhez mellékelt kibővített hatásvizsgálatban tekinthető meg (a 116. oldaltól). A jegyzéket ki kell egészíteni az alábbi két, nemrégiben elfogadott jogi aktussal:

- a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló 2006/11/EK irányelvvel,[4] amely a higannyal és a higanyvegyületekkel is foglalkozik;

- a Bizottság által 2006. február 21-én elfogadott, a 76/769/EGK tanácsi irányelvnek a bizonyos higanytartalmú mérőeszközök forgalomba hozatalát érintő korlátozások tekintetében történő módosításáról szóló irányelvjavaslattal,[5] amely már hozzájárul a higanyra vonatkozó stratégia végrehajtásához (7. intézkedés).

A higanyt tartalmazó termékekre korlátozásokat bevezető közösségi jogszabályok teljes áttekintése a mellékelt hatásvizsgálat 5.3. szakaszában olvasható.

Jelenleg nincs hatályban olyan közösségi jogszabály, amely a higany Közösségből történő kivitelét szabályozza, sem pedig olyan, amely a tárolással foglalkozik. A veszélyes vegyi anyagok kiviteléről és behozataláról szóló 304/2003/EK rendelet[6] kiviteli tilalom alá eső vegyi anyagokról és árukról szóló V. melléklete ugyanakkor tartalmazza a higanytartalmú kozmetikai szappanokat.

A mellékletbe csak olyan vegyi anyagok és áruk kerülhetnek be, amelyeknek használata a Közösségen belül az emberi egészség vagy a környezet védelme érdekében tilos (14. cikk (2) bekezdés). A higany használata a Közösségen belül szigorúan korlátozva van , de nem tilos , és bizonyos felhasználások a jövőben is megmaradnak. Nem volna szerencsés, ha a 14. cikk (2) bekezdését kiterjesztenénk azokra a vegyi anyagokra és árukra, amelyek szigorúan korlátozva vannak, mert akkor korlátlan számú anyag kivitelét be lehetne tiltani. A cél az, hogy a tervezett kiviteli tilalom csakis a fémhiganyra vonatkozzék, nem pedig az, hogy precedenst teremtsünk más anyagok számára. A 304/2003/EK rendelet tehát nem alkalmas a higanyra vonatkozó kiviteli tilalom bevezetésére, ezért a Bizottság külön jogi eszköz igénybevétele mellett döntött.

Annyiban, amennyiben a higany hulladéknak minősül, alkalmazni kell rá a hulladékokra irányadó hatályos közösségi jogszabályokat: a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelvet, a hulladékszállításról szóló 259/93/EGK rendeletet és – tekintettel a „hulladéklerakó” fogalmának meglehetősen tág meghatározására a 2. cikk g) pontjában – a hulladéklerakókról szóló 1999/31/EK irányelvet. Ezeket a jogszabályokat a higanytartalmú hulladékokra is alkalmazni kell. Azzal együtt, hogy a most javasolt rendelet további követelményeket határoz meg a higannyal való bánásmóddal szemben függetlenül attól, hogy a kérdéses higany hulladéknak minősül-e vagy sem, a környezetvédelmi acquis e része továbbra is alkalmazandó, eltekintve azoktól a rendelkezésektől (de csakis azoktól), amelyek útjában állnak a fémhigany tárolásának.

A fémhigany a szokásos nyomás- és hőmérsékletviszonyok mellett folyékony. A hulladéklerakókról szóló 1999/31/EK tanácsi irányelv[7] úgy rendelkezik, hogy a hulladéklerakók nem vehetnek át folyékony hulladékokat (5. cikk (3) bekezdés a) pont). A hulladékok hulladéklerakókban történő átvételének kritériumairól és eljárásairól szóló 2003/33/EK tanácsi határozat ezen túlmenően olyan kioldódási határértékeket ír elő, amelyeket nem kívánatos alkalmazni a hulladéklerakóban elhelyezendő fémhiganyra. A most javasolt rendelet ezért egyértelművé teszi, hogy a hulladéknak minősülő, tárolni kívánt fémhigany esetében a tárolási kötelezettség nem ellentétes ezzel a tilalommal, sem a határértékekkel.

1.4. Összhang más szakpolitikákkal és szabályokkal

A javasolt rendelet kiegészíti az ipari környezetszennyezés mérséklésére, a vegyi anyagokra (ideértve a REACH javaslatot is), a munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére, valamint a hulladékokra vonatkozó meglévő közösségi politikákat és jogi szabályozást. Összhangban van világszinten kitűzött célokkal, nevezetesen a higanyra vonatkozó UNEP-programmal is.

Említést érdemel különösen, hogy a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló 96/61/EK irányelv[8] alkalmazása folytán a higanykatód-technológia fokozatosan kiszorul a klóralkáliiparból, mert nem számít többé elérhető legjobb technológiának. A más gyártási eljárásokra való áttérés következtében jelentős mennyiségű fémhigany válik feleslegessé. Ha ezt a higanyt széthordanák a világban, hogy különféleképpen – részben jogellenesen – felhasználják, azzal nem történne más, mint hogy egy, a Közösségen belül már megoldott környezeti probléma az EU határain kívülre tolódna. A javasolt rendelet ezért szükségszerű kiegészítését jelenti a 96/61/EK irányelvnek, hiszen lényegében megakadályozza, hogy egy bizonyos technológia felszámolása világszinten negatív mellékhatásokkal járjon.

Külön figyelmet igényel az exporttilalom összeegyeztethetősége a WTO szabályaival . Az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT) XI. cikke megtiltja a behozatalra, a kivitelre és az exportra történő értékesítésre vonatkozó korlátozásokat. A GATT XX. cikke bizonyos szakpolitikai célkitűzések megvalósítása érdekében eltérést tesz lehetővé az egyezmény általános szabályaitól. Ebből kiindulva a hatásvizsgálat 6.11. szakasza részletesen elemzi, hogy a javasolt intézkedések megindokolhatók-e a GATT XX. cikkével (általános kivételek).

A szigorúan vett jogi elemzés mellett érdemes megjegyezni, hogy a Bizottság módszeresen törekszik a kapcsolatok javítására azokkal az EU-n kívüli országokkal, amelyek komolyabb higanygyártóknak, -felhasználóknak vagy -exportőröknek számítanak, illetve amelyek higanyszennyezési problémákkal küzdenek. Az október 26–27-én Brüsszelben tartandó nemzetközi konferencia, amelyre várhatóan szép számmal jönnek résztvevők az EU-n kívüli országokból is, újabb lendületet fog adni a nemzetközi tárgyalásoknak, ideértve a kereskedelmi kérdésekről folyó tárgyalásokat is, jóval elébe menve az UNEP kormányzótanácsa huszonnegyedik, 2007. évi ülésszakának. Ezen az ülésen lehetőség nyílik majd a higanyra vonatkozó UNEP-program megvalósításának kiteljesítésére.

2. AZ ÉRDEKELTEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓ EREDMÉNYEI ÉS HATÁSVIZSGÁLAT

2.1. Konzultációk

A higanyra vonatkozó közösségi stratégia előkészítését az érdekeltekkel folytatott kiterjedt konzultációk kísérték. Erről a konzultációs folyamatról a stratégiához mellékelt kibővített hatásvizsgálat 11. fejezete (a 61. oldaltól) ad áttekintést.

2005. szeptember 8-án, Brüsszelben újabb találkozóra került sor az érdekeltekkel. Számos potenciális érdeklődő kapott meghívást, köztük a tagállamok, az iparág képviselői, valamint a környezetvédelemmel és az egészségüggyel foglalkozó civil szervezetek. Az érdekeltek egyebek mellett a következő hozzájárulásokat tették:[9]

- A tagállamok információkkal szolgáltak az Unió-szerte hatályos jogszabályokról, a higanyhulladék útjáról, valamint a higanytartalmú termékek újrafeldolgozásáról és hasznosításáról. Az így kapott információk hasznos adatokat tartalmaztak a higany útjáról, illetőleg arról, hogyan lehet higanyhoz jutni az Európai Unióban most, a javasolt kiviteli tilalom bevezetése előtt, és hogyan lehet majd azután.

- Az érdekeltekkel tartott találkozón a Bizottság bemutatta a tervezett jogalkotási javaslatra vonatkozó alapvető elképzeléseit, és megkérte a résztvevőket, hogy adjanak visszajelzést a kiviteli tilalom, illetőleg a tárolási kötelezettség pontos tárgyi hatályáról (a kiviteli tilalom csak a fémhiganyra vonatkozzon-e, vagy vegyületeire is; a tárolási kötelezettség csak a klóralkáliiparból származó higanyra terjedjen-e ki, vagy más forrásokból származó higanyra is), valamint a hulladéklerakókról szóló irányelv és a hulladékokra vonatkozó más jogszabályok szükséges módosításáról. A Bizottság további információkat is kért a higany hasznosításáról és újrafeldolgozásáról. A Bizottság emellett külön találkozót szervezett Spanyolországgal (mint a leginkább érintett tagállammal) és az Eurochlorral, amelyen a résztvevők áttekintették a tervezett jogi aktust és a klóralkáliipar önkéntes kötelezettségvállalását.

A konzultáció során összegyűjtött információkat a hatásvizsgálat tartalmazza.

2.2. Hatásvizsgálat

A higanyra vonatkozó közösségi stratégiáról szóló közleményhez már készült egy kibővített hatásvizsgálat, amely a közlemény mellékleteként[10] látott napvilágot. E kibővített hatásvizsgálat 6. fejezete (a 20. oldaltól) a mostani javaslat szempontjából is lényeges információkat tartalmaz. Ezen túlmenően kiegészítő hatásvizsgálatra is sor került; ennek a vizsgálatnak a leírását e javaslat melléklete tartalmazza.

3. A JAVASLAT JOGI ELEMEI

3.1. Jogalap

A javaslat két elemből épül fel: egyrészt a fémhiganyra vonatkozó kiviteli tilalomból, másrészt a higanynak az emberi egészség és a környezet szempontjából biztonságos tárolására vonatkozó kötelezettségből. A kiviteli tilalmat tartalmazó rész jogalapja az EK-Szerződés 133. cikke, annak ellenére is, hogy az intézkedést a környezet minőségének megőrzése, védelme és javítása, illetőleg az emberi egészség védelme teszi szükségessé, nem pedig kereskedelempolitikai megfontolások. A második elemet, a tárolási kötelezettséget (ideértve a tájékoztatási és jelentéstételi kötelezettséget is) egyértelműen az EK-Szerződés 175. cikkében található környezetpolitikai megfontolások indokolják. Az Európai Közösségek Bírósága által a közelmúltban a rotterdami egyezmény jóváhagyásával kapcsolatos C-94/03. sz., illetőleg a veszélyes vegyi anyagok kiviteléről és behozataláról szóló 304/2003/EK rendelettel kapcsolatos C-178/03. sz. ügyben meghozott ítélettel összhangban a javaslat az EK-Szerződés 133. és 175. cikkét egyaránt megjelöli jogalapként. Mind a rotterdami egyezmény, mind a 304/2003/EK rendelet a mostani javaslathoz hasonló módon ötvöz környezetvédelmi és kereskedelempolitikai elemeket.

3.2. Szubszidiaritás és arányosság

A higany a belső piaci szabályok hatálya alá tartozó anyag, és amennyiben hulladéknak minősül, a hulladékokra vonatkozó közösségi jogot is alkalmazni kell rá. A jelen jogi aktusban foglalt intézkedéseket ezért közösségi szinten kell meghozni, a kérdés szabályozását nem szabad a tagállamokra hagyni.

A tárolás és az ártalmatlanítás lehetőségei a helyi környezeti körülményektől függően, országról országra változhatnak. Ezért néhány általános jellegű előírás kötelezővé tétele mellett a tárolás és az ártalmatlanítás részletes szabályozását a tagállamokra kell hagyni.

Az e rendeletben foglalt intézkedéseknek összhangban kell lenniük a hulladékokra vonatkozó stratégiával is. A rendeletben foglalt intézkedések tehát kerülik a részletekbe menő szabályozást, így az arányosság szempontjából nem vetnek fel problémát.

3.3. Az eszköz megválasztása

Mivel csupán néhány egyszerűen megfogalmazható kötelezettségről (kiviteli tilalom, tárolási kötelezettség, jelentéstétel és kölcsönös tájékoztatás) van szó, nincs szükség tagállami szintű végrehajtási intézkedésekre. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy a bevezetni kívánt jogi aktust európai parlamenti és tanácsi rendelet formájában terjeszti elő. A tárolás részletes szabályozása önkéntes iparági kötelezettségvállalás formájában valósul meg.

4. KÖLTSÉGVETÉSI VONATKOZÁSOK

A javaslatnak nincs kihatása a Közösség költségvetésére.

5. RÉSZLETES MAGYARÁZAT

A javaslat követi a „jobb szabályozás” elvét. Rövidségre és egyértelműségre törekszik, és minél kevesebb „szürke”, ellentmondásos értelmezésekre módot adó területet igyekszik hagyni. A szöveg szóhasználata a hatályos közösségi jogi aktusokhoz igazodik. A javaslat kilenc cikket tartalmaz.

Az 1. cikk a higanyra vonatkozó stratégiával összhangban a kiviteli tilalomról rendelkezik, meghatározza annak tárgyi hatályát, és előírja alkalmazásának kezdetét. A tilalom a fémhiganyra vonatkozik; amelynek jelentősége a mennyiséget nézve messze felülmúlja a higanyvegyületekét és a higanytartalmú termékekét.

A higanykiviteli tilalom hatálybalépésének időpontja már a higanyra vonatkozó stratégia tárgyalásakor nagy vitát váltott ki az Európai Parlament és a Tanács között. Ebben a javaslatban a Bizottság azt az időpontot terjeszti elő, amelyről úgy véli, hogy legnagyobb valószínűséggel fog támogatást nyerni mind a tagállamok többsége, mind egyéb érdekeltek részéről.

A 2. cikk a tárolási kötelezettségről rendelkezik, és meghatározza annak tárgyi hatályát. A kötelezettség a fémhigany Közösségen belüli három legnagyobb forrására vonatkozik. A Bizottság azért döntött a „tárolás” szó használata mellett, mert az „ártalmatlanítás” fogalom tartalmát a hulladékokra irányadó közösségi jogszabályok konkrétan meghatározzák (lásd a hulladékokról szóló, módosított 75/442/EGK irányelv 1. cikkének e) pontját). A tárolási kötelezettség mindenfajta higanyra vonatkozik, függetlenül attól, hogy hulladéknak minősül-e vagy sem. A tárolás ebben az összefüggésben nemcsak a rövid- és a középtávú lehetőségeket jelenti, hanem a hosszú távú megoldást is magában foglalja (amely már minősülhet ártalmatlanításnak). Időbeli hatályát tekintve a tárolási kötelezettség ugyanakkortól él, amikortól a fémhigany kiviteli tilalma.

A „klóralkáliipar által már nem használt” kitételből következik, hogy a Közösségen belül továbbra is lehetőség lesz a klóralkáli-ipari üzemek közötti higanyforgalomra.

Ezt a rendelkezést a klóralkáliipar önkéntes kötelezettségvállalása egészíti ki. Ebben az egyes gazdasági szereplők azt vállalják, hogy higanyfeleslegüket a megfelelő elkülönítés érdekében csak kellően felkészült üzemeltetőknek adják át tárolásra, és a higanyforgalomra vonatkozó adatokat megküldik a Bizottságnak. A cikk szövege ennek megfelelően nem megy részletekbe. A 4. cikk ugyanakkor további követelményeket fogalmaz meg a tárolólétesítményekkel szemben.

A 3. cikk a hulladékokra vonatkozó hatályos joggal fennálló viszonyról rendelkezik. A hatályos jogszabályi környezetben a (folyékony) fémhigany bárminemű hulladéklerakóban történő bárminemű tárolása ellentétes lenne az 1999/31/EK irányelv 5. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezéssel. Ezért eltérést kell előírni. A hulladékok hulladéklerakókban történő átvételének kritériumairól és eljárásairól szóló 2003/33/EK tanácsi határozat mellékletének 2.4. pontjában a szemcsés hulladékokra előírt kioldódási határértékek és egyéb kritériumok ugyancsak nem alkalmazhatók a higanyra, mert az folyékony.

A 3. cikk úgy javasolja megvalósítani az eltérést, hogy két konkrét módszert engedélyez a fémhigany tárolására: az erre a célra felkészített sóbányákban történő föld alatti tárolást, valamint a külön erre a célra szánt létesítményekben történő ideiglenes tárolást – ez a két módszer megfelelő körülmények között vélhetően biztonságos az emberi egészség és a környezet szempontjából. A „kizárólag a végleges ártalmatlanításra váró fémhigany ideiglenes tárolására szánt és erre a célra felszerelt” létesítmények javára előírt eltérés az elképzelések szerint lehetővé teszi a nem folyékony halmazállapotú higany ártalmatlanítását célzó innovatív megoldások kidolgozása érdekében végzett technológiafejlesztést. A folyékony higany hulladéklerakóban való „közönséges” lerakása a jövőben is jogellenes marad.

Mivel a 2003/33/EK tanácsi határozat mellékletének 2.4. pontja a föld alatti tárolásra nem alkalmazható (lásd a 2.5. pontot), a cikk két választási lehetőséget határoz meg.

Minthogy a rendelkezés nem csak meghatározott forrásokból származó fémhiganyra vonatkozik, a tagállamok a föld alatti és a külön erre a célra szánt egyéb létesítményekben igény szerint máshonnan származó fémhiganyt is tárolhatnak.

Hangsúlyozni kell, hogy a hulladéknak minősülő fémhiganyra a jövőben is alkalmazni kell a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv, illetőleg – a Közösségen belüli, határokat keresztező szállítmányok tekintetében – az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló 259/93/EGK rendelet általános rendelkezéseit.

A fémhigany sajátosságai miatt, és mivel várhatóan csak kevés létesítményben lesz mód fémhigany tárolására, kívánatos, hogy a közelség, a hasznosítás elsőbbsége és az önellátás elve alapján ne lehessen kifogást emelni a hulladéknak minősülő higany szállításával szemben. Emlékeztetünk arra, hogy a rendelet célja azt biztosítani, hogy a kérdéses higany ne kerülhessen ismét forgalomba, így a hasznosítás nemkívánatos lehetőség. Ezért a javaslat eltérést ír elő az új hulladékszállítási rendelet rendelkezéseitől.

A 4. cikk a 2. cikk kiegészítéseképpen néhány részletesebb követelményt tartalmaz a két tárolási eljárás alkalmazására. Az anyag tulajdonságaiból kiindulva a cikk előírja, hogy megfelelő biztonsági vizsgálatot kell tartani, és lefekteti az engedély tartalmával szemben támasztott minimumkövetelményeket. Ezek a rendelkezések arra az esetre is garantálják a higany biztonságos kezelését, ha az iparág nem tesz önkéntes kötelezettségvállalást.

Az 5. cikk információcserét ír elő az érdekeltek részére, amelyet a Bizottságnak kell megszerveznie. Ennek révén hamar felismerhetők és rugalmas módon megválaszolhatók a higany felhasználása és a higany útja terén beálló új fejlemények. Az információcserének nem szabad a fémhiganyra szorítkoznia, hanem a higanyvegyületekre és a higanyt tartalmazó termékekre is ki kell terjednie.

A 6. cikk tájékoztatási kötelezettségeket ró a tagállamokra. Előírja, hogy a tagállamok kötelesek a higanytároló létesítményeknek kiadott összes engedélyt megküldeni a Bizottságnak. A tagállamoknak emellett – a kiviteli tilalom hatálybalépésétől számítva legkésőbb három év és öt hónap elteltével – a jogi aktus hatásairól is tájékoztatniuk kell a Bizottságot. A Bizottság a tagállamoktól ezeket az információkat korábban is bekérheti. Ennek révén gyorsan és hatékonyan lehet majd reagálni minden lehetséges váratlan piaci fejleményre. Megjegyzendő, hogy a rendelet nem ír elő rendszeres jelentéstételi kötelezettséget a tagállamoknak.

A 7. cikk értelmében a Bizottság értékelni fogja a rendelet alkalmazását és piacra gyakorolt hatását, és a kiviteli tilalom hatálybalépésétől számítva legkésőbb négy év elteltével jelentést állít össze a kérdésről. Az értékelésnek a tagállamok által szolgáltatott információkon kell alapulnia. A jelentés elkészítéséhez a Bizottság más forrásból származó információkat is felhasználhat.

A 8. cikk rendelkezései szerint a Bizottságnak jelentést kell készítenie a higannyal kapcsolatos nemzetközi fejleményekről, különösen a kereslet és a kínálat kérdéseiről folytatandó nemzetközi tárgyalásokról, amelyek várhatóan legkorábban néhány év múlva kezdődhetnek csak meg. Ennek révén figyelemmel kísérhető a világszintű és a közösségi szintű intézkedések összhangja, végső soron pedig biztosítható a környezeti szempontból legkedvezőbb megoldás.

A 9. cikk a jogi aktus hatálybalépésére vonatkozó szabványszöveget tartalmazza.

2006/0206 (COD)

Javaslat:

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE

a fémhigany kiviteli tilalmáról és biztonságos tárolásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 133. cikkére és 175. cikkének (1) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,[11]

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,[12]

tekintettel a Régiók Bizottsága véleményére,[13]

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően,[14]

mivel:

(1) A környezetbe jutó higany elismerten világméretű fenyegetést jelent, ami nemzeti, regionális és globális szinten egyaránt fellépést sürget.

(2) A higanyra vonatkozó közösségi stratégiáról szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett bizottsági közleménnyel[15] összhangban mérsékelni kell az emberek és a környezet higanyexpozíciójának kockázatát.

(3) A közösségi szinten meghozandó intézkedéseket a higanyexpozíció kockázatának mérséklését célzó nemzetközi törekvések, különösen pedig az ENSZ környezetvédelmi programja keretében végrehajtott, a higanyra vonatkozó program alapján tett erőfeszítések részének kell tekinteni.

(4) A világpiacon rendelkezésre álló higanykínálat jelentős visszafogása érdekében meg kell tiltani a fémhigany Közösségből történő kivitelét.

(5) A kiviteli tilalom következtében jelentős mennyiségű higanyfelesleg halmozódik fel a Közösségben, amely nem kerülhet ismét piaci forgalomba. Ezért gondoskodni kell e higanymennyiség Közösségen belüli biztonságos tárolásáról.

(6) A klóralkáliipar által már nem használt higany biztonságos tárolásának lehetővé tétele érdekében bizonyos hulladékok tekintetében el kell térni a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv[16] 5. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezéstől, és ki kell mondani, hogy a nem föld alatt történő tárolásra nem alkalmazandók a hulladékok hulladéklerakókban történő átvételének kritériumairól és eljárásairól az 1999/31/EK irányelv II. mellékletének 16. cikke alapján tárgyú, 2002. december 19-i 2003/33/EK tanácsi határozat[17] mellékletének 2.4. pontjában előírt követelmények.

(7) Az emberi egészségre és a környezetre nézve biztonságos tárolás érdekében a 2003/33/EK határozatban a föld alatti tárolásra előírt biztonsági vizsgálatot különös követelményekkel kell kiegészíteni, és alkalmazási körét ki kell terjeszteni a nem föld alatt történő tárolásra.

(8) A Szerződés versenyjogi rendelkezéseinek, különösen pedig 81. cikkének sérelme nélkül célszerű olyan információcserét szervezni, amelynek révén megítélhető, hogy a higany kivitele és tárolása terén szükség van-e további intézkedések bevezetésére.

(9) Annak érdekében, hogy a jogi aktus értékelése kellő időben megtörténhessék, a tagállamoknak tájékoztatást kell adniuk a tárolólétesítményeknek kiadott engedélyekről, valamint a jogi aktus alkalmazásáról és piaci hatásairól.

(10) A Bizottságnak ezt a tájékoztatást a jogi aktus módosításának szükségességéről készítendő értékelő jelentés összeállítása során figyelembe kell vennie.

(11) Kívánatos, hogy a Bizottság figyelemmel kísérje a higany világpiaci keresletével és kínálatával kapcsolatos fejleményeket és különösen a tárgyban folyó többoldalú tárgyalásokat, és ezekről jelentésben számoljon be azzal a céllal, hogy megítélhető legyen, mennyire következetes az alkalmazott általános megközelítésmód.

(12) A rendelet kereskedelempolitikai elemet és környezetpolitikai megfontolásokból fakadó elemeket egyaránt tartalmaz. Az 1. cikk kereskedelempolitikai vonatkozású, ezért a Szerződés 133. cikkén alapul, míg a többi cikk jogalapja a Szerződés 175. cikkének (1) bekezdése.

(13) Az áruk mozgására és a belső piac működésére gyakorolt hatásból és a higanyszennyezés határokon átnyúló voltából következik, hogy a higanyexpozíció exporttilalmon és tárolási kötelezettségen keresztül történő mérséklésére irányuló célkitűzést a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, ezért közösségi szintű fellépésre van szükség. Ennek megfelelően, a szubszidiaritásnak a Szerződés 5. cikkében előírt elvével összhangban a Közösség intézkedéseket fogadhat el. Az arányosság ugyanebben a cikkben előírt elvével összhangban ez a rendelet nem lépi túl az említett célkitűzés valóra váltásához szükséges mértéket,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

2011. július 1-jétől tilos a Közösségből fémhiganyt (Hg, CAS-sz.: 7439-97-6) kivinni.

2. cikk

Az 1. cikkben előírt naptól fogva a klóralkáliipar által már nem használt higanyt, a földgáztisztítás során nyert higanyt és a színesfém-bányászati és -olvasztási eljárásokban melléktermékként keletkező higanyt eredeti állapotában és koncentrációjában, az emberi egészségre és a környezetre nézve biztonságos módon kell tárolni.

3. cikk

(1) Az 1999/31/EK irányelv 5. cikke (3) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezéstől eltérve a hulladéknak minősülő fémhigany megfelelő elkülönítés mellett tárolható:

a) föld alatti, hulladékártalmatlanításra felkészített sóbányában;

b) kizárólag a végleges ártalmatlanításra váró fémhigany ideiglenes tárolására szánt és erre a célra felszerelt létesítményben.

Az első albekezdés b) pontjában előírt esetben nem kell alkalmazni a 2003/33/EK határozat mellékletének 2.4. pontjában lefektetett kritériumokat.

(2) Az 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet[18] 11. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezéstől eltérően a célország és a küldő ország illetékes hatóságai a hulladéknak minősülő fémhigany szállítmányaival szemben nem emelhetnek kifogást azon az alapon, hogy a tervezett szállítás, illetve ártalmatlanítás nincs összhangban a közelség elvének, a hasznosítás elsőbbségének és az önellátás elvének érvényesítése érdekében tett intézkedésekkel.

4. cikk

(1) A föld alatti, hulladéktárolásra felkészített sóbányában történő tárolás tekintetében a 2003/33/EK határozat értelmében elvégzendő biztonsági vizsgálatnak ki kell terjednie különösen a fémhigany és az elkülönítő edényzet jellemzőiből és hosszú távú viselkedéséből fakadó többletkockázatra.

(2) A kizárólag a fémhigany tárolására szánt és erre a célra felszerelt létesítményben megvalósítandó ideiglenes tárolás tekintetében olyan biztonsági vizsgálatot kell végezni, amely a 2003/33/EK határozat rendelkezéseivel azonos szintű védelmet nyújt; e vizsgálat eredményeit be kell nyújtani az illetékes hatóságnak.

(3) A föld alatti sóbánya, illetőleg a kizárólag a fémhigany ideiglenes tárolására szánt és erre a célra felszerelt létesítmény részére az 1999/31/EK irányelv 8. és 9. cikke értelmében kiadott engedélyben követelményeket kell előírni a tartályok szemrevételezéssel történő rendszeres ellenőrzése, valamint az esetleges szivárgás kimutatására alkalmas szivárgásjelző berendezés felszerelése vonatkozásában.

5. cikk

A Bizottság a tagállamok és az érintett vállalkozások részvételével információcserét szervez.

Ezen információcsere során meg kell vizsgálni különösen, hogy a kiviteli tilalmat szükséges-e esetleg kiterjeszteni a higanyvegyületekre és a higanyt tartalmazó termékekre, hogy a tárolási kötelezettséget szükséges-e kiterjeszteni a más forrásokból származó fémhiganyra, valamint hogy szükséges-e időben korlátozni a kizárólag a fémhigany ideiglenes tárolására szánt és erre a célra felszerelt létesítményben megvalósított tárolást.

6. cikk

(1) A tagállamok másolatban megküldik a Bizottságnak a higanytárolásra szolgáló létesítményeknek kiadott engedélyeket.

(2) A tagállamok saját területüket illetően legkésőbb 2014. november 30-ig tájékoztatást adnak a Bizottságnak e rendelet alkalmazásáról és piaci hatásairól. A Bizottság kérésére a tagállamok ezt a tájékoztatást az első albekezdésben előírt határnapnál korábban is kötelesek megadni.

(3) A (2) bekezdésben előírt tájékoztatás keretében rendelkezésre kell bocsátani legalább a következő adatokat:

a) a Közösségbe belépő és a Közösségből kilépő fémhiganyszállítmányok volumenét, árát, feladási és rendeltetési országát, valamint tervezett felhasználását;

b) a Közösségen belüli, határokat átlépő fémhiganyszállítmányok volumenét, árát, feladási és rendeltetési országát, valamint tervezett felhasználását.

7. cikk

(1) A Bizottság a 6. cikkben előírt tájékoztatás figyelembevételével értékeli e rendelet Közösségen belüli alkalmazását és piaci hatásait.

(2) A Bizottság legkésőbb 2015. június 30-án jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

8. cikk

Az 1. cikkben előírt időpont előtt legalább egy évvel a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a higannyal kapcsolatos többoldalú tevékenységekről és tárgyalásokról, amelyben felméri különösen, hogy az e rendeletben előírt intézkedések időbeli és tárgyi hatálya mennyiben mutat összhangot a nemzetközi fejleményekkel.

9. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben,

az Európai Parlament részéről a Tanács részéről

az elnök az elnök[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] COM(2005) 20 végleges.

[2] Az UNEP kormányzótanácsának 22/4. sz. határozata, 2003. február 7.

[3] Az UNEP kormányzótanácsának 23/9. sz. határozata, 2005. február 25.

[4] HL L 64., 2006.3.24., 52. o.

[5] COM(2006) 69 végleges.

[6] HL L 63., 2003.3.6., 1. o.

[7] HL L 182., 1999.7.16., 1. o.

[8] HL L 257., 1996.10.10., 26. o.

[9] A konzultáció során beérkezett válaszok a http://www.ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/ internetcímen olvashatók.

[10] http://www.europa.eu.int/comm/environment/chemicals/mercury/pdf/extended_impact_assessment.pdf

[11] HL C …., …., …. o.

[12] HL C […]., […]., […]. o.

[13] HL C […]., […]., […]. o.

[14] Az Európai Parlament xxx-i véleménye és a Tanács xxx-i határozata.

[15] COM(2005) 20 végleges, 2005. január 28.

[16] HL L 182., 1999.7.16., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.1., 1. o.) módosított irányelv.

[17] HL L 11., 2003.1.16., 27. o.

[18] HL L 190., 2006.7.12., 1. o.