HU    HU HU 
 
HU    HU  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA 
Brüsszel, 2004.7.14. 
COM(2004) 486 végleges 
2004/0155 (COD) 
2004/0159 (COD)  I. kötet 
  
Javaslat 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVEI 
a hitelintézetek tevéke nységének megkezdésér ől és folytatásáról szóló, 2000. március 20-i 
2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irán yelv és a befektetési vállalkozások és 
hitelintézetek t őkemegfelelésér ől szóló, március 15-i 93/6/EGK 1993. tanácsi irányelv 
átdolgozásáról 
(előterjesztő: a Bizottság) 
 
[SEC(2004)921] 
 
HU 2   HU INDOKOLÁS  
1. ÁLTALÁNOS  MEGJEGYZÉSEK 
Az EU egységes pénzügyi piaca kulcsszerepet játszi k az európai gazdaság 
versenyképességének és a vállalatok számára a t őkeköltségek csökkentésének el ősegítésében. 
A pénzügyi szolgáltatásokról szóló csel ekvési tervben szer epel, hogy 2004-ben a 
hitelintézetekre és befektetés i vállalkozásokra vonatkozó új t őkemegfelelési szabályokról 
szóló irányelv készül, összhangban a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság G-10 szinten elért 
előrelépéseivel1. 
A G-10 Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság ál tal 1988-ban megkötött ún. Bázeli Egyezmény 
(Bázel I.) eredményeként több mint 100 országban fogadták el a minimális 
tőkekövetelményre vonatkozó el őírásokat2. A megállapodás nagyjából  egybeesett az alapvet ő 
EU-irányelvek elfogadásával ( a hitelintézetek szavatolót őkéjéről szóló, 1989. április 17-i 
89/299/EGK irányelv, a hitelintézetek szolven ciamutatójáról szóló, 1989. december 18-i 
89/647/EGK irányelv, amelyeket a hitelinté zetek tevékenységének megkezdésér ől és 
folytatásáról szóló, 2000. márciu s 20-i 2000/12/EK európai parlam enti és tanácsi rendeletben 
foglaltak egységes szerkezetbe ). 
Ezek az irányelvek a hitelin tézetek azon kockázatait kezelté k, amelyek a hitelnyújtásból 
erednek. A befektetési vállalkozások és hitelintézetek t őkemegfelelésér ől szóló, 1993. március 
15-i 93/6/EGK irányelv  a hitelkockázati és piaci kockázati szabályokat a befektetési 
vállalkozásokra is kiterjesztette.  
1) Az európai el őírások javításának szükségessége 
Bár a hatályos szabályozás jelent ősen hozzájárult a bels ő piac létrehozásához és a magas 
szintű prudenciális standar dok kialakításához, különböz ő súlyos hiányosságok azonosíthatók. 
1. A hitelkockázatok nagyvonalú becslése  rendkívül laza kockázatmeghatározáshoz vezet és 
így aláássa az ilyen becslések megbízhatóságát.  
2. Tőkearbitrázs:  a piaci innovációk lehet ővé tették a pénzügyi intézmények számára, hogy 
hatékonyan arbitrálják az eltérést a t őkének a kockázatok szerinti, intézmények által végzett 
saját felosztása és a minimális t őkekövetelmények között.  
3. A hatékony kockázatcsökkentési eljárások elismerésének hiánya:  a jelenlegi irányelvek nem 
biztosítják a kockázatcsökke ntési eljárások megfelel ő elismerését.  
4. A hatályos irányelvek alapján ol yan kockázatok hiányos lefedése , beleértve a m űködési 
kockázatot, amelyekre nem vonatkozik t őkekövetelmény.  
                                                 
1 A Bázeli Bankfelügyeleti Bizottságot a Tizek Csoportja (G-10) országai központi bankjainak irányítói 
hozták létre. Tagjait a következ ő országok bankfelügyeleti hatóságainak képvisel ői alkotják: Belgium, 
Kanada, Franciaország, Németország, Olaszország, Japán, Luxemburg, Hollandia, Spanyolország, 
Svédország, Svájc, az Egyesült Királyság és az Egyesült Államok. Az Európai Bizottság 
megfigyel őként vesz részt az Európai Központi Bankkal együtt. 
2 Bár az ipari országok G-10 csoportja az 1988-as egyezményt nemzetközileg tevékeny bankokra kötötte 
meg, mégis világszerte alkalmazták valamennyi méret ű és komplexitású bankra. 
 
HU 3   HU 5. Hiányzik a felügyeletek kötelezettsége a hite lintézetek tényleges kockázati profiljának 
értékelésére vonatkozóan annak megállapítására, hogy az ok rendelkeznek-e az ennek a 
kockázati profilnak megfelel ő tőkével. 
6. A felügyeleti együttm űködésre vonatkozó kö telezettség hiánya: a határokon egyre inkább 
átnyúló piacokon a hatóságok hatékony együttm űködésére van szükség a határokon átnyúló 
tevékenységet folytató csoportok felügyelete te kintetében a szabályozási terhek csökkentése 
érdekében. 
7. A piac megfelel ő tájékoztatásának hiánya:  a hatályos irányelvek nem ösztönzik a piaci 
szereplők megbízható tájékoztatását el ősegítő piaci fegyelmet a megfelel ő megalapozottságú 
értékelések elvégzéséhez. 
8. A szabályozási keret rugalmasságának hiánya:  az EU jelenlegi rendszeréb ől hiányzik az a 
fajta rugalmasság, amellyel lépést tarthatn a a pénzügyi piacokon és  a kockázatkezelési 
gyakorlat területén zajló gyors változásokkal, vala mint a szabályozási és felügyeleti eszköztár 
javulásával. 
Az új irányelv nélküli forgatókönyv Széleskör ű az egyetértés a tekintetben, hogy a jelenlegi helyzet nem fenntartható. A 
tőkekövetelmények továbbra sem felelnének meg a kockázatoknak, ami a prudenciális 
szabályok korlátozott mérték ű hatékonyságát eredményezné,  és növelné a fogyasztókkal 
szembeni kockázatot, valamint veszélyeztetné  a pénzügyi stabilitást. Az egyes pénzügyi 
intézetek által vállalt kockázatok továbbra sem lennének teljes mértékben lefedve. Továbbra 
sem ösztönöznék vagy ismernék el a le gújabb és leghatékonyabb kockázatkezelési 
módszereket, és a több tagállamban m űködő pénzügyi szolgáltató csoportok továbbra is ki 
lennének téve a többszint ű szabályozás és felügyelet jele ntette aránytalan terheknek. 
Végezetül, az EU nem lenne képes arra, hogy a jöv őbeni fejődésből megfelel ően hasznot 
húzzon, tekintettel azokra a nehézségekre, am elyeket a jelenlegi EU-szabályozási keret 
megfelelő gyorsaságú aktualizálása jelent. Az új bázeli t őkeegyezmény világszint ű 
alkalmazására irányuló javaslat tekintetében az EU-ban m űködő pénzügyi szolgáltatási 
szektor jelent ős hátrányba kerülne a tengerent úli versenytársakkal szemben.  
2) Az irányelv alapgondolata 
A Bizottság 1998. évi pénzügyi szolgáltatásokról szóló cselekvési terve szerint az EU-nak 
pontos, nemzetközileg is koherens, korszer ű felügyeleti standardokra van szüksége. E 
standardoknak ezen túlmen ően arányosnak kell lenniük és el  kell ismerniük a kitettségek 
felmerülésével összefüggésben létrejöv ő kockázatok csökkentését, különös tekintettel a 
fogyasztóknak és a kis- és középvállalko zásoknak nyújtott kölcsönökre. A szabályoknak 
vonatkozniuk kell mind a hitelintézetekre, mind a beruházási vállalkozásokra (azonos 
versenyfeltételek), de ugyana kkor ügyelni kell az arányossá gra és teljes mértékben 
figyelembe kell venni az EU-ban m űködő pénzügyi intézmények sokféleségét.  
2. K ONZULTÁCIÓ ÉS HATÁSVIZSGÁLAT  
a) Konzultáció az érintettekkel  és az érdekcsoportokkal  
A Bizottság 1999 novembere óta konzultációk at folytat az érintettekkel és az 
érdekcsoportokkal. E célból három konzultációs  iratot adott ki 1999. XI. 22-én, 2001. II. 5-én 
és 2003. VII. 1-én. Az érintettekkel 2002. XI. 18-án átfogó és strukturált párbeszédet 
 
HU 4   HU folytatott. Konzultációs tanulmányokat te ttek közzé bizonyos szakmai kérdésekr ől (az 
ingatlanokról és a fedezett kötvényekr ől 2003. IV. 7-én; a várható és váratlan veszteségekr ől 
2003. XI. 23-án; a kollektív befektetési formákról 2004. II. 3-án). 
Az elemz ők alapvetően támogatták a projekt f ő céljait. Támogatást élvez a nagyobb mérték ű 
pénzügyi stabilitáshoz vezet ő fokozott kockázati érzékenység, és egyre sürget őbbé válik a 
szabályok aktualizálása, a pénz ügyi szolgáltatásoknál a kockázat mérés és –kezelés területén 
zajló jelent ős változásokhoz való alkalmazkodás és az egyre kifinomultabb szabályozás és 
felügyeleti gyakorlat figyelembe vétele érdekében. Széleskör ű támogatást élvez a 
Bizottságnak azon szándéka, hogy az EU t őkekeretrendszerét az új nemzetközi 
keretrendszerrel összhangba hozza, ahol szükséges figyelembe véve az EU jellegzetességeit. 
Kevésbé komplex intézetek  
Széleskör ű és jelent ős támogatás tapasztalható abban a vonatkozásban, hogy az új európai 
szabályozás valamennyi hitelintézet és befe ktetési szolgáltatásokat nyújtó intézmény 
tekintetében alkalmazandó legyen, f üggetlenül annak jogi természetét ől és komplexitásától, 
Ennek révén megel őzhető „másodosztályú” intézmények kialakulása, amire jó esély lenne, ha 
néhány közülük kimaradna az alkalmazás köréb ől. Ez tükrözi azt a megközelítést, amely 
szerint a javasolt új ke retrendszer a széleskör ű alkalmazás céljának megfelel ően kerül 
kialakításra.  
Az új irányelv rugalmassága  
Folyamatos, széleskör ű támogatás áll a javasolt koncepci ó mögött, amely biztosítja, hogy az 
új keretrendszer tekintetbe  vegye a piaci és felügyele ti innovációkat az EU pénzügyi 
szolgáltatási szektorában az op timális hatékonyság és versenyké pesség fenntartása érdekében. 
Az érintettek támogatják azt a koncepciót, amel y szerint a hosszú távú alapelveket és célokat 
a cikkekben határozzák meg, és megbízást a dnak arra, hogy a részletek és a technikai 
rendelkezések a mellékletekben kerüljenek me gállapításra. A mellékletek módosításának 
eljárása során biztosítani kell az érintettekkel folytatandó át fogó és eredményes konzultációt. 
Befektetési vállalkozások  
Jelentős változtatásokat vezettek be a befekt etési vállalkozások szektorából érkez ő azon 
fenntartások kezelésére, amelyek szerin t a befektetési vállalkozásokra olyan 
tőkekövetelmények vonatkoznak, amelyek véle ményük szerint inkább a hitelintézetekre 
megfelelőek.  
Komplexitás  
Néhány válaszadó az egyszer űsítést és az el őírások csökkentését emelte ki. A Bizottság 
világosabbá és érthet őbbé tette a szöveget. A terv vonzó lesz az olyan intézmények számára, 
amelyek egyszer ű szabályokat kívánnak alkalmazni, illetve azok számára, amelyek 
fokozatosan komplexebb t őkeszabályok irányába óhajtanak elmozdulni. A javasolt új keret 
különböző komplexitású választási lehet őségeket és megközelítéseket kínál.  
1999 óta számos, részletkérdésekkel foglalko zó konzultációra került sor. A javaslat 
számításba veszi az érdekelt felek, különösen a bankok és a befektetési vállalkozások részletes és hasznos észrevételeit. 
b) Hatásvizsgálat 
Annak érdekében, hogy megállapítsák  az uniós szinten jelentkez ő cselekvési szükségleteket, 
alapos hatásvizsgálatot végeztek. 
 
HU 5   HU A Bázeli Bizottság kvantitatív hatástanulmá nyt (QIS3) tett közzé, amelyben az új bázeli 
javaslatoknak a bankok minimális t őkekövetelményeire gyakorolt ha tásait vizsgálták, 40 
ország hitelintézeteinek példája alapján. A Bizottság támogatta, hogy a Bázelben nem 
képviselt EU-országokra is terje sszék ki a vizsgálatot. A f őbb levont következtetések szerint 
az új szabályok az EU hite lintézeteire vonatkozó t őkekövetelményeket a jelenlegi szinthez 
viszonyítva általában véve kb. 5%-kal csökkentenék. Továbbá az egyes módszerek 
eredményei megfelelnek a céloknak – különösen a t őkesemlegesség kombinálása olyan 
megfelelő ösztönz őkkel, amelyek el ősegítik azt, hogy az inté zmények kifinomultabb 
módszerek irányába mozduljanak el. Végezetül, olyan kisebb hazai hitelintézetek, amelyek az 
egyszerű módszert alkalmazzák, némileg alacsonyabb t őkekövetelményekkel találkoznak 
majd; a fejlettebb módszert alkalmazó, ne mzetközileg aktív, nagyobb hitelintézetek 
alapvetően változatlan t őkekövetelményekkel, a fejlett m ódszert alkalmazó kisebb, de 
szakosodott és fejlett EU-hitelintézetek pedig a jelenlegihez képest jelent ősen alacsonyabb 
tőkekövetelményekkel szembesülhetnek majd. Fontos, hogy a t őkekövetelmények 
csökkentésének f ő forrása a lakossági portfólió, amely túlnyomórészt a kis- és 
középvállalkozásoknak nyújtott, 1 millió euro alatti kölcsönökb ől, valamint lakóingatlanra 
bejegyzett kölcsönökb ől áll. A hitelintézetek t őkekövetelményeinek csökkentése 
ellentételezésének f ő forrása els ősorban az új elemet jelent ő működési kockázattal 
kapcsolatos t őkekövetelmény.  
A barcelonai Európai Tanács kérésé re a Bizottság a javasolt új t őkekövetelményeknek az EU 
hitelintézeteire és befektetési vállalkozás aira gyakorolt hatásait vizsgáló tanulmány3 
készítésére adott megbízást. A PricewaterhouseCoopers által kész ített zárójelentés pozitívan 
értékeli a hatásokat (csak két, a befe ktetési vállalkozások és a kockázati t őke területét illették 
kritikával, ezeket a bizottság i javaslat figyelembe vette)4. A főbb következtetések szerint a 
tőkekövetelményekre vonatkozó új keretek kedvez őek lennének az EU, valamint az EU-n 
belüli prudenciális szabályozás sz empontjából. Az EU-hitelintézetek t őkekövetelménye ± 5 
%-kal (90 milliárd euro) csökkenne, amely ± 10–12 milliárd euro éves profitnövekményben 
mutatkozna meg. Kisebb hitelint ézetek számára nem mutatkozik hátrány, és nincsenek arra 
utaló jelek sem, hogy az új szabályozás forszí rozná a fúziókat vagy a konszolidációt. Azáltal, 
hogy az irányelv alkalmazásába valamennyi hitelintézetet bevonják, az EU vállalkozásai nem kerülnek versenyhátrányba, és az az amerik ai döntés, amely szerint mintegy húsz nagy 
hitelintézetre csak a fejl ett módszert alkalmazzák, szintén nem gyakorol jelent ős hatást a 
versenyre. Az EU-szint ű hitelintézetek számára az irányelv végrehajtási költségei nem 
kizárólag a Bázel II-b ől származnak, mivel e befektetések  túlnyomó részére (akár 80 %-ára) 
amúgy is sor került volna, bár hosszabb id őszakon át. Fontos, hogy a legtöbb EU-tagállamban 
az irányelv nem gyakorol negatív hatást a ki s- és középvállalkozások finanszírozási 
lehetőségeire (a prociklikus hatások a jelenleg i szabályokhoz képest gyengébbek és kevésbé 
ártalmasak). A KKV-k aggályai arra vezethet ők vissza, hogy a Basel II-vel kapcsolatban nem 
állnak rendelkezésre megfelel ő szintű információk. A Basel II-nek az EU gazdaságára 
gyakorolt makrogazdasági hatásai csekélyek – a gazdaságban jóindulat ú kínálatoldali sokk 
jelentkezhet, amely csökkentené a vállalkozások t őkeköltségeit és 0,07 %-al növelné az EU 
GDP-jét. Általánosságban az új t őkekövetelmény keretrendszer a kockázati tudatosság 
növelésén és a kockázatkezel és javításán keresztül csökkentené a bankrendszer 
sérülékenységét, valamint a t őke hatékonyabb alloká cióján keresztül hosszútávon kedvez ő 
hatást gyakorolhat az EU gazdaságára.  
                                                
 
3 HL S 167., 2002.8.29.  
4 Elérhető a Bizottság honlapján - http://europa.eu.int/comm/internal_market/regcapital/index_en.htm  
 
HU 6   HU 3. J OGALAP  
A javaslatok a Szerz ődés 47. cikkének (2) bekezdésén ala pulnak, amely jogalapját képezi a 
pénzügyi szolgáltatások bels ő piacának létrehozását célzó közösségi intézkedések 
elfogadásának. Az e célok elérés ét leginkább szolgáló eszközne k az irányelvet választották, 
amely módosítja azokat a létez ő irányelveket, amelyek ugyanezekkel a szakmai kérdésekkel 
foglalkoznak. Az irányelv rendelkezései ne m lépnek túl a célok eléréséhez szükséges 
mértéken. 
4. M EGJEGYZÉSEK A CIKKEKHEZ  
A javaslatok az „átdolgozási techniká t” (Intézményközi megállapodás 2002/C 77/01) 
alkalmazzák, amely lehet ővé teszi már létez ő jogi aktusok jelent ős módosítását anélkül, hogy 
önálló módosító irányelvet kellene elfogadni. Ez érthet őbbé teszi az EU-jogszabályok 
komplexitását és el ősegíti azok könnyebb értelmezhet őségét.  
Számos rendelkezésnél hajtanak végre kisebb módosításokat az irányelvek struktúrájának, 
szövegezésének és olvashatóság ának javítása érdekében.  
A. 2000/12/EK  IRÁNYELV  
4. cikk: Fogalommeghatározások 
A 4. cikk bizonyos új, alapvet ő aspektus jelentésének pontos abb meghatározását és érthet őbbé 
tételét elősegítő fogalommeghatározást tartalmaz. 
22. cikk: 
A jelenlegi változat módosításával áttekinthet őbbé tették és továbbfejlesztették a 
hitelintézeteknek a hatékony bels ő kockázatkezelési rendszerek m űködtetésére irányuló 
kötelezettségét. Tekintettel az érintett hitelintézetek sokf éleségére, e követelmények 
betartatásakor figyelemmel kell lenni az  arányosság elvére. A vonatkozó technikai 
rendelkezések az V. mellékletben találhatók meg. 
56-67. cikkek: 
Itt csak néhány változtatást hajtottak végre. Bár nem célozza a „szavatolót őke” 
meghatározásának átdolgozását, a bázeli bizottsá g madridi döntésében a várható veszteségek 
tekintetében megjelen ő módosított megközelítés következtében mégis szükség van néhány 
kisebb módosításra.  
68-75. cikkek: 
A hitelintézeteknek mindenkor megfelel ő szavatolót őkével kell rendelkezniük és meg kell 
határozniuk annak minimális szintjét. A rendelkezések meghatározzák a követelményeknek való megfelelés módját abban az esetbe n, amikor a hitelintéze t egy csoport tagja 
(megtartották, de pontosították a jelenleg a tagállamok hatóságai számára biztosított 
lehetőséget, hogy eltekintenek bizonyos követelményekt ől). E követelmények kiszámítását 
tisztázták a nemzetközi számviteli standar dok alkalmazásáról szóló 1606/2002/EK rendelet 
bevezetésének fényében.  
 
HU 7   HU 76-101. cikkek: 
Ezek a rendelkezések a hitel kockázatra vonatkozó jelenlegi sz olvenciamutató-követelmények 
helyébe lépnek és két módszert vezetnek be a kockázattal súlyozott kitettségérték kiszámítására. 
A sztenderd módszer (78-83. cikkek) a jelenleg i szabályozáson alapul, amelyben a kockázati 
súlyokat úgy határozzák meg, hogy az aktívákat és a mérlegen kí vüli tételeket korlátozott 
számú kockázati kategóriához rendelik. A kock ázati érzékenységet a hitel- és kitettségi 
kategóriák egész sorával növelték (79. cikk). Alacsonyabb kockázati súlyok vonatkoznak a nem jelzáloghitelt megtestesít ő lakossági hitelekre (75 %) és  a lakóingatlanra bejegyzett 
jelzáloghitelekre (35 %). 150 %-os kockázati súly t vezetnek be a 90 napos késedelm ű 
kölcsönökre (100 % a lakóingatlan ra bejegyzett jelzáloghite leknél). A kockázati súlyok 
hozzárendelésekor megengedett a hitelmin ősítő ügynökségek min ősítéseinek alkalmazása 
(„külső minősítés”), amennyiben azok rendelkezésre állnak (81-83. cikk). A vonatkozó 
technikai rendelkezések az VI. mellékletben találhatók. 
A belső minősítésen alapuló módszer  (84-89. cikk) lehet ővé teszi, hogy a hitelintézetek 
alkalmazhassák a különböz ő hitelkockázat-kitettségeik koc kázati paramétereire vonatkozó 
saját becsléseiket. Ezek a paraméterek képezik az el őírt, 99,9 %-os megbízhatósági szint ű 
biztonságot célzó számítások inputját. Az „alap” módszer lehet ővé teszi a hitelintézetek 
számára, hogy alkalmazzák a nemteljesítési valószín űségre vonatkozó saját becsléseiket, 
miközben más kockázati tényez őkre szabályban el őírt értékeket alkalmaznak. A „fejlett” 
módszer alapján a hitelintézetek felhasználha tják saját becsléseiket a nemteljesítéskori 
veszteségráta és a nemteljesítéskori kockázati kitettség meghatározásához. A hitelintézetek a 
kockázati paraméter értékek meghatározásához felhasználhatnak gy űjtött adatokat. Ez 
lehetővé teszi kisebb hitelintézetek szám ára, hogy kockázatérzékenyebb módszert 
alkalmazzanak a t őkekövetelmények kiszámításakor. 
A belső minősítésen alapuló módszerhez javaso lt átmeneti szabályok (85. cikk) a 
hitelintézetek számára rugalmasságot biztosítanak ahhoz, hogy ésszer ű időkereten belül 
különböző üzleti tevékenységek és kockázati kite ttségi kategóriák esetén az alapmódszerre 
vagy a fejlett bels ő minősítésen alapuló módszerre válts anak. Lehetséges a részleges 
alkalmazás nem jelent ős kockázati kitettségi kategóriák és üzleti tevékenységek esetén (a 
tőkekövetelmény meghatároz ható a sztenderd módszer szerint akkor is, ha a hitelintézet a 
kockázati kitettségi kategór iák meghatározására a bels ő minősítésen alapuló módszert 
alkalmazza). A javasolt irányelv méltányo lja azt, hogy az egyes ügyfelek számára 
kialakítandó min ősítési rendszer kötelezettsége potenciál isan nagy terhet jelent a kisebb 
hitelintézetek számára. Az ilyen kockázati kitettségi kategóriák folyamatosan történ ő 
részleges alkalmazását javasolják olyan esetekre is, amikor a hitelintézetek ilyen ügyfelekkel 
szembeni kitettsége jelent ős (89. cikk). 
A belső minősítésen alapuló módszerre vonatkozó t echnikai rendelkezéseket a VI. melléklet 
tartalmazza.  
90-93. cikkek: 
A szabályok meghatározzák a kockázatcsökkent ő technikák közös ké rdéseit és a közös 
kockázatok, illetve gazdasági hatások egységes ke zelését. Ezek tartalmazzák a biztosítékok és 
garancia/hitelderivatívák nyújtóin ak a jelenlegihez képest szélesebb körének elismerését. A 
belső minősítésen alapuló alapmódszer a pénzügyi követeléseknek és dologi biztosítékoknak 
 
HU 8   HU prudenciális szempontból megfelel ő szintű elismerését nyújtja. A hitelintézetek számára 
rendelkezésre állnak alternatív módszerek, amelyek közül választhatnak a különböz ő 
összetettségi szint ű módszerek között (a könnyen alkalmazható, a „kockázati súly 
helyettesít ő” módszeren alapuló egyszer ű módszer, vagy a volatilitási korrekciós tényez őket a 
kapott biztosíték értékére alkalmazó, átfogó módszer). A volatilitá si korrekciós tényez ők 
számítására több és kevésbé bonyolult móds zerek állnak rendelkezésre (az egyszer ű 
„felügyeleti” módszernél a vol atilitási korrekciós tényez ők benchmark értékeit táblázat 
tartalmazza; illetve a kockázatér zékenyebb, saját becslésen alapuló módszer). A vonatkozó 
technikai rendelkezések a VIII.  mellékletben találhatók. 
94-101. cikkek: 
E cikkek els ő ízben vezetik be az értékpapírosítási  tevékenységekre és befektetésekre 
vonatkozó t őkekövetelmények harmonizált szabályait. Ez jelent ősen javítja a 
tőkekövetelmény szabályozást, lehet ővé téve a hitelintézetek számára, hogy alkalmazzák a 
finanszírozási lehet őségekből, mérlegkezeléséb ől és az ezekhez hasonló ügyletekb ől származó 
előnyöket. A szabályok ugyanakkor hozzájárulnak ahhoz, hogy az értékpapírosítást kevésbé 
tekintsék a t őkearbitrázs eszközének. A vonatkozó technikai rendelkezések a IX. mellékletben 
találhatók. 
102-105. cikkek: 
Ezekben a rendelkezésekben határozzák meg a hitelintézetek m űködési kockázatainak 
fedezéséhez szükséges követelményeket. Erre  háromféle módszer á ll rendelkezésre. Az 
egyetlen jövedelemindikátoron alapuló, egyszer ű módszer (alapvet ő mutató módszere) (103. 
cikk). Ez a módszer t őkepuffert nyújt a m űködési kockázatok ellen, anélkül hogy 
megkövetelné a hitelintézetekt ől a kockázati kitettségüket mutat ó, komplex és költséges saját 
információs rendszer kifejlesztését. Egy e nnél pontosabb módszer alapját az üzletágak 
szolgáltatják (sztenderd móds zer) (104. cikk). Ez a módszer kockázatérzékenyebb, mivel a 
működési kockázat t őkekövetelménye differenciáltabb, amely figyelembe veszi a különböz ő 
üzletágak relatív kockázatait. Ez a módszer els ősorban a kisebb méret ű/kevésbé komplex 
hitelintézetek számára lehet vonzó. A fejlettebb módszerekné l (fejlett mérési módszer-AMA) 
(105. cikk) a m űködési kockázat meghatározására saját mérési módszereket alkalmaznak, 
amelyek megfelelnek a komolyabb kockáza tkezelési sztenderdeknek. Várható, hogy 
elsősorban a nagyobb, nemzetközileg tevékeny hitelintézetek, va lamint a kisebb, 
specializáltabb hitelint ézetek, amelyek a f őbb tevékenységeikre fejlett kockázatmonitoring 
rendszert építettek ki, térnek át fokozatosan a fejlett mérési  módszerekre. A vonatkozó 
technikai rendelkezések a X.  mellékletben találhatók. 
106-119. cikkek: 
Néhány módosítás összhangba hozza a t őkekövetelményeket és a nagykockázatvállalásra 
vonatkozó szabályokat, különösen annak érdeké ben, hogy tekintetbe vegye a hitelkockázat 
csökkentési technikák kib ővített elismerését. 
123-124. cikkek: 
Ezek a cikkek a bázeli bizottság t őkegyezményének második pillérével foglalkoznak. Az 51A. 
cikk megköveteli, hogy a hite lintézetek olyan bels ő eljárásokkal rendelkezzenek, amelyekkel 
a kockázataikat és a véleményük szer int azok lefedéséhez szükséges bels ő tőke nagyságát 
saját maguk mérhetik és kezelhetik . Az illetékes hatóságoknak ellen őrizniük kell, hogy a 
hitelintézetek eleget tesznek-e a szervezésre és kockázatellen őrzésre vonatkozó különböz ő 
 
HU 9   HU jogszabályi kötelezettségeiknek, valamint értékelniük kell a hitelintézetek által vállalt 
kockázatokat (124. cikk). A felügyeleti ható ságok ezt az értékelést használják fel az 
ellenőrzésekben és a birtokolt szavatolót őkében fennálló gyengeségek kimutatására. A 
vonatkozó technikai rendelkezések a XIII. mellékletben találhatók. 
125-143. cikkek: 
Az EU-ban egyre jelent ősebbek a határokon átnyúló üzleti tevékenységek és megfigyelhet ő a 
határokon átnyúló csoportokon belül a kockázatkeze lés központosítása. Ez megköveteli az 
EU-n belül a nemzeti felügyeleti hatóságok közötti koordináció és együttm űködés fokozását. 
Emiatt meger ősítették a jelenleg is jól m űködő konszolidált alapú felügy elet szerepét. A 136. 
cikk a felügyeleteket olyan minimális harmoni zált jogosultságokkal ruh ázza fel, amelyekkel 
az irányelv követelményeinek elégte lenségei esetén a hitelintézetekt ől megkövetelhetik a 
megfelelő intézkedések megtételét.  
144. cikk: 
A tagállamok hatóságainak a cikkben lefektet ett minimális tájékozt atási kötelezettsége 
ösztönzi az irányelv megfelel ő végrehajtását és biztos ítja az átláthatóságot. 
145-149. cikkek: 
Ezek a cikkek a Bázeli Bizottság új t őkegyezményének harmadik pillérével foglalkoznak. A 
hitelintézetek részér ől a piaci résztvev őknek szolgáltatott információ el ősegíti a pénzügyi 
biztonságot és a stabilitást, fenntartja a versenysemlegessége t, miközben tekintetbe veszi 
bizonyos információk érzékenységét. A 147. cikk szerint a hitelintéze tek többségének az 
információkat legalább évente nyilvánosságr a kell hozniuk – bizonyos feltételek mellett 
szükséges lehet az ennél gya koribb nyilvánosságra hozatal  is. A vonatkozó technikai 
rendelkezések a XII. mellékletben találhatók.  
150. cikk: 
Az irányelvnek lépést kell tartania a piaci fejl ődéssel. A rugalmasság szükséges szintjét az 
alapvető és a technikai (különösen az ir ányelv mellékleteiben szerepl ő) szabályok közötti 
különbségtétel révén biztosítják, amelyeknél rövid vagy közép távon módosítások válhatnak 
esedékessé. A 150. cikk új technikai területe kkel egészíti ki a (1989-ben bevezetett) 
2000/12/EK irányelvben foglaltakat, és azt javasolja, hogy az új technikai mellékletek 
ugyanilyen gyorsított eljárás ke retében módosíthatók legyenek. 
B. A BEFEKTETÉSI VÁLLALKOZÁSOK ÉS HITELINTÉZETEK T ŐKEMEGFELELÉSÉR ŐL 
SZÓLÓ 93/6/EGK  IRÁNYELV  
2. cikk: Hatály 
A 2. cikk meghatározza, hogy az önálló befektetés i vállalkozások, a befekt etési vállalkozások 
csoportjai és a vegyes csoportok esetében  miként alkalmazandók a követelmények.  
3. cikk: Fogalommeghatározások 
A cikk számos új, az alapvet ő fogalmak jelentésének pont osabb meghatározását és jobb 
érthetőségét elősegítő fogalommeghatározást tartalmaz. 
 
HU 10   HU 11. cikk: A kereskedési könyv t őkekövetelménye 
A cikk a kereskedési könyv javított me ghatározását tartalmazza a vonatkozó 
tőkekövetelmények nagyobb biztonsággal történ ő meghatározása, valamint a kereskedési és a 
banki könyv közötti lehetséges arbitrázs kor látozása céljából. A vonatkozó technikai 
rendelkezések a VII. mellékletben találhatók. 
18-20. cikkek: 
A 18. cikk el őírja a hitelintézetek és a befektetési vállalkozások piaci kockázatának lefedését 
szolgáló minimális t őkekövetelményeket. Újak a hitelderivatívák és a kollektív befektetési 
vállalkozások pozíciói kezelését illet ő, valamint a megnövekedett kockázati érzékenységet 
célzó egyes módosítások. A vonatkozó technika i rendelkezések az I-VII. mellékletekben 
találhatók. A jelenlegihez képest  a 20. cikk a befektetési váll alkozásokra is kiterjeszti a 
hitelkockázatra és a m űködési kockázatra vonatkozó, a 200 0/12/EK irányelvben szerepl ő 
tőkekövetelményeket. Az új hitelkockázati elemek  tartalmazzák a hitelder ivatívák kezelésére 
vonatkozó rendelkezéseket, valamint a repóügyletek  és értékpapír/árufinanszírozási ügyletek 
kockázati kitettségének mérését szol gáló módosított intézkedést. A m űködési kockázat 
vonatkozásában jelent ős módosításokra került sor, amelye k figyelembe veszik a befektetési 
szektor specifikus sajátossá gait, biztosítva annak lehet őségét, hogy az alacsony, közepes és 
közepes/magas kockázati kategóriába es ő befektetési vállalkozásokra továbbra is alkalmazzák 
a kiadásalapú t őkekövetelményt. 
28. cikk: Nagykockázatvállalások 
Fenntartják a jelenlegi állapotot, amelyben a h itelintézetekre és a befektetési vállalkozásokra 
ugyanazok a szabályok vonatkoznak a ke reskedési könyv szerinti ügyletek 
nagykockázatvállalásait érint ő módosítások függvényében. Új el emet jelent a repóügyletekre 
és az értékpapír/árufinanszírozási ügyletekre  vonatkozó kitettség mérésének módosítása. A 
vonatkozó technikai rendelkezése k a VI. mellékletben találhatók. 
33. cikk: A pozíciók je lentési célból történ ő értékelése  
A kereskedési könyv pozícióinak értékelésével kapcsolatos fokozott követelményeket írnak 
elő a prudenciális biztonság érdekében a nap onta piaci áron értékelt kereskedési könyv 
pozícióira kialakított szabályok összefüggésében.  A vonatkozó technikai rendelkezések a VII. 
mellékletben találhatók. 
22. cikk: Konszolidált alapú követelmények 
Prudenciális szempontból szigor úbb feltételek mellett fenntartják az illetékes hatóságok 
számára annak lehet őségét, hogy eltekinthessenek a be fektetési vállalkozásokból álló 
csoportok esetében a konszolidált követelmények alkalmazásától. 
34. cikk: Kockázatkezelés és t őkeértékelés 
A 34. cikk tartalmazza a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó azon 
kötelezettséget (2000/12/EK irá nyelv 17. cikke), hogy hatékonyan m űködő belső ellenőrzési 
mechanizmusokkal rendelkezzenek. Tekintette l az érintett intézete k sokféleségére, e 
követelményeket arányos alapon kell betartani.  A cikk a 2000/12/EK irányelv 51A. cikkének 
követelményét a hitelintézetekre is alkalmazza , amely szerint a kockázatok mérésére és 
kezelésére bels ő eljárásokkal, valamint a kockázat ok lefedésére a véleményük szerinti 
 
HU 11   HU megfelelő tőkeösszeggel (bels ő tőke) kell rendelkezniük. Ezzel a rendelkezéssel ki egészítik a 
befektetési vállalkozások kockázatkezelési  követelményeire vonatkozó, a 2004/39/EK 
irányelv értelmében érvényben lev ő rendelkezéseket. 
37. cikk: Felügyelet 
E cikk szerint a 2000/12/EK irányelv szabályai értelemszer űen befektetési vállalkozásokra is 
érvényesek.  
42. cikk 
A 2000/12/EK irányelvhez hasonlóan a 93/6/EGK irá nyelvnek is lépést ke ll tartania a piaci 
fejlődéssel. A szükséges rugalmasságot az alap és a (különösen a mellékletekben szerepl ő) 
technikai szabályok közötti különbségtétel bizt osítja , amelyek módosítására rövid, illetve 
középtávon szükség lesz. Biztos ítani kell, hogy a t echnikai mellékletek gyorsított eljárás 
keretében módosíthatók legyenek. A cikk a következ ő évek során a szabályozási gyakorlat 
területén várható jelent ős fejleményekre való reagálás  érdekében a partnerkockázat 
kezelésének felülvizsgálatára von atkozó rendelkezést tartalmaz. 
 
HU 12   HU  
Ð 2000/12/EK 
2004/0155 (COD) 
Javaslat 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS  A TANÁCS IRÁNYELVE 
hitelintézetek tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról (átdolgozás) 
 
Øúj szöveg 
(EGT vonatkozású szöveg)  
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, 
tekintettel az Európai Kö zösséget létrehozó szerz ődésre, és különösen annak 47. cikke (2) 
bekezdésének második és harmadik mondatára, 
tekintettel a Bizottság javaslatára,  tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére
5, 
a Szerződés 251. cikkében megá llapított eljárással 6 összhangban, mivel: 
 
Ð 2000/12/EK (1) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg)  
(1) A bankok és egyéb pénzintézetek önálló vá llalkozási tevékenység eivel kapcsolatos 
letelepedési szabadságra és szolgáltatás nyújtási szabadságra vonatkozó korlátozások 
megszűntetéséről szóló,  1973. június 28 -i 73/183/EGK tanácsi irányelvet7 , a 
hitelintézetek tevékenységének megkezdésér e és folytatására vonatkozó törvényi, 
rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1977. december 12 -i 
77/780/EGK els ő tanácsi irányelvet8 , a hitelintézetek szavatolót őkéjéről szóló, 1989. 
április 17 -i 89/299/EGK tanácsi irányelvet9 , a hitelintézetek létesítésére, üzleti 
tevékenységének megkezdésére és folytatá sára vonatkozó törvényi, rendeleti és 
közigazgatási rendelkezések összehangolásár ól szóló, 1989. december 15 -i 
                                                 
5 HL C  […]  . 
6 Az Európai Parlament ⌦ […] ⌫ 2000. január 20-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem hirdették 
ki) és a Tanács ⌦ […] ⌫ 2000. március 13-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem hirdették ki). 
7 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.  
8 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv .  
9 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv .  
 
HU 13   HU 89/646/EGK második tanácsi irányelvet10 , a hitelintézetek szolvenciamutatójáról 
szóló, 1989. december 18 -i 89/647/EGK irányelvet11 , a hitelintéze tek összevont 
(konszolidált) alapon történ ő felügyeletér ől szóló, 1992. április 6 -i 92/30/EGK tanácsi 
irányelvet12 , és a hitelintézetek nagykockázatainak felügyeletér ől és ellen őrzéséről 
szóló 1992. december 21 -i 92/121/EGK irányelvét13számos alkalommal és jelent ős 
mértékben módosították.  Az áttekinthet őség és az ésszer űség érdekében ez ért az 
említett irányelveket egységes szerkezetbe kell foglalni.  ⌦ A hitelintézetek 
tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról szóló, 2000. március 20-i 
2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet14 számos alkalommal és jelent ős 
mértékben módosították. Mive l további módosításokra van szükség, a rendeletet az 
áttekinthet őség érdekében át kell dolgozni. ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK (2) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A Szerződés értelmében a le telepedésre és a s zolgáltatásnyújtásra vonatkozó minden olyan 
hátrányos megkülönböztetés t ilos, amely vagy az állampolgárságon vagy azon a tényen 
alapul, hogy a vállalkozást nem letelepedett abban a tagállamban, amelyben szolgáltatásait 
nyújtja.  
 
Ð 2000/12/EK (3) 
preambulumbekezdés 
(2) A hitelintézeti tevékenység megkezdésének  és folytatásának megkönnyítése érdekében 
elengedhetetlen a tagállamok hitelintézetekre vonatkozó jogszabályai között fennálló, 
legnagyobb akadályokat képez ő különbségek felszámolása. 
 
Ð 2000/12/EK (4) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(3) Ez az irányelv nélkülözhete tlen eszközét képezi a bels ő piac megvalósításának, 
amelynek folyamatát az Egységes Európa i Okmány, ütemtervét a Bizottság Fehér 
Könyve határozza meg,  a hitelintézeti tevékenység területén mind a letelepedés mind a 
pénzügyi szolgáltatások nyújtásá nak szabadsága szempontjából. 
 
Ð 2000/12/EK (5) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(4) A hitelintézeti koordinációt szolgáló  intézkedéseknek minden intézményre 
vonatkozniuk kell, mind a megtakarítások vé delme, mind az ilyen intézmények közötti 
                                                 
10 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakoz ási okmánnyal módosított irányelv .  
11 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv .  
12 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv .  
13 HL L 126., 2000.5.26 ., 1. o. A legutóbb a 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv .  
14 HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A legutóbb a 2004/xx/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L., […])  
 
HU 14   HU egyenlő versenyfeltételek megteremté se érdekében. Szükség szerint ⌦ mindazonáltal 
figyelembe ⌫ ugyanakkor  megfelel ően figyelembe kell  venni  ⌦ veszik ⌫ azokat az 
objektív különbségeket, amelyek az intézmé nyek alapszabályaiban és a nemzeti 
jogszabályok által megállapított sajátos céljaiban fennállnak. 
 
Ð 2000/12/EK (6) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(5) Az intézkedések hatályát e zért amennyire csak lehet, ki  kell szélesíteni, hogy az 
kiterjedjen mindazokra az intézményekre,  amelyek üzleti tevékenységük keretében 
betétek formájában vagy egyéb módon, úgymint kötvények és más hasonló értékpapírok folyamatos kiboc sátása révén visszafizetend ő pénzeszközöket vesznek át 
a nagy nyilvánossághoz tartozó ügyfelekt ől, és amelyek saját számlájukra hiteleket 
nyújtanak. Kivételeket
 kell  ⌦ biztosítanak ⌫ egyes hitelintézetek esetében, 
amelyekre ez az irányelv nem alkalmazható. Az irányelv rendelkezései nem sérthetik 
az olyan különleges kiegészít ő engedélyekr ől rendelkez ő nemzeti jogszabályok 
alkalmazását, amelyek alapján a hitelintézetek  sajátos tevékenységeket folytathatnak, 
vagy bizonyos fajta m űveleteket végezhetnek. 
 
Ð 2000/12/EK (7) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(6) Az elfogadott megközelítési mód értelmében  ⌦ Helyénvaló, hogy csak ⌫ az 
elengedhetetlen mérték ű harmonizáció megvalósítása a cél, amely szükséges és 
elégséges ahhoz, hogy biztosítsa az enge délyek és a prudenciális felügyeleti 
rendszerek kölcsönös elismerését, lehet ővé téve egyetlen, a Közösség egész területén 
érvényes engedély kiadását, valamint a székhely szerinti tagállam prudenciális 
felügyelete elvének alkalmazását. E nnél fogva az üzle ti terv kötelez ő elkészítését 
csupán olyan tényez őnek kell tekinteni, amely lehet ővé teszi az illetékes hatóságok 
számára, hogy objektív kritériumok alka lmazásával, pontosabb ismeretek alapján 
döntsenek. Bizonyos fokú rugalma sságra mindazonáltal lehet őség van a hitelintézetek 
jogi formájával szemben támasztott követelményeket vagy a banknevek védelmét ⌦ illetően ⌫ . 
 
Øúj szöveg 
(7) mivel a javasolt intézkedések céljait tagállami szinten nem lehet kell ő mértékben 
megvalósítani, s ezért a javasolt intézkedés léptékére és hatásaira tekintettel ezek a 
célok közösségi szinten jobban megval ósíthatóak, a Közösség a Szerz ődés 5. cikkében 
megállapított szubszidiaritás elvével össz hangban intézkedéseket fogadhat el. Az 
arányosság elvével összhangban, mint ahogy az a cikkben is kifejezésre kerül, ez az 
irányelv nem lépi túl a célok elérés éhez szükséges minimális mértéket.  
 
HU 15   HU  
Ð 2000/12/EK (8) 
preambulumbekezdés 
(8) Azonos jelleg ű pénzügyi követelményeket kell támasz tani a hitelintézetekkel szemben 
a megtakarítók számára hasonló védelem, a hitelintézetek összehasonlítható csoportjai számára pedig tisztességes versenyfelté telek biztosítása érdekében. A további 
összehangolásig megfelel ő strukturális arányszámokat kell kialakítani, amelyek a 
nemzeti hatóságok közötti együttm űködés keretében lehet ővé teszik a hasonló típusú 
hitelintézetek pozícióinak sz okványos módszerekkel történ ő megfigyelését. Ennek az 
eljárásnak el ő kell segítenie a tagállamok által létrehozott és alkalmazott 
mutatórendszerek fokozatos közelítését. Mi ndazonáltal különbséget  kell tenni egyfel ől 
az olyan mutatók között, amelyek a hitelint ézetek megbízható irányítását hivatottak 
szolgálni, másfel ől azokat, amelyeket gazdaság- és monetáris politikai célokból hoztak 
létre. 
 
Ð 2000/12/EK (9) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
(9) A kölcsönös elismerés és a székhely s zerinti tagállam fe lügyeletének elvei 
megkövetelik, hogy a tagállamok hatáskörrel rendelkez ő hatóságai ne adják ki, illetve 
vonják vissza az engedélyt, amennyiben bizonyos tényez ők, többek között az üzleti 
terv tartalma, a földrajzi eloszlás va gy a tényleges tevékenységek egyértelm űen jelzik, 
hogy egy alapkezel ő társaság azért választotta egy bizonyos tagállam jogrendszerét, 
hogy megkerülje a szigorúbb el őírásokat annak a másik tagá llamnak a területén, ahol 
tevékenységeinek nagyobb hányadát végezn i szándékozik vagy végzi. A jogi 
személyiséggel rendelkez ő hitelintézetnek  abban a tagállamban kell  ⌦ kap ⌫ 
engedélyt kapnia , ahol az alapító okirat szerin ti székhelye található. A jogi 
személyiséggel nem rendelkez ő hitelintézetnek  abban a tagállamban ⌦ működteti ⌫ 
kell központi irodáját m űködtetnie , ahol működési engedélyt kapott. Ezen túlmen ően a 
tagállamoknak  ⌦ előírják ⌫ elő kell írniuk , hogy egy hitelintézet központi 
irodájának mindig a székhely szerin ti tagállamban kell lennie, és m űködését is 
ténylegesen ott ⌦ fejti ki ⌫ kell kifejtenie . 
 
Ð 2000/12/EK (10) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(10) Az illetékes hatóságok nem adhatnak engedé lyt, vagy nem engedélyezhetik tovább egy 
hitelintézet m űködését, ha felügyeleti feladataik  hatékony gyakorlásában gátolhatják 
őket az intézmény és más természetes vagy jogi személyek között fennálló szoros 
kapcsolatok. E tekintetben a má r engedélyezett hitelintézeteknek  is 
⌦ megfelelnek ⌫ meg kell felelniük  az illetékes hatóságok elvárásainak. A „szoros 
kapcsolatok” kifejezésre ebben az irá nyelvben adott meghatározás a minimális 
jellegzetességeket állapítja meg.  A tagállamokat ez nem köti meg abban, hogy azt a 
meghatározásban felvázolta kon kívül más helyzetekre is alkalmazzák.  Kizárólag az a 
tény, hogy jelent ős hányadát megszerezték egy társaság t őkéjének, még nem jelenti a 
„szoros kapcsolatok” érte lmében vett részesedést, amennyiben ezt a tulajdoni 
 
HU 16   HU hányadot kizárólag olyan átmeneti befektet ésként szerezték meg, amely az intézmé ny 
szerkezete vagy pénzügyi politikája felett nem teszi lehet ővé befolyás gyakorlását.  
 
Ð 2000/12/EK (11) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(11) A felügyeleti szervek felügyeleti hatá sköreinek hatékony gyakorlására történ ő utalás 
az összevont (konszolidált) alapon történ ő felügyeleti tevéke nységre vonatkozik, 
amelyet olyan hitelintézet felett kell gy akorolni, amely esetében a közösségi jog 
rendelkezései így rendelkeznek. Ilyen eset ekben az engedély iránti kérelemmel 
megkeresett ⌦ hatóságok azonosítani tudják ⌫ hatóságoknak tudniuk kell 
azonosítani  a szóban forgó hitelintéze t feletti összevont (kon szolidált) alapon történ ő 
felügyelet gyakorlására illetékes hatóságokat. 
 
Ð 2000/12/EK (12) 
preambulumbekezdés 
A székhely szerinti tagállam az illetékes hatóságai által engedélyezett intézményre az 5. cikk 
(1) bekezdésének els ő albekezdésében, (2) bekezdésében, valamint a 7., 16., 30., 51. és 65. 
cikkben el őírtaknál szigorúbb szabál yokat is megállapíthat.  
 
Ð 2000/12/EK (13) 
preambulumbekezdés 
A közösségi hitelintézetek fiókt elepeire vonatkozó engedélyezés i kötelezettség megszüntetése 
szükségessé teszi a dotációs t őke eltörlését is.  
 
Ð 2000/12/EK (14) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(12) A kölcsönös elismerés alapján a választott megközelítési mód lehet ővé teszi a  
⌦ A ⌫ székhely szerinti tagállamban engedélyezett hitelintézetek számára 
⌦ lehetséges ⌫, hogy ⌦ fióktelepeket létesítsenek ⌫ fióktelepek létesítése  vagy 
szolgáltatásnyújtás útján a Közösség egész területén az I. mellékletben felsorolt 
tevékenységek bármelyikét vagy mindegyikét folytassák. Az említett mellékletben 
nem szerepl ő tevékenységek fo lytatására a Szerz ődésnek a letelepedés szabadságára és 
a szolgáltatásnyújtás szabadságára megállap ított általános rendelkezései vonatkoznak.  
 
Ð 2000/12/EK (15) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(13) Indokolt ugyanakkor  kiterjeszteni a kölcsönös elismerést az I. mellékletben felsorolt 
tevékenységekre akkor is, ha azokat hitelintézetek leányvállalataként m űködő 
pénzügyi szervezetek végzik, feltéve, hogy az ilyen leányvállalatokra kiterjed 
anyavállalkozásaik összevont (konszolidált)  felügyelete, és megfelelnek bizonyos 
szigorú feltételeknek. 
 
HU 17   HU  
Ð 2000/12/EK (16) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(14) A letelepedés és a szolgáltatásnyújtás s zabadságának gyakorlásával összefüggésben a 
fogadó tagállam ⌦ megköveteli ⌫ megkövetelheti  a székhely szerinti tagállamban 
nem hitelintézetként engedélyezett intézményekt ől, hogy megfeleljenek a saját 
nemzeti törvényei, illetve rendeletei egyedi  rendelkezéseinek az I. mellékletben nem 
szereplő tevékenységek tekintetében, fe ltéve, hogy egyrészt a szóban forgó 
rendelkezések összhangban állnak a közösségi  joggal és a közjó védelmét hivatottak 
szolgálni, másrészt, hogy az ilyen intézm ényekre vagy az ilyen tevékenységekre nem 
vonatkoznak egyenérték ű szabályok a székhely szerinti tagállam törvényei vagy 
rendeletei szerint. 
 
Ð 2000/12/EK (17) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(15) A ⌦ tagállamok biztosítják ⌫ tagállamoknak biztosítaniuk kell , hogy semmi sem 
gátolja azt, hogy a kölcsönös elismerésben részesül ő tevékenységeket ugyanolyan 
módon lehessen végezni, mint a székhely szerinti tagállamban, mindaddig, amíg az nem ütközik a közjó védelmét szolgáló törvényi rendelkezésekbe a fogadó tagállamban. 
 
Ð 2000/12/EK (18) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Szükségszer ű kapcsolat áll fenn ezen irányelv cél ja és az egyéb közösségi jogszabályok 
nyomán megvalósuló t őkemozgás -liberalizáció között.  A banki szolgáltatások 
liberalizációjával kapcsolatos intézkedésekne k minden esetben összhangban kell lenniük a 
tőkemozgások liberalizációját célzó intézkedésekkel.  
 
Ð 2000/12/EK (19) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(16) Valamennyi tagállamban azonos tartalmú szabályokat kell alkalmazni az olyan 
hitelintézetek fiókjaira, amelyek központi irodá ja a Közösségen kívül van. Jelenleg azt 
fontos  ⌦ Fontos azt ⌫ biztosítani, hogy ezek a re ndelkezések ne legyenek 
kedvezőbbek, mint azok, amelyek a tagálla mokból származó intézmények 
fióktelepeire vonatkoznak. Le kell szögezni, hogy a  ⌦ A ⌫ Közösség ⌦ képes ⌫ 
köthet olyan megállapodást ⌦ kötni ⌫ harmadik országokkal, amely az említett 
fióktelepeknek, a viszonosság elvét is számításba véve,  a Közösség egész területén 
azonos elbánást biztosító szabályok alkalmazását írja el ő. A harmadik országban 
engedélyezett hitelintézetek fióktelepei nem ⌦ élnek ⌫ élhetnek  a Szerződés 49. 
cikkének második bekezdése alapján a szolgáltatásnyújtá s szabadságával, vagy a 
letelepedés szabadságával, azon a tagáll amon kívül, ahol magukat a fióktelepeket 
létesítették. Mindazonáltal a harmadik országok joga álta l szabályozott társaságok által 
 
HU 18   HU benyújtott, leányvállalat vagy részesedésszer zés engedélyezése irán ti kérelmekre olyan 
eljárás vonatkozik, amely anna k biztosítására szolgál, hog y a közösségi hitelintézetek 
kölcsönös elbánásban részesüljenek a szóban forgó harmadik országokban.  
 
Ð 2000/12/EK (20) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ezen irányelv értelmében az illetékes nemzeti hatósá gok által nyújtott hitelintéze ti engedélyek 
területi hatálya már nem csupán a nemzeti te rületre, hanem az egész Közösség területére 
kiterjed.  A jelenleg érvényben lév ő viszonossági klauzulák e nnélfogva nem hatályosak.  Ezért 
szükség van egy rugalmas eljárásra, amely lehet ővé teszi a vis zonosság közösségi alapon 
történő megállapítását  Ennek az eljárásnak a célja nem az, hogy elzárja a Közösség 
pénzpiacait, hanem inkább az, hogy mivel a Kö zösség nyitva szándékozik tartani pénzpiacait 
a világ más részei el őtt, elősegítse a globális pénzpiac ok liberalizációját harmadik 
országokban.  Ebből a célból az irányelv rendelkezik a harmadik országokkal folytatandó 
tárgyalásokra vonatkozó eljárásokról, és, végs ő esetre, az új engedélykérelmek 
felfüggesztésével vagy az új engedé lyek korlátozásával járó i ntézkedések meghozatalának 
lehetőségéről.  
 
Ð 2000/12/EK (21) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(17) Kívánatos, hogy  megegyezés jöjjön létre  ⌦ Megegyezésre van szükség ⌫ 
viszonossági alapon a Közösség és harm adik országok között avégett, hogy az 
összevont (konszolidált) felügyelet gyakorlati megvalósítása a lehet ő legtágabb 
földrajzi területre terjedhessen ki. 
 
Ð 2000/12/EK (22) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(18) A hitelintézetek rendezett pénz ügyi helyzetének, különösen fizet őképességüknek 
felügyeletéért a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai  felelősek. A fogadó 
tagállam illetékes hatóságai a likviditás  ⌦ az üzletágak likviditásának ⌫ és a 
pénzügyi politika  ⌦ politikák ⌫ felügyeletéért maradnak  felelősek. A piaci kockázat 
felügyelete ének  a székhely szerinti tagállam és a fogadó tagállam illetékes hatóságai 
közötti szoros együttm űködés tárgyát ⌦ képezi ⌫ kell képezznie . 
 
Ð 2000/12/EK (23) és (24) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
(19) A belső bankpiac zavartalan m űködése nemcsak jogi szabályozást tesz szükségessé, 
hanem szoros és rendszeres együttm űködést Ö és a szabályozási és felügyeleti 
gyakorlatok jelent ősen javított közelítését  is a tagállamok illetékes hatóságai között. 
⌦ Különösen, ⌫ Az ⌦ az ⌫ egyes hitelintézeteket érint ő problémák megfontolása 
 
HU 19   HU céljából  Ö és a kölcsönös információcsere a 2004/5/EK bizottsági határozattal15 
felállított Európai Bankfelügye leti Bizottságban történik .a bankfelügyeleti 
hatóságok között felállítot t „groupe de contact” (k apcsolattartó csoport) marad a 
legmegfelel őbb fórum.  Ez a csoport alkalmas szerv a 28. cikkben el őírt kölcsönös 
információcsere megvalósítására.  Ez a kölcsönös tájékoztatási eljárás semmi esetre 
sem pótolja a 28. cikkben megállapított  kétoldalú együttm űködést. A  sSaját ellenőrzési 
jogkörük sérelme nélkül, ⌦ a fogadó tagállam illetékes hatóságai, szükséghelyzetben 
saját kezdeményezésükre, ⌫ vagy a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságainak 
kezdeményezését követ ően folytathatják annak vizsgálatát, hogy a területükön 
letelepedett hitelintézetek tevéke nysége megfelel-e a rájuk vonatkozó 
jogszabályoknak, a megbízható ügyviteli és sz ámviteli eljárások elveinek és a kielégít ő 
belső ellenőrzés követelményeinek. 
 
Ð 2000/12/EK (25) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(20) Ajánlatos megengedni az információcseré t az illetékes hatóságok és az olyan 
hatóságok vagy szervek között, amelyek rendeltetésüknél fogva el ősegítik a pénzügyi 
rendszer stabilitásának meger ősítését. A megküldött tájékoztatás bizalmas jellegének 
megőrzése érdekében a címzettek körét sz űk korlátok között ⌦ tartják ⌫ kell tartani . 
 
Ð 2000/12/EK (26) és (27) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(21) Bizonyos viselkedési formák, így a cs alás és a bennfentes visszaélések, 
befolyásolhatják a pénzügyi re ndszer stabilitását , beleértve annak integritását, még 
akkor is, ha azok hitelintézetekt ől eltérő intézményeket érinte nek. Meg kell határozni 
azokat a feltételeket, amelyek mellett az ilyen  információcsere ⌦ ilyen esetekben ⌫ 
engedélyezett. 
 
Ð 2000/12/EK (28) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(22) Amennyiben ki van kötve, hogy információ cs ak az illetékes hatóságok kifejezett 
egyetértésével tová bbítható, adott esetben ezek a hatóságok szigorú feltételek 
betartásától ⌦ teszik ⌫ tehetik  függővé hozzájárulásukat. 
 
Ð 2000/12/EK (29) 
preambulumbekezdés (elfogadott) 
(23) Szintén engedélyezni kell az információcserét egyfel ől az illetékes hatóságok, 
másfelől a központi bankok és más, monetáris hatósági min őségben hasonló feladatot 
ellátó szervek, valamint szükség szerin t a fizetési rendszerek felett gyakorolt 
felügyeletért felel ős más hatóságok között. 
                                                 
15 HL L 3., 2004.1.7., 28. o.  
 
HU 20   HU  
Ð 2000/12/EK (30) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(24) A hitelintézetek prudenciális  felügyeletének és a hite lintézeti ügyfelek védelmének 
erősítése céljából el ő kell írni, hogy  a könyvvizsgáló kötelessége  azonnal jelenteni az 
illetékes hatóságoknak, ha,  amint arról ezen irányelv rendelkezik,  munkájának 
⌦ ellátása ⌫ végzése  során olyan tények jutnak tudomására, amelyek jelent ősen 
befolyásolhatják a hitelintézet pénzügyi hely zetét, illetve igazgat ási és számviteli 
szervezetét. Erre a célra te kintettel kívánatos volna, hogy  ⌦ Ugyanebb ől a célból ⌫ 
a tagállam ⌦ is ⌫ előírja, hogy e kötelezettség minde n körülmények között fennáll, 
amikor a könyvvizsgáló munkavégzése során ilyen tényeket tár fel olyan vállalkozásnál, amely szoros kapcsolatban  áll egy hitelintéze ttel. A könyvvizsgálók 
kötelessége, amelynek értelmében az illeté kes hatóságokkal szükség esetén közölniük 
kell a hitelintézette l kapcsolatos bizonyos tényeket, illetve döntéseket, amelyeket egy 
nem pénzügyi vállalatnál végzett munkájuk so rán tárnak fel, önmagában nem változtat 
a szóban forgó vállalkozásnál elvégzend ő feladataik természetén, sem azon, ahogyan e 
feladatokat annál a vállalkozásnál el kell látniuk. 
 
Ð 2000/12/EK (31) és (35) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A hitelintézetek szavatolót őkéjére vonatkozó köz ös alapnormák kulcsfontosságú tényez ői az 
egységes bels ő bankpiac megvalósításának, mive l a hitelintézetek folyamatos 
működőképességének és a megtakarítások vé delmének biztosítását szolgálják  Ez a 
harmonizáció er ősíti a hitelintézetek felügyeletét és hozzá járul a bankszektort érint ő további 
koordinációhoz.  
Ezeket a normákat a Közösségben engedélyez ett összes hitelintézetre alkalmazni kell.  
A hitelintézetek szavatolót őkéje szolgálhat az olyan vesztesé gek fedezésére, amelyeket nem 
ellensúlyoz megfelel ő mértékű nyereség.  A szavatolót őke fontos mércéül szolgál az illetékes 
hatóságok számára is, különösen a hitelintézetek fizet őképességének felmérése során és egyéb 
prudenciális célok érvényesítésénél.  
A hitelintézetek a bels ő banki piacon közvetlenül versenyeznek  egymással, ennélfogva a 
szavatolót őkére vonatkozó meghatározásoknak és normáknak egyenérték űeknek kell lenniük.  
Ezért a szavatolót őke összetételének meghatározására sz olgáló kritériumokat nem szabad 
kizárólagosan a tagállamokra bízni.  A közös alapnormák e lfogadása a Közösség legjobb 
érdekeit szolgálja, amennyiben ilyen módon a verseny torzulása megakadályozható és a 
közösségi bankrendszer er ősíthető. 
A szavatolót őke ezen irányelvben megállapított meghatározása a tételek és a min ősítő 
összegek maximális ért ékeit állapítja meg, az egyes tagáll amok szabad belátására bízva, hogy 
ezeknek a tételeknek teljes körét  vagy egy részét használják -e, illetve a min ősítő összegekre 
vonatkozóan alacsonyabb küszöbértékeket fogadnak -e el. 
 
HU 21   HU  
Ð 2000/12/EK (36) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(25) Ez Aa z irányelv ⌦ szerint ⌫ meghatározza  ⌦ meg kell határozni ⌫ a 
szavatolót őke bizonyos elemeire vonatkozó min ősítő kritériumokat, a tagállamok 
ugyanakkor ⌦ szigorúbb rendelkezéseket ⌫ szabadon  alkalmazhat nak szigorúbb 
rendelkezéseket . 
 
Ð 2000/12/EK (37) 
preambulumbekezdés 
A kezdeti szakaszban a közös alapnormák tága bban kerülnek meghatározásra abból a célból, 
hogy felölelj enek minden olyan tételt, amely a különböz ő tagállamokban a szavatolót őke 
részét képezi.  
 
Ð 2000/12/EK (38)  
(26) A szavatolót őkét képez ő tételek jellegének függvényé ben ezen irányelv különbséget 
tesz az olyan tételek között, amelyek az eredeti szavatolót őkét alkotják és azok között, 
amelyek a járulékos szavatolót őkét képezik. 
 
Ð 2000/12/EK (39) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(27) Annak kifejezésre juttatása érdekében, hogy a járulékos szavatolót őkét képez ő tételek 
nem ugyanolyan természet űek, mint azok, amelyek az eredeti szavatolót őkét alkotják, 
a szavatolót őkében foglalt járulékos t őkeelemek összege nem ⌦ haladja ⌫ 
haladhatja  meg az eredeti szavatolót őkét. Ezen túlmen ően, a járulékos szavatolót őke 
egyes bennfoglalt tételei összegszer űen nem ⌦ haladják ⌫ haladhatják  meg az 
eredeti szavatolót őke összegének felét. 
 
Ð 2000/12/EK (39) 
preambulumbekezdés 
(28) A verseny torzulásának elkerülése ér dekében az állami hitelintézetek nem 
szerepeltethetik szavatolót őkéjük között a tagállamok vagy a helyi hatóságok által 
nekik nyújtott garanciákat. 
 
Ð 2000/12/EK (40) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(29) Ha a felügyelet során bármikor meg kell ha tározni egy hitelint ézeti csoport összevont 
(konszolidált) szavatolót őkéjének összegét, a számítást ezen irányelvnek megfelel ően 
⌦ végzik ⌫ kell elvégezni . 
 
HU 22   HU  
Ð 2000/12/EK (41) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
(30) A szavatolót őke és a szolvenciamutató  kiszámítására Ö , a hitelintézet kockázati 
kitettségének való megfelelésre,  valamint a kockázatok koncentrációjának 
felmérésére használandó pontos számviteli módszernek  figyelembe ⌦ veszi ⌫ kell 
vennie  a bankok és más pénzügyi intézmények éves és összevont (konszolidált) 
beszámolójáról szóló, 1986. decembe r 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelv16 
rendelkezéseit, amely irányelv magában foglalja a Szerz ődés 44. cikke (2) 
bekezdésének g) pontja alapján az összevont  (konszolidált) beszámolóról szóló, 1983. 
június 13-i 83/349/EGK tanácsi irányelv17 rendelkezéseinek egyes kiigazításait, 
Ö vagy a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról szóló, 2002. július 19-i 
1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet18, annak függvényében, hogy 
melyik vonatkozik a nemzeti jogban a hitelintézetek be számoltatására.  
 
Ð 2000/12/EK (42) és (47) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A szavatolót őkére vonatkozó rendelkezések anna k a szélesebb nemzetközi er őfeszítésnek a 
részét képezik, amely a legjelent ősebb országoknak a szavatolót őke megfelelésére vonatkozó 
hatályban lév ő szabályainak közelítésére irányul.  
Egy egységes bels ő bankpiacon az intézm ényeknek közvetlenül versenyre kell kelniük 
egymással, és a minimális ará nyszámmal meghatározott, a fizet őképességre vonatkozó közös 
normák megakadályozzák a ve rseny torzulását és er ősítik a Közösség bankrendszerét.  
A Bizottság jelentést készít, és id őszakonként a szigorítás szándékával megvizsgálja a 
szavatolót őkére vonatkozó rendelkezéseket, hogy a szavatolót őkére vonatkozó közös 
meghatározás nagyobb fokú hasonlóságát érje el.  Ez a hasonlóság lehet ővé teszi majd a 
közösségi hitelintézetek szavatolót őkéinek kiegyenlítését.  
A szolvenciamutatókra vonatkozó rendelkezések a bankügyi tanácsadó bizottság által végzett 
munka végeredményét képezik, amely bizottságn ak az a feladata, hogy javaslatokat terjesszen 
a Bizottság elé a tagállamokban alkalmazott mutatók öss zehangolására.  
Egy megfelel ő szolvenciamutató létrehozása központi szerepet játszik a hitelintézetek 
felügyelete terén.  
Egy olyan arányszám, amely az eszközöket és a mérlegen kívüli tételeket a hitelkockázat 
mértéke szerint súlyozza, különösen hasznos a mindenkori fizet őképesség mérésére.   
                                                 
16 HL L 372., 1986.31.12., 1.o. 
17 HL L 193., 1983.7.18., 1.o. A legutóbb a ⌦ 2003/51/EK irányelvvel (HL L 178., 2003.7.17., 16. 
o.) ⌫ módosított irányelv. 
18 HL L 243., 2002.9.11., 1. o. 
 
HU 23   HU  
Øúj szöveg 
(31) A minimális t őkekövetelmények központi szerepet  játszanak a hitelintézetek 
felügyeletében és a felügyeleti techniká k kölcsönös elismerésében. E tekintetben a 
minimális t őkekövetelményekre vonatkozó rendelkezé seket más, olyan sajátos jogi 
eszközökkel együtt kell figyelembe venni, amelyek szintén a hitelintézetekre 
vonatkozó alapvet ő felügyeleti technikák harmonizációját célozzák. 
(32) A versenytorzulás megel őzése érdekében és a bels ő piac bankrendszerének er ősítése 
végett helyénvaló a közös minimális t őkekövetelmények meghatározása. 
(33) A megfelel ő szolvencia biztosítása céljából fontos a minimális t őkekövetelmények 
meghatározása, amelyek a kockázati fokozatnak megfelel ően súlyozzák az eszközöket 
és a mérlegen kívüli tételeket. 
 
Ð 2000/12/EK (48) és (51) 
preambulumbekezdés  
Ennek megfelel ően a hitelkockázatnak kitett eszköz ökkel és mérlegen kívüli tételekkel 
kapcsolatos, a szavatolót őkére vonatkozó egységes normák kidolgozása lényeges elemét 
képezi a felügyele ti technikákkal kapcsolatos kölcsönös elismerés megvalósításának, és így a 
belső bankpiac teljessé tételéh ez szükséges harmonizációnak.  
E tekintetben a szolvenciamutatóra vonatkozó rendelkezéseket más, olyan sajátos jogi 
eszközökkel együtt kell figyelembe venni, amelyek szintén a hitelintézetekre vonatkozó 
alapvető felügyeleti technikák harmonizációját célozzák.  
Egy egységes bels ő bankpiacon az intézményeknek közvetlenül versenyre kell kelniük 
egymással, és a minimális ará nyszámmal meghatározott, a fizet őképességre vonatkozó közös 
normák megakadályozzák a ve rseny torzulását és er ősítik a Közösség bankrendszerét.  
Ezen irányelv el őírja, hogy a különböz ő pénzügyi vállalkozások á ltal kibocsátott garanciákat 
különböző módon kell súlyozni.  A Bizottság ennek megfel elően vállalja, hogy megvizsgálja, 
összességében ez az irányelv nem torzítja -e számottev ően a hitelintézetek és a biztosítók 
közötti versenyt, és ennek a vizsgála tnak a fényében mérlegeli, hogy indokolt -e valamilyen 
helyreigazító intézkedést hozni.  
 
Øúj szöveg 
(34) Alapvető fontosságú a Közösség területén m űködő hitelintézetek sokféleségének 
figyelembe vétele a különböz ő kockázati érzékenységi szinteket magában foglaló és 
különböző komplexitási fokot igényl ő hitelkockázatok lefedését szolgáló minimális 
tőkekövetelmények kiszámítására vonatkozó különböz ő módszerek biztosításával. A 
külső minősítések és a hitelintézeteknek az indi viduális hitelkockázati paraméterekre 
vonatkozó saját becsléseinek használata  a hitelkockázati szabályok kockázati 
érzékenységének és prudenciális biztonságának számottev ő javulását jelentik. Szükség 
van megfelel ő ösztönzőkre, hogy a hitelintézetek a koc kázatérzékenyebb módszerek 
alkalmazásának irányába mozduljanak el. 
 
HU 24   HU (35) A minimális t őkekövetelményeknek arányban kell állniuk a kockázatokkal. A 
követelményeknek különösen a viszonylag kismérték ű, de nagyszámú kitettségekb ől 
fakadó kockázati szintek csökkentését kell tükrözniük. 
(36) Fokozottan el kell ismerni a hitelkock ázat-csökkentési techni kákat, ugyanakkor a 
szabályozási keretrendszernek biztosítania kell, hogy a fizet őképességet nem ássa alá 
az indokolatlan elismerés. 
(37) Annak biztosítása érdekében, hogy a hitelintézetek értékp apírosítási tevékenységeib ől 
és befektetéseib ől fakadó kockázatokat és kockázatcsökkentéseket megfelel ő 
mértékben figyelembe vegyék a hite lintézetekre vonatkozó minimális 
tőkekövetelmények meghatározásánál, szükség  van az ilyen tevékenységek és 
befektetések kockázatérzéke nységen és prudenciális bizt onságon alapuló kezelésére 
vonatkozó szabályok beépítésére. 
 
Ð 2000/12/EK (52) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A III. melléklet határozza meg, hogyan kell a mérlegen kívüli tételeket kezelni a hitelintézetek 
tőkekövetelményének kiszámításkor.  A belső piac zavartalan m űködése és különösen az 
azonos m ozgástér biztosítása érde kében a tagállamok kötelesek arra törekedni, hogy a 
szerződéses nettósítás megállapodás okat az illetékes hatóságaik  egységesen értékeljék.  A III. 
melléklet figyelembe veszi a bankfelügyel ők nemzetközi fórumának a kétoldalú nettósít ás 
felügyeleti elismerésére irányuló munkáját,  különösen egyes tranzakciók esetében a 
szavatolót őkére vonatkozó köve telmények nettó – és nem bruttó – összeg alapján történ ő 
kiszámításának lehet őségével kapcsolatban, feltéve, hogy vannak olyan jogilag kötel ező erejű 
megállapodások, amelyek biztosítják, hogy a hite lkockázat a nettó összegre korlátozódik.  
Számos harmadik ország nemzetközi tevékeny séget folytató hitelintézete és hitelintézet -
csoportja számára, amelyek közösségi  hitelintézetekkel versenyeznek, a  szélesebb nemzetközi 
szinten elfogadott szabályok a t őzsdén kívüli (OTC) származékos  ügyletek kifinomultabb 
felügyeleti kezelését eredményezik.  Ez a finomodás megfelel őbb tőkefedezeti 
kötelezettséghez vezet, amely figyelembe veszi a felügyeleti szinten el ismert szerz ődéses 
nettósítási megállapodások kockázatcsökkent ő hatását a lehetséges jöv őbeni 
hitelkockázatokra.  Egyes tagállamokban az OTC s zármazékos ügyleteknek a központi 
partnerként fellép ő elszámolóházak által végzett elszámolása jelent ős szerepet tö lt be.  A 
hitelkockázat prudenciális kezelésekor hely énvaló elismerni az ilyen elszámolás el őnyeit, 
amelyek a hitelkockázat és a kapcsolódó, a rendszerb ől eredő kockázat csökkentésében 
jelentkeznek.  Szükség van arra, hogy az elszámolóházon keresztül lebonyo lított OTC 
származékos szerz ődésekből eredő jelenlegi és lehetséges jöv őbeni kockázatvállalások 
biztosítékokkal teljes mértékben fed ezve legyenek, és hogy az elszámolóház 
kockázatvállalásainak a bejegyzett bizt osítékok piaci értékét meghaladó mérték ű 
felha lmozódásának veszélye ki legyen zár va, annak érdekében, hogy az elszámolt OTC 
származékos ügyletek számára átmeneti id őszakra ugyanolyan prudenciális kezelést 
biztosítsanak, mint a t őzsdei származékos ügyletek számára.  Az illetékes hatóságok által 
kielégítő szintűnek ítéltnek kell lennie a kezdeti letét és a változó letét el őírt mértékének, 
valamint a bejegyzett biztos íték által nyújtott védelem min őségének és szintjének.  A 
tagállamokban alapított hitelintézeteknek a III. melléklet hasonló lehet őséget nyújt  a kétoldalú 
nettósítás illetékes hatóságok álta li elismerésére, és így egyenl ő versenyfeltételeket biztosít a 
hitelintézetek számára.  A szabályozás egyaránt kiegyensúlyozott és alkalmas a prudenciális 
 
HU 25   HU felügyeleti intézkedések hite lintézetekre való alkalma zásának további er ősítésére.  A 
tagállamok illetékes hatóságainak biztosítani uk kell, hogy a hozzáadott összegek kiszámítása 
a tényleges – és nem a látszólagos – nemzeti összegekre épüljön.  
 
Øúj szöveg 
(38) A hitelintézetek jelent ős mértékű működési kockázatot viselnek, amelynek fedezésére 
szavatolót őkére van szükség. Alapvet ő fontosságú a Közösség területén m űködő 
hitelintézetek sokféleségén ek figyelembe vétele a m űködési kockázatok lefedéséhez 
szükséges, a kockázatérzékenység különböz ő szintjeit és a komplexitás különböz ő 
fokozatait magukban foglaló minimális t őkekövetelmények meghatározását szolgáló 
különböző módszerek biztosítása ré vén. Szükség van megfelel ő ösztönzőkre, hogy a 
hitelintézetek a kockázat érzékenyebb módszerek alkalmazásának irányába 
mozduljanak el. Tekintettel arra, hogy a m űködési kockázat mérését és kezelését 
szolgáló technikák még kialakulóban vanna k, a szabályokat rendszeresen felül kell 
vizsgálni és szükség es etén aktualizálni kell . Ez vonatkozik a különböz ő üzletágak 
díjaira és a kockázatcsökkentési technikák elismerésére is. 
(39) A hitelintézetek csoportjának megfelel ő fizetőképessége biztosítása érdekében 
alapvető fontosságú, hogy a minimális t őkekövetelményeket a csoport konszolidált 
pénzügyi helyzete alapján alkalmazzá k. Annak érdekében, hogy biztosítsák a 
szavatolót őkének a csoporton belüli megfelel ő elosztását, valamint ahol szükséges, a 
megtakarítások védelmét célzó rendelkezésre állását, a minimális t őkekövetelmények 
a csoporton belüli önálló hitelintézetekr e vonatkoznak, feltéve hogy ez a cél más 
módon nem érhet ő el hatékonyan. 
 
Ð 2000/12/EK (53) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A mutató ezen irányelvben el őírt minimális értéke meger ősíti a közösségi hitelintézetek 
tőkehelyzetét.  A 8% -os szintet az 1988 e lején hatályos t őkekövetelmények statisztikai 
felmérése nyomán állapították meg.  
 
Ð 2000/12/EK (54) 
preambulumbekezdés 
(40) A hitelintézetek nagykockázatainak felügyeleti ellen őrzésére vonatkozó alapvet ő 
szabályokat harmonizálni kell. A tagá llamok számára ugyana kkor változatlanul 
lehetővé kell tenni, hogy az ezen irányelvbe n megfogalmazottaknál szigorúbb 
rendelkezéseket is elfogadhassanak. 
 
Ð 2000/12/EK (55) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(41) A hitelintézetek kockázatvállal ásainak nyomon követése és ellen őrzése a felügyelet 
szerves részét képezik. A  ⌦ Emiatt a ⌫ kockázatvállalások túlzott összpontosulása  
egyetlen ügyfélre vagy egymással kapcsolatban álló ügyfelek csoportjára ⌦ történő 
túlzott összpontosulása ⌫ a veszteség kockázatának elfogadhatatlan mértékét 
 
HU 26   HU eredményezheti. Az ilyen helyzet a hitelintézet fizet őképességére hátrányosnak 
tekinthető. 
 
Ð 2000/12/EK (56) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(42) A hite lintézetek a bels ő bankpiacon  ⌦ Mivel a bels ő bankpiac hitelintézetei ⌫ 
közvetlen versenyben állnak egymással , ennél fogva  a megfigyelés követelményeinek 
a Közösség területén meg kell egy ezniük. Ezért a kockázatvállalások 
koncen trációjának meghatározására alkalm azott ismérveket közösségi szint ű, jogilag 
kötelező szabályokban kell rendezni, és azt nem lehet teljesen a tagállamok 
mérlegelési jogkörébe utalni.  A Közösség érdekeit ennek megfelel ően közös 
szabályok elfogadása szolgálj a leginkább, mivel ez kiküszöböli a versenyfeltételek 
különbözőségét, egyúttal er ősíti a közösségi bankrendszert.  
 
Ð 2000/12/EK (57) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
(43) A hitelintézetek szolvenciamutatójára vonat kozó rendelkezések tartalmazzák azoknak 
a hitelkockázatoknak a felsorolását, amel yeket a hitelintéze tekek vállalhatnak.  Ezért 
ezt a jegyzéket kell használni a nagykock ázatok vállalásának beha tárolása céljából a 
kockázatvállalások meghatározásához is.  Ugyan akkor  Ö Miközben célszer ű a 
nagykockázatvállalások fels ő határának megállapításához  a kockázat fogalmának 
meghatározását a hitelkockázat minimális t őkekövetelményének meghatározására 
alapozni, addig  elviekben nem célszer ű a szóban forgó rendelkezésekben 
megállapított kockázati súlyozásokra va gy fokokra hivatkozni. Ezek a kockázati 
súlyozások és fokok azzal a céllal lettek ki alakítva, hogy a hitelintézetek által viselt 
hitelezési kockázatok fedezésére szolgáló általános fizet őképességi követelményt 
állítsanak fel. A nagykockázatok vállalásá nak szabályozásával összefüggésben az a 
cél, ⌦ Annak érdekében, ⌫ hogy korlátozva legyen a hitelintézet által egyetlen 
ügyfél vagy egymással kapcsolatban álló  ügyfelek csoportja révén elszenvedhet ő 
legnagyobb veszteség,.  Ezért olyan körültekint ő, prudens megközelítési módot 
célszerű elfogadni, amelyben általános szabál yként a kockázatvállalások nominális 
értékét veszik figyelembe,  ⌦ célszerű a nagykockázatok meghatározására olyan 
szabályokat elfogadni, amelyek figyelemb e veszik a kockázatvállalás nominális 
értékét, a ⌫ de semmilyen  ⌦ kockázati súlyozások ⌫ at ⌦ vagy fokozatok ⌫ at 
⌦ alkalmazása nélkül ⌫ nem alkalmaznak . 
 
Øúj szöveg 
(44) Bár kívánatos, hogy a nagykockázatokra von atkozó rendelkezések változtatásáig a 
számítási követelmények limitálása érdeké ben megengedett legyen a hitelkockázat- 
csökkentés hatásainak a minimális t őkekövetelményekre megengedetthez hasonló 
elismerése, a hitelkockázat csökkentés ére vonatkozó szabályokat a nagyszámú 
ügyfélnek való kitettségb ől fakadó, általános diverz ifikált hitelkockázatok 
összefüggésében alakították ki. Ennek megfelel ően az egyéni ügyfélnél vagy az 
ügyfelek csoportjánál esetlegesen felmerül ő maximális vesztesége k korlátozását célzó 
 
HU 27   HU nagykockázatok fels ő határainak megállapításánál az ilyen technikák hatásainak 
elismerése prudenciális korlátok alá esik. 
 
Ð 2000/12/EK (58) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(45) Amikor egy hitelintézet saját anyavá llalatával, vagy az anyavállalat más 
leányvállalatával kapcsolatban vá llal kockázatot, különösen nagy el ővigyázatosságra 
van szükség. A hitelintézetek á ltal vállalt kockázatok kezelését  ⌦ kezelése ⌫ 
teljesen önálló módon ⌦ történik ⌫ kell megoldani , a megbízható bankirányítás 
elveivel összhangban, tekintet né lkül az ezeken az elveken kívüli  egyéb 
megfontolásokra. Ez az irányelv úgy rendelkezik, hogy  hHa a hitelintézetben 
közvetlenül vagy közvetve befoly ásoló részesedéssel rendelkez ő személyek 
befolyásukat feltehet őleg az intézmény körültekint ő és megbízható irányításának 
rovására gyakorolják, az illetékes hatóságok megfelel ő intézkedéseket tesznek annak 
érdekében, hogy véget vessenek ennek a he lyzetnek. A nagykockáza tok vállalásának 
területén egyedi ⌦ , szigorúbb korláto zásokat tartalmazó ⌫ szabályokat kell 
megállapítani a hitelintézet részér ől saját csoportjával kapcso latban vállal t kockázatok 
vonatkozásában is, ezekben az esetekbe n szigorúbb korlátozások meghatározása 
indokolt, mint egyéb kockázatvállalások esetén. Ugyanakkor nem szükséges a 
szigorúbb korlátozásokat  ⌦ az ilyen standardokat ⌫ alkalmazni, amennyiben az 
anyavállalat pénzügyi holdingtársaság, vagy h itelintézet, vagy ha a többi leányvállalat 
olyan hitel- vagy pénzügyi intézmény illetve vállalkozás, mely kiegészít ő banki  
szolgáltatásokat nyújt, feltéve , hogy minden ilyen vá llalkozásra kiterj ed a hitelintézet 
összevont (konszolidált) ala pú felügyelete. Ezekben az es etekben a csoport összevont 
(konszolidált) figyelése megfelel ő szintű felügyeletet tesz lehet ővé, és nem válik 
szükségessé szigorúbb kockázatvállalási korlátok bevezetése.  Ez a megközelítés a 
bankcsoportokat is ösztönözni fogja arr a, hogy szervezeti felé pítésüket úgy alakítsák 
ki, hogy lehet ővé váljon az összevont (konszo lidált) alapú felügyeleti ellen őrzés, ami 
azért is kívánatos, mivel így teljesebb kör ű, átfogóbb megfigyelésre nyílik lehet őség.  
 
Øúj szöveg 
(46) A hitelintézetek biztosítják a megfelel ő mennyiség ű, minőségű és elosztottságú bels ő 
tőkeellátottságot a jelenlegi és az esetlegesen felmerül ő kockázatok lefedésére. Ennek 
megfelelően a hitelintézeteknek olya n stratégiákkal és eljárá sokkal kell rendelkezniük, 
amelyekkel értékelhetik bels ő tőkeellátottságukat, és megfelel ő szinten tarthatják azt. 
(47) Az illetékes hatóságoknak meg kell gy őződniük arról, hogy a hitelintézetek jó 
szervezeti struktúrával és megfelel ő szavatolót őkével rendelkeznek a jelenlegi vagy 
esetlegesen felmerül ő kockázataik lefedésére. 
(48) A belső bankpiac hatékony m űködése érdekében az Európai Bankfelügyeleti Bizottság 
hozzájárul ezen irányelv következetes alka lmazásához és a felügyeleti gyakorlat 
közelítéséhez a Közösség teljes területén. 
(49) Ugyanebb ől az okból és annak biztosítása ér dekében, hogy a több tagállamban 
tevékenyked ő közösségi hitelintézetek ne viseljenek az egyes tagállamok illetékes 
hatóságainak engedélyezési és felügyeleti feladataiból fakadó, aránytalanul nagy 
 
HU 28   HU terheket, alapvet ő jelentőségű, hogy szorosabbá f űzzék az illetékes hatóságok közötti 
együttműködést. Ebben a vonatkozásban er ősíteni kell az öss zevont (konszolidált) 
alapú felügyelet szerepét. Az Európai Bankfel ügyeleti Bizottság támogatja és javítja az 
ilyen együttm űködést. 
 
Ð 2000/12/EK (65) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(50) A hitelintézetek összevont (konszolidált) alapú ellen őrzésének e legfőképpen arra kell  
irányulnia , hogy védje a szóban forgó ⌦ hitelintézetek ⌫ intézmények  betéteseinek 
érdekeit és biztosítsa a pénz ügyi rendszer stabilitását. 
 
Ð 2000/12/EK (59) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(51) Annak érdekében, hogy az összevont ( konszolidált) alapú felügyeletet  hatékony 
legyen, azt minden bankcsoportra ⌦ alkalmazzák ⌫ alkalmazni kell , beleértve 
azokat, amelyek anyavállalatai nem h itelintézetek Az illetékes hatóságoknak  
rendelkezniük kell  ⌦ rendelkeznek ⌫ az ilyen felügye let ellátásához szükséges jogi 
eszközökkel. 
 
Ð 2000/12/EK (60) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(52) A különböz ő tevékenységeket folytató olyan csoportok esetében, amelyek 
anyavállalatai legalább egy hitelintézetnek min ősülő leányvállalatot irányítanak, az 
illetékes ⌦ hatóságok felmérik ⌫ hatóságoknak fel kell tudniuk mérni  az ilyen 
csoporthoz tartozó hitelintéze t pénzügyi helyzetét. Kés őbbi koordinációig a 
tagállamok az irányelv célkit űzéseinek megvalósítása érdekében megfelel ő 
konszolidációs módszereket  írhatnak el ő. Az illetékes hatóságoknak  
⌦ rendelkeznek ⌫ legalább azokkal az eszk özökkel rendelkezniük kell , amelyek 
révén az egy csoportba tartozó valamennyi vállalkozás vonatkozásában hozzáférnek a 
feladatuk ellátásához szükséges inform ációkhoz. Többféle pénzügyi tevékenységet 
folytató vállalkozások csoportjai esetében meg kell teremteni a különböz ő pénzügyi 
ágazatok felügyeletéért felel ős hatóságok közötti együttm űködést. Kés őbbi 
koordinációig a tagállamok az irányelv célkit űzéseinek megvalósítása érdekében 
megfelelő konszolidációs módszereket írhatnak  ⌦ írnak ⌫ elő. 
 
Ð 2000/12/EK (61) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(53) A tagállamok ezenkívül  megtagadhatják vagy visszavonhatják a banki engedélyt egyes 
csoportstruktúrák esetén, amelyeket nem tart anak alkalmasnak a banki tevékenységek 
folytatására, legf őképpen azért, mert e struktúrák felügyeleti ellen őrzését nem tudják 
eredményesen ellátni. E tekintetben az illetékes hatóságok ⌦ rendelkeznek a 
 
HU 29   HU szükséges jogkörökkel ⌫ ezen irányelv 7. cikke (1) bekezdésének els ő 
albekezdésében, a 7. cikkének (2) bekezdésében, a 14. cikke (1) bekezdésének c) 
pontjában és a 16. cikkében em lített jogkörökkel rendelkeznek,  hogy biztosíthassák a 
hitelintézetek megbí zható és megfelel ő működését. 
 
Ð 2000/12/EK (62) és (64) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
A tagállamok az olyan struktúrával rendelkez ő csoportokra, amelyekre ez az irányelv nem 
tejed ki, egyaránt alkalmazhatnak arra alkalmas  felügyeleti technikákat.  Amennyiben ezek a 
struktúrák általánossá válnak, az irányelvet ki kell terjeszteni erre a kategóriára is.  
Az összevont (konszolidált) alapú felügyeletnek ki kell terjednie az I.  mellékletben felsorolt 
összes tevékenységre. Ennél fogva minden olyan vállalkozást, amelynek f ő tevékenysége a 
fentiekből áll, az összevont (konszolidál t) alapú felügyelet alá kell vonni.  Ennek 
következtében a pénzügyi vállalkozások megha tározását ki kell szélesíteni, hogy az fel ölelje 
ezeket a tevékenységeket is.  
A 86/635/EGK irányelv, a 83/349/EGK irányelvvel együtt felállította a hitelintézetek által 
közzéteend ő összevont (konszolidált) beszámolókr a vonatkozó konszolidációs szabályokat.  
Ennél fogva pontosabban meg lehet határoz ni az összevont (konszolidált) alapon gyakorolt 
prudenciális felügyelet keretében alkalmazandó módszereket.  
 
Øúj szöveg 
(54)  A belső bankpiac hatékonyságának  növelése érdekében, vala mint, hogy biztosítsák a 
Közösség polgárai számára a szükséges mérték ű átláthatóságot, szükséges, hogy az 
illetékes hatóságok nyilvánosságra hozzák ez en irányelv végrehajtásának módját, 
lehetővé téve a megfelel ő összehasonlítást. 
(55) Annak érdekében, hogy er ősítsék a piaci fegyelmet, és ösztönözzék a hitelintézeteket 
piaci stratégiáj uk, kockázatellen őrzésük és bels ő irányítói szervezetük javítására, 
biztosítani kell, hogy a hitelintézetek megfelel ően tájékoztassák a közvéleményt. 
 
Ð 2000/12/EK (66) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(56) Ezen irányelv, valamint a hitelintézetek tevékenységér ől szóló többi irányelv által 
szabályozott területeken felmerül ő kérdések vizsgálata szükségessé teszi az illetékes 
hatóságok és a Bizottság közötti együttm űködést egy bankügyi tanácsadó bizottság 
keretében,  különösen, ha az a szorosabb koordin áció céljából folyik. A tagállamok 
illetékes hatóságainak bankügyi tanácsa dó bizottsága nem zárja ki az együttm űködés 
egyéb formáit a hitelintézeti tevékenység  megkezdését és folytatását felügyel ő 
hatóságok között, és különösen nem zár ja ki a „groupe de c ontact” (kapcsolattartó 
csoport) keretében a bankfelügyeleti  hatóságok között kialakított együttm űködést.  
 
HU 30   HU  
Ð 2000/12/EK (67) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(57) Az ezen irányelvben megállap ított részletes szabályok tec hnikai módosítása id őről 
időre szükségessé válhat, hogy a bankszekto rban bekövetkezett új fejleményeket 
számításba vegyék.  Ennek megfelel ően a bankügyi tanácsadó bizottsággal történ ő 
konzultációt követ ően, a Szerz ődés által ráruházott végrehajtási jogkörök  keretei 
között a Bizottság szükség szerint megvalósítja az ilyen módosításokat.  Az ezen 
irányelv végrehajtásához szükséges intézkedés eket a Bizottságra ruházott végrehajtási 
hatáskörök gyakorlására vonat kozó eljárások megállapításár ól szóló, 1999. június 28-i 
1999/468/EK tanácsi határozattal ⌦ 19 ⌫ összhangban kell elfogadni. 
 
Øúj szöveg 
(58) A piaci zavar elkerülése és a szavatolót őke általános szintjén a folyamatosság 
biztosítása érdekében helyénvaló kül önleges átmeneti szabályozásokat hozni. 
(59) A minimális t őkekövetelményekre vonatkozó szab ályok kockázatérzékenysége 
tekintetében kívánatos annak folyam atos felülvizsgálata, hogy azok jelent ős hatást 
gyakorolnak-e a gazdasági ciklusra. A Bi zottság, figyelembe véve az Európai 
Központi Bank hozzájárulását, jelentést ké szít az Európai Parlamentnek és a 
Tanácsnak ezekr ől az aspektusokról. 
 
Ð 2000/12/EK (68) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Az irányelv 36. cikkének (1) bekezdése alapján a hitelfelvev ők egyetemleges 
kötelezettségvállalásai a szövetkezeti formában vagy alapké nt megszervezett hitelintézetek 
esetében, a 34. cikk (2) beke zdés 7. pontja értelmében szavatolót őkeként kezelhet ők. A dán 
kormány kifejezte er ős érdekeltségét abban, hogy a kissz ámú, szövetkezetként vagy alapként 
működő dán jelzálog -hitelintézetet részvénytársasággá alakítsák át.  Az átalakítás 
megkönnyítése, illetv e lehetővé tétele érdekében olyan átmene ti eltérésre van szükség, amely 
lehetővé teszi, hogy egyetemleges kötele zettségeik egy részét bevonják a szavatolót őkébe. 
Ennek az átmeneti eltérésnek nem szabad torz ítaniuk a hitelintézetek  közötti versenyt.  
 
Ð 2000/12/EK (69) - (71) 
preambulumbekezdések (új 
szöveg) 
A 20% -os súlyozás alkalmazása a jelzáloglevelek hitelintézeti állományaira zavarokat idézhet 
elő az olyan nemzeti pénzpiacon, amelyen az ilyen értékpapír ok túlnyomó súllyal 
szerepelnek.  Ebbe n az esetben ideiglenes intézkedések meghozatalával 10% -os kockázati 
súlyozás kerül alkalmazásra.  Az értékpapírosítás piaca gyorsan fejl ődik. Kívánatos ezért, 
hogy a Bizottság a tagállamokkal együtt vizsgálja meg az eszközalapú értékpapírok 
                                                 
19 ⌦ HL L 184., 1999.7.17., 23. o. ⌫ 
 
HU 31   HU prudenciális ke zelését és 1999. június 22 -ig terjesszen el ő javaslatokat a jelenlegi 
jogszabályok kiigazítására, annak érde kében, hogy meghatározzák az eszközalapú 
értékpapírok megfelel ő prudenciális kezelését.  Az illetékes hatóságok 50% -os súlyozást is 
engedélyezhetnek azokra az eszközökre, amelyeket irodákon vagy többcélú kereskedelmi 
helyiségeken alapított jelzálogjog biztosít 2006. december 31 -ig. A jelzálogjog fedezetéül 
szolgáló ingatlanra szigorú értékelési kritériumokat kell alkalmazni, valamint a kereskedelmi 
hasznosítású ingatlanok piacán bekövetkez ő fejlemények figyelembevétele céljából azt 
rendszeresen újra kell értékelni.  Az ingatlant vagy a tulajdonos nak kell birtokba vennie, vagy 
bérbe kell adnia.  Az ingatlanfejlesztéshez nyújto tt hitelek ki vannak zárva az 50%-os súlyozás 
alól. 
(70) A nagykockázatok vállalásáról szóló rendelkezések harmonikus alkalmazásának 
biztosítása érdekében a tagállamok szám ára meg kell engedni, hogy az új korlátok 
alkalmazásáról két lépcs őben rendelkezzenek.  A kisebb hitelintézetek ese tében, minthogy a 
25%-os szabály túlságosan gyors alkalmazása a hitelezési tevékenység et túl hirtelen 
csökkenthetné, hosszabb átmeneti id őszakot lehet biztosítani.  
(71) Azonfelül a hitelintézetek átszervezésér e és felszámolására vonatkozó feltételek 
harmon izációja szintén folytatódik.  
 
Ð 2000/12/EK (72) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
(60) A likviditási kockázatok felügyeletéhez szükséges rendelkezéseket a jöv őben szintén 
⌦ harmonizálják ⌫ harmonizálni kell . 
 
Ð 2000/12/EK (73) 
preambulumbekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Ez az irányelv nem befolyásolhatja a tagállamok kötelezettségeit az V. melléklet B. részében 
meghatározott végrehajtási határid őkkel kapcsolatban.  
 
Øúj szöveg 
(61) Ez az irányelv összhangban áll az alapvet ő jogokkal, valamint figyelembe veszi 
különösen az Európai Unió alapjogi chartája  által elismert elveket mint a közösségi 
jog általános elveit. 
(62) Ezen irányelvnek a nemzeti jogba való átü ltetésére irányuló kötelesség csak azokat a 
rendelkezéseket érinti, amelyek tartalmán a korábbi irányelvekhez képest jelent ős 
mértékben változtattak. A változatlan rendelk ezések átültetésére vonatkozó kötelesség 
az eddigi irányelvekb ől adódik. 
(63) Ez az irányelv nem érinti a tagállamoknak a XIII. melléklet B. részében megállapított 
irányelvek nemzeti jogba való átültetésére vonatkozó határid őkkel kapcsolatos 
kötelességeit, 
 
HU 32   HU  
Ð 2000/12/EK 
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 
 
Ø új szöveg 
TARTALOM 
1. CÍM  TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK  
II. CÍM  A HITELINTÉZETI TEVÉKENYSÉG MEGKEZDÉSÉRE ÉS 
FOLYTATÁSÁRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK  
III. CÍM  A LETELEPEDÉS SZABADSÁGÁRA ÉS A 
SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS SZ ABADSÁGÁRA VONATKOZÓ 
RENDELKEZÉSEK  
1. szakasz  Hitelintézetek  
2. szakasz  Pénzügyi intézmények  
3. szakasz  A letelepedés jogának gyakorlása  
4. szakasz  A szolgáltatásnyújtás szabadságának gyakorlása  
5. szakasz  A fogadó tagállam illetékes hatóságainak hatásköre  
IV. CÍM  HARMADIK ORSZÁGOKKAL VALÓ KAPCSOLATOK  
1. szakasz  Harmadik országbeli vállalkozásokra  vonatkozó bejelentés és a 
piacrajutás feltételei ezekben az országokban  
2. szakasz  Harmadik országbeli illetékes hatóságokkal való együttm űködés az 
összevont alapú felügyelet vonatkozásában  
V. CÍM  A PRUDENCIÁLIS FELÜGYELET ÉS A KÖZZÉTÉTEL 
ALAPELVEI ÉS GYAKORLATI ESZKÖZEI  
1. fejezet  A prudenciális felügyelet alapelvei  
1. szakasz  A székhely szerinti és a fogadó tagállam hatásköre  
2. szakasz  Adatcsere és hivatali titoktartás  
3. szakasz  Az éves és összevont beszámolók törvényességi ellen őrzéséért felel ős 
személyek kötelezességei  
4. szakasz  Az illetékes hatóságok szankcioná lási jogköre és a bírósághoz 
fordulás joga  
2. fejezet  A prudenciális felügyel et gyakorlati eszközei  
 
HU 33   HU 1. szakasz  Szavatolót őke 
2. szakasz  Kockázatok elleni védelem  
1. alszakasz  Alkalmazási fokozatok  
2. alszakasz  A követelmények kiszámítása  
3. alszakasz  A szavatolót őke minimális szintje  
3. szakasz  A hitelkockázatok fedezését célzó minimális szavatolót őkére 
vonatkozó követelmények  
1. alszakasz  Sztenderd módszer  
2. alszakasz  Belső minősítésen alapuló módszer  
3. alszakasz  Hitelkockázat csökkentés  
4. alszakasz  Értékpapírosítás  
4. szakasz  A működési kockázatok fedezését célzó minimális szavatolót őkére 
vonatkozó követelmények  
5. szakasz  Nagykockázatvállalások  
6. szakasz  A pénzügyi szektoron kívüli befolyásoló részesedés  
3. fejezet  A hitelintézetek értékelési eljárása  
4. fejezet  Az illetékes hatóságok által lefolytatott fel ügyelet és közzététel  
1. szakasz  Felügyelet  
2. szakasz  Az illetékes hatóságok általi közzététel  
5. fejezet  A hitelintézetek általi közzététel  
VI. CÍM  VÉGREHAJTÁSI HATÁSKÖRÖK  
VII. CÍM  ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK  
1. fejezet  Átmeneti rendelkezések  
2. fejezet  Záró rendelkezések  
I. MELLÉKLET  A kölcsönös elismerés alá ta rtozó tevékenységek listája  
II. MELLÉKLET  Mérlegen kívüli tételek osztályozása  
III. MELLÉKLET  Származtatott ügyletek kezelése  
 
HU 34   HU IV. MELLÉKLET  Származtatott ügyletek típusai  
V. MELLÉKLET  A kockázatok szervezésének és kezelésének technikai kritériumai  
VI. MELLÉKLET  Sztenderd módszer  
VI. MELLÉKLET 1. 
rész Kockázati súlyok  
VI. MELLÉKLET 2. 
rész Külső hitelminősítő intézmények elismerése és hitelmin ősítéseinek 
megfeleltetése  
VI. MELLÉKLET 3. 
rész A külső hitelminősítő intézmények hitelmin ősítéseinek használata a 
kockázati súlyok meghatározására  
VII. MELLÉKLET  Belső minősítésen alapuló módszer  
VII. MELLÉKLET 1. 
rész Kockázattal súlyozott kitettségértékek és várható veszteségek  
VII. MELLÉKLET 2. 
rész PD, LGD és lejárat  
VII. MELLÉKLET 3. 
rész Kitettségérték  
VII. MELLÉKLET 4. 
rész A belső minősítésen alapuló módsze r minimumkövetelményei  
VIII. MELLÉKLET  A hitelkockázat mérséklése  
VIII. MELLÉKLET 1. 
rész Elismerhet őség 
VIII. MELLÉKLET 2. 
rész Minimumkövetelmények  
VIII. MELLÉKLET 3. 
rész A hitelkockázat mérséklés hatásainak kiszámítása  
VIII. MELLÉKLET 4. 
rész Lejárati eltérés  
VIII. MELLÉKLET 5. 
rész Hitelkockázat mérséklési technikák kombinációja a sztenderd 
módszer szerint  
VIII. MELLÉKLET 6. 
rész Kosarat alkalmazó hitelkockázat mérséklési technikák  
IX. MELLÉKLET  Értékpapírosítás  
 
HU 35   HU IX. MELLÉKLET 1. 
rész Fogalommeghatározások a X. melléklet alkalmazásában  
IX. MELLÉKLET 2. 
rész Jelentős mértékű hitelkockázat átruházásának elismerésére 
vonatkozó minimumkövetelmények, valamint az értékpapírosított 
kitettségek kockázattal súlyozott kitettségértékeinek és várható 
veszteség értékeinek kiszámítása  
IX. MELLÉKLET 3. 
rész Külső hitelminősítés 
IX. MELLÉKLET 4. 
rész Kiszámítás  
X. MELLÉKLET  Működési kockázat  
X. MELLÉKLET 1. 
rész Alapvető mutató módszere  
X. MELLÉKLET 2. 
rész Sztenderd módszer  
X. MELLÉKLET 3. 
rész Fejlett mérési módszerek  
X. MELLÉKLET 4. 
rész Különböz ő módszerek együttes alkalmazása  
X. MELLÉKLET 5. 
rész Veszteség kategóriák  
XI. MELLÉKLET  Az illetékes hatóságok általi felülv izsgálat és értékelés technikai 
kritériumai  
XII. MELLÉKLET  A nyilvánosságra hozatal technikai kritériumai  
XII. MELLÉKLET 1. 
rész Általános kritériumok  
XII. MELLÉKLET 2. 
rész Általános követelmények  
XII. MELLÉKLET 3. 
rész Egyes eszközök vagy módszerek alkalmazásához szükséges min ősítési 
követelmények  
XIII. MELLÉKLET A. 
rész  Hatályukat vesztett irányel vek és azok egymást követ ő módosításai (a 
158. cikkben említettek szerint)  
XIII. MELLÉKLET B. 
rész  Végrehajtási határid ők (a 159. cikkben említettek szerint)  
 
HU 36   HU XIV. MELLÉKLET  Korrelációs táblázat  
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
1. CÍM 
⌦ TÁRGY,  HATÁLY  ÉS ⌫ FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK 
 
Ð 2000/12/EK 2. cikk (1) és (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
1. cikk 
1. Ezen irányelv a hitelintézeti tevéke nység megkezdésére és folytatására ⌦ , valamint 
annak prudenciális felügyeletére ⌫ vonatkozik. Az irányelv  minden hitelintézetre 
alkalmazandó.  
2. A ⌦ 39. ⌫ és 52 -56. cikk ⌦ és az V. cím, 4. fejezet, 1. szakasz a ⌫ pénzügyi 
holdingtársaságokra és a vegyes tevékenység ű holdingtársaságokra is  alkalmazandó, 
amennyiben központi irodájuk a Közösség területén van. 
3. A (3) bekezdés értelmében az  ⌦ Az 5. cikk szerint az ⌫ irányelv hatálya alól 
véglegesen kizárt intézmények, a 25. és 52 -56. cikk  ⌦ 39. cikk és az V. cím, 4. 
fejezet, 1. szakasz ⌫ alkalmazásában pénzügyi intézménynek min ősülnek, kivéve 
mindazonáltal a tagállamok központi bankjait. 
 
Ð 2000/12/EK 2. cikk (3) 
bekezdés 
2.cikk 
Az irányelv nem alkalmazható a következ őkre: 
– a tagállamok központi bankjai, 
– a postai elszámolóközpontok, 
– Belgiumban az „Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en 
Waarborginstituut”, 
– Dániában a „Dansk Eksportfinansierings fond”, a „Daanmarks Skibskreditfond” és a 
„Dansk Landbrugs Realkreditfond”, 
– Németországban a „Kreditanstalt für Wiederaufbau”, a 
„Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz” alapján az  állami lakáspolitika szerveiként 
elismert vállalkozások, amelyek túlnyomó részt nem banki ügyletekkel foglalkoznak, 
 
HU 37   HU valamint az említett törvény értelmében non-profit lakásépítési vállalkozásként 
elismert vállalkozások, 
– Görögországban az „ Ελληνική  Τράπεζα  Βιομηχανικής  Αναπτύξεως ” (Elliniki 
Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), a „ Ταμείο  Παρακαταθηκών  και Δανείων ” 
(Tamio Parakatathikon kai Danion) ιs a „Ταχυδομικό  Ταμιευτήριο ” (Tachidromiko 
Tamieftirio), 
– Spanyolországban az „Instituto de Crédito Oficial”, 
– Franciaországban a „Caisse des dêpot et consignations”, 
– Írországban a „credit unions” és a „friendly societies”, 
– Olaszországban a „Cassa depositi e prestiti”, 
– Hollandiában a „Netherlandse Investeri ngsbank voor Ontwikkelingslanden NV”, az 
„NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatscha ppij”, az „NV Industriebank Limburgs 
Instituut voor Ontwikkeling en Fi nanciering” és az „Overijsselse 
Ontwikkelingsmaatschappij NV”, 
– Ausztriában a közhasznú lakásépítési egye sületként elismert vállalkozások, valamint 
az „Österreichische Kontrollbank AG”, 
– Portugáliában az 1986. január 1-jén létez ő „Caixas Económicas”, a 
részvénytársaságként alapítottak és a „Caixa Económica Montepio Geral” 
kivételével, 
– Finnországban a „Teollisen yhteisyön raha sto Oy/Fonden för industrielt samarbete 
AB” és a „Kera Oy/Kera Ab”, 
– Svédországban a „Svenska Skeppshypotekskassan”, 
– az Egyesült Királyságban a „Nati onal Savings Bank”, a „Commonwealth 
Development Finance Company Ltd”, az „A gricultural Mortgage Corporation”, a 
„Scottish Agricultural Securities Corporat ion Ltd”, a „Crown Agents for overseas 
governments and administrations”, a „cr edit unions” és a „municipal banks”. 
 
Ð2003-as csatlakozási okmány 
– Lettországban a »kr ājaizdevu sabiedr ības«, a »Kr ājaizdevu sabiedr ību likums« 
alapján szövetkezeti vállalkozásoknak min ősülő vállalkozások, amelyek kizárólag a 
tagjaik részére nyújtanak pé nzügyi szolgáltatásokat,< 
– Litvániában »Centrin ė kredito unija«-n kívü li »kredito unijos«, 
– Magyarországon a »Magyar Fejlesztési Bank Rt.« és a »Magyar Export-Import Bank 
Rt.«, 
– Lengyelországban a »Spó łdzielcze Kasy Oszcz ędnościowo - Kredytowe« és a »Bank 
Gospodarstwa Krajowego«. 
 
HU 38   HU  
Ð2004/xx/EK irányelv 3.1 pont 
(kiigazított szöveg) 
4. A Bizottság, a 60. cikk (2) be kezdésében meghatározott  eljárás sz erint határoz a (3) 
bekezdésben szereplő felsorolás módosításáról.   
 
Ð 2000/12/EK 2. cikk (5) és (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
3.cikk 
1. Az olyan,  ⌦ Egy, vagy több, ⌫ ugyanazon tagállamban elhelyezked ő hitelintézetek , 
amelyek  1977. december 15-én az azokat felügyel ő és ugyanazon tagállamban letelepedett 
központi szerv kapcso lt vállalkozásai  voltak , mentesülhetnek  a 6. cikk  ⌦ 7. és 11. cikk ⌫ 
(1) bekezdésének, valamint a 8. cikk és az 59. cikk  követelményei alól, ha legkés őbb 1979. 
december 15-ig a nemzeti jogalkotás úgy rendelkezett, hogy: 
(a) a központi szerv és a kapcsolt intézmé nyek kötelezettségvállalásai egyetemleges 
kötelezettségeket képeznek, illetve a kapcsolt intézmények kötelezettségvállalásait a központi szerv teljes kör űen garantálja, 
(b)
 a központi szerv és az összes kapcsolt intézmény szolvenciá ját és likviditását együtt, 
az összevont (konszolidált) beszámolók alapján ellen őrzik, 
(c) a központi szerv vezet ősége jogosult utasításokat adni a kapcsolt intézmények 
vezetőségének. 
A helyi m űködésű hitelintézetek, amelyek 1977. december 15-e után ⌦ folyamatosan ⌫ 
váltak az els ő albekezdés szerinti központi szerv kapc solt vállalkozásaivá, kihasználhatják az 
első albekezdésben megállapított feltételeket, amennyiben azok természetes módon egészítik 
ki a szóban forgó központi szervh ez tartozó intézményhálózatot. 
 
Ð2004/xx/EK irányelv 3. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Olyan hitelintézetek esetében, amelyeket nem a tengert ől újabban visszahódított területeken 
létesítettek, és amelyek nem a közpon ti szervnek alárendelt vagy annak felel ős létező 
intézmények feldarabolásából vagy egyesítéséb ől származnak, a Bizottság — a 60. cikk (2)  
bekezdésében  ⌦ 150. cikkben ⌫ meghatározott eljárás szerint — a második albekezdés 
alkalmazására vonatkozó további szabályoka t állapíthat meg, beleértve az els ő albekezdésben 
előírt mentességek hatályon kívül helyezését, ha megítélése szerint a második albekezdésben 
megállapított rendelkezésekb ől hasznot húzó új intézmé nyek kapcsolódása a központi 
szervhez kedvez őtlen hatással lehet a versenyre. 
 
Ð 2000/12/EK 2. cikk (5) és (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
2. Az a hitelintézet, amely az (5)  ⌦ (1) ⌫ bekezdés els ő albekezdésében meghatározott 
módon kapcsolódik egy ugyanazon tagállamba n található központi szervhez, szintén 
 
HU 39   HU mentesülhet ⌦ a 9. és 10. cikkek ⌫ az 5. cikk  , valamint a 40 -51. és 65. cikk  ⌦ V. cím, 2. 
fejezet, 2, 3, 4, 5 és 6 szakaszok, valamint a 3. fejezet ⌫ rendelkezései alól , feltéve, hogy a 
magára a központi szervre vonatkozó említett re ndelkezések alkalmazásának sérelme nélkül a 
központi szerv és a kapcsolt intézmények által együttesen alkotott egységre a fent említett  
⌦ azok a ⌫ rendelkezések összevont alapon vonatkoznak. 
Mentesség esetén a ⌦ 16., 23., 24., 25., 26. cikk (1)-(3) bekezdések, 28. és 29-37. cikk ⌫ 
13., 18., 19. cikk, a 20. cikk (1) -(6) bekezdése, a 21. és 22. cikk  a központi szerv és a kapcsolt 
intézmények által együttesen alkotott egységre vonatkozik. 
 
Ð 2000/12/EK (1) cikk (kiigazított 
szöveg) 
4.cikk 
Fogalommeghatározások  
Ezen irányelv alkalmazásában a következ ő ⌦ meghatározások alkalmazandók: ⌫ 
meghatározásokat kell alkalmazni:  
 
Ð 2000/28/EK 1. cikk (1) -(5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(1) A hitelintézet ⌦ : ⌫ 
(a) olyan vállalkozás, amely a nyilvánossá gtól betéteket vagy más visszafizetend ő 
pénzeszközöket vesz át, valamint saját számlára hiteleket nyújt; vagy  
(b) az elektronikuspénz -kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdésér ől, 
folytatásáról és prude nciális felügyeletér ől szóló, 2000. szeptember 18 -i a 
⌦ 2000/46/EK ⌫ európai parlamenti és tanácsi irányelv20 szerinti 
elektronikuspénz-kibocsátó intézmény. 
 Az összevont (konszolidált) alapú felügyelet gyakorlása céljából hiteli ntézetnek 
tekintendő az első bekezdés értelmezésének megfelel ő hitelintézet és minden olyan magán - 
vagy állami vállalkozás, amely megfelel az els ő bekezdésben foglal t meghatározásnak, és 
amelyet egy harmadik országban engedélyeztek.  
 A nagykockázatok válla lásának felügyelete és ellen őrzése céljából hitelintézetnek 
minősül az els ő bekezdés értelmezésének megfelel ő hitelintézet, beleértve a hitelintézet 
harmadik országban lév ő fióktelepeit, és minden olyan magán - vagy állami vállalkozás, 
beleértve annak fiókt elepeit, amely megfelel az els ő bekezdésben foglalt meghatározásnak, és 
amelyet egy harmadik országban engedélyeztek.  
(2) Az „engedély” olyan, a hatóságok álta l bármilyen formában kibocsátott 
okirat⌦ okiratot jelent ⌫, amely jogot biztosít hitelintézeti tevékenység folytatására; 
                                                 
20 HL L 275., 2000.10.27., 39. o. 
 
HU 40   HU (3) A „fióktelep” olyan üzletviteli hely  ⌦ helyet jelent ⌫, amely jogilag nem önálló 
részét képezi egy hitelint ézetnek, és amely közvetle nül bonyolítja a hitelintézeti 
tevékenység szerves részét képez ő ügyleteket vagy az ügyletek  egy részét; egyetlen 
fióktelepnek tekintend ő valamennyi üzletviteli hely, amelyet ugyanabban a 
tagállamban létesített egy olyan hite lintézet, amelynek székhelye egy másik 
tagállamban van;  
(4) Az „illetékes hatóságok” a hitelintézetek felügyeletére törvény vagy rendelet által 
felhatalmazott nemzeti hatóságok  ⌦ hatóságokat jelenti ⌫; 
(5) A „pénzügyi intézmény” olyan vállalkozás  ⌦ vállalkozást jelent ⌫, amely nem 
hitelintézet, és amelynek f ő tevékenysége tulajdoni rés zesedések megszerzése, vagy az 
I. melléklet 2-12. pontjában felsorolt tevékenységek közül egynek vagy többnek a 
folytatása; 
 
Øúj szöveg 
(6) „intézmények” az 5. cím 2. fejezete második és harmadik szakaszainak 
alkalmazásában a [96/3/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében21] 
meghatározott intézményeket jelenti; 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (6) -(8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(7) A „székhely szerinti tagállam” az a tagállam  ⌦ azt a tagállamot jelenti ⌫, amelyben 
a hitelintézet m űködését a 4 -11. ⌦ 6-9. és 11-14. cikkeknek ⌫ cikknek  megfelel ően 
engedélyezték; 
(8) A „fogadó tagállam” az a tagállam  ⌦ azt a tagállamot jelenti ⌫, amelyben a 
hitelintézet fiókteleppel rendelkezik, vagy amelyben szolgáltatásokat nyújt; 
(9) Az „ellen őrzés” az anyavállalat és leá nyvállalat közötti kapcsolat  ⌦ olyan kapcsolatot 
jelenti ⌫, amint az a 83/349/EGK irányelv 1. ci kkében meghatározásra került, vagy 
egy ehhez hasonló viszonyt  egy természetes vagy jogi személy és egy vállalkozás 
között; 
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk (1) 
bekezdés a) pont (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
(10) a „részesedés” az ⌦ 57. cikk ⌫ az összevont felügyeletre vonatkozó rendelkezések, 
valamint a 34. cikk  (2) bekezdése ⌦ o) és p) pontjainak és a 71-73. cikkek valamint 
V. cím 4 fejezete alkalmazásban ⌫ 15. és 16. pontjának alkalmazásában«  a 
78/660/EGK ⌦ tanácsi ⌫ irányelv22 17. cikkének els ő mondata szerinti részesedés, 
illetve egy vállalkozás s zavazati jogainak vagy a t őkéjének 20%-os vagy annál 
nagyobb közvetlen vagy köz vetett tulajdonlása; 
                                                 
21 HL L 141., 1993.6.11., 1. o. 
22 HL L 222., 1978.14.8., 11. o. 
 
HU 41   HU  
Ð 2000/12/EK 1. cikk (10) -(13) 
bekezdések (kiigazított szöveg) 
(11) A „befolyásoló részesedés” olyan közvetlen vagy közvetett részesedés  ⌦ részesedést 
jelent ⌫ egy vállalkozásban, amely a t őke vagy a szavazat i jogok legalább 10%-át 
képviseli, illetve amely lehet ővé teszi számottev ő befolyás gyakorlását azon 
vállalkozás  ⌦ annak a vállalkozásnak a ⌫ vezetése felett, amelyben ez a részesedés 
fennáll ; ⌦ ; ⌫ 
Az „induló t őke” a 34. cikk (2) bekezdésének 1. és 2. po ntjában meghatározott t őke; 
(12) Az „anyavállalat” shall mean  ⌦ means ⌫ 
(a) a 83/349/EGK irányelv 1. és 2. cikkében meghatározott ⌦ anyavállalatot 
jelenti ⌫ anyavállalat.  
(b) ⌦ A 71-73.cikkek, az V. cím, 2. fe jezet, 5. szakasz és 4. fejezet 
alkalmazásában ⌫ Az anyavállalat az összevont (konszolidált) alapú 
felügyelet, illetve a nagykock ázatok vállalásának ellen őrzése céljából  a 
83/349/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének megfelel ő anyavállalat, 
valamint minden olyan vállalkozás, am ely az illetékes hatóságok megítélése 
szerint ténylegesen meghatározó befoly ást gyakorol egy másik vállalkozásra; 
(13) A leányvállalat ⌦ : ⌫ 
(a) a 83/349/EGK irányelv 1. és 2. ci kkében meghatározo tt leányvállalat  
⌦ leányvállalatot jelenti. ⌫  
(b) ⌦ A 71-73.cikkek, az V. cím, 2. fe jezet, 5. szakasz és 4. fejezet 
alkalmazásában ⌫ Az anyavállalat az összevont (kons zolidált) alapú 
felügyelet, illetve a nagykock ázatok vállalásának ellen őrzése céljából  a 
83/349/EGK irányelv 1. cikke (1) bekezdésének megfelel ő leányvállalat, 
valamint minden olyan vállalkozás, amelyre  az illetékes hatóságok megítélése 
szerint ténylegesen meghatározó befo lyást gyakorol egy anyavállalat. 
 A leányvállalatok valamennyi leányvállalata azon vállalkozás 
leányvállalatának is tekintend ő, amely az el őbbiek eredeti anyavállalata; 
 
Øúj szöveg 
(14) „tagállami hitelintézet anyavállalat” olyan hitelintézetet jelent, amelynek hitelintézet 
vagy pénzügyi intézmény l eányvállalata van, vagy részesedése van egy ilyen 
intézményben, és önmaga nem leányváll alata más, ugyanabban a tagállamban 
engedélyezett hitelintézetnek, vagy ugyana bban a tagállamban felállított pénzügyi 
holdingtársaságnak, és amelyben más, ugya nabban a tagállamban engedélyezett 
hitelintézetnek nincs részesedése. 
(15) „tagállami pénzügyi holdingtársaság anyavá llalat” olyan pénzügyi  holdingtársaságot 
jelent, amely nem leányvállalata egy ugyanazon tagállamban engedélyezett 
 
HU 42   HU hitelintézetnek, vagy e gy ugyanazon tagállamban felállított pénzügyi 
holdingtársaságnak. 
(16) „EU-szint ű hitelintézet anyavállalat” olyan tagállami hitelintézet anyavállalatot jelent, 
amely nem leányvállalata tagállamban engedé lyezett hitelintézetnek, vagy tagállamban 
felállított pénzügyi holdingtársaságnak és amelyben más, tagállamban engedélyezett 
hitelintézetnek nincs részesedése; 
(17) „EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság anyaválla lat” olyan tagállami pénzügyi 
holdingtársaság anyavállala tot jelent, amely nem leányvállalata tagállamban 
engedélyezett hitelintézetnek. 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (14) -(18) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Az „A zóna” magában foglalja az összes tagállamot és minde n más országot, amely teljes 
jogú tagja  a Gazdasági Együttm űködési és Fejlesztési Szervezetnek (OECD), valamint azokat 
az országokat, amelyek különleges kölcsönnyújtá si megállapodásokat kötöttek a Nemzetközi 
Valutaalappal (IMF) az Alap általános kölcsönfelvételi egyezményével (GAB) 
összefüggésb en. Bármely olyan ország azonban, amely átütemezi küls ő államadósságát, 
ötéves időtartamra kizáratik az A zónából.  
A „B zóna” magában foglalja az összes olyan országot, amely nem tartozik az A zónába.  
„A zónabeli hitelintézetek” alatt a tagállamokban a 4. cikknek megfelel ően engedélyezett 
hitelintézeteket kell érteni, beleértve a harmad ik országbeli fióktelepei ket is, valamint minden 
olyan magán - és állami vállalkozást, amely az 1. pont els ő albekezdésének meghatározása alá 
vonható, és amelyet, beleértve fi óktelepeit is, más A zónabeli  országban engedélyeztek;  
„B zónabeli hitelintézet” alatt az összes olyan A zónán kívül engedélyezett magán - vagy 
állami vállalkozást kell érteni, amely megfelel az 1. pont els ő albekezdésében szerepl ő 
meghatározásnak, beleértv e a Közösség területén m űködő fióktelepeit is;  
„Nem banki szektor” a 16. és 17. pontban meghat ározott hitelintézetek kivételével az összes 
többi hitelfelvev ő, központi kormány és központi bank, regionális önkormányzat és helyi 
hatóság, az Európai Közössége k, az Európai Beruházási Ba nk (EBB) és a 19. pontban 
meghatározott multilaterális fejlesztési bank;  
 
Ð 2004/69/EK (1) cikk 
«Multilaterális fejlesztési ba nk» a Nemzetközi Újjáépítési és  Fejlesztési Bank, a Nemzetközi 
Pénzügyi Társaság, az Amer ika-közi Fejlesztési Bank, az Ázsiai Fejlesztési Bank, az Afrikai 
Fejlesztési Bank, az Európa Tan ács Letelepedési Alapja, az Északi Beruházási Bank, a Karibi 
Fejlesztési Bank, az Európai Újjáép ítési és Fejlesztési Bank, az Európai Beruházási Alap, az 
Ameri ka-közi Beruházási Társaság és a Multil aterális Beruházásbiztosítási Ügynökség;  
 
HU 43   HU  
Ð 2000/12/EK 1. cikk (20) 
bekezdés 
A „«maximális kockázatú», «közepes kockázatú», «közepes/alacsony kockázatú» és 
«alacsony kockázatú» mérlegen kívüli tételek” a  43. cikk (2) bekezdésében meghatározott és 
a II. mellékletben felsorolt tételek;  
 
Øúj szöveg 
(18) „állami szektorbeli intézmény” a közpon ti kormányzatnak, regionális kormányoknak 
vagy helyi hatóságoknak felel ős nem kereskedelmi közigazgatási szerveket, vagy az 
illetékes hatóságok szerint a regioná lis és helyi hatóságokkal megegyez ő felelősséget 
gyakorló hatóságokat jelenti; 
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk (1) 
bekezdés b) pont (kiigazított 
szöveg) 
(19) »pénzügyi holdingtársaság« ol yan pénzügyi vállalkozás  ⌦ vállalkozást jelent ⌫, 
amelynek leányvállalatai kizá rólag, vagy nagy részben h itelintézetek vagy pénzügyi 
vállalkozások, és a leányvállalatok közül legalább egy hitelintézet, és amely a énzügyi 
konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési 
vállalkozások kiegészít ő felügyeletér ől szóló, 2002. december 16 -i 2002/87/EK 
európai parlamenti és tanácsi irányelv23 értelmében nem min ősül vegyes pénzügyi 
holdingtársaságnak, 
(20) »vegyes tevékenység ű holdingtársaság«: olyan anyavállalat  ⌦ anyavállalatot 
jelent ⌫, amely nem pénzügyi holdingtársasá g, hitelintézet vagy vegyes pénzügyi 
holdingtársaság a 2002/87/EK irányelv értelm ében, és amelynek le ányvállalata i közül 
legalább egy hitelintézet; 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (23) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(21) A „kiegészít ő banki szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás” olyan vállalkozás  
⌦ vállalkozást jelent ⌫, amelynek a f ő tevékenysége ingatlan tulajdonlásából vagy 
kezeléséb ől, adatfeldolgozási szolgáltatás okból vagy más hasonló tevékenységb ől áll, 
amely járulékos vagy kiegészít ő jellegű egy vagy több hitelintézet f ő tevékenysége 
mellett;  
 
Øúj szöveg 
(22) „működési kockázat” a nem megfelel ő vagy rosszul m űködő belső folyamatokból, 
személyekb ől és rendszerekb ől, vagy küls ő eseményekb ől eredő veszteségi kockázatot 
jelenti, és amely magában f oglalja a jogi kockázatot;  
                                                 
23 HL L 35., 2003.2.11., 1.o. 
 
HU 44   HU  
Ð 2000/12/EK 1. cikk (24) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
A „kockázatok”, a 4 7., 48. és 49. cikk alkalmazásában, a 43. cikkben és a II. és IV. 
mellékletben említett eszközök és mérlegen kívüli tételek az ott el őírt súlyozások vagy 
kockázati fokozatok alkalmazása nélkül;  a IV. mellékletben emlí tett kockázatokat a III. 
mellékletben leírt módszerek valamelyike alapján kell kiszámítani a szerz ődő féllel 
kapcsolatos kockázat szerinti súlyozás alkalmazása nélkül;  az illetékes hatóságok 
hozzájárulásával a szavatolót őke által teljes mértékben fedezett elemek kizárhatók a 
kockázatvállalások meghatározásából, feltéve, hogy az ilyen t őkeelemek nem szerepelnek a 
szolvenciamutató vagy más olyan ellen őrző mutatók kiszámításában, amelyekr ől ez az 
irányelv és más közösségi  jogszabályok rendelkeznek;  a kockázati  tényezők nem foglalják 
magukban:  
– devizaügyletek esetében azokat a kockázatvállalásokat, amelyek a szokásos 
elszámolási eljárás során a fizetést követ ő 48 órán belül merülnek fel, illetve  
– értékpapírok vásárlását vagy elad ását célzó ügyletek esetében azoka t a 
kockázatvállalásokat, amelyek a szokásos elszámolás során a fizetést vagy az 
értékpapírok szállítását követ ő – a korábbi eseményt ől számított – 5 
munkanapon belül merülnek fel;  
 
Øúj szöveg 
(23) „központi bankok” magában foglalja az Európai Központi Bankot, eltér ő megjegyzés 
hiányában;  
(24) „behajtható összegre vonatkozó kockázat” a követelés összegének az ügyfél részére 
nyújtott készpénz- vagy nem készpénzhiteleken keresztül történ ő csökkentéséb ől 
adódó kockázatot jelenti;  
(25) „nemteljesítési valószín űség” az ügyfélnek egy éves id őszakot meghaladó 
nemteljesítési valószín űségét jelenti.  
(26) „veszteség” gazdasági veszteséget jelent , beleértve a lényeges diszkonthatásokat, 
valamint a behajtásból származó lényege s közvetlen és közvetett költségeket.  
(27) „nemteljesítéskori veszteségráta”: az ügyfél részér ől bekövetkez ő nemteljesítésb ől 
eredő veszteségnek a nemteljesítés id őpontjában fennálló követelés arányában történ ő 
kifejezése.  
(28) „hitelegyenértékesítési faktor”: jelenleg le nem hívott kötelezettség értékének a 
nemteljesítéskor lehívásra kerül ő és fennálló része a je lenleg le nem hívott 
kötelezettség arányában kifejezve.  
(29) „várható veszteség”: az ügyfél  esetleges nemteljesítéséb ől eredő várható veszteség 
nagysága, vagy az egy év alatt keletkez ő behajtható összeg nagysága, a nemteljesítés 
időpontjában fennálló követelés arányában kifejezve.  
 
HU 45   HU (30) „hitelkockázat mérséklés”: hitelintézetek á ltal alkalmazott eljárás a hitelintézet által 
viselt kitettséggel vagy kitettségekkel összefügg ő hitelkockázatok csökkentésére.  
(31) „előre rendelkezésre bocsátott hitelkockázati fedezet”: olyan hitelkockázat-mérséklési 
eljárás, amelynél a hitelintézet kitettség éhez kapcsolódó hitelkockázat csökkentése a 
hitelintézet azon jogából ered – amely szerint az ügyfél nemteljesítése, vagy az 
ügyféllel kapcsolatos hitelesemények beál ltakor – meghatározott vagyontárgyakat 
vagy összegeket értékesíthet, el őidézheti azok transzferá lását vagy rendelkezésre 
bocsátását, vagy azokat visszatarthatja, va gy csökkentheti a kite ttség összegét a 
kitettség összegének és a hite lintézettel szembeni kitettség  közötti különbség szintjére, 
illetve a kitettséget ezzel a különbözettel helyettesítheti.  
(32) „előre nem rendelkezésre bocsátott hitelkoc kázati fedezet”: olyan hitelkockázat 
mérséklési eljárás, amelynél a hitelint ézet kitettségéhez kapc solódó hitelkockázat 
csökkentése egy harmadik fél kötelezettségvá llalásából származik, amely szerint az 
adós részér ől bekövetkez ő nemteljesítéskor vagy bi zonyos más hitelesemények 
beálltakor bizonyos összeg kifizet ésére vállal kötelezettséget.  
(33) „repóügylet”: a [93/6/EGK irányelv 3. cikkének m) pontjában] meghatározott 
„repómegállapodás” vagy „fordított re pómegállapodás” meghatározása alá es ő 
bármely ügylet.  
(34) „értékpapír- és/vagy árukölcsönzés vagy köl csönvétel”: a [93/6/EGK irányelv 3. 
cikkének n) pontjában] meghatározott „értékpapír- vagy ár ukölcsönzés” vagy 
„értékpapír- vagy árukölcsönvétel” meghatározása alá es ő bármely ügylet. 
(35) „betétjelleg ű okirat”: a kölcsönz ő hitelintézet álta l kibocsátott betéti okirat vagy ahhoz 
hasonló eszköz. 
(36) „értékpapírosítás”: az alább felsorolt jellemz őkkel rendelkez ő ügylet vagy rendszer, 
amelynél a kitettséggel vagy k itettségekkel kapcsolatos hi telkockázatot több tranche-
ba sorolják. 
(a) az ügylet vagy rendszer keretében es zközölt kifizetések a kitettség vagy 
kitettségek pooljának teljesí tése függvényében alakulnak; 
(b) a tranche-oknak történ ő alárendelés határozza meg a veszteségek elosztását az 
ügylet vagy rendszer futamideje alatt; 
(37) „hagyományos értékpapírosítás” olyan ér tékpapírosítást jelent, amelynél az 
értékpapírosított kitettségeket értékpapír okat kibocsátó speciális értékpapírosítási 
társaságra ruházzák át. Ez az értékpapírosítást kezdeményez ő hitelintézett ől az 
értékpapírosított kitettség tulajdonjogának átruházásával vagy köztes részesedésen 
keresztül történik. A kibocsátott értékpa pírok az értékpapírosítást kezdeményez ő 
hitelintézet számára nem jelent enek fizetési kötelezettséget. 
(38) „szintetikus értékpapírosítás”: olyan értékpapírosítás, amelynél a tranche-ba sorolás 
hitelderivatívákkal vagy garanciákkal valósul meg és a kitettségek az értékpapírosítást 
kezdeményez ő hitelintézet mérlegében maradnak. 
(39) „tranche”: az egy vagy több kitettség hez kapcsolódó hitelkockázat szerz ődésben 
meghatározott szegmense, ahol e szegme ns egy pozíciójához – figyelmen kívül 
hagyva az ezen vagy más szegmens pozíc iói tulajdonosainak közvetlenül harmadik 
 
HU 46   HU felektől nyújtott hitelkockázat fedezet ét – magasabb vagy alacsonyabb 
hitelveszteségkockázat kapcsolódik mi nden más ilyen szegmens azonos szint ű 
kockázatú pozícióihoz képest. 
(40) „értékpapírosított pozíció”: értékpapí rosítással szembeni kitettség; 
(41) „értékpapírosítást kezdeményez ő” az alábbiak valamelyikét jelenti: 
(a) olyan vállalkozás, amely vagy  önmagán vagy hozzá kapcsolódó 
vállalkozásokon keresztül közvetlenül, va gy közvetetten részese volt az eredeti 
megállapodásnak, amelyben meghatároztá k az adós, ill. potenciális adós 
kötelezettségeit vagy potenciális kötel ezettségeit, és akik kitettsége az 
értékpapírosítás tárgyát képezi. 
(b) olyan vállalkozás, amely megvásárolja e gy harmadik fél kitettségeit, amelyeket 
bevezeti a mérlegébe, majd értékpapírosítja. 
(42) „szponzor” az értékpapírosítást kezdeményez őtől különböz ő, harmadik felek 
kitettségeit felvásárló olyan hitelintézetet jelent, amely eszközfedezet melletti 
értékpapír kibocsátási programot vagy má s értékpapírosítási sémát hoz létre és 
működtet. 
(43) „hitelmin őség javítás” szerz ődéses megállapodás, amely ré vén az értékpa pírosítási 
pozíció hitelmin ősége javul a szerz ődéses megállapodás nélküli helyzethez képest, 
beleértve azokat a min őségjavításokat is, amelyeket há trább sorolt tranche-okon és 
más fajta hitelkockázati fed ezeteken keresztül érnek el. 
(44) „speciális értékpapíros ítási társaság” vagyonkezel őt vagy hitelintézetekt ől különböz ő 
egyéb vállalkozást jelent, amelyet egy va gy több értékpapírosítás végrehajtására 
hoztak létre, amelynek tevékenysége az érté kpapírosítás végrehajtásához szükséges 
mértékre korlátozódik, amelynek struktúrájában a kezdeményez ő hitelintézet 
kötelezettségeit elválasztják a speciális ér tékpapírosítási társaság kötelezettségeit ől, és 
amelynek gazdasági tulajdonosai az azza l kapcsolatos jogokat korlátlanul 
elzálogosíthatják vagy értékesíthetik. 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (25) -(27) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(45) A „kapcsolatban álló ügyfelek csoportja”: 
(a) két vagy több természetes vagy jogi személy  ⌦ személyt jelent ⌫, akik, vagy 
amelyek – az ellenkez ő bizonyításáig – egyetlen kockázati tényez őt képeznek, 
mivel egyikük közvetlen vagy közvetett ellen őrzése alatt áll a másik vagy a 
többi;  vagy  
(b) két vagy több természetes vagy jogi személy, akik, vagy amelyek között nincs 
az első francia bekezdésben ⌦ foglalt ⌫ meghatározott  ellenőrzést jelent ő 
kapcsolat, mégis egyetlen kockázati tényez őnek tekintend ők, mivel olyan 
keresztkapcsolatok állnak fenn között ük, amelyek alapján ha egyikük pénzügyi 
nehézségbe kerülne, a másiknak vagy a többinek valószín űleg visszafizetési 
gondokkal kellene megküzdenie; 
 
HU 47   HU (46) A „szoros kapcsolatok” olyan helyzet  ⌦ helyzetet jelent ⌫, amelyben két vagy több 
természetes vagy jogi személyt  ⌦ összekapcsolódik bármely következ ő módon ⌫ : 
(a) olyan  tulajdonosi részesedés ⌦ formájában ⌫ köt össze , amely egy 
vállalkozás szavazati jogainak vagy t őkéjének 20%-os vagy azt meghaladó 
részben közvetlen vagy ellen őrzés útján fennálló tulajdonlása, vagy ; 
(b) olyan  ellenőrzési kapcsolat köt össze, amely az anyavállalat és leányvállalat 
között fennálló viszony a 83/349/EGK irá nyelv 1. cikke (1) és (2) bekezdése 
értelmében, az ott említett valamennyi esetet ideértve, vagy bármely 
természete s vagy jogi személy és egy válla lkozás közötti hasonló jelleg ű 
kapcsolat;  egy leányvállalat bármely leányvállalata egyben az el őbbi 
vállalkozások élén álló anyavállal at leányvállalatának is tekintend ő.; 
(c) Olyan helyzetet, amelyben két vagy  több természetes vagy jogi személy  ⌦ az 
a tény, hogy mindkett ő vagy mindegyik ⌫ ellenőrzési kapcsolat révén 
tartósan kapcsolódik ugyanahhoz ⌦ a harmadik ⌫ személyhez, szintén az 
ilyen személyek közöt ti szoros kapcsolatnak kell tekinteni.  
(47) Az „elismert t őzsdék” az illetékes hatóságok által elismert t őzsdék  ⌦ tőzsdéket 
jelentik ⌫, ⌦ és ⌫ amelyek ⌦ megfelelnek a következ ő feltételeknek ⌫ : 
(a) rendszeresen m űködnek, 
(b) a tőzsde székhely szerinti országának megfelel ő hatóságai által kibocsátott 
vagy jóváhagyott szabályz attal rendelkeznek, amelyben meghatározzák a 
tőzsde működésének feltételeit, a t őzsdére jutás feltételeit, valamint azokat a 
feltételeket, amelyeknek az egyes szerz ődéseknek meg kell felelniük, miel őtt 
azokkal a t őzsdén ténylegesen kereskedhetnek, 
(c) olyan elszámolási mechanizmu ssal rendelkeznek, amely biztosítja  
⌦ amelynek révén ⌫ , hogy  a IV. mellékletben fels orolt ügyletekre napi 
letéti követelmények vonatkoznak, és  ⌦ amelyek ⌫ így az illetékes 
hatóságok megítélése szerint kell ő biztonságot nyújt  ⌦ nyújtanak ⌫ .  
 
Ð 2000/12/EK 3. cikk (kiigazított 
szöveg) 
5. cikk 
A betétek vagy egyéb visszafizetend ő pénzeszközök nyilvánosságtól történ ő gyűjtésére 
irányuló üzletszer ű tevékenység tilalma a nem hite lintézeti vállalkozások számára  
A tagállamok megtiltják személyek vagy a hitelintézetnek nem min ősülő vállalkozások 
számára, hogy betétgy űjtésre vagy más visszafizetend ő pénzeszközök nyilvánosságtól történ ő 
gyűjtésére irányuló üzletszer ű tevékenységet folytassanak.  
Ez a tilalom  ⌦ Az első bekezdés ⌫ nem vonatkozik a tagállam vagy annak regionális vagy 
helyi hatóságai, vagy olyan nemzetközi szervezetek által folytatott betétgy űjtésre és egyéb 
források gy űjtésére, amelyeknek egy vagy több tagálla m tagja, valamint olyan esetekre, 
 
HU 48   HU amelyeket nemzeti vagy közösségi jogszabál yok kifejezetten szabályoznak, feltéve, hogy a 
szóban forgó tevékenységek a betétesek és a befektet ők védelmét szolgáló és az említett 
esetekre alkalmazható rendeletek és szabályozók hatálya alá esnek. 
 
Ð 2000/12/EK 
II. CÍM 
A HITELINTÉZETI  TEVÉKENYSÉG  MEGKEZDÉSÉRE  ÉS 
FOLYTATÁSÁRA  VONATKOZÓ  KÖVETELMÉNYEK 
 
Ð 2000/12/EK 4. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Î1 2004/xx/EK irányelv 3.cikk 
6. cikk 
Engedélyezés  
A tagállamok megkövetelik a hitelintézetekt ől, hogy tevékenységük megkezdése el őtt 
engedélyt szerezzenek. A szóba n forgó engedélyre vonatkozó követelményeket a tagállamok 
az 5. -9. cikknek megfelel ően állapítják meg ⌦ a 7-9, 11 és 12. cikkek sérelme nélkül, ⌫ és 
tájékoztatják ezekr ől Î1 a Bizottságot . 
 
Ð 2000/12/EK 8. cikk 
7. cikk 
Üzleti terv és szervezeti felépítés  
A tagállamok el őírják, hogy az engedély iránti kérelemh ez üzleti tervet kell csatolni, amely 
meghatározza, többek között, a folytatni kívánt üzleti tevékenység fa jtáit és az intézmény 
szervezeti felépítését. 
 
Ð 2000/12/EK 9. cikk  
8. cikk 
Gazdasági szükségletek  
A tagállamok nem írhatják el ő, hogy az engedély iránti kérelem vizsgálata a piac gazdasági 
szükségleteinek szempontjából történjen. 
 
HU 49   HU  
Ð 2000/12/EK 5. cikk (1) 
bekezdés 
9.cikk 
Indulótőke 
1. A nemzeti jogszabályokban megállapított e gyéb általános feltételek sérelme nélkül, 
az illetékes hatóságok nem adják ki az enge délyt, ha a hitelintézet nem rendelkezik 
elkülönített szavatolót őkével, vagy abban az esetben, ha az indulót őke nem éri el az 5 
millió eurót. 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (11) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Az „induló t őke” az  34. ⌦ 57. ⌫ cikk a) és b) (2) bekezdésének  1. és 2.  pontjában 
meghatározott t őke ⌦ tőkéből és tartalékokból áll ⌫; 
 
Ð 2000/12/EK 5. cikk (1) és (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
A tagállamok határozhatnak úgy is, hogy azok a hitelintézetek, amelyek nem felelnek 
meg az elkülönített szavatolót őkére vonatkozó feltételeknek, és amelyek 1979. 
december 15-én már m űködtek, tovább folytathatják üzleti tevékenységüket. A 
tagállamok felmentést adhatnak az ilyen hitelintézetek számára a 6.  ⌦ 11. ⌫ cikk 
(1) bekezdésének els ő albekezdésében foglalt követelmény teljesítése alól. 
2. Mindazonáltal a  ⌦ A ⌫ tagállamoknak jogukban áll  ⌦ állhat a következ ő 
feltételek mellett ⌫ engedélyt adni olyan sajátos hitelintézeti kategóriák számára, 
amelyeknek indulót őkéje nem éri el az (1) bekezdésben ⌦ meghatározott ⌫ előírt 
összeget. Ezekben az esetekben:  
(a) indulót őke nem lehet kevesebb, mint 1 millió eur ó ⌦ euro ⌫ , 
(b) az érintett tagállamok kötelesek tájé koztatni a Bizottságot  azon indokaikról, 
amelyek alapján élnek  az e bekezdésben biztosított  lehetőséggel  ⌦ lehetőséget 
gyakorolják ⌫ , 
(c) a 11. c ikkben említett lista közzétételekor  az összes olyan h itelintézet nevét, 
amely nem rendelkezik az (1) bekezdésben ⌦ meghatározott ⌫ előírt 
minimális t őkével,⌦ a 14. cikkben említett felsorolásban ⌫ ilyen értelm ű 
megjegyzéssel kell ellátni. 
 
Ð 2000/12/EK 5. cikk (3) -(7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
10. cikk 
1. A hitelintézet szavatolót őkéje nem süllyedhet ⌦ a 9. cikkben ⌫ az (1) és (2) 
bekezdésben  az engedélyezés id őpontjára el őírt induló t őke összege alá. 
 
HU 50   HU 2. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az 1993. január 1-jén már m űködő 
hitelintézetek, amelyek szavatolót őkéje nem éri el az induló t őke ⌦ 9. cikkben ⌫ (1) és (2) 
bekezdésben  előírt szintjét, tovább fo lytathatják tevékenységüke t. Ebben az esetben a 
hitelintézetek szavatolót őkéje nem csökkenhet az 1989. december 22-ét követ ően elért 
legmagasabb szint alá. 
3. Ha a ⌦ (2) ⌫ (4) bekezdésben említett kategóriába tartozó hitelintézet ellen őrzését 
átveszi egy, az intézmény felett korábban ellen őrzést gyakorló személyt ől különböz ő 
természetes vagy jogi személy, az intézmény  ⌦ a hitelintézet ⌫ szavatolót őkéjének 
legalább az indulót őke ⌦ 9. cikkben ⌫ (1) és (2) bekezdésben  előírt ⌦ meghatározott ⌫ 
szintjét el kell érnie. 
4. Bizonyos sajátos körülmények között és az illetékes hatóságok egyetértésével, ha a 
⌦ (2) ⌫ (4) bekezdésben említett kategóriába tartoz ó két vagy több hitelintézet egyesül, az 
egyesülés révén létrejöv ő intézmény  ⌦ hitelintézet ⌫ szavatolót őkéje mindaddig nem 
süllyedhet az egyesülés el őtti intézményeknek  ⌦ hitelintézeteknek ⌫ az egyesülés 
időpontjában meglév ő szavatolót őkéjének összege alá, amíg ⌦ a 9. cikkben 
meghatározott ⌫ az (1) és (2) bekezdés  értelmében a  megfelelő szintet el nem érték. 
5. Ha ⌦ az (1), (2) és (4) ⌫ a (3), (4) és (6)  bekezdésben említett esetekben a 
szavatolót őke szintje lecsökkenne, az illetékes hatóságok, amennyiben a körülmények 
indokolják, határid őt adhatnak az intézmény  ⌦ a hitelintézet ⌫ számára, hogy az a 
biztosított határid őn belül rendezze helyzetét vagy me gszüntesse tevékenységét. 
 
Ð 2000/12/EK 6. cikk (kiigazított 
szöveg) 
11. cikk 
A hitelintézetek vezet ősége és központi irodája  
1. Az illetékes hatóságok csak akkor adják me g az engedélyt a hite lintézet számára, ha 
az intézmény üzleti tevékenységének tényleges irányítását legalább két személy végzi. 
Ezenkívül a szóban forgó hatóságok nem
 ⌦ Az illetékes hatóságok nem ⌫ adják 
meg az engedélyt, ha ezek a szem élyek nem rendelkeznek megfelel ően jó hírnévvel, 
vagy nincs kell ő tapasztalatuk ilyen feladatok ellátásához. 
2. A tagállamok megkövetelik, hogy: 
(a) valamennyi, jogi személyiséggel és  a rá vonatkozó nemzeti jogszabályok 
alapján létesít ő okirat szerinti székhellyel rendelkez ő hitelintézetnek a központi 
irodája ugyanabban a tagállamban legyen, mint amelyikben a létesít ő okirat 
szerinti székhelye található, 
(b) minden más hitelintézetnek abban a tagállamban kell központi irodáját 
fenntartani, amely számára az engedélyt kiadta, és ahol üzletszer ű 
tevékenységét ténylegesen folytatja. 
 
HU 51   HU  
Ð 2000/12/EK 7. cikk (kiigazított 
szöveg) 
12. cikk 
Részvényesek és tagok  
1. Az illetékes hatóságok mindaddig nem adna k engedélyt a hitelintézeti tevékenység 
megkezdésére, amíg nem kaptak tájékoz tatást azoknak a részvényeseknek vagy 
tagoknak a személyazonosságáról, legyenek akár természetes vagy jogi személyek, 
akik vagy amelyek akár közvetlenül, akár  közvetve befolyásoló részesedéssel 
rendelkeznek, valamint az ilyen részesedések összegér ől. 
E cikkel összefüggésben a befolyásoló részesedés ⌦ meghatározásához ⌫ 
meghatározása céljából  a 88/627/EGK tanácsi24 ⌦ a 2001/34/EK európai parlamenti 
és tanácsi irányelv25 ⌫ ⌦ 92. ⌫ 7. cikkében említett szavazati jogokat kell 
figyelembe venni. 
2. Az illetékes hatóságok megtagadják az engedély kiadását, ha, a hitelintézet 
megbízható és megfelel ő vezetése biztosításának sz ükségességére tekintettel, 
nincsenek meggy őződve a fent említett  részvényesek vagy tagok alkalmasságáról. 
3. Ahol szoros kapcsolatok állnak fenn a hitelintézet és más természetes vagy jogi 
személyek között, az illetékes hatóságok csak akkor adnak engedélyt, ha ezek a kapcsolatok nem gátolják felügyele ti feladataik hatékony ellátását. 
Az illetékes hatóságok akkor is megtagadják az engedély kiadását, ha egy 
Közösségen kívüli
 ⌦ harmadik ⌫ ország törvényi, rend eleti vagy közigazgatási 
rendelkezései, amelyek a hitelintézettel szoros kapcsolatban álló egy vagy több természetes vagy jogi személ yre vonatkoznak, illetve azok
 ⌦ azon törvények, 
szabályozások és adminisztratív rendelkezések ⌫ végrehajtási nehézségei 
akadályozzák felügyeleti fela dataik hatékony ellátását. 
Az illetékes hatóságok el őírják a hitelintézetek számára, hogy bocsássák 
rendelkezésükre azokat az információkat, amelyek e bekezdésben említett feltételek teljesítésének folyamatos figyelemmel kíséréséhez szükségesek. 
 
Ð 2000/12/EK 8. és 9. cikkek 
(kiigazított szöveg) 
8. cikk 
Üzleti terv és szervezeti felépítés  
                                                 
24 A Tanács 1988. december 12 -i 88/627/EGK irányelve a t őzsdén jegyzett társaságokban a min ősített 
tulajdoni részesedés megszerzésér e vagy eladására vonatkozó i nformációk közzétételér ől (HL L 348. 
szám, 1988.12.17., 62.o.).  
25 HL L 184. , 2001.7.6., p. 1. 
 
HU 52   HU A tagállamok el őírják, hogy az engedély iránti kérelemh ez üzleti tervet kell csatolni, amely 
meghatározza, többek között, a folytatni kívánt üzleti  tevékenység fajtáit és az intézmény 
szervezeti felépítését.  
9.cikk 
Gazdasági szükségletek  
A tagállamok nem írhatják el ő, hogy az engedély iránti kérelem vizsgálata a piac gazdasági 
szükségleteinek szempontjából történjen.  
 
Ð 2000/12/EK 10. cikk (kiigazított 
szöveg) 
13. cikk 
Az engedély megtagadása  
Az engedély megtagadását minden esetben indokolni kell, és a kérelmez őt a kérelem 
kézhezvételét ől számított hat hónapon belül, vagy, amennyiben a kérelem hiányos, a 
határozathoz szükséges információk elküldését ől számított hat hónapon belül tájékoztatni kell 
az indokokról. A határozatot a kérelem kézhezvételét ől számított 12 hónapon belül 
mindenképpen meg kell hozni. 
 
Ð 2000/12/EK 11. cikk (kiigazított 
szöveg) 
14. cikk 
A Bizottság értes ítése az engedély kiadásáról  
Minden engedély kiadásáról érte síteni kell a Bizottságot.  
A ⌦ Valamennyi hitelintézet, amelyek számára kiadták az engedélyt, ⌫ hitelintézetek 
bekerülnek  ⌦ bekerül ⌫ egy jegyzékbe.  amelyet a  ⌦ A ⌫ Bizottság közzétesz  
⌦ közzéteszi ezt a jegyzéket ⌫ az Európai  ⌦ Unió  ⌫ Közösségek  Hivatalos Lapjában , 
és amelyet  naprakész állapotban tart  ⌦ tartja ⌫ . 
 
Ð 2000/12/EK 12. cikk (kiigazított 
szöveg) 
15. cikk 
Előzetes konzultáció más tagálla mok illetékes hatóságaival  
 
HU 53   HU 1. ⌦ Az illetékes felügyeleti hatóságnak el őzetesen ki kell kérnie a többi érintett 
tagállam illetékes hatóságainak véleményét ⌫ olyan  ⌦ hitelintézet ⌫ engedélyezése 
esetén, amely ⌦ engedélyezésekor, a következ ő esetekben: ⌫ 
⌦ (a) az érintett hitelintézet ⌫ egy másik tagállamban engedélyezett hitelintézet 
leányvállalata, vagy  
⌦ (b) az érintett hitelintézet ⌫ egy másik tagállamban engedélyezett hitelintézet 
anyavállalatának leányvállalata, vagy  
⌦ (c) az érintett hitelintézet ⌫ ugyanazoknak a természetes vagy jogi személyek 
ellenőrzése alatt áll, mint akik, vagy amelyek ellen őrzése alatt egy másik 
tagállamban engedélyezett hitelintézet áll. 
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
2. Konzultációt ke ll folytatni  ⌦ Az illetékes hatóságnak, miel őtt kiadná a 
hitelintézetnek a m űködési engedélyt, konzultációt kell folytatnia ⌫ az érintett tagállamnak a 
biztosítóintézetek, ille tve a befektetési vállalkozások fe lügyeletének ellátásáért felel ős 
illetékes hatóságával, miel őtt működési engedélyt adnának e gy olyan hitelintézetnek,  ⌦ a 
következő esetekben: ⌫ amely:  
(a) ⌦ az érintett hitelintézet ⌫ a Közösségben engedélyez ett biztosítóintézet 
vagy befektetési vállalkozás leányvállalata; vagy  
(b) ⌦ az érintett hitelintézet ⌫ a Közösségben engedélyez ett biztosítóintézet 
vagy befektetési vállalkozás anya vállalatának leányvállalata; vagy   
(c) ⌦ az érintett hitelintézet ⌫ a Közösségben engedélyez ett biztosítóintézetet 
vagy befektetési vállalkozást ellen őrző természetes vagy jogi személy 
ellenőrzése alatt áll. 
3. Az els ő és második  ⌦ (1) és (2) ⌫ bekezdésben említett érintett illetékes hatóságok 
konzultációt folytatnak egymással az ugyan azon csoporthoz tartoz ó másik vállalkozás 
részvényeseinek alkalmasságára, valamint  a vállalkozás vezetésében részt vev ő igazgatóság 
tagjai jó hírnevének és szakmai felkés zültségének értékelésére vonatkozó döntés el őtt. Az 
illetékes hatóságoknak  ⌦ ki kell cserélniük egymással ⌫ kölcsönösen  egymás 
rendelkezésére bocsátják azokat  a részvényesek alkalmasságára, valamint az igazgatóság 
tagjai jó hírnevére és szakmai felkészültsé gére vonatkozó információka t, amelyek fontosak 
lehetnek a másik illetékes hatóság számára  egy engedély kiállításához, továbbá a m űködési 
feltételek betartásának folyamatos értékeléséhez. 
 
Ð 2000/12/EK 13. cikk (kiigazított 
szöveg) 
16. cikk 
Másik tagállamban  engedélyezett hitelintézetek fióktelepei  
 
HU 54   HU A fogadó tagállamok nem írhatnak el ő engedélyeztetési, illetve dotációs t őkére vonatkozó 
követelményeket más tagállamban engedélyezett h itelintézetek fióktelepei  részére. Az ilyen 
fióktelepek létesítése és felügyelete ⌦ a 22., 25., 26. cikk (1) – (3) bekezdéseivel, 29-37. és 
40. cikkekkel összhangban ⌫a 17. cikkben, a 20. cikk (6) be kezdésében, a 22. és a 26. 
cikkben el őírt módon  történik. 
 
Ð 2000/12/EK 14. cikk (kiigazított 
szöveg) 
17. cikk 
Az engedély visszavonása  
1. Az illetékes hatóságok csak akkor vonha tják vissza a hitelintézetnek kiadott 
engedélyt, ha a szóban forgó intézmény: 
(a) 12 hónapon belül nem használja fel az engedélyt, kifejezetten lemond az 
engedélyr ől, vagy hat hónapnál hosszabb id őre felhagyott üzletszer ű 
tevékenységének folytatásával, am ennyiben az érintett tagállam nem 
rendelkezett arról, hogy ezekben az esete kben az engedély érvényét veszti; 
(b) valótlan nyilatkozatok révén, vagy más szabálytalan eszköz igénybevételével 
szerezte meg az engedélyt; 
(c) többé nem felel meg az engedély kiállításának alapját képez ő feltételeknek; 
(d) már nem rendelkezik elegend ő szavatolót őkével, vagy többé már nem lehet 
számítani arra, hogy eleget tesz a hitelez őivel szemben fennálló 
kötelezettségeinek, és különösen akkor, ha már nem képes tovább szavatolni a 
rábízott eszközök biztonságát; 
(e) egyéb olyan esetben, am elyre vonatkozóan a nemzeti jogszabályok az engedély 
visszavonásáról rendelkeznek. 
2. Az engedély visszavonását minden esetben indokolni kell és arró l az érintetteket 
tájékoztatjákni  kell;. Aaz engedély visszavonásáról értesítik a Bizottságot. 
 
Ð 2000/12/EK 15. cikk (kiigazított 
szöveg) 
18. cikk 
Név 
Tevékenységük gyakorlásához a hi telintézetek – az olyan s zavak használatát szabályozó 
⌦ fogadó állami ⌫ rendelkezések ellenére, mint „ba nk”, „takarékpénztár” vagy a fogadó 
tagállamban el őforduló  egyéb banki elnevezések – a Közösség egész területén ugyanazt a 
nevet használhatják, mint amelyet abban a tagállamban használnak, amelyben központi irodájuk található. Összetéveszthet őség bármilyen veszélye es etén a fogadó tagállam 
 
HU 55   HU egyértelm űség céljából el őírhatja, hogy a nevet egy meghatározott magyarázó résszel kell 
kiegészíteni. 
 
Ð 2000/12/EK 16. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
19. cikk 
Befolyásoló részesedés hitelintézetben  
1. A tagállamok megkövetelik a közvetlenül vagy közvetve befolyásoló részesedést 
megszerezni szándékozó természetes vagy jogi személyekt ől, hogy az illetékes 
hatóságokat el őzetesen tájékoztassák, közölve a megszerezni kívánt részesedés 
nagyságát.  
Hasonlóképpen tájékoztatni köteles az ilye n személy az illetékes hatóságokat, ha úgy 
szándékozik befolyásoló részesedését növelni, hogy ezzel a t őke vagy a szavazati 
jogok általa birtokolt hányada  elérné vagy meghaladná a 20%-ot, 33%-ot vagy 50%-
ot, illetve ha ezáltal a hitelint ézet a leányvállalatává válna. 
A (2) bekezdés rendelkezéseinek  sérelme nélkül, az ille tékes hatóságoknak az els ő 
⌦ és második albekezdésekben ⌫ albekezdésben  előírt értesítés id őpontjától 
számítva legfeljebb három hónap áll rendelkezésre, hogy kifogást emeljenek az ilyen tervvel szemben, amennyiben, tekintettel a hitelintézet megbízható és körültekint ő 
vezetése biztosításának szükségességére, nincsenek meggy őződve az els ő 
albekezdésben említett  ⌦ érintett ⌫ személy alkalmasságáról. Ha az illetékes 
hatóságok nem emelnek kifogást ⌦ a ⌫ az első albekezdé sben említett  tervvel 
szemben, meghatározhatják végrehajtásának végs ő határidejét. 
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk 3. pont 
(kiigazított szöveg) 
2. Amennyiben az (1) bekezdésben említett részesedést ⌦ megszerezni kívánó 
személy ⌫ egy másik tagállamban engedélyezett hitelintézet, biztosítóintézet vagy 
befektetési vállalkozás, illetve egy másik tagállamban engedélyezett hitelintézet, biztosítóintézet vagy befekt etési vállalkozás anyavá llalata vagy egy másik 
tagállamban engedélyezett hitelintézetet, biztosítóintézetet vagy befektetési vállalkozást ellen őrző természetes vagy jogi személy szerzi meg, és amennyiben az 
ügylet következményeként az a ⌦ hitelintézet ⌫ vállalkozás
, amelyben a vev ő 
részesedés megszerzésére tesz ajánlatot a vev ő leányvállalatává válna, illetve a vev ő 
ellenőrzése alá kerülne, az ügylet vizsgálatához ⌦ lefolytatandó ⌫ le kell folytatni  
a ⌦ 15. cikk ⌫ 12. cikkben említett  ⌦ szerinti ⌫ előzetes konzultációt . 
 
HU 56   HU  
Ð 2000/12/EK 16. cikk (3) 
bekezdés 
20. cikk 
3. Egy hitelintézetben fennálló közvetlen vagy közvetett befolyásoló részesedést elidegeníteni 
szándékozó természetes vagy jogi személyekt ől a tagállamok megkövetelik, hogy az illetékes 
hatóságokat el őzetesen tájékoztassák, közölve az elidegeníteni kívánt részesedés nagyságát. 
Hasonlóképpen tájékoztatni köteles az ilyen személy az illetékes hatóságokat, amennyiben 
befolyásoló részesedésének olya n csökkentését tervezi, hogy a t őke vagy a szavazati jogok 
általa birtokolt hányada 20%, 33% vagy 50% al á süllyedne, illetve ha ezáltal a hitelintézet 
megszűnik a leányvállalata lenni. 
 
Ð 2000/12/EK 16. cikk (4) -(6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
21. cikk 
14. A hitelintézet, amint tudomására jut,  tájékozt atja az illetékes hatóságokat  ⌦ a 
tudomására jutott, ⌫ a tőkéjét érint ő minden olyan részesedésszerzésr ől, illetve -
elidegenítésr ől, amelynek következtében a részesedés ⌦ a 19. cikk (1) 
bekezdésében és 20. cikkében ⌫ az (1) és a (3) bekezdésben  említett 
küszöbértékeket meghaladj a vagy azok alá csökken, ⌦ tájékoztatja az illetékes 
hatóságokat az olyan részesedésszerzésr ől, illetve -elidegenítésr ől. ⌫ 
A hitelintézetek továbbá évente legalább egyszer tájékoztatják az illetékes 
hatóságokat a befolyásoló rész esedéseket birtokló részvé nyesek, illetve tagok nevér ől 
és az általuk birtokolt részesedések nagys ágáról, amint az például a részvényesek, 
illetve tagok éves közgy űlésein vagy a t őzsdén jegyzett vállalatokkal kapcsolatos 
rendeletek teljesítése sorá n kapott információkból kit űnik. 
25. A tagállamok megkövetelik, hogy amennyiben ⌦ a 19. cikk (1) bekezdésében ⌫ 
az (1) bekezdésben  említett személyek által gyakorolt befolyás várhatóan az 
intézmény megbízható és körültekint ő vezetésének rovására érvényesülhet, az 
illetékes hatóságok meghozzák a szükséges  intézkedéseket az ilyen helyzet 
megszűntetése érdekében. Ezek az intézkedések jelenthetnek például  ideiglenes 
intézkedéseket, az igazgatókkal és a vezet őkkel szemben elrendelt szankciókat, vagy 
az illető részvényesek vagy tagok által birtokolt részvényekhez kapc solódó szavazati 
jogok gyakorlásának felfüggesztését. 
Hasonló intézkedések alkalmazandók azokra a természetes vagy jogi személyekre, 
akik vagy amelyek nem teljesítik ⌦ a 19. cikk (1) bekezdésében ⌫ az (1) 
bekezdésben  megállapított el őzetes tájékoztatási kötelezet tségüket. Ha egy tulajdoni 
részesedést az illetékes hatóságok kifogása  ellenére szereznek meg, a tagállamok, 
tekintet nélkül minden egyéb meghozandó szankcióra, gondoskodnak a megfelel ő 
szavazati jogok felfüggesztésér ől, vagy a leadott szav azatok érvénytelenségér ől, 
illetve érvénytelenítésének lehet őségéről. 
 
HU 57   HU 36. ⌦ ⌫A befolyásoló részesedés és az e cikkben ⌦ említett, ⌫ a tulajdoni hányadra 
vonatkozóan megállapított többi küszöbé rték meghatározásához a 88/627/EGK 
irányelv 7. cikkében  ⌦ 2001/34/EK irányelv 92. cikkében ⌫ említett szavazati 
jogokat kell figyelembe venni. 
 
Ð 2000/12/EK 17. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
22. cikk 
Eljárások és bels ő ellenőrzési mechanizmusok  
1. A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai megkövetelik, hogy minden 
hitelintézetnek  megbízható igazgatási és számviteli eljárásokkal, valamint megfelel ő 
belső ellenőrzési mechanizmusokkal rendelkezzen. Ö megbízható vállalatirányítási 
rendszerrel rendelkezzen, amely áttekinthet ő szervezeti felépítést, egymástól jól 
elhatárolt, átlátható és következetes felel ősségi köröket, hatékony eljárásokat a 
jelenlegi vagy esetlegesen felmerül ő kitettségekhez kapcsolódó kockázatok 
azonosítására, kezelésére, felügyeletére és  jelentésére szolgáló, valamint megfelel ő 
belső ellenőrzési mechanizmusokat, beleértve megbízható adminisztratív és 
számviteli eljárásokat foglal magában.  
2. Az 1. cikkben említett rendszerek, eljárások és mechanizmusok átfogóak és 
arányosak a hitelintézet tevékenységeinek természetével, méretével és 
összetettségével. E teki ntetben figyelembe kell venni az V. mellékletben 
meghatározott technikai kritériumokat.  
 
Ð 2000/12/EK 
III. CÍM 
A LETELEPEDÉS  SZABADSÁGÁRA  ÉS A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS  
SZABADSÁGÁRA  VONATKOZÓ  RENDELKEZÉSEK 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 1. SZAKASZ HITELINTÉZETEK  ⌫  
 
Ð 2000/12/EK 18. cikk (kiigazított 
szöveg) 
23. cikk 
Hitelintézetek  
 
HU 58   HU A tagállamok gondoskodnak arról, hogy terüle tükön az I. mellékletben felsorolt 
tevékenységeket ⌦ a 25. cikk, a 26. cikk (1)- (3) bekezdése, a 28. cikk (1) és (2) bekezdése és 
a 29-37. cikkek ⌫ 20. cikk (1) -(6) bekezdése, a 21. cikk (1) és (2) bekezdése és a 22. cikk  
értelmében fióktelep létesítésével vagy szolgá ltatásnyújtás útján, egy másik tagállam illetékes 
hatóságai által engedélyezett és  felügyelt bármely hitelintézet folytathassa, feltéve, hogy 
ezekre a tevékenységekre az engedély kiterjed. 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 2. SZAKASZ PÉNZÜGYI INTÉZETEK  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 19. cikk (1) és (3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
24. cikk 
Pénzintézetek  
1. A tagállamok továbbá gondoskodnak arról,  hogy területükön az I. mellékletben 
felsorolt tevékenységeket ⌦ a 25. cikk, a 26. cikk (1)-(3) bekezdése, a 28. cikk (1) 
és (2) bekezdése és a 29-37. cikkek ⌫ 20. cikk (1) -(6) bekezdése, a 21. cikk (1) és 
(2) bekezdése és a 22. cikk  értelmében fióktelep létesítésével vagy 
szolgáltatásnyújtás útján folytathassa bá rmely, egy másik tagállamból származó 
pénzügyi vállalkozás, ak ár hitelintézet leá nyvállalata, akár két vagy több h itelintézet 
közös tulajdonában lév ő leányvállalat, amelynek alapító okirata és a Alapszabálya 
lehetővé teszi az említett tevékenységek folytatását, és amely megfelel a következ ő 
feltételek mindegyikének: 
(a) az anyavállalatnak vagy anyavállalat oknak hitelintézeti engedéllyel kell 
rendelkezni abban a tagállamban, amelynek joga a ⌦ pénzügyi 
intézményre ⌫ leányvállalatra  nézve irányadó, ; 
(b) a szóban forgó tevékenységeket ténylegesen ugyanannak a tagállamnak a 
területén kell folytatni, ; 
(c) az anyavállalatnak vagy anyavállalatoknak a ⌦ pénzügyi intézmény ⌫ 
leányvállalat  tőkéjében fennálló részvényekhez kapcsolódó szavazati jogok 
90%-át vagy annál nagyobb hányadát kell birtokolni, 
(d) az anyavállalatnak vagy anyavállalat oknak biztosítaniuk kell az illetékes 
hatóságokat a ⌦ pénzügyi intézmény ⌫ leányvállalat  körültekint ő vezetése 
felől, és a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságainak hozzájárulásával 
nyilatkozniuk kell arról, hogy egyetemlegesen garantálják a ⌦ pénzügyi 
intézmény ⌫ leányvállalat  kötelezettségvállalásait, 
(e) az anyavállalat vagy az anyavállalatok mindegyikének  összevont felügyeletét, 
az ⌦ V. cím, 4. fejezete, 1 szakaszának ⌫ 52-56. cikknek  megfelel ően, 
különösen a szóban forgó tevékenységekr e, és különösen a szolvencia ráta 
számítás tekintetében, a nagykockázatok ellen őrzésére és ⌦ a 120. ⌫ az 5 0. 
 
HU 59   HU cikkben meghatározott rés zesedésszerzési korlátra vona tkozóan ténylegesen ki 
kell terjeszteni a ⌦ pénzügyi intézményre ⌫ leányvállalatra . 
E feltételek teljesülését a székhely szerinti tagállam illetékes ⌦ hatóságai 
ellenőrzik ⌫ hatóságainak kell ellen őrizniük , és az megfelelésr ől szóló igazolást a 
⌦ pénzügyi intézmény ⌫ leányvállalat  rendelkezésére ke ll bocsátaniuk, amely 
igazolás kötelez ő részét képezi a ⌦ 25. és 28. cikkben ⌫ 20. cikk (1) -(6) 
bekezdésében és a 21. cikk (1) és (2) bekezdésében  említett értesítésnek. 
A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai a ⌦ 10. cikk (1) bekezdésének, a 
19-22. cikknek, a 40. cikknek, a 42-52. cikknek és 54 ⌫ .az 5. cikk (3) 
bekezdésének és a 16., 17., 26., 28., 29., 30. és 32.  cikknek megfelel ően biztosítják a 
⌦ pénzügyi intézmény ⌫ leányvállalat  felügyeletét. 
 
Ð 2000/12/EK 19. cikk(6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
2. Ha egy ⌦ az (1) bekezdés els ő albekezdése szerinti ⌫ e cikk szerinti  pénzügyi 
vállalkozás többé nem felel meg az el őírt feltételeknek, a székhely szerinti tagállam 
értesíti a fogadó tagállam illetékes hatóságait, és a szóban forgó ⌦ pénzügyi 
intézmény ⌫ intézmény  által a fogadó tagállamban folytatott tevékenységek a 
fogadó tagállam jogszabályainak hatálya alá kerülnek. 
 
Ð 2000/12/EK 19. cikk(4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
3. Az ⌦ (1) és (2) bekezdésekben ⌫ ezen cikkben  említett rendelkezések 
hasonlóképpen alkalmazandók,  ⌦ az (1) bekezdés els ő albekezdése szerinti 
pénzügyi intézmény leányvállalataira. ⌫a szükséges módosításokkal, a 
leányvállalatokra . Különösképpen a „hitelintézet” kifejezés alatt kell „a 19. cikkben 
megállapított feltételeknek megfelel ő pénzüg yi vállalkozást”, az „engedély” kifejezés 
alatt pedig „alapító okirato t és alapszabályt” érteni.  
 
Ð 2000/12/EK 19. cikk (5) és (6) 
bekezdések (kiigazított szöveg) 
A 20. cikk (3) bekezdés második albekezdése a következ őképpen értend ő:  
 „A szé khely szerinti tagállam illetékes hatósá gai közlik a leányvállalat pénzügyi 
vállalkozás szavatolót őkéjének összegét, valamint az a nyavállalatának számító hitelintézet 
összevont (konszolidált) szolvenciamutatóját.”  
Ha egy e cikk szerinti pénzügyi vállalkozá s többé nem felel meg az el őírt feltételeknek, a 
székhely szerinti tagállam értesíti a fogadó tagállam illetékes hatóságait, és a szóban forgó 
intézmény által a fogadó tagállamban foly tatott tevékenységek a fogadó tagállam 
jogszabályainak hatálya alá kerül nek. 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 3. SZAKASZ A LETELEPEDÉS JOGÁNAK GYAKORLÁSA  ⌫ 
 
HU 60   HU  
Ð 2000/12/EK 20. cikk (1), (2) és 
(3) bekezdés (k iigazított szöveg) 
25. cikk 
A lete lepedés jogának gyakorlása  
1. Az a hitelintézet, amely egy másik tagálla m területén kíván fióktelepet létesíteni, 
értesíti a ⌦ székhelye szerinti tagállam ⌫ tagállamának  illetékes hatóságait. 
2. A tagállamok  megkövetelik  minden hitelintézett ől, amely fióktelepet kíván létesíteni 
egy másik tagállamban, hogy az (1) bekezdésbe n említett értesítési kötelezettségének 
teljesítése során a következ ő információkat bocs ássa rendelkezésre: 
(a) a tagállam megjelölése, amelynek te rületén fióktelep létesítését tervezi; 
(b) üzleti terv, amely megjelöli, többek között, a folytatni kívánt 
tevékenységfajtákat és a fióktelep szervezeti felépítését; 
(c) az a cím a fogadó tagállamban, amelyr ől az iratok beszerezhet ők; 
(d) a fióktelep vezetéséért felel ős személyek neve. 
3. Amennyiben az folytatni kívánt tevékenység eket figyelembe véve a székhely szerinti 
tagállam illetékes hatósága inak nincs okuk kételkedni a hitelintézet igazgatási 
felépítésének és pénzü gyi helyzetének megfelel ő voltában, a (2) bekezdésben 
említett információk kézhezvételét ől számított három hónapon belül közlik azokat a 
fogadó tagállam illetékes ható ságaival, és ennek megfelel ően tájékoztatják a 
hitelintézetet. 
A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai közlik a hitelintézet 
szavatolót őkéjének összegét és szolvenciamutatóját is. 
 
Ð 2000/12/EK 19. cikk (5) 
albekezdés (kiigazított szöveg) 
⌦ A második albekezdést ől eltérően, a 24. cikkben megállapított esetben ⌫„A a 
székhely szerinti tagállam illetéke s hatóságai közlik a leányvállalat  pénzügyi 
vállalkozás szavatolót őkéjének összegét, valamint az anyavállalatának számító 
hitelintézet összevont (konszolid ált) szolvenciamutatóját.” 
 
Ð 2000/12/EK 20. cikk (3) 
bekezdés harmadik albekezdése  
4. Amennyiben a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai megtagadják a (2) 
bekezdésben említett információk közlését a fogadó tagállam illetékes hatóságaival, a tájékoztatás megtagadását az összes információ kézhezvételét ől számított három 
hónapon belül megindokolják az érintett hitelintézetnek.  
 
HU 61   HU A tájékoztatás megtagadása vagy a válasz elmulasztása esetén a székhely szerinti 
tagállam bíróságához lehet fordulni. 
 
Ð 2000/12/EK 20. cikk (4) -(7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
26. cikk 
14. Miel őtt a hitelintézet fióktelepe megkezdi tevékenységét, a fogadó tagállam illetékes 
hatóságai a ⌦ 25. cikkben ⌫ (3) bekezdésben  említett információk kézhezvételét ől 
számított két hónapon belül, ⌦ az 5. szakasznak ⌫ a 22. cikknek  megfelel ően 
előkészítik a hitelintézet fe lügyeletét, és szükség es etén megnevezik azokat a 
feltételeket, amelyeket a szóban forgó te vékenységek folytatása során a fogadó 
tagállamban a közjó érdekében be kell tartani. 
25. A fogadó tagállam illetékes hatóságaitól származó értesítés kézhezvételekor, vagy 
abban az esetben, ha az  (14) bekezdés által bi ztosított határid ő anélkül telik le, hogy 
ilyen értesítés érkezett volna, a fióktelepe t létre lehet hozni, és az megkezdheti 
tevékenységét. 
36. Abban az esetben, ha a ⌦ 25. cikk b), c) vagy d) pontja ⌫(2) bekezdés b), c) vagy 
d) pontja  alapján közölt bármelyik adatban vá ltozás következik be, a hitelintézet 
legalább egy hónappal a változás végrehajtását megel őzően írásban értesíti a 
székhely szerinti tagállam és a fogadó ta gállam illetékes hatóságait a szóban forgó 
változásról, abból a célból, hogy lehet ővé tegyék a székhely szerinti tagállam 
illetékes hatóságai számára, hogy a ⌦ 25. cikk ⌫ (3) bekezdés  alapján határozatot 
hozzon, valamint a fogadó tagállam illetékes hatóságai számára, hogy a  az ⌦ ezen 
cikk ⌫ (14) bekezdése  alapján a változtatásr ól határozatot hozzon. 
47. Azokat a fióktelepeket, am elyek 1993. január 1-jét megel őzően a fogadó tagállamok 
hatályos rendelkezéseivel összhangban kezdték meg tevékenységüket, úgy kell 
tekinteni, mintha ⌦ a 25. cikkben és ⌫ az ⌦ ezen cikk ⌫ (1) ⌦ és (2) ⌫ -(5) 
bekezdésé ben meghatározott eljárást alkalmazták volna rájuk. A fent említett  
⌦ Ettől az ⌫ időponttól kezd ődően ezekre a fióktelepekre a (6)  ⌦ az ezen cikk 
(3) ⌫ bekezdése , valamint a ⌦ 23. cikk 2. és 5. szakasz és a 43. cikk ⌫ 18., 19., 
22. és 29. cikk  szabályai vonatkoznak. 
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (3) 
zárórendelkezés 
27. cikk 
egyetlen fióktelepnek tekintend ő valamennyi üzletviteli hely, amelyet ugyanabban a 
tagállamban létesített egy olya n hitelintézet, amelynek székhelye egy másik tagállamban van; . 
 
HU 62   HU  
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 4. SZAKASZ  A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS  SZABADSÁGÁNAK  
GYAKORLÁSA  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 21. cikk (kiigazított 
szöveg) 
28. cikk 
A szolgáltatásnyújtás szabadságának gyakorlása  
1. Minden olyan hitelintézet, amely els ő alkalommal kíván a szolgáltatásnyújtás 
szabadsága alapján tevékenységet folytatni egy másik tagállam területén, értesíti székhely szerinti tagállamának illetékes hatóságait azokról az I. mellékletben felsorolt tevékenységekr ől, amelyeket folytatni szándékozik. 
2. A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai az (1) bekezdésben ⌦ előírt ⌫ 
említett
 értesítés kézhezvételét ől számított egy hónapon belül megküldik azt a 
fogadó tagállam illetékes hatóságainak. 
3. Ez a cikk nem érinti az 1993. január 1-jét megel őzően szolgáltatásokat nyújtó 
hitelintézetek álta l szerzett jogokat. 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 5. SZAKASZ  A FOGADÓ  TAGÁLLAM  ILLETÉKES  
HATÓSÁGAINAK  HATÁSKÖRE  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
29. cikk 
A fogadó tagállam illetéke s hatóságainak hatásköre  
1.A fogadó tagállamok statisztikai célokból el őírhatják, hogy minden hitelintézet, amely 
területükön fiókteleppel rendelk ezik, az érintett foga dó tagállamok illeték es hatóságainak 
rendszeresen beszámoljon a fogadó tagá llamban folytatott tevékenységeir ől. 
A ⌦ 41. ⌫ 27. cikkben rájuk rótt kötelezettségek te ljesítése érdekében a fogadó tagállamok 
előírhatják, hogy a más tagállamokból származó hitelintézetek fiókt elepei bocsássák 
rendelkezésre ugyanazokat az információkat, mint amelyeket ugyanebb ől a célból a nemzeti 
hitelintézetekt ől igényelnek. 
 
HU 63   HU  
Ð 2000/12/EK 22. cikk (2) -(4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
30. cikk 
12. Amennyiben a fogadó tagállam illeté kes hatóságai megállapítják, hogy egy 
hitelintézet, amely a terüle tükön fiókteleppel rendelkezik  vagy szolgáltatást nyújt, 
nem felel meg az ezen irányelvnek a f ogadó tagállam illetékes hatóságainak 
hatáskörér ől szóló rendelkezései alapján a tagá llamban elfogadott jogszabályoknak, 
ezek a hatóságok elrendelik, hogy az érintett ⌦ hitelintézet ⌫ intézmény  szűntesse 
meg a jogellenes állapotot. 
23. Ha az érintett hitelintézet elmulasztja a sz ükséges intézkedések megtételét, a fogadó 
tagállam illetékes hatóságai tájékoztatják err ől a székhely szerinti tagállam illetékes 
hatóságait.  
A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai a lehet ő leggyorsabban megtesznek 
minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az érintett ⌦ hitelintézet ⌫ 
intézmény  véget vessen a jogellenes állapot nak. Az intézkedések természetér ől 
tájékoztatni kell a fogadó tagállam illetékes hatóságait. 
34. Ha a székhely szerinti tagállam által tett intézkedések ellenére, vagy mert az ilyen 
intézkedések nem bizonyulnak megfelel őnek, illetőleg nem állnak a szóban forgó 
tagállam rendelkezésére, ⌦ a hitelintézet ⌫ az intézmén y továbbra is megsérti az  
(2) ⌦ (1) ⌫ bekezdésben említett, a fogadó tagállamban hatályos jogszabályokat, 
ez utóbbi állam a székhely szerinti tagá llam illetékes hatósága inak tájékoztatását 
követően megfelel ő intézkedéseket hozhat a további  szabálytalansá gok elkerülése 
vagy megbüntetése érdekében, és szüks ég esetén megakadályozhatja, hogy ⌦ a 
hitelintézet ⌫ az intézmény  további ügyleteket kezdeményezzen a tagállam 
területén. A tagállamok bizt osítják, hogy területükön az intézkedésekhez szükséges 
jogi iratokat kikézbes ítsék a hitelintézeteknek. 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
31. cikk 
5.Az (1)-(4) bekezdés  ⌦ A 29. és 30. cikk ⌫ rendelkezései nem érintik a fogadó 
tagállamoknak azt a jogkörét, hogy megfelel ő intézkedéseket hozzanak a területükön 
elkövetett, a közjó érdekében elfogadott jogszabályokba ütköz ő szabálytalanságok 
megakadályozása vagy büntetése érdekébe n. Ez magában foglalja annak lehet őségét is, hogy 
a szabálysért ő hitelintézeteket megakadályozzák a bban, hogy bármilyen további ügyletet 
kezdeményezzenek a fogadó állam területén. 
 
HU 64   HU  
Ð 2000/12/EK 22. cikk (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
32. cikk 
6. A (3), (4) és (5) beke zdés ⌦ 30. cikk (2) és (3) bekezdés, vagy a 31. cikk ⌫ alapján 
elfogadott, bírságot vagy a szolgáltatás nyújtás szabadságára vonatkozó korlátozásokat 
alkalmazó minden intézkedést megfelel ően meg kell indokolni, és közölni kell az érintett 
hitelintézettel. Minden ilyen int ézkedéssel szemben élni lehet a bírósághoz fordulás jogával 
azon tagállam bíróságánál, amelynek hatóságai azt meghozták. 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
33. cikk 
7. Szükséghelyzet esetén a fogadó tagállam illetékes hatóságai a ⌦ 30. cikkben ⌫ (2), (3) és 
(4) bekezdésben  előírt eljárás lefolytatását megel őzően, a betétesek, befektet ők és a 
szolgáltatásokban részesül ő egyéb személyek érdekeinek védelmében megteszik a szükséges 
óvintézkedéseket. A Bizottság és a többi ér intett tagállam illetékes hatóságait a lehet ő 
leghamarabb tájékoztatni kell ezekr ől az intézkedésekr ől. 
Az érintett tagállamok illetékes hatóságaival történ ő konzultációt követ ően a Bizottság úgy 
határozhat, hogy a szóban forgó tagállamnak ezeket az intézkedéseket módosítania kell, vagy azokat hatályon kívül kell helyeznie. 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
34. cikk 
8.A fogadó tagállamok az irányelv  által rájuk ruházott hatás köröket a területükön elkövetett 
szabálytalanságok megakadályozását  vagy büntetését célzó megfelel ő intézkedések 
meghozatalával gyakorolhatják. Ez magában foglalja annak a lehet őségét is, hogy 
megakadályozzák ⌦ a hitelintézeteket ⌫ az intézményeket  abban, hogy területükön további 
ügyleteket kezdeményezzenek. 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (9) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
35. cikk 
9.Az engedély visszavonása esetén a fogadó tagállam illetékes hatóságait tájékoztatni kell, és 
azok megteszik a szükséges intézkedéseket , hogy megvédjék a betétesek érdekeit, és 
megakadályozzák az érintett ⌦ hitelintézetet ⌫ intézményt  abban, hogy további ügyleteket 
kezdeményezzen a területükön. 
 
HU 65   HU  
Ð 2000/12/EK 22. cikk (10) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
36. cikk 
10.A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azon esetek a számáról és jellegér ől, amelyekben 
a ⌦ 25. és 26. cikk ⌫ 20. cikk (1) -(6) bekezdése  alapján elutasításra került sor, vagy 
amelyekben e cikk (4) bekezdésének  ⌦ a 30. cikk (3) bekezdésének ⌫ megfelel ően hoztak 
intézkedéseket. 
 
Ð 2000/12/EK 22. cikk (11) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
37. cikk 
11..Ennek a cikknek egyik rendelkezése sem gátolja  ⌦ Ez a szakasz nem gátolja ⌫ meg 
azokat a hitelintézeteket, amelyeknek a központi irodája más tagállamban van, hogy 
szolgáltatásaikat a fogadó tagállamban az össz es rendelkezésre álló kommunikációs eszköz 
segítségével hirdessék, betartva a közjó érdeké ben elfogadott, az ilyen reklámozás formájára 
és tartalmára nézve irányadó jogszabályokat. 
 
Ð 2000/12/EK 
IV. CÍM 
HARMADIK  ORSZÁGOKKAL  VALÓ  KAPCSOLATOK 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 1. SZAKASZ  HARMADIK  ORSZÁGBELI  VÁLLALKOZÁSOKRA  
VONATKOZÓ  BEJELENTÉS  ÉS A PIACRAJUTÁS  FELTÉTELEI  
EZEKBEN  AZ ORSZÁGOKBAN  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 23. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Harmadik országbeli vállalkozások leányvállalatai nak bejelentése és a pi acrajutás feltételei 
ezekben az országokban  
1. A tagállamok illetékes hatósága i tájékoztatják a Bizottságot és más tagállamok 
illetékes hatóságait:  
a) olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalat engedélyezésér ől, amelynek egy 
vagy több anyavállalata harmadik ország joga által szabályozott ; 
 
HU 66   HU b) amennyiben ilyen anyavállalat tulajdonr észt szerez egy közösségi hitelintézetben, 
és ezáltal ez utóbbi annak leányvállalatává válna . 
Olyan közvetlen vagy közvetett leányvá llalat engedélyezésekor, amelynek egy vagy 
több anyavállalata harmadik or szág joga által szabályozo tt, a csoport szerkezetét is 
pontosan meg kell határozni abban az értesí tésben, amelyet az illetékes hatóságok a 
11. cikk szerint a Bizottságnak megküldenek.  
2. A tagállamok tájékoztatják a Bizottsá got minden olyan általános nehézségr ől, amely 
a hitelintézeteik harmadik országokban történ ő letelepedésük vagy 
banktevékenységük ottani folytatása során felmerült.  
3. A Bizottság rendszeresen jelentést készít harmadik országok közösségi 
hitelintézetekkel szembeni bánásmódjáról, a (4) és (5) bekezdésben említett 
szempontok szerint, a letelepedéssel és a ba nktevékenység folytatá sával, valamint a 
harmadik országbeli hitelintézetekben történ ő részesedésszerzéssel kapcsolatb an. A 
Bizottság a jelentést a Tanácsnak a megfelel ő javaslatokkal együtt nyújtja be.  
4. Ha a (3) bekezdésben említett jelentések, vagy egyéb információk alapján a 
Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy harmadik  ország a közösségi hitelintézetek 
számára nem bizt osítja a tényleges piacrajutás lehet őségét olyan mértékben, mint 
amilyen mértékben a Közösség biztosítja  a szóban forgó harmadik országbeli 
hitelintézetek tényleges piacraj utását, a Bizottság javaslat ot tehet a Tanácsnak olyan 
mandátum megadására, amely al apján tárgyalásokat kezdeményezhet a közösségi 
hitelintézetek számára arányos versenylehet őségek elérése céljából.  A Tanács 
minősített többséggel határoz.  
5. Minden olyan esetben, amikor a (3) bekezdésben említett jelentések, vagy egyéb 
információk alapján  a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a közösségi hitelintézetek 
harmadik országban nem részesülnek olyan nemzeti bánásmódban, amely a hazai 
hitelintézetek s zámára elérhet őkkel azonos versenylehet őségeket kínál, és nem 
biztosítják a haték ony piacrajutás feltéte leit, a Bizottság tárgyalásokat 
kezdeményezhet a helyzet orvoslása érdekében.  
6. Az első albekezdésben ismertetett körülménye k esetén, a tárgyalások megindításán 
túl, a 60. cikk (2) bekezdésben me gállapított eljárásnak megfelel ően arról is bármikor 
határoz ni lehet, hogy a tagállamok illetékes ha tóságainak korlátoznuk kell vagy fel 
kell függeszteniük a hatá rozat meghozatalának id őpontjában függ őben lévő, és a 
jövőbeni kérelmekre vonatkozó azon döntései ket, amelyek engedélyezésre és a 
szóban forgó harmadik or szág joghatósága alatt álló  közvetlen vagy közvetett 
anyavállalatok részesedésszerzésére vonatkoznak.  Az említett intézkedések 
időtartama nem haladhatja meg a három hónapot.  
A három hónapos id őszak lejárta el őtt és a tárgyalások eredményeinek tükrében, a 
Tanács, a Bizottság javaslata alapján eljárva, min ősített többséggel határozhat az 
intézkedések fenntartásáról.  
6. Valahányszor a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a 39. cikk (4) és (5) bekezdésében leírt 
helyzetek valamelyike áll fe nn, kérésére a tagállamok tá jékoztatják:  
 
HU 67   HU (a) minden olyan közvetlen vagy közvetett leányvállalatra vonatkozó engedély 
iránti kérelemr ől, amelynek egy vagy több anyavá llalatát a szóban forgó harmadik 
ország joga szabályozza;  
(b) ha a 16. cikknek megfelel ően olyan tájékoztatást kaptak,  amely szerint ilyen 
vállalkozás részesedés t szándékozik szerezni egy köz össégi hitelintézetben úgy, hogy 
ez utóbbi annak leá nyvállalatává válna.  
Ez a tájékoztatási kötelezettség megsz űnik, ha a harmadik országgal létrejön a 
megállapodás, amelyre a (4) és (5) bekezdés utal, vagy ha az (5) bekezdés második 
és harmadik albekezdésében említett intézkedések hatályukat vesztik.  
7. Az e cikk értelmében hozott intézkedés eknek meg kell felelniük a hitelintézeti 
tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó, ké t- vagy többoldalú 
nemzetközi szerz ődések értelmében a Közösséget terhel ő kötelezettségeknek.  
 
ê 2000/12/EK 24. cikk (kiigazított 
szöveg)  
Î2004/xx/EK irányelv 3.7. pont 
38. cikk 
A Közösségen kívüli székhellyel rendelkez ő hitelin tézetek  
1. Tevékenységük megkezdésekor vagy folytatásakor a Közösségen kívüli központi 
irodával rendelkez ő hitelintézetek fióktelepeire a tagállamok nem alkalmaznak olyan 
rendelkezéseket, amelyek kedvez őbb bánásmódot eredményeznek, mint amelyben azoknak a 
hitelintézeteknek a fióktelepei  részesülnek, amelyek központ i irodája a Közösségben van. 
2. Az illetékes hatóságok beje lentenek a Bizottságnak és ⌦ az Európai 
Bankbizottságnak ⌫ minden olyan fiókengedélyt, amelyet a Közösségen kívüli központi 
irodával rendelkez ő hitelintézetek kaptak. 
3. Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a Szerz ődésnek megfelel ően egy vagy több harmadik 
országgal kötött megállapodásokban a Bizo ttság hozzájárulhat olyan rendelkezések 
alkalmazásához, amelyek a Közösségen kívüli központi irodával rendelkez ő hitelintézetek 
fióktelepei számára, a viszonosság elve alapján,  azonos bánásmódot biztosítanak a Közösség 
egész területén. 
 
Ø új szöveg 
2. SZAKASZ  
HARMADIK ORSZÁGBELI ILLETÉKES HATÓSÁGOKKAL VALÓ EGYÜTTM ŰKÖDÉS 
AZ ÖSSZEVONT (KONSZOLIDÁLT ) ALAPÚ FELÜGYELETET ILLET ŐEN 
 
HU 68   HU  
Ð 2000/12/EK 25. cikk (kiigazított 
szöveg) 
39. cikk 
1. Egy tagállam kérésére vagy saját kezdeményezéséb ől a Bizottság javaslatot tehet a 
Tanácsnak tárgyalások folytatására e gy vagy több harmadik országgal, hogy 
megállapodás szülessen az összevont (konszo lidált) alapú felügyelet gyakorlásának 
módját illet ően ⌦ az alábbiak vonatkozásában ⌫ : 
(a) olyan hitelintézetek felett, amel yek anyavállalatainak központi irodája 
harmadik országban van, és  
(b) olyan harmadik országbeli hitelintézetek felett, amelyek anyavállalatainak – 
akár hitelintézetek, akár pénzügyi ho ldingtársaságok – a Közösség területén 
található a központi irodájuk. 
2. Az els ő bekezdésben említett megállapodások célja különösen, hogy egyaránt  
biztosítsák ⌦ a következ őket ⌫ : 
(a) hogy a tagállamok illetékes hatóságai ho zzáférjenek az olyan hitelintézeteknek 
vagy pénzügyi holdingtársaságoknak az ös szevont pénzügyi he lyzetük alapján 
történő felügyeletéhez szükséges in formációkhoz, amelyek a Közösség 
területén helyezkednek el, és amelyek hitelintézeti vagy pénzügyi vállalkozás 
leányvállalatokkal rendelkeznek a Közössé g területén kívül, vagy részesedésük 
van ilyen intézményekben, és 
(b) hogy harmadik országok illetékes ható ságai hozzá tudjanak férni az olyan 
anyavállalatok felügyeletéhez szük séges információkhoz, amelyek központi 
irodája területükön található, és am elyek hitelintéze ti vagy pénzügyi 
vállalkozás leányvállalatokkal rendelkezn ek egy vagy több tagállam területén, 
vagy részesedésük van ilyen intézményekben. 
 
Ð 2004/xx/EK 3. cikk (8) 
bekezdés 
3. A Szerz ődés 300. cikke (1) és (2) bekezdésének  sérelme nélkül, a Bizottság — az 
európai bankbizottság segítségével—megvizsgálja az (1) bekezdésben említett tárgyalások kimenetelét és az ebb ől fakadó helyzetet. 
 
HU 69   HU  
Ð 2000/12/EK 
V. CÍM 
 
Ð 2000/12/EK 
Ö új szöveg 
A PRUDENCIÁLIS FELÜGYELET ÉS Ö A KÖZZÉTÉTEL  
ALAPELVEI ÉS GYAKORLATI ESZKÖZEI 
 
Ð 2000/12/EK 
1. FEJEZET 
A PRUDENCIÁLIS FELÜGYELET ALAPELVEI  
 
Øúj szöveg 
1. SZAKASZ  
A SZÉKHELY SZERINTI ÉS A FOGADÓ TAGÁLLAM HATÁSKÖRE  
 
Ð 2000/12/EK 26. cikk (kiigazított 
szöveg) 
40. cikk 
A székhely szerinti tagállam ellen őrzési hatásköre  
1. A hitelintézet prudenciá lis felügyelete, beleértve azoknak a tevékenységeknek a 
felügyeletét, amelyeket a szóban forgó intézmény a ⌦ 23. és 29. ⌫18. és 19.  
cikknek megfelel ően végez, a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságainak 
felelőssége, az ezen irányelvben foglalt olyan rendelkezések sérelme nélkül, amelyek 
a fogadó tagállam hatóságaira ruháznak kötelezettséget. 
2. Az (1) bekezdés nem akadályozza az e zen irányelv alapjá n végzett összevont 
(konszolidált) alapú felügyeletet. 
 
Ð 2000/12/EK 27. cikk (kiigazított 
szöveg) 
41. cikk 
A fogadó tagállam hatásköre  
 
HU 70   HU További egyeztetésig a fogadó tagállamok köt elezettsége marad, hogy a székhely szerinti 
tagállam illetékes ha tóságaival együttm űködve felügyeljék a hitelint ézeti fiókok likviditását.  
Az Európai Monetáris Rendszer meger ősítéséhez szükséges intézkedések sérelme nélkül a 
fogadó tagállamok továbbra is teljes kör ű felelősséget viselnek azokért az intézkedésekért, 
amelyek monetáris politikájuk vé grehajtásából következnek.  
Azon az alapon, hogy a hitelintézete t másik tagállamban engedélyezték, ezek az intézkedések 
nem rendelkezhetnek diszkriminatív vagy korlátozó jelleg ű bánásmódról. 
 
Ð 2000/12/EK 28. cikk 
42. cikk 
Felügyeleti együttm űködés  
Az érintett tagállamok illetékes  hatóságai szorosan együttm űködnek abból a célból, hogy 
felügyeljék az olyan hitelintéze tek tevékenységeit, amelye k azon a tagállamon kívül, 
amelyikben központi irodájuk van, más tagállamban vagy tagállamokban is m űködnek, 
különösen fióktelepek létesítése  révén. Az illetékes hatóságok kölcsönösen ellátják egymást 
az ilyen hitelintézetek ir ányítására és tulajdoni viszonyair a vonatkozó minden adattal, amely 
feltehetőleg megkönnyíti felügyeletüket és az engedélyezési feltételek vizsgálatát, továbbá 
minden olyan adattal, amely feltehet őleg megkönnyíti az intézmények figyelemmel kísérését, 
különös tekintettel a likviditásra, a szolve nciára, betétgaranciákra, a nagykockázatok 
vállalásának korlátozására, igazgatási és számviteli eljárásokra és bels ő ellenőrzési 
mechanizmusokra. 
 
Ð 2000/12/EK 29. cikk (kiigazított 
szöveg) 
43. cikk 
Másik tagállamban létesített fióktelepek helyszíni ellen őrzése  
1. A fogadó tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben egy másik tagállamban 
engedélyezett hitelintézet fióktelepen kere sztül folytat tevékenységet, a székhely 
szerinti tagállam illetékes hatóságai a fogadó tagállam illetékes hatóságainak el őzetes 
tájékoztatását követ ően maguk elvégezhessék, vagy az általuk erre a célra kijelölt 
személyek közvetítésével végrehajtathassák a ⌦ 42. ⌫ 28.  cikkben említett 
információk helyszíni ellen őrzését. 
2. A székhely szerinti tagállam illetékes hatóságai a fióktelepek ellen őrzése céljából 
szintén alkalmazhatják ⌦ a 141. cikkben ⌫ az 55. cikk (7) bekezdésében  
megállapított egyéb eljárások egyikét. 
3. Ez a cikk  ⌦ Az (1) és a (2) bekezdés ⌫ nem befolyásolja a fogadó tagállam 
illetékes hatóságainak azt a jogát, hogy az irányelv értelmében fennálló 
kötelezettségeik teljesítése érdekében helyszíni ellen őrzéseket végezzenek a 
területükön létesíte tt fióktelepeken. 
 
HU 71   HU  
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 2. SZAKASZ  ADATCSERE  ÉS HIVATALAI  TITOKTARTÁS  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (1) -(3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
44. cikk 
Adatcsere és hivatali titoktartás  
1. A tagállamok úgy rendelkeznek, hogy mi nden olyan személy, aki az illetékes 
hatóságoknak dolgozik vagy dolgozott, valami nt az illetékes hatóságok nevében 
eljáró könyvvizsgálók vagy szakért ők hivatali titoktartásra kötelezettek.  
⌦ ⌫Ez azt jelenti, hogy  Ssemmilyen bizalmas természet ű információt, amely 
hivatali kötelezettségeik telj esítése során esetleg a tudom ásukra jut, nem közölhetnek 
senkivel vagy semmilyen hatósággal, csak  olyan összefoglaló vagy egyesített 
formában, amelyb ől az egyes ⌦ hitelintézeteket ⌫ intézményeket  nem lehet 
azonosítani, a büntet őjog hatálya alá tartozó esetek kivételével.  
Mindazonáltal, ha egy hitelintézetet fizetésképtelennek nyilvánítottak, vagy 
kényszerfelszámolására kerül sor, az a bizalmas természet ű információ, amely nem 
érinti a hitelintézet megmentésére  irányuló kísérletekben résztvev ő harmadik feleket, 
kiadható a polgári jogi vagy kere skedelmi jogi eljárás során.  
2. Az (1) bekezdés nem akadályozza a különböz ő tagállamok illetékes hatóságait 
abban, hogy ezen irányelvnek és más, a h itelintézetekre vonatkozó irányelveknek 
megfelelően adatot cseréljenek. Az így továbbított információra is az (1) 
bekezdésben megjelölt hivatali t itoktartási feltételek vonatkoznak. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
45. cikk 
4.Az (1)  vagy (2) bekezdés  ⌦ A 44. cikk ⌫ alapján bizalmas információkhoz jutó illetékes 
hatóságok ezt az információt kizárólag hivatali kötelességük ellátása so rán használhatják fel 
⌦ , csak a következ ő célokra ⌫ : 
(a) hogy ellen őrizzék a hitelintézeti tevékenység  megkezdésére vonatkozó feltételek 
betartását és megkönnyíts ék az ilyen üzletszer ű tevékenység elkülönített vagy összevont 
(konszolidált) alapú megfigyelését, különös tekintettel a likviditás, a szolvencia, a 
nagykockázatok vállalásának megfigyelésére, az igazgatási és számviteli eljárásokra, és a 
belső ellenőrzési mechanizmusokra; ,vagy  
(b) szankciók alkalmazása céljából;, vagy  
 
HU 72   HU (c) az illetékes hatóság határozatával szembe ni közigazgatási fellebbviteli eljárásban;, 
vagy  
(d) a 33.  ⌦ az 55. cikk ⌫ értelmében vagy az ezen irányelvben és a hitelintézetek 
területén elfogadott más irányelvekben megh atározott egyedi rendelkezések értelmében 
kezdeményezett bírósági eljárásokban. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
46. cikk 
3. A tagállamok csak azzal a feltétellel köthetnek adatcserér ől szóló együttm űködési 
megállapodásokat harmadik országok illetékes hatóságaival, vagy ⌦ a 47. cikk és a 48. cikk 
(1) bekezdésében ⌫ az (5) és (6) bekezdésben  meghatározott harmadik országbeli 
hatóságokkal vagy szervekkel, hogy a továbbított  adatokra olyan hi vatali titoktartási 
garanciák vonatkoznak, amelyek legalább az  e cikkben említett garanciákkal egyenérték űek. 
A szóban forgó információcserének az említett hatóságok vagy szervek felügyeleti feladatainak ellátását kell szolgálnia. 
Amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, nem továbbítható azoknak az 
illetékes hatóságoknak a kifejeze tt hozzájárulása nélkül, amelyek a szóban forgó információt 
átadták, továbbá ez utóbbi esetben is kizáró lag olyan célokból adható ki, amelyekhez az 
említett hatóságok hozzájárultak. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
47. cikk 
5. Az (1) és (4) bekezdés  ⌦ A 44. cikk (1) bekezdése és a 45. cikk ⌫ nem zárja ki a 
tagállamon belüli információcsere lehet őségét, ha ugyanabban a tagállamban két vagy több 
illetékes hatóság van, valamint a tagállamok közötti információcserét az illetékes hatóságok és ⌦ az alábbiak között ⌫ : 
(a)
 olyan hatóságok között , amelyeket más pénzügyi intézm ények és biztosítótársaságok 
állami felügyeletével bíztak meg, t ovábbá a pénzpiacok felügyeletéért felel ős hatóságok 
között , 
(b) olyan szervek között , amelyek a hitelintézetek felszámolási és cs ődeljárásában, 
valamint más hasonló eljárásokban vesznek részt, 
(c) olyan személyek között , akik hitelintézetek és más pénzügyi intézmények törvényben 
előírt könyvvizsgálatát végzik, 
felügyeleti feladataik ellá tása és az olyan szerv ek tájékoztatása  során,  amelyek betétbiztosítási 
rendszereket m űködtetnek, és a továbbított információkra feladataik ellátásához van 
szükségük . 
 
HU 73   HU ⌦ ⌫⌦  Nem zárják ki az olyan szervek tájékoztatását, ⌫ amelyek betétbiztosítási 
rendszereket m űködtetnek, és a továbbított információkra feladataik ellátásához van 
szükségük.  
⌦ ⌫⌦  Mindkét esetben a ⌫ A kapott információra a ⌦ 44. cikk (1) bekezdésében ⌫ az 
(1) bekezdésben  megállapított ⌦ meghatározott ⌫ hivatali titoktartás feltételei vonatkoznak. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (6) és (7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
48. cikk 
16. Az (1) -(4) bekez dések  ⌦ A 44.-46. cikkek ⌫ ellenére a tagállamok 
engedélyezhetik az információcserét az illetékes hatóságok ⌦ és a következ ő 
hatóságok között ⌫ : 
(a) olyan hatóságok között , amelyek a hitelintézete k felszámolásában és 
csődeljárásában, valamint a más hasonló eljárásokban résztvev ő szervek 
ellenőrzéséért felel ősek; ; vagy  
(b) olyan hatóságok között , amelyek ellen őrzik a biztosítótársaságok, 
hitelintézetek, befekt etési vállalkozások és más pé nzügyi vállalkozások törvény 
által előírt könyvvizsgálatát végz ő személyeket. 
⌦ ⌫Azok  ⌦ Ilyen esetekben ⌫ a tagállamok,  amelyek az els ő albekezdés 
rendelkezéseit alkalmazzák , legalább a következ ő feltételek teljesülését megkövetelik  
⌦ követelik meg ⌫ : 
(a) az információ az els ő albekezdésben említett fel ügyeleti feladat ellátását 
⌦ kell, hogy ⌫ szolgálja, ; 
(b) az ezzel összefüggésben kapott információra ⌦ a 44. cikk (1) 
bekezdésében ⌫ az első bekezdésben  megállapított hivatali titoktartási 
⌦ feltételeket kell alkalmazni ⌫ feltételek vonatkoznak , 
(c) amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, az nem 
továbbítható a szóban forgó tájékoztatás t átadó illetékes hatóságok kifejezett 
hozzájárulása nélkül, és e hozzájárulás es etén is kizárólag abból a célból lehet 
továbbítani ezeket az információkat, amelyekhez az említett hatóságok hozzájárulásukat adták. 
A tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal azoknak a hatóságoknak a 
nevét, amelyek e bekezdés értelmében adatokat kaphatnak. 
27
. A z (1) -(4) bekezdést ől ⌦ A 44-46. cikkekt ől ⌫ függetlenül, a pénzügyi rendszer 
stabilitásának és integritásának er ősítése céljából a tagáll amok engedélyezhetik az 
információcserét az illetékes hatóságok és  a jogszabály alapján a társasági jog 
megsértésének felderítéséért és kivizsgálásáért felel ős hatóságok vagy szervek 
között. 
 
HU 74   HU ⌦ ⌫Azok  ⌦ Ilyen esetekben ⌫ a tagállamok,  amelyek az els ő albekezdés 
rendelkezéseit alkalmazzák , legalább a következ ő feltételek ⌦ teljesülését ⌫ 
megkövetelik  követelik meg: 
(a) az információ az els ő albekezdésben említett feladat ellátását szolgálja, ; 
(b) az ezzel összefüggésben kapott információra ⌦ a 44. cikk (1) 
bekezdésében ⌫ az első bekezdésben  megállapított hivatali titoktartási 
⌦ feltételeket kell alkalmazni ⌫ feltételek vonatkoznak , 
(c) amennyiben az információ egy másik tagállamból származik, az nem 
továbbítható a szóban forgó tájékoztatás t átadó illetékes hatóságok kifejezett 
hozzájárulása nélkül, és e hozzájárulás eset én is kizárólag abból a célból lehet 
továbbítani ezeket az információkat, amelyekhez az említett hatóságok hozzájárulásukat adták. 
Amennyiben egy tagállamban az els ő albekezdésben említett hatóságok vagy szervek 
felderítési vagy nyomozási feladataikat olya n személyek segítségével végzik, akiket 
különleges szakértelmükre tekintettel ebb ől a célból bíztak meg, és nem 
közszolgálati alkalmazottak, az els ő albekezdésben biztosított információcsere 
lehetősége rájuk is vonatkoztathat ó a második albekezdésben ⌦ meghatározott ⌫ 
kikötött
 feltételek mellett. 
A második albekezdés  harmadik francia bekezdésének  ⌦ albekezdés ⌫ 
végrehajtása érdekében az els ő albekezdésben említett hatóságok vagy szervek 
közlik az információt tovább ító illetékes hatóságokkal azoknak a személyeknek a 
nevét és pontos feladatkörét, aki knek az információt meg kell küldeni. 
A tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal azoknak a hatóságoknak 
vagy szerveknek a nevét, amelyek e ⌦ cikk ⌫ bekezdés  értelmében információt 
kaphatnak. 
A Bizottság 2000. december 31 -ig jelentést készít az e ⌦ cikkben ⌫ bekezdésben  szereplő 
rendelkezések alkalmazásáról. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
49. cikk 
8.Ez a cikk  ⌦ szakasz ⌫ nem akadályozza az illetékes hatóságot abban, hogy ⌦ továbbítsa 
a feladatuk ellátását szolgáló információkat ⌫ : 
(a) a központi bankoknak és más, monetáris hatósági min őségükben hasonló feladatokat 
ellátó szerveknek, ; 
(b) indokolt esetben egyéb, a fizetési rendszerek felügyeletéért felel ős állami 
hatóságoknak.,  
továbbítsa a feladatuk ellátását szolgáló információkat, és  Nnem gátolhatja meg az ilyen 
hatóságokat vagy szerveket sem  abban, hogy közöljék az illet ékes hatóságokkal az ilyen 
 
HU 75   HU jellegű információkat, minthogy azokra szükségük lehet a ⌦ 45. cikk ⌫ (4) bekezdés  
céljaiból.  
Az így megkapott információkra az e  cikkben  ⌦ a 44. cikk (1) bekezdésében ⌫ 
megállapított  ⌦ meghatározott ⌫ hivatali titoktartási feltételek vonatkoznak. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (9) 
bekezdés 1. és 2. albekezdés 
(kiigazított szöveg) 
50. cikk 
9. Azonkívül, az (1) és (4) bekezdésben  ⌦ A 44. cikk (1) bekezdésében és a 45. cikkben ⌫ 
említett rendelkezések ellenére, jogszabályban megállapított rendelkezések alapján a tagállamok engedélyezhetik bizonyos ad atok továbbítását a központi kormányzat 
apparátusának más hivatali szervei felé, am elyek a hitelintézetek, pénzügyi vállalkozások, 
befektetési szolgáltatások és biztosítóintézetek felügyeleténe k jogi szabályozásáért felel ősek, 
továbbá az ilyen szervek nevében eljáró felügyel őknek. 
Az ilyen információkat azonban csak abban az es etben lehet továbbítani , ha eme prudenciális 
ellenőrzés miatt erre szükség van. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (9) 
bekezdés harmadik albekezdése 
(kiigazított szöveg) 
51. cikk 
Mindazonáltal  aA tagállamok úgy rendelkeznek, hogy a ⌦ 44. cikk (2) bekezdése és a 47. 
cikk ⌫ (2) és (5) bekezdés  alapján kapott információkat, valamint a 29.  ⌦ 43. ⌫ cikk (1) 
és (2) bekezdésében említett helyszíni ellen őrzés útján nyert ⌦ információkat ⌫ adatokat  az 
e cikkben említett esetekben nem lehet továbba dni, csak az információt átadó illetékes 
hatóságok, valamint a helyszíni ellen őrzés helye szerinti tagállam illetékes hatóságainak 
kifejezett hozzájárulásával. 
 
Ð 2000/12/EK 30. cikk (10) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
52. cikk 
10.⌦ ⌫E cikk  ⌦ szakasz ⌫ nem akadályozza ⌦ a tagállamok illetékes hatóságait ⌫ az 
illetékes hatóságokat  abban, hogy ⌦ a 44-46. cikkekben ⌫ az (1) és (4) bekezdésben  
említett információt egy olyan elszámolóházzal vagy a nemzeti jogszabályok által elismert 
hasonló szervvel közöljék, amel y klíring, illetve elszámolási szolgá ltatásokat nyújt 
tagállamaik piacainak egyikén, amennyiben úg y ítélik meg, hogy az információ közlésére 
szükség van e szervek megfelel ő működésének biztosításához  a piaci szerepl ők mulasztásai 
vagy lehetséges mulasztásai miatt. Aa z ezzel összefüggésben kapott információra ⌦ a 44. 
 
HU 76   HU cikk (1) bekezdésében ⌫ az első bekezdésben  megállapított hivatali titoktartási  feltételeket 
kell alkalmazni  feltételek vonatkoznak ,  
A tagállamok ugyanakkor biztosítják, hogy a ⌦ 44. cikk (2) bekezdése ⌫ (2) bekezdés  
értelmében kapott információkat az e ⌦ cikkben ⌫ bekezdésben  meghatározott 
körülmények között ne lehessen felfedni az adatokat kiszolgáltató illetékes hatóságok 
kifejezett hozzájárulása nélkül. 
 
Øúj szöveg 
3. SZAKASZ  
AZ ÉVES ÉS ÖSSZEVONT BESZÁMOLÓK TÖRVÉNYESSÉGI ELLEN ŐRZÉSÉÉRT 
FELELŐS SZEMÉLYEK KÖTELESSÉGE  
 
Ð 2000/12/EK 31. cikk (kiigazított 
szöveg) 
53. cikk 
Az éves és összevont (konszolidál t) beszámolók törvényességi ellen őrzéséért felel ős 
személyek köte lezettségei  
1. A tagállamok legalább azt el őírják, hogy:  a 84/253/EGK ⌦ nyolcadik ⌫ tanácsi 
irányelv26értelmében engedéllyel rendelkez ő személy, aki a hitelintézetben a 
78/660/EGK ⌦ negyedik ⌫ tanácsi irányelv27 51. cikkében, vagy a 83/349/EGK 
tanácsi irányelv 37. cikkében, illetve a 85/611/EGK ⌦ tanácsi ⌫ irányelv28 31. 
cikkében meghatározott feladatot, vagy bármely más törvény által el őírt feladatot 
végez, köteles haladéktalanul jelenteni az illetékes hatóságoknak minden olyan, az 
intézménnyel  ⌦ a hitelintézettel ⌫ kapcsolatos tényt vagy döntést, amely e 
feladatok teljesítése során jutott tudomására,  
(a) azoknak a törvényi, rendeleti vagy közig azgatási rendelkezéseknek az érdemi 
megsértését jelentheti, amelyek megszabják az engedélyezésre vonatkozó feltételeket, vagy amelyek kifejezetten  a hitelintézeti tevékenység gyakorlását 
szabályozzák, vagy
; 
(b) befolyásolhatja a hitelintézet folyamatos m űködését, vagy ; 
(c) a beszámoló hitelesítésének megtagad ásához vagy fenntartások kifejezéséhez 
vezethet.;  
                                                 
26 HL L 126., 1984.5.12., 20.o. 
27 HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb a 1999/60/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 62., 
1999.6.26., 65. o.). 
28 HL L 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 95/26/EK irányelvvel módosított irányelv (HL L 168., 
1995.7.18., 7. o.). 
 
HU 77   HU ⌦ ⌫⌦  A tagállamok legalább biztosítják, ⌫ (b)  hogy ez a személy 
hasonlóképpen köteles jele nteni minden olyan tényt ⌦ vagy ⌫ és döntést, amely 
egy, az ⌦ első albekezdésben ⌫ a) pontban  leírt feladat végzése során olyan 
vállalkozásnál jut tudomására, amely az ellen őrzési viszonyból ered ően szoros 
kapcsolatban van azzal a hite lintézettel, amelyben az illet ő ⌦ azt ⌫ a fent említett  
munkáját végzi. 
2. Az (1) bekezdésben említett tények vagy döntések jóhiszem ű közlése az illetékes 
hatóságokkal a 84/253/EGK irányelv értelméb en felhatalmazott személyek részér ől 
nem képezi olyan adattovábbítási és  közzétételi korlátozások megszegését, 
amelyeket szerz ődés vagy törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezés ír el ő, 
és nem vonja maga után e személyek semminem ű felelősségre vonását. 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
⌦ 4. SZAKASZ AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK SZANK CIONÁLÁSI JOGKÖRE ÉS A 
BÍRÓSÁGHOZ FORDULÁS JOGA  ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 32. cikk (kiigazított 
szöveg) 
54. cikk 
Az illetékes hatóságok szankcionálási jogköre  
Az engedélyek visszavonására irányuló eljárások és a büntet őjogi rendelkezések sérelme 
nélkül, a tagállamok úgy rendelkeznek, hogy saját illetékes hatóságaik azokkal a 
hitelintézetekkel szemben vagy azoknak a hitelintézeteknek a tevékenységét ténylegesen 
ellenőrző személyekkel szemben, amelyek megszeg ik a tevékenységük felügyeletére vagy 
folytatására vonatkozó törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, olyan 
bírságokat szabhatnak ki , vagy olyan intézkedés eket hozhatnak, amelyek kifejezetten a feltárt 
jogsértések vagy azok okainak megszüntetésére irányulnak. 
 
Ð 2000/12/EK 33. cikk 
55. cikk 
A bírósághoz fordulás joga  
A tagállamok biztosítják, hogy a hitelintézette l kapcsolatos, az ezen irányelvvel összhangban 
elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatás i rendelkezések alapján hozott határozatok 
esetében érvényesüljön a bírósághoz fordulás joga. Ugyanez vonatkozik  azokra az esetekre, 
amelyekben az engedélyezési kérelem benyújtásátó l számított hat hónapon belül nem született 
határozat, noha a kérelem a hatályos rendelkezéseknek megfelel ően minden szükséges 
információt tartalmazott. 
 
HU 78   HU  
Ð 2000/28/EK1. cikk (2) bekezdés 
(kiigazított szöveg) 
33a. cikk  
A 2000/46/EK irányelv 3. cikke a hitelintézetekre vonatkozik.  
 
Ð 2000/12/EK 
2. FEJEZET 
A PRUDENCIÁLIS FELÜGYELE T GYAKORLATI ESZKÖZEI  
1. SZAKASZ  
SZAVATOLÓT ŐKE 
 
Ð 2000/12/EK 34. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
56. cikk 
Által ános elvek  
1.Valahányszor egy tagállam közösségi jogszabál yok végrehajtása céljából törvényi, rendeleti 
vagy közigazgatási rendelkezésben egy m űködő hitelintézet prudenciális felügyeletére 
vonatkozó rendelkezést hoz, amelyben a szavatolót őke kifejezést használja vagy annak 
fogalmára utalást tesz, ezt a kifej ezést vagy fogalmat összhangba hozza ⌦ az 57-61. 
cikkekben, valamint a 63-66. cikkekben ⌫ a (2), (3) és (4) be kezdésben, valamint a 35 -38. 
cikkben  adott meghatározással. 
 
Ð 2000/12/EK 34. cikk (2) 
bekezdés 1. albekezdés (kiigazított 
szöveg) 
57. cikk 
A ⌦ 66. ⌫ 38. cikkben megszabott korlátozások fenn tartásával, a hitelintézetek nem 
összevont (nem konszolidált) szavatolót őkéje a következ ő elemekből áll: 
(1a) a 86/635/EGK irányelv 22. cikke értelmében vett t őke, amennyiben azt 
befizették, hozzáadva a névértéken felü li befizetéseket, ugyanakkor kizárva a 
kumulált els őbbségi részvényeket; 
 
HU 79   HU (2b) a 86/635/EGK irányelv 23. cikke értelmében vett tartalékok és a végs ő 
eredmény felhasználásának köve tkeztében áthozott eredmény. A tagállamok 
csak akkor engedélyezhetik  az évközi nyereség beszám ítását a hivatalos döntés 
meghozatala el őtt, ha ezt a nyereséget  a kimutatások audit álásáért felel ős 
személyek ellen őrizték, és az illetékes hatóságok számára kielégít ően 
bebizonyosodott, hogy annak összegét a 86/635/EGK irányelvben kifejtett 
elveknek megfelel ően állapították meg, és  az mentes minden el őrelátható 
tehertől vagy osztaléktól ; 
(3c) a 86/635/EGK irányelv 38. cikke értelmében vett általános banki kockázatok 
fedezetére tartalékolt források; 
(4d) a 78/660/EGK irányelv 33. cikke értelm ében vett átértékelési tartalékok; 
(5e) a 85/635/EGK irányelv 37. cikkének (2) bekezdése értelmében vett 
értékhelyesbítések; 
(6f) a 35.  ⌦ 63. ⌫ cikk értelmében vett egyéb tételek; 
(7g) a szövetkezeti hitelintézetek tagjainak köt elezettségvállalásai és az alapként 
megszervezett bizonyos intézmények hitelfelvev őinek egyetemleges 
kötelezettségvállalásai, amint azokat a 36.  ⌦ 64. ⌫ cikk (1) bekezdése 
említi; 
(8h) a rögzített határid ős kumulált els őbbségi részvények és alárendelt kölcsönt őke, 
amint azokat a ⌦ 64. ⌫ 36. cikk (3) bekezdése említi. 
A következ ő tételek a ⌦ 66. ⌫ 38. cikknek megfelel ően levonandók:  
(9i) a hitelintézet által bi rtokolt saját részvénye k könyv szerinti értéken; 
(10j) a 86/635/EGK irányelv 4. cikk (9) beke zdése („Eszközök”) értelmében vett 
immateriális javak; 
(k11) a folyó pénzügyi év tárgyi veszteségei; 
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk (4) 
bekezdés a) pont (kiigazított 
szöveg) 
(l12) a tőke 10%-át meghaladó részesedések más hitelintézetekben és pénzügyi 
vállalkozásokban; 
(m13 ) egy hitelintézetnek a ⌦ 63. ⌫ 35. cikkben és a 36.  ⌦ 64. ⌫ cikk (3) 
bekezdésében említett alárendelt követelései és eszközei olyan hitelintézetek és pénzügyi vállalkozások vonatkozásába n, amelyekben a hitelintézet a t őke 10%-
át meghaladó mérték ű egyedi részesedé ssel rendelkezik; 
(n14
) részesedések más hitelintézetekbe n és pénzügyi vállalkozásokban t őkéjük 
10%-ának erejéig, a 35.  ⌦ 63. ⌫ cikkben és a 36.  ⌦ 64. ⌫ cikk (3) 
bekezdésében említett alárendelt követelések és eszközök az ezen albekezdésben
 12. és 13. pontjában  nem említett hitelintézetek és pénzügyi 
 
HU 80   HU vállalkozások vonatkozásában, amennyibe n az ilyen részesedések, alárendelt 
követelések és eszközök összege me ghaladja az adott hitelintézet ezen 
albekezdés 12 –16. ⌦ l)-p) ⌫ pontjában említett tételek levonása el őtti 
szavatolót őkéjének 10%-át; 
(o15) az 1. cikk (9)  ⌦ A 4. cikk (10) ⌫ bekezdése szerinti olyan részesedések, 
amelyekkel a hite lintézet a következ ő társaságokban rendelkezik: 
(i) a 73/239/EGK ⌦ első tanácsi ⌫ irányelv ⌦ 29 ⌫ 6. cikke, a 
79/267/EGK ⌦ első tanácsi ⌫ irányelv ⌦ 30 ⌫ 6. cikke, illetve a 
98/78/EK európai parlamen ti és tanácsi irányelv31 1. cikkének b) pontja 
szerinti biztosítóintézetek, 
(ii) a 98/78/EK irányelv 1. cikkének c) pontja szerinti viszontbiztosító 
intézetek, 
(iii) a 98/78/EK irányelv 1. cikkének i)  pontja szerinti viszontbiztosító 
intézetek; 
(p16) a hitelintézet érde kkörébe tartozó, 15.  o) pont szerinti vállalkozások 
tekintetében a hitelin tézet birtokában lev ő alábbi tételek: 
(i) a 73/239/EGK irányelv 16. cikkének (3) bekezdésében említett eszközök, 
(ii) a 79/267/EGK irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett eszközök. 
 
Øúj szöveg 
(q) Olyan hitelintézeteknél, amelyek a kock ázattal súlyozott kitettségértéket a 3. 
szakasz 2. alszakasza szerin t határozzák meg, a VII. melléklet 1. részének 34. 
bekezdése szerinti számításból ered ő negatív összegek és a VII. melléklet 1. 
részének 30. és 31. bekezdésével összhangban számított várható veszteség 
összegei;  
(r) Azon értékpapírosítási pozícióknak a IX. melléklet 4. része szerint számított 
kitettségi összege, amelyek az IX. melléklet 4. része szerint 1250 %-ban 
részesülnek.  
 
Ð 2000/12/EK 34. cikk (2) 
bekezdés utolsó mondat 
(kiigazított szöveg) (új szöveg) 
Ö új szöveg 
A ⌦ b) pont alkalmazásában a ⌫ tagállamok csak akkor engedélyezhetik az évközi 
nyereség beszámítását a hivatalos döntés meghozatala el őtt, ha ezt a nyereséget a 
kimutatások auditálásáért felel ős személyek ellen őrizték, és az illetékes hatóságok 
számára kielégít ően bebizonyosodott, hogy a nnak összegét a 86/635/EGK 
                                                 
29 ⌦ HL L 228., 1973.8.16., 3. o ⌫. 
30 ⌦ HL L 63., 1979.3.13., 1. o ⌫. 
31 HL L 330., 1998.5.12., 1.o. 
 
HU 81   HU irányelvben kifejtett elveknek megfelel ően állapították meg, és az mentes minden 
előrelátható tehert ől vagy osztaléktól; . 
Ö Abban az esetben, amikor a hitelintézet az értékpapírosítás kezdeményez ője, az 
értékpapírosított eszközökb ől származó jöv őbeni jövedelem t őkésítéséből származó 
és az értékpapírosítás pozícióinak hitelmin őségét javító nettó nyereségek nem 
képezik a (b) pontban megha tározott tétel részét.   
 
Ð 2002/87/EK 29. cikk (4) 
bekezdés b) pont (kiigazított 
szöveg) 
58. cikk 
Ahol egy másik hitelintézetben, pénzügyi vállalkozásban, biztosítóintézetben, illetve 
viszontbiztosító intézetben vagy bi ztosítási holdingtársaságban lév ő részesedések az érintett 
vállalkozás szervezeti átalakítás át vagy életben tartás át szolgáló pénzügyi támogatás céljából 
ideiglenesen vannak a hitelin tézet tulajdonában, az illetékes hatóság eltekinthet az  ⌦ l)-
p) ⌫ 12–16. pontban a levonásra vonatkozóan említett rendelkezések alkalmazásától. 
59. cikk 
Az 15. és a 16.  ⌦ o)-p) ⌫ pontban említett tételek levonásának alternatívájaként a 
tagállamok engedélyezhetik hitelintézeteik rész ére a 2002/87/EK irányelv I. mellékletében 
meghatározott 1., 2., illetve 3. módszer megfelel ő alkalmazását. Az 1. módszer (Számviteli 
konszolidáció) csak abban az esetben  ⌦ akkor ⌫ alkalmazható, ha az illetékes hatóság 
meggyőződött a konszolidáció hatálya al á vont vállalkozások integr ált irányításának és bels ő 
ellenőrzésének színvonaláról. A ki választott módszert az id ők folyamán következetesen kell 
alkalmazni. 
60. cikk 
A tagállamok rendelkezhetnek olyan módon, hogy a szavatolót őke önállóan történ ő számítása 
során a 3. fejezettel  ⌦ 4. fejezet, 1. szakaszával ⌫ összhangban összevont felügyelet, illetve 
a 2002/87/EK irányelvvel összhangban kiegészít ő felügyelet hatálya alá vont 
hitelintézeteknek ne m kell levonniuk az  12–16. ⌦ l)-p) ⌫ pontban említett, a hitelintézet 
által összevont, illetve kiegészít ő felügyelet hatálya alá tartoz ó hitelintézetekben, pénzügyi 
vállalkozásokban, biztosítóintézetekben, illetve viszontbiztosító intézetekben vagy biztosítási 
holdingtársaságokban bi rtokolt tételeket. 
Ezt a rendelkezést a közösség jogszabályok kal összehangolt vala mennyi prudenciális 
szabályra alkalmazni kell. 
 
HU 82   HU  
Ð 2000/12/EK 34. cikk (3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
61. cikk 
3.A szavatolót őke fogalma, úgy, ahogyan az az  (2) bekezdés 1. -8. ⌦ 57. cikk a)-h) ⌫ 
pontjában meghatározásra került a t őkeelemek számának és az összegeknek a maximumát 
testesíti meg. Ezen elemek használata és alacsonyabb követelmények megállapítása, illetve, hogy a (2) bekezdés 9.
-13. ⌦ az 57. cikk i)-r) ⌫ pontjában felsoroltakon kívül más elemek 
elhagyását is el őírják-e, a tagállamok saját mérlegelésére van bízva. A tagállamok 
mindazonáltal kötelesek fokozo tt konvergenciára törekedni a szavatolót őke fogalmának közös 
meghatár ozása érdekében.  
Ebből a célból a Bizottság legkés őbb 1996. január 1 -jéig jelentést nyújt be az Európai 
Parlamentnek és a Tanácsnak e cikk és a 35. -39. cikk alkalmazásáról, am elyhez adott esetben 
mellékelni kell az általa szükségesnek tartott módosítási ja vaslatokat.  A Szerződés 251. 
cikkében meghatározott eljárásnak megfelel ően, és a Gazdasági és Szociális Bizottsággal való 
konzultációt követ ően az Európai Parlament és a Tanács legkés őbb 1998. január 1 -jéig 
megvizsgálja a szavatolót őke meghatározását, abbó l a célból, hogy lehet ővé váljon a közös 
meghatározás egységes alkalmazása.  
 
Ð 2000/12/EK 34. cikk (4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
4A (2) bekezdés 1. -5. ⌦ Az 57.cikk a)-e) ⌫ pontjában felsorolt elemeknek a hitelintézet 
számára korlátlanul és azonnal hozzáférhet őnek kell lenniük, hogy rendelkezésére álljanak a 
kockázatok vagy veszteségek fedezéséhez, amint ezek felmerülnek. Az összeg a kiszámítás időpontjában nem tartalmazhat el őre látható adókat, vagy pedig megfelel ően ki kell azt 
igazítani, amennyiben a szóban forgó adók csökke ntik az összeget, amelynek erejéig ezeket 
az elemeket a kockázatok vagy vesztesé gek fedezésére fel lehet használni. 
 
Ø új szöveg 
62. cikk 
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a szavatolót őke közös meghatározása tekintetében 
elért előrelépéseikr ől. E jelentések alapján a Bizottság, amennyiben megfelel ő, legkésőbb 
2009. január 1-jéig javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és  a Tanácsnak az e cikk és a 
35-39. cikkek módosítására irányuló javaslatát.  
 
Ð 2000/12/EK 35. cikk (kiigazított 
szöveg) 
63. cikk 
Egyéb tőkeelemek  
 
HU 83   HU 1. A szavatolót őke valamely tagállam által használt fogalma tartalmazhat egyéb 
elemeket is, feltéve, hogy azok jogi vagy számviteli megnevezésükt ől függetlenül 
rendelkeznek a következ ő jellemzőkkel: 
(a) a hitelintézet számára szabadon rendelkezésére állnak a szokásos banki 
kockázatok fedezése céljából, amennyiben a bevétel vagy a t őke veszteségeit 
még nem határozták meg; 
(b) meglétük kiderül a bels ő számviteli nyilvántartásokból; 
(c) összegüket a hi telintézet vezet ősége határozza meg, független könyvvizsgálók 
hitelesítik, az illetékes hatóságok el őtt ismert és felügyeletük alá tartozik. 
2. A határozatlan futamidej ű értékpapírokat és más eszköz öket, amelyek megfelelnek a 
következő feltételeknek, szintén el  lehet ismerni egyéb t őkeelemként: 
(a) nem fizethet ők vissza a bemutató kezdeményezésére, vagy az illetékes hatóság 
előzetes egyetértése nélkül; 
(b) az adósság-megállapodásnak biztosítan ia kell a hitelintézet számára azt a 
lehetőséget, hogy elhalaszthassa az adóssá gra vonatkozó kama t megfizetését; 
(c) a kölcsönt nyújtó követeléseit a hiteli ntézettel szemben te ljes egészében alá 
kell rendelni az összes nem alárendelt hitelez ő követeléseinek; 
(d) az értékpapírok kibocsátást szabályozó  okiratoknak biztosítaniuk kell, hogy az 
adósság és a kifizetetlen kamat kiegye nlítse a veszteségeket, úgy, hogy közben 
a hitelintézet folytatni tudja m űködését; 
(e) csak a teljes egészében befizetett összegek vehet ők figyelembe. 
Mindehhez hozzá lehet számíta ni az olyan kumulált els őbbségi részvényeket, 
amelyeket a 34.  ⌦ 57. ⌫ cikk (2) bekezdésének ⌦ h) ⌫ 8. pontja nem említ 
meg. 
 
Ø új szöveg 
3. A kockázattal súlyozott kitettségértéket a 3. szakasz 2. alszakasza szerint számító 
hitelintézetekre vonatkozóan a VII. melléklet 1. részén ek 34. bekezdése szerinti 
számításból ered ő pozitív összegek, a 2. alszakasz szerint számított kockázattal 
súlyozott kitettségérték akár 0,6 %-áig elf ogadhatók egyéb tételként. E hitelintézetek 
tekintetében a VII. melléklet 3. szakasza 1. részének 34. bekezdésében említett 
számítás értékhelyesbítései és rendelk ezései, valamint az 57. cikk e) pontjában 
említett kitettségekkel kapcsolatos értékhelyesbítések és rendelkezések csak e 
rendelkezéssel összhangban képezik a szavatolót őke részét. E célokból a kockázattal 
súlyozott kitettségértékek nem tartalmazzák azokat az összegeket, amelyeket 
értékpapírosítási pozícióknál 1250 %-os kockázati súllyal határoznak meg.  
 
HU 84   HU  
Ð 2000/12/EK 36. cikk (kiigazított 
szöveg) 
64. cikk 
A szavatolót őkére vonatkozó egyéb rendelkezések  
1. Az  ⌦ 57. cikk g) ⌫ 34. cikk (2) bekezdésének 7.  pontjában említett szövetkezeti 
formában létesített hitelintézetek tagj ainak kötelezettségei  magukban foglalják a 
szövetkezetek lehívatlan t őkéjét; továbbá a szóban forgó szövetkezetek tagjainak 
törvényes kötelezettségét, miszerint pótlólagos vissza nem térítend ő befizetéseket 
kell teljesíteniük, ha a h itelintézetnek vesztesége  keletkezik, és lehet ővé kell tenni, 
hogy ebben az esetben e befizetéseket ké sedelem nélkül követelni lehessen. 
Alapként megszervezett hitelintézetek esetében a kölcsönt felvev ők egyetemleges 
kötelezettségvállalá sai ugyanúgy kezelend ők, mint az el őző tételek. 
Minden ilyen tétel szerepeltethet ő a szavatolót őke elemei között, amennyiben azok a 
nemzeti jogszabályok alapján az ebbe a kategóriába tartozó intézmények 
szavatolót őkéjébe beszámítanak. 
2. A tagállamok nem szerepeltetik az állami hitelintézetek szavatolót őkéjének elemei 
között azokat a garanciákat, amelyeket ők maguk, vagy helyi hatóságaik nyújtanak 
ezeknek az intézményeknek. 
3. A tagállamok vagy az illetékes hatóságok a 34.  ⌦ 57. ⌫ cikk (2) bekezdésének  8. 
⌦ h) ⌫ pontjában említett rögzített határid ős kumulált els őbbségi részvényeket és 
az ugyanott említett alárendelt kölcsönt őkét beszámíthatják a szavatolót őkébe, ha 
fennálló kötelez ő erejű megállapodások alapján a hitelintézet cs ődje vagy 
felszámolása esetén ezek sorre ndben az összes többi hitelez ő követelése után 
következnek és nem törleszthet ők mindaddig, ameddig az összes egyéb, abban az 
időpontban fennálló adósságot nem rendezték. 
Az alárendelt kölcsönt őkének a következ ő pótlólagos  kritériumoknak is  meg kell 
felelnie: 
(a) kizárólag a teljesen befi zetett pénzeszközök vehet ők figyelembe; 
(b) az érintett kölcsönöknek legalább ötéves eredeti futamidej űeknek kell lenniük, 
amelynek leteltével azok visszafizethet ők; ha az adósság lejárati ideje nincs 
rögzítve, csak ötéves felmondási id ő kikötésével lehet visszafizetni, kivéve, ha 
a kölcsönöket már nem tekintik a szavatolót őke elemeinek, vagy ha az illetékes 
hatóságok el őzetes hozzájárulása kifejezetten szükséges  az idő előtti 
visszafizetéshez.  Az illetékes hatóságok engedély t adhatnak az ilyen kölcsönök 
idő előtti visszafizetésére, feltéve, hogy a kérés a kibocsátó kezdeményezésére 
történik és a szóban forgó hitelint ézet szolvenciáját nem veszélyezteti;  
(c) legalább a visszafizetés id őpontját megel őző utolsó öt évben fokozatosan 
csökkenteni kell azt a mértéket, amelynek erejéig a szavatolót őkébe 
beszámíthatók; 
 
HU 85   HU (d) a kölcsönmegállapodás nem tartalmazhat semminem ű olyan záradékot, 
amelynek értelmében meghatározott körül mények között – kivéve a hitelintézet 
felszámolását – az adóssá g a kikötött törlesztési id őpontot megel őzően 
visszafizetend ővé válik. 
 
Ð2000/12/EK 36. cikk (3) 
bekezdés b) pont az els ő 19 szó 
nélkül 
Ö új szöveg 
Ö a második albekezdés b) pontjának alkalmazásában,  ha az adósság lejárati ideje 
nincs rögzítve, csak ötéves felmondási id ő kikötésével lehet visszafizetni, kivéve, ha 
a kölcsönöket már nem tekintik a szavatolót őke elemeinek, vagy ha az illetékes 
hatóságok el őzetes hozzájárulása kifejezetten szükséges az id ő előtti 
visszafizetéshez. Az illet ékes hatóságok engedélyt adhatnak az ilyen kölcsönök id ő 
előtti visszafizetésére, feltéve, hogy a kéré s a kibocsátó kezdeményezésére történik 
és a szóban forgó hitelintézet sz olvenciáját nem veszélyezteti; 
 
Øúj szöveg 
4. A hitelintézeteknek nem kell bevonniuk a szavatolót őkébe sem az amortizált 
költségen mért pénzügyi eszközökb ől származó készpénzfedezeti ügyletek 
nyereségeihez vagy veszteségeihez kapcsolódó  valós értékelés miatt tartalékokat, 
sem pedig azokat a valós érté ken mért kötelezettségeikb ől származó nyereségeket 
vagy veszteségeket, amelyek a hitelint ézet saját hitelképességében beállt 
változásokra vezethet ők vissza. 
 
Ð 2000/12/EK 37. cikk (kiigazított 
szöveg) 
65. cikk 
A szavatolót őke összevont (konszolidált) alapon történ ő kiszámítása  
1. Amennyiben a számítást összevont ( konszolidált) alapon kell elvégezni, az  
⌦ 57. ⌫ 34. cikk (2) bekezdésében felsorolt tételekkel kapcsolatos összevont 
összegeket az 52. -56. cikkben  ⌦ a 4. fejezet 1. szakaszában ⌫ megállapított 
szabályoknak megfelel ően kell felhasználni. Ezen túlmen ően, a szavatolót őke 
kiszámítása során a következ őket lehet – ha azok követelé s („negatív”) tételek – 
összevont (konszolidált) ta rtalékoknak tekinteni: 
(a) a 83/349/EGK irányelv 21. cikkének értelmében vett minden kisebbségi 
érdekeltséget, amennyiben a teljes öss zevonás (globális integráció) módszerét 
alkalmazták, 
(b) a 83/349/EGK irányelv 19., 30. és 31. cikke értelmében vett els ő összevonási 
különbözetet, 
 
HU 86   HU (c) a konszolidált tartalékokban feltüntet ett átváltási különböz etet, a 86/635/EGK 
irányelv 39. cikke (6) bekezdésének megfelel ően,  
(d) minden olyan különbözetet, amely bizonyos részesedést biztosító 
érdekeltségeknek a 83/349/EGK iránye lv 33. cikkében leírt módszernek 
megfelelően történő beszámításából ered. 
2. Ha a fenti tételek adósság („pozi tív”) tételek, azokat az összevont szavatolót őke 
kiszámítása során le kel l vonni.  ⌦ Ha az (1) bekezdés a)-d) pontjaiban említett 
tételek adósság („pozi tív”) tételek, azok az összevont szavatolót őke kiszámítása 
során levonásra kerülnek. ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK 38. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
66. cikk 
Levonások és határértékek  
1. A 34. cikk (2) bekezdésének 4. -8. ⌦ Az 57. cikk d)-h) ⌫ pontjában említett t őkeelemekre 
a következ ő határértékek vonatkoznak: 
(a) A 4. -8. ⌦ d)-h) ⌫ pontban szerepl ő elemek teljes összege nem haladhatja 
meg az 1., 2. és 3.  ⌦ a) és b) és c) ⌫ pont elemei összege és az  9., 10. és 11.  
⌦ i)-k) ⌫ pont elemei összege különbözetének 100%-át, Ö valamint a q) 
tételben szerepl ő összeg 50 %-át  ; 
(b) a ⌦ g)-h) ⌫ 7. és 8.  pontban szerepl ő elemek teljes összege nem haladhatja 
meg az 1., 2. és 3.  ⌦ a) és b) és c) ⌫ pont elemei összege és az ⌦ i)-k) ⌫ 
9., 10. és 11.  pont elemei összege különbözetének 50%-át, Övalamint a q) 
tételben szerepl ő összeg 50 %-át  ; 
(c) az  l) ⌦ -q) ⌫ 12. és 13.  pontban szerepl ő elemek összege levonandó az 
elemek teljes összegéb ől. 
 
Øúj szöveg 
2. Az 57. cikk r) pontjában említett tételeke t le kell vonni a cikk a)-h) pontjaiban 
meghatározott tételek teljes összegéb ől, hacsak a hitelintézet az el őbbi tételeket be 
nem vonja a kockázattal súlyozott kite ttségérték kiszámításába a 75. cikk 
alkalmazásában a IX. melléklet 4. részének meghatározása szerint. 
 
Ð 2000/12/EK 38. cikk (2) 
bekezdés 
23. Az illetékes hatóságok átmeneti és kivéte les körülmények között engedélyezhetik a 
hitelintézeteknek, hogy az (1) bekezdésben me gállapított határértékeket túllépjék. 
 
HU 87   HU  
Ð 2000/12/EK 39. cikk (kiigazított 
szöveg) 
67. cikk 
Bizonyítás az illetékes hatóságok el őtt 
A 34. cikk (2), (3) és ( 4) bekezdésében, valamint a 35. -38. cikkben  ⌦ Az ebben a 
szakaszban ⌫ megállapított feltételek teljesítését az illetékes hatóságokat kielégít ő módon 
kell bizonyítani. 
 
Øúj szöveg 
2. SZAKASZ  
KOCKÁZAT  ELLENI  VÉDELEM 
1. ALSZAKASZ – ALKALMAZÁSI FOKOZATOK  
68. cikk 
1. A hitelintézeteknek egyéni  alapon meg kell felelniük a 22. és 75. cikkekben és az 5. 
szakaszban megállapított kötelezettségeknek.  
2. Minden hitelintézetnek, amely se nem leá nyvállalat, se nem anyavállalat abban a 
tagállamban, ahol engedélyezték és fel ügyelik, és minden hite lintézetnek, amelyet 
nem vontak be a 73. cikk szer inti konszolidáci óba, egyéni alapon meg kell felelnie a 
120. és 123. cikkekben megállapított kötelezettségeknek.  
3. Minden hitelintézetnek, amely se nem leányvá llalat, se nem anyavállalat, és minden 
hitelintézetnek, amelyet nem vontak be a 73. cikk szerinti konszolidációba, egyéni 
alapon meg kell felelnie az 5. fejezetb en megállapított kötelezettségeknek. 
69. cikk 
1. A tagállamok választhatják, hogy nem alkalmazzák a 68. cikk (1) bekezdését 
hitelintézetek leányvál lalataira akkor, ha mind a leá nyvállalatot, mind a hitelintézetet 
az érintett tagállam engedélyezte és felügyeli, és a leányvállalat annak a 
hitelintézetnek az összevont al apú felügyelete alatt áll, am ely az anyavállalat, és a 
következő feltételek mindegyike teljesül, a szavatolót őkének az anyavállalat és a 
leányvállalatok közötti megfelel ő elosztásának biztosítása érdekében: 
(a) nincsen jelenlegi vagy tervezett fi zikai vagy jogi akadálya a szavatolót őke 
azonnali transzferálásának vagy a kötel ezettségek anyavállalat általi 
visszafizetésének; 
 
HU 88   HU (b) az anyavállalat korlátlanul, kifejezet ten és visszavonhatatlanul köteles a 
szavatolót őkét leányvállalatára átruházni, illetve annak kötelezettségeit 
kiegyenlíteni, vagy a leányvállalatok álta l okozott kockázatok elhanyagolhatók;  
(c) az anyavállalat kockázatértékelési, -mérési és -ellen őrzési folyamatai lefedik a 
leányvállalatot; 
(d) az anyavállalatnak joga van a rra, hogy kinevezze va gy eltávolítsa a 
leányvállalat irányító testül ete tagjainak többségét.  
2. A tagállamok élhetnek az (1) bekezdésben meghatározott lehet őséggel, ha az 
anyavállalat ugyanabban a tagállamban fe lállított pénzügyi holdi ngtársaság, mint a 
hitelintézet, feltéve  hogy a hitelintéze tekre vonatkozó ugyana zon felügyelet alá 
tartozik, különösen a 71. ci kk (1) bekezdésében me gállapított sztenderdek 
tekintetében. 
70. cikk 
Az illetékes hatóságok egyedi alapon engedélyezhe tik egy tagállami hitelintézet anyavállalatai 
számára, hogy a 68. cikk (1) bekezdése szerinti számításaikba bevonják a Közösség területén 
működő leányvállalataikat, amennyiben teljesülnek a 69. cikk (1) bekezdésének a), c) és d) 
pontjaiban említett feltételek és a leányváll alatnak az anyavállalattal szembeni jelent ős 
kitettségei és jelent ős kötelezettségei a tagállamon belül jelennek meg. 
71. cikk 
1. A 68-70. cikkek sérelme nélkül a tagállam i hitelintézet anyavá llalatoknak a 133. 
cikkben el őírt módon és mértékig meg kell fe lelniük a 75., a 120., a 123. cikkben és 
az 5. szakaszban meghatározott köteleze ttségeknek összevont alapú pénzügyi 
helyzetük tekintetében.  
2. A 68-70. cikkek sérelme nélkül a tagállam i pénzügyi holdingtársa ság anyavállalat 
által irányított hitelint ézeteknek a 133. cikkben el őírt módon és mértékig meg kell 
felelniük a 75., a 120., a 123. cikkben és  az 5. szakaszban meghatározott 
kötelezettségeknek az adott pénzügyi hol dingtársaság összevont alapú pénzügyi 
helyzete alapján.  
Ha egy tagállamban egynél több hitelintéze tet irányít egy pénzügyi holdingtársaság 
anyavállalat, az els ő albekezdést csak arra a hitelintézetre kell alkalmazni, amelyre az 
összevont alapú felügyelet vonatkozi k, összhangban a 125. és 126. cikkel. 
72. cikk 
1. Az EU-szint ű hitelintézet anyavállalatoknak meg kell felelniük az 5. fejezetben 
meghatározott kötelezettségeknek össze vont pénzügyi helyzet ük viszonylatában. 
Mindazonáltal jelent ős leányvállalataik tekintetében  egyéni, vagy szubkonszolidált 
alapon a XII. melléklet els ő részének (5) bekezdésében meghatározott információkat 
nyilvánosságra kell hozniuk. 
 
HU 89   HU 2. EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság a nyavállalat által ellen őrzött hitelintézeteknek 
meg kell felelniük az 5. fejezetben meghatározott kötelezettségeknek az említett 
pénzügyi holdingtársaságnak az összevont  pénzügyi helyze te tekintetében. 
Mindazonáltal jelent ős leányvállalataik tekintetéb en egyéni vagy szubkonszolidált 
alapon a XII. melléklet els ő részének (5) bekezdésében meghatározott információkat 
nyilvánosságra kell hozniuk. 
3. A 125-131. cikkek szerinti összevon t alapú felügyeletért felel ős illetékes hatóságok 
dönthetnek úgy, hogy csak részben, vagy egyáltalán nem alkalmazzák az (1) és (2) 
bekezdéseket azokra a hitelintézetekre, am elyek egy harmadik országban székhellyel 
rendelkez ő anyavállalat összevont alapú, ha sonló információszolgáltatása alá 
tartoznak. 
 
Ð2000/12/EK 52. cikk (3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
73. cikk 
(6)(1) A tagállamok vagy az  53. ⌦ 125-131. ⌫ cikk értelmében az összevont alapú 
felügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes hatóságok a ⌦ következ ő ⌫ alább 
felsorolt  esetekben meghatározhatják, hogy mely hitelintézetet, pénzügyi intézményt 
vagy kiegészít ő banki  szolgáltatásokat végz ő vállalkozást, amely leányvállalat, vagy 
amelyben részesedéssel rendelkeznek, nem kell a konszolidációba bevonni: 
(a) amennyiben  ha az ⌦ érintett ⌫ vállalkozás, amelyet be kellene vonni,  olyan 
harmadik országban helyezkedik el, a hol jogi akadályai vannak a szükséges 
információk átadásának, ; 
(b) amennyiben  ha az illetékes hatóságok ál láspontja szerint az ⌦ érintett ⌫ 
intézmény, amelyet be kellene vonni,  a hitelintézetek ellen őrzése 
szempontjából csak elhanyagolható jelent őséggel bír, és ⌦ bármely 
esetben ⌫ minden esetben , ha az  ⌦ érintett ⌫ bevonandó  intézmény 
mérlegfőösszege alacsonyabb, mint a következ ő két összeg közül a kisebb: 
(i) 10 millió euró; 
(ii) vagy az anyavállalat, illetve a részesedést birtokló intézmény 
mérlegfőösszegének 1 %-a. 
Ha több vállalkozás is megfelel a fenti szempontoknak, ezeket akkor is be kell vonni 
a konszolidációba, amenn yiben együttesen nem mell őzhető a jelentőségük a fent 
említett célkit űzések szempontjából, vagy  
(c) amennyiben  ha az összevont alapú felügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes 
hatóságok álláspontja szerint az  ⌦ érintett ⌫ beszám ítandó  intézmény 
pénzügyi helyzetének konszolidációja a h itelintézetekre vonatkozó felügyelet 
célkitűzései szempontjából nem lenne helyénvaló, vagy félrevezet ő lenne. 
 
HU 90   HU  
Ð2000/12/EK 52. cikk (3) 
bekezdés 2. francia bekezdés, 
utolsó mondat (kiigazított szöveg) 
Ha ⌦ az első albekezdés b) pontjában említett esetekben ⌫ több intézet teljesíti az 
⌦ ott felsorolt ⌫ fenti ismérveket, akkor azokat be kell vonni a konszolidációba, 
amennyiben azok együttesen nem elhanyagolható jelent őséggel bírnak a fent említett  
meghatározott célkit űzések szempontjából, vagy . 
 
Ø új szöveg 
(2) Az illetékes hatóságok el őírják a leányvállalat hite lintézeteknek a 75., 120., 123. 
cikkben és az 5. szakaszban megállapíto tt követelmények szubkonszolidált alapon 
való alkalmazását, amennyiben ezeknek a hite lintézeteknek, vagy az anyavállalatnak 
– amennyiben az pénzügyi holdingtársaság  – egy harmadik országban olyan 
leányvállalata van, amely a 2002/87/EK irán yelv 2. cikkének (5) bekezdésében 
megállapított hitelintézet, pénzügyi intézmény vagy vagyonkezel ő vállalat, vagy 
amennyiben részesedéssel rendelkeznek ilyen intézményben. 
(3) Az illetékes hatóságok megkövetelik az ezen irányelv hatálya alá tartozó 
anyavállalatoktól és leányvállalatoktól , hogy összevont vagy szubkonszolidált alapon 
teljesítsék a 22. cikkben megállapított  kötelezettségeket , hogy biztosítsák 
rendszereik, folyamataik, valamint mech anizmusaik következetességét és megfelel ő 
integráltságát, valamint a felügyelet szem pontjából releváns adatok és információk 
bemutathatóságát. 
2. ALSZAKASZ – A KÖVETELMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA  
74. cikk 
(1) Amennyiben nincsen más rendelkezés, úgy az eszközök és a mérlegen kívüli tételek 
értékelését azon számviteli renddel ö sszhangban kell elvégezni, amely az 
1606/2002/EK rendelet és a 86/635/EGK ir ányelv alapján a hitelintézetre 
vonatkozik. 
(2) A 68–72. cikkben megállapított követelményekt ől eltérve az illetékes hatóságok 
biztosítják, hogy a számítá sokat évente legalább kétszer elvégzik annak 
ellenőrzésére, hogy a hitelint ézetek megfelelnek-e a 75. cikkben megállapított 
kötelezettségeknek. 
A számításokat vagy maguk a hitelintézetek vé gzik, amely esetben közlik az illetékes 
hatóságokkal az eredményeket és bármely sz ükséges részadatot, vagy az illetékes 
hatóságok, a hitelintézetek által szol gáltatott adatok felhasználásával. 
 
HU 91   HU 3. ALSZAKASZ – A SZAVATOLÓT ŐKE MINIMUMSZINTJE  
75. cikk 
A 136. cikk sérelme nélkül a tagálla mok megkövetelik a hitelintézetekt ől, hogy mindenkor 
akkora összeg ű szavatolót őkével rendelkezzenek, amely eléri legalább a következ ő 
tőkekövetelmények összegét: 
a) a hitelkockázat és a behajth ató összegre vonatkozó kockázat esetén az összes üzleti 
tevékenységük tekintetében – kivéve a keresk edési könyv szerinti üzleti tevékenységüket és a 
lekötött eszközeiket, amennyiben azokat [a 93/6/ EGK irányelv 13. cikke (2) bekezdésének d) 
pontja] alapján levonták a szavatolót őkéből – a kockázattal súlyozott kitettségérték 8 
százaléka, a 3. szakasszal összhangban történ ő számítással; 
b) a kereskedési könyv szerinti üzleti tevéke nységük tekintetében a pozíciókockázat, a 
teljesítési, a partnerkockázat és – amennyiben a 111–117. cikkben megállapított 
határértékeket meg lehet haladni – az e hatá rértékeket meghaladó nagykockázatvállalások 
esetén a [93/6/EGK irányelv V. fejezeté nek 4. szakaszával] összhangban meghatározott 
tőkekövetelmények; 
c) valamennyi üzleti tevékenységük tekint etében a devizaárfolyam-kockázat és az 
árukockázat esetén a [93/6/EGK irányelv  18. cikkével] összhangban meghatározott 
tőkekövetelmények; 
d) valamennyi üzleti tevékenységük tekintetében a m űködési kockázat esetén a 4. 
szakasszal összhangban meghatározott t őkekövetelmények. 
 
Ð 2000/12/EK (új szöveg) 
2. SZAKASZ  
SZOLVENCIAMUTATÓ  
40. cikk  
Általános elvek  
(1) A szolvenciamutató a 41. ci kkben meghatározott szavatolót őkét az összes eszköz és 
mérlegen kívüli tétel arányaként , a 42. cikknek megfelel ően kockázattal korrigált módon 
fejezi ki.  
(2) Azoknak a hitelintézeteknek a szolvenciamu tatóit, amelyek a 83/349/EGK irányelv 1. 
cikke értelmében nem anyavállalatok, és nem leányvállalatai ilyen vá llalkozásoknak, egyedi 
alapon kell  kiszámítani.  
 
HU 92   HU (3) Azoknak a hitelintézeteknek a szolvenciamutatóit, amelyek an yavállalatok, az ebben az 
irányelvben és a 86/635/EGK irányelvben megállapított m ódszerek szerint összevont 
(konszolidált) formában kell kiszámítani.  
(4) A hitelintézetnek min ősülő anyavállalat engedélyezéséér t és felügyeletéért felel ős illetékes 
hatóságok el őírhatják részben összevont (szubkonszo lidált) vagy nem összevont mutató 
kiszámítását is a fenti anyavállalat és anna k bármely olyan leányvál lalata vonatkozásában, 
amely enged élyezési és felügyeleti hatáskörébe ta rtozik. Amennyiben a bankcsoporton belüli 
kielégítő tőkeallokáció ilyen megfigyelését nem való sítják meg, más intézkedéseket kell 
foganatosítani a cél elérése érdekében.  
(5) A (2), (3) és (4) bekezdésben, valamint az 5 2. cikk (8) és (9) bekezdésében foglalt 
követelményeknek a hitelintézetek részér ől történő teljesítésének sérelme nélkül az illetékes 
hatóságok biztosítják, hogy a mutatókat legalább  évente kétszer kiszámítsák, vagy maguk a 
hitelintézetek, amelyek az eredm ényeket és az összes szükséges részadatot közlik az illetékes 
hatóságokkal, vagy az illetékes hatóságok, a h itelintézetek á ltal szolgáltato tt adatok 
felhasználásával.  
(6) Az eszközök és a mérlegen kívüli téte lek értékelésére a 86/ 635/EGK irányelvnek 
megfel elően kerül sor.  
41. cikk  
A számláló: szavatolót őke 
Az ezen irányelvben meghatározott szavatolót őke képezi a szolvenciamutató számlálóját.  
42. cikk  
A nevező: a kockázattal korrigált eszköz ök és mérlegen kívüli tételek  
(1) Az eszközök tételeihez a hitelkock ázat százalékos súlyozással kifejezett fokozatait kell 
rendelni a 43. és 44., valamint kivételes eset ekben a 45., 62. és 63. cikk szerint. Az egyes 
eszközök mérleg szerinti értékét ezután meg kell szorozni a megfelel ő súllyal, a kockázattal 
korrigált érték  előállítása céljából.  
(2) A II. mellékletben felsorolt mérlegen kívüli tételek esetében kétlépcs ős számítást kell 
alkalmazni a 43. cikk (2) bekezdésében el őírt módon.  
(3) A 43. cikk (3) bekezdésében említett mérleg en kívüli tételek esetében a pótlólagos 
szerződések lehetséges költségeit, a szerz ődő fél nem teljesítésének esetére, a III. 
mellékletben meghatározott két módszer valamelyikével kell kiszámítani. A kockázattal 
korrigált értékek el őállításához ezeket a költségeket meg kell szorozni a 43. cikk (1)  
bekezdésének a szerz ődéses félre vonatkozó megfelel ő súlyozásával, az ott meghatározott 100 
%-os súly kivételével, amelyet 50 % -os súllyal kell helyettesíteni.  
(4) A (2) és (3) bekezdésben említett eszközök és  mérlegen kívüli tételek kockázattal korrigált  
értékeinek végösszege képezi a szolvenciamutató nevez őjét. 
 
HU 93   HU 43. cikk  
Kockázati súlyozás  
(1) A különböz ő eszközkategóriákra a következ ő súlyozásokat kell alkalmazni, jóllehet az 
illetékes hatóságok saját belátásuk szer int magasabb súlyokat is megállapíthatn ak: 
a) Zéró súlyozás  
(1) készpénzállomány és az azzal egyenérték űnek minősülő tételek;  
(2) az “A” zónába tartozó központi kor mányokkal és központi bankokkal szemben 
fennálló követeléseket megtestesít ő eszköztételek;  
(3) az Európai Közösségekkel szemben fen nálló követeléseket megtestesít ő 
eszköztételek;  
(4) olyan követeléseket képvisel ő eszköztételek, amelyekre az “A” zónába tartozó 
központi kormányok és központi bankok, illetve az Európai Közösségek 
kifejezett garanciavállalása vonatkozik;  
(5) a “B” zónába tartozó központi kormányokkal és központi bankokkal szemben 
fennálló, a hitelfelvev ők nemzeti valutájában denominált és fizetett 
követeléseket megtestesít ő eszköztételek;  
(6) a garanciát vállaló és a hitelfelvev ő közös nemzeti valutájában denominált és 
fizetett követeléseket megtestesít ő eszköztételek, amelyekre a “B” zónába 
tartozó központi kormányok és központi bank ok kifejezett garanciavállalása 
vonatkozik;  
(7) olyan eszköztételek, amelyeket az illetékes hatóságok számára kielégít ő módon 
fedeznek az “A” zónába tartozó központi kormányok vagy központi bankok 
értékpapírjaiból, vagy az Európai Kö zösségek által kibocsátott értékpapírokból 
álló biztosítékok, vagy amelyeket a hitelez ő intézménynél elhelyezett 
készpénzletét, vagy ez utóbbi  által kiadott letéti i gazolások, illetve az ennél 
elhelyezett hasonló eszközök biztosítanak;  
b) 20 % -os súlyozás  
(1) az Európai Beruházási Bankkal (EBB) szembeni követeléseket képvisel ő 
eszköztételek;  
(2) multilaterális fejlesztési bankokkal s zembeni követeléseket megtestesít ő 
eszköztételek;  
(3) az EBB által kifejezetten garantált követeléseket megtestesít ő eszköztételek;  
(4) multilaterális fejlesztési bankok által kifejezetten garantált követeléseket 
képviselő eszköztételek;  
(5) az “A” zónába tartozó regionális kormányokkal és helyi hatóságokkal szemben 
fennálló követeléseket képvisel ő eszköztételek, a 44. cikk figyelembevételével;  
 
HU 94   HU (6) olyan követeléseket megtestesít ő eszköztételek, amelyekre az “A” zónába 
tartozó regionális kormányok és hely i hatóságok kifejezetten garanciát 
vállaltak, a 44. cikk figyelembevételével;  
(7) az “A” zónabeli hitelint ézetekkel szembeni követeléseket megtestesít ő 
eszköztételek, amelyek azonban nem szám ítanak bele az ilyen intézmények 
szavatolót őkéjébe;  
(8) a “B” zónába tartozó hitelintézetekkel szemben  fennálló, egyéves vagy annál 
rövidebb lejáratú köve teléseket megtestesít ő eszköztételek, az ilyen 
intézmények által kibocsátott olyan ér tékpapírok kivételével, amelyeket a 
szavatolót őke elemeként elismernek;  
(9) az “A” zónabeli hitelintézetek kifejezett g aranciájával biztosított eszköztételek;  
(10) olyan, egyéves vagy annál rövidebb le járatú követeléseket megtestesít ő 
eszköztételek, amelyekre “B” zónabeli hitelintézetek kifejezett garanciát 
vállaltak;  
(11) olyan eszköztételek, amelyek az illetékes hatóságo k megítélése szerint 
kielégítő módon fedezve vannak, biztos ítékként az EBB által vagy 
multilaterális fejlesztési bankok ál tal kibocsátott értékpapírokkal;  
(12) beszedés alatt álló készpénztételek;  
c) 50 % -os súlyozás  
(1) olyan lakóingatlanokra bejegyzett j elzáloggal – az illetékes hatóságokat 
meggyőző módon – teljeskör űen és hiánytalanul fedezett hitelek, amelyben a 
hitelfelvev ő lakik vagy lakni fog, vagy amelyet bérbe ad, és – az illetékes 
hatóságokat meggy őző módon – finn lakásépít ő társaságok részvényeiv el 
teljeskörűen és hiánytalanul fedezett hite lek, amely társaságok a finn 
lakásépítési társaságokról sz óló 1991. évi törvény vagy kés őbbi hasonló 
jogszabály szerint m űködnek, olyan lakóingatlannal kapcsolatban, amelyben a 
hitelfelvev ő lakik, lakni fog vagy  bérbe ad;  
 “jelzálog -fedezetű értékpapírok”, amelyeket az els ő albekezdésben vagy a 62. 
cikk (1) bekezdésében említett hitelként lehet kezelni, amennyiben az illetékes 
hatóságok az egyes tagállamokban hatályos jogi kereteket figyelembe véve úgy 
gondolják,  hogy azok a hitelkockázat tekintetében egyenérték űek. Azoknak az 
értékpapírfajtáknak sérelm e nélkül, amelyek besorolhatók ebbe az 1. pontba és 
meg tudnak felelni a pont feltételeinek, a “jelzálog -fedezetű értékpapírok” 
között fel lehet tüntetni a 93/22/EG K tanácsi irányelv melléklete “B” része, (1) 
bekezdésének a) és b) pontja szerinti eszközöket32. Az illetékes hatóságoknak 
különösen arról kell meggy őződniük, hogy  
                                                 
32 A Tanács 1993. május 10 -i 93/22/EGK irányelve az értékpapír -befektetési szolgáltatásokról (HL L 
141., 1993.6.11., 27. o.). A legutóbb a 97/9/EK irányelvvel (HL L 84., 1997.03.26., 22. o.). módosított 
irányelv.  
 
HU 95   HU i. az ilyen értékpapírokat teljeskör űen és közvetlenül fedezi az olyan 
jelzálogok közös alapj a, amelyek az els ő albekezdésben vagy a 62. cikk 
(1) bekezdésében meghatározott biztosítékokkal azonos természet űek, és 
teljes mértékben teljesíthet ők, amint a jelzálog -fedezetű értékpapírokat 
létrehozzák;  
ii. a jelzálog -fedezetű értékpapírokba befektet ők vagy közvetlenül 
rendelkeznek elfogadható magas rangsor olású teherrel az alapul szolgáló 
jelzálogeszköz -tételeken, vagy a befektet ők nevében egy meghatalmazott 
vagy megbízott képvisel ő rendelkezik ilyenekkel ugyanolyan arányban, 
mint amennyi értékpapírral azok rendelkeznek;  
(2) előtörlesztések és esedékes, de még be nem folyt jövedelem aktív id őbeli 
elhatárolása: ezekre az eszközökre a szerz ődő félre vonatkozó súlyozást kell 
alkalmazni, amennyiben a hitelintézet képes azt a 86/635/EGK irányelv szerint 
megha tározni. Ellenkez ő esetben, amennyiben nem képes meghatározni a 
szerződőfelet, 50 % -osátalánysúlyozást kell alkalmazni;  
d) 100 % -os súlyozás  
(1) a “B” zónába tartozó központi kor mányokkal és központi bankokkal szemben 
fennálló követeléseket megtestesít ő eszköztételek, a hitelfelvev ő nemzeti 
valutájában denominált és fizetett tételek kivételével;  
(2) a “B” zónába tartozó regionális kormányokkal vagy helyi hatóságokkal 
szemben fennálló követeléseket megtestesít ő eszköztételek;  
(3) egy évnél hosszabb lejárati idejű, a “B” zónába tartozó hitelintézetekkel 
szembeni követeléseket megtestesít ő eszköztételek;  
(4) az “A” és “B” zóna nem banki szekto rával szemben fennálló követeléseket 
megtestesít ő eszköztételek;  
(5) a 86/635/EGK irányelv 4. cikkének (10) bekezdése sz erinti tárgyi “eszközök”;  
(6) más hitelintézetekben részesedés, részvényeinek és más szavatolót őke-
elemeinek tulajdonlása, amelyek ne m kerülnek levonásra a hitelez ő 
intézmények szavatolót őkéjéből; 
(7) minden egyéb eszköz, kivéve ha azokat levonják a szavat olótőkéből. 
(2) A (3) bekezdésben nem érintett mérlegen kívüli tételeket a következ őképpen kell kezelni. 
Először a II. mellékletben megadott kockázati csoportosítás szerint kategorizálni kell őket.A 
maximális kockázatú tételeket teljes értéken kell számítá sba venni, a közepes kockázati szint ű 
tételeknél 50 % -os, a közepes/alacsony kockázatú tételeknél 20 % -os, míg az alacsony 
kockázati szint űeknél 0 % -os beszámítás érvényesül. A második lépcs őben a fenti módon 
kiigazított mérlegen kí vüli értékeket meg kell szorozni a hozzájuk tartozó szerz ődő félnek 
tulajdonítható súlyokkal, az eszköztételek (1) bekezdésben és a 44. cikkben el őírt kezelésével 
összhangban. Eszközeladási és -visszavásárlási megállapodás ok, valamint közvetlen határid ős 
vásárlások esetében a szó ban forgó eszközökhöz f űződő súlyozásokat, nem pedig az 
ügyletben érintett ellenoldalú felekhez kapcsol ódó súlyozásokat kell használni. Az Európai 
Beruházási Alapban jegyzett, de be nem fizetett t őkerészre 20 % -os súly alkalmazható.  
 
HU 96   HU (3) A III. mellékletben  kifejtett módszerek alkalmaza ndók a IV. mellékletben felsorolt 
mérlegen kívüli tételekre, kivéve:  
– az elismert t őzsdéken kötött ügyleteket,  
– a devizaügyleteket (kivéve az  arannyal kapcsolatos szerz ődéseket), amelyeknek 
eredeti lejárata 14 naptári nap vagy a nnál rövidebb.  
2006. december 31 -ig a tagállamok illetékes hatóságai mentesíthetik a III. mellékletben el őírt 
módszerek alkalmazása alól az els zámolóházakon keresztül lebonyolított t őzsdén kívüli 
(OTC) ügyleteket, amennyiben jogi  értelemben az elszámolóház  lép fel a tranzakcióban részt 
vevő másik szerz ődéses félként, és minden résztvev ő napi alapon, biztosítékokkal 
teljeskörűen fedezi azt a kockázatot, amelyet az elszámolóháznak jelent, s ezáltal olyan 
védelmet nyújt, amely mind a jelenlegi, mind a potenciá lis jövőbeni kockázatot fedezi. Az 
illetékes hatóságoknak meg kell gy őződniük arról, hogy a bejegyzet t biztosítékok azonos 
szintű védelmet nyújtanak -e, mint az a hitelbiztosíték, amel y megfelel az (1) bekezdés a) 
pontjának 7. pontjában leírtaknak, és hogy kiküszöbölték -e annak veszélyét, hogy az 
elszámolóház kockázatvállalásai a bejegyzet t biztosítékok piaci értékét meghaladóan 
felhalmozódnak. A tagállamok tájékoztatják  a Bizottságot a szóban forgó lehet őség 
kihasználásáról.  
(4) Amennyiben a mérlegen kívüli  tételek kifejezett garanciá kat élveznek, azokat úgy kell 
súlyozni, mintha nem az ügyletben részt vev ő másik fél, hanem a garanciát nyújtóval 
kapcsolatban merültek volna fel. Ha a mérlegen kívüli ügyletekb ől fakadó lehetséges 
kockázat teljes egészében és h iánytalanul fedezett, az illetéke s hatóságok megelégedésére, az 
(1) bekezdés a) pontjának 7. pontjá ban és a b) pont 11. pontjában hitelbiztosítékként elismert 
eszköztételek bármelyikével, 0 % -os vagy a 20 % -os súlyozást kell alkalmazni a szóban forgó 
hitelbiztosítéktól függ ően. 
A tagállamok 50 % -os súlyozást is alkalmazhatnak a mérl egen kívüli tételekr e, ha azok olyan 
kezességek vagy garanciák, amelyeknek hitelhelyettesít ő jellegük van, és amelyek teljes 
mértékben biztosítva vannak, az illetékes hatóságok m egelégedésére, az (1) bekezdés c) pont 
1. pontjában megállapított feltételeknek megfelel ő jelzálogokkal, amely biztosítékokra a kezes 
közvetlenül jogosult.  
(5) Ha az eszközök és a mérlegen kívüli té telek alacsonyabb súlyozás ban részesülnek az 
illetékes hat óságok számára elfogadható kifejezett ga ranciák vagy hitelbiztosíték fennállása 
miatt, az alacsonyabb súlyozás kizárólag arra a részre alkalmazható, amelyre garanciát 
vállaltak, vagy amelyet a hitelbiztosíték teljeskör űen fedez.  
44. cikk  
A követelések súly ozása a tagállamok regionális kormányaival vagy helyi 
önkormányzataival szembe n fennálló követelésekre  
(1) A 43. cikk (1) bekezdése b) pontjának rendelkezései ellenére, a tagállamok 0 % -os 
súlyozást határozhatnak meg saját regionális kormányaikra és helyi önkormányzataikra 
vonatkozóan, amennyiben nincs kockázatkülönb ség az ez utóbbiakkal szemben és a központi 
kormánnyal szemben fennálló követelések között,  tekintettel a regionális kormányzatok és 
önkormányzatok bevételképz ő jogköreire, valamint azokra a saj átos intézményi 
berendezkedésekre, amelyek következménye képpen kisebb az utóbbi szervek nem 
 
HU 97   HU teljesítésének eshet ősége. Az e kritériumok szerint megállapított zéró súlyozás vonatkozik a 
szóban forgó regionális kormányzatokka l és helyhatóságokkal szemben fen nálló 
követelésekre, a nevükben kötött mérlegen kí vüli tételekre, továbbá azokra a másokkal 
szemben fennálló követelésekre és mások megbí zásából felmerült mérlegen kívüli tételekre, 
amelyekért a regionális kormányok és helyhatóságok vállaltak kezességet, v agy fedezve 
vannak – az érintett illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt módon – az említett regionális 
kormányok vagy helyhatóságok által kibocsátott értékpapírokból álló hitelbiztosítékkal.  
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amennyiben úg y vélik, hogy az (1) bekezdésben 
megállapított szempontoknak megfelel ően zéró súlyozás alkalmazása indokolt. A Bizottság 
ezt az információt körözteti. Más tagállamok felk ínálhatják az illetékes hatóságaik felügyelete 
alatt álló hitelintézetek számára azt a  lehetőséget, hogy a zéró súlyozást alkalmazzák, ha azok 
a szóban forgó regionális kormányzatokkal vagy helyhatóságokkal együtt vá llalkoznak üzleti 
tevékenységre, vagy ha azok ez ut óbbiak által biztosított követeléseket birtokolnak, beleértve 
az értékpapír  formájában fennálló hitelbiztosítékot is.  
45. cikk  
Egyéb súlyozás  
(1) A 44. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamok 20 % -os súlyozást 
alkalmazhatnak olyan eszköztételekre, amelyeket – az érintett illetékes hatóságok számára 
megnyugtató módon – az “A” zónába tartozó regioná lis kormányok vagy önkormányzatok 
által kibocsátott értékpapírokból álló biztosítékkal, vagy a hitelt nyújtó intézmény kivételével 
az “A” zónabeli hitelintézetnél el helyezett betéttel, vagy az ilyen  hitelintézetek által kiadott 
letéti jeggyel vagy más es zközzel biztosítottak.  
(2) A tagállamok 10 % -os súlyozást alkalmazhatnak a székhely szerinti tagállamaikban lév ő 
bankközi és államadósság -piacokra szakosodott, az illetékes hatóságok szigorú felügyelete 
mellett tevékenyked ő intézm ényekkel szembeni követelésekre, amennyiben ezek az 
eszköztételek – a székhely szerinti tagállam illetékes hatóságainak megelégedésére – 
teljeskörűen és hiánytalanul biztosítottak a 43. cikk (1) bekezdés a) és b) pontjában említett 
eszköztételek kombináció jával, amit az illetékes hatóságok megfelel ő biztosítékként ismernek 
el. 
(3) A tagállamok értesítik a Bizottságot az (1) és (2) bekezdés értelmében elfogadott minden 
rendelkezésr ől és annak indokairól. A Bizottság ezt a tájékoztatá st továbbítja a 
tagállamo knak. A Bizottság rendszeresen megvizsgálja e rendelkezések bevezetésének 
következményeit, annak biztosítása érdekében, hogy azok nem eredményeznek 
versenytorzulásokat.  
46. cikk  
Adminisztratív testületek és nem üzleti jelleg ű vállalkozások  
A 43. cikk (1) b ekezdés b) pontjának alkalmazásában az illetékeshatóságok a regionális 
kormányok és helyi önkormányzatok fogalmába beleérthetnek olyan,nem üzleti alapon 
működőadminisztratív szerveket is, amel yek a regionális kormányoknak, helyi 
önkormányzatoknak vagy olya n hatóságoknak tartoznak felel ősséggel, amelyek az illetékes 
 
HU 98   HU hatóságok véleménye szerint ugyanolyan feladatoka t látnak el, mint a regionális és helyi 
hatóságok.  
Az illetékes hatóságok a regionális kormányok és helyi önkormányzatok fogalmába az 
egyházakat é s vallási közösségeket is beleérthetik, amelyeket közjogi értelemben vett jogi 
személyként hoztak létre, ame nnyiben azok adókat szednek az őket erre feljogosító törvények 
értelmében. Mindazonáltal, e bben az esetben a 44. cikkben kifejtett választási lehet őség nem 
áll fenn.  
47. cikk  
A szolvenciamutató értéke  
(1) A hitelintézetek állandó jelleggel kötelesek  a 40. cikkben meghatározott mutató értékét 
legalább 8 % -on tartani.  
(2) Az (1) bekezdés ellenére az  illetékes hatóságok magasabb kötelez ő minimális értéke t is 
előírhatnak, ha azt indokoltnak tartják.  
(3) Ha a mutató 8 % alá sü llyed, az illetékes hatóságok gondoskodnak arról, hogy a szóban 
forgó hitelintézet a lehet ő leggyorsabban megfelel ő intézkedéseket tegy en annak érdekében, 
hogy a mutatót a megállapítot t kötelező legalacsonyabb szin tre visszaállítsa.  
 
Ø új szöveg 
3. SZAKASZ 
HITELKOCKÁZATRA VONATKOZÓ MINIMUM SZAVATOLÓT ŐKE 
KÖVETELMÉNYEK  
76. cikk 
A hitelintézeteknek a 78–83. cikkben el őírt sztenderd módszert, vagy – ha azt az illetékes 
hatóságok a 84. cikkel összhangban engedélyezik – a 84–89. cikkben el őírt belső minősítésen 
alapuló módszert kell alkalmazniuk a kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámítására a 
75. cikk a) pontja alkalmazása céljából. 
77. cikk 
E szakasz alkalmazásában a „kitettség” esz közt vagy mérlegen kívüli tételt jelent. 
 
HU 99   HU 1. ALSZAKASZ – SZTENDERD MÓDSZER  
78. cikk 
(1) A (2) bekezdésre is figyelemmel egy es zköztétel kitettségi értéke annak mérleg 
szerinti értékével egyenl ő, és egy, a II. mellékletben felsorolt mérlegen kívüli tétel 
kitettségi értéke értékének következ ő százalékával egyenl ő: 100 % ha teljes 
kockázatú tétel, 50 % ha közepes kock ázatú tétel, 20 % ha közepes/alacsony 
kockázatú tétel, 0 % ha alacsony kockázatú tétel. Az e bekezdés els ő mondatában 
említett mérlegen kívüli tételeket hozzá kell  rendelni a II. mellékletben feltüntetett 
kockázati kategóriákhoz. 
(2) Egy, a IV. mellékletben felsorolt szár mazékos ügylet kitettségi értékét a III. 
mellékletben megadott két módszer egyikével összhangban kell meghatározni, 
figyelembe véve az adósságmegújítási szerz ődések és egyéb nettósítási 
megállapodások hatásait a módszerek alka lmazása céljából, a III. melléklettel 
összhangban. 
(3) Amennyiben egy kitettség el őre rendelkezésre bocsátott hitelkockázati fedezet 
tárgya, úgy az arra a tételre alkalmaza ndó kitettségi érték a 3. alszakasszal 
összhangban módosítható. 
(4) Abban az esetben, amikor egy hiteli ntézet a pénzügyi bi ztosítékoknak a VIII. 
melléklet 3. része szerinti átfogó módszer ét használja, és a kitettség olyan 
értékpapírok vagy áruk formájában jelentkezik, amelyeket visszavásárlási ügylet, 
vagy értékpapír- és árukölcsönzési, i lletve kölcsönvételi ügylet keretében 
értékesítettek, biztosítékkén t jegyeztek be vagy adtak köl csön, a kitettségi érték a 74. 
cikk (1) bekezdésével összhangban meghatá rozott értékpapírok vagy áruk értéke, 
amelyet növelni kell a VIII. melléklet 3. részének (35)–(60) bekezdésében el őírt az 
ilyen értékpapíroknak, il letve áruknak megfelel ő volatilitási kiigazítással. 
79. cikk 
(1) Minden egyes kitettséget hozzá kell rendelni a következ ő kitettségi osztályok 
egyikéhez: 
a) központi kormányzatokkal vagy központi bankokkal szemben fennálló 
követelések vagy függ ő követelések; 
b) regionális közigazgatási szervekkel vagy helyi hatóságokkal szemben fennálló 
követelések vagy függ ő követelések; 
c) közigazgatási testületekkel és nem üzleti jelleg ű vállalkozásokkal szemben 
fennálló követelések vagy függ ő követelések; 
d) multilaterális fejlesztési bankokkal szemben fennálló követelések vagy függ ő 
követelések; 
 
HU 100   HU e) nemzetközi szervezetekkel szem ben fennálló követelések vagy függ ő 
követelések; 
f) intézményekkel szemben fennálló követelések vagy függ ő követelések; 
g) vállalatokkal szemben fennálló követelések vagy függ ő követelések; 
h) lakossági követelések vagy függ ő lakossági követelések; 
i) ingatlannal fedezett követelések vagy függ ő követelések; 
j) késedelmes tételek; 
k) felügyelet által kiemelten kockázatosnak min ősített kategóriába tartozó tételek; 
l) követelések fedezett kötvények formájában; 
m) értékpapírosítási pozíciók; 
n) intézményekkel és vállalatokkal szembe n fennálló rövid lejáratú követelések; 
o) követelések kollektív befektetési formáb an (CIU) való részesedés formájában; 
p) egyéb tételek. 
(2) Az (1) bekezdés h) pontjában említett lakossági kitettségi osztályba való 
besoroláshoz a kitettségnek a következ ő feltételeket kell teljesítenie: 
a) a kitettség vagy magánszemélynek, illetve magánszemélyeknek, vagy kis- 
illetve közepes méret ű szervezetnek való kitettség; 
b) a kitettségnek jelent ős számú, hasonló jellegzetes ségekkel bíró kitettség 
egyikének kell lennie, ami által lényegesen csökkennek az ilyen 
kölcsönnyújtáshoz kapcsolódó kockázatok; 
c) az adós ügyfélnek vagy egymással kapc solatban álló ügyfelek csoportjának a 
hitelintézettel és bármely anyavállalattal és annak le ányvállalataival szembeni 
tartozásának teljes összege, ideértve minden késedelemben szenved ő 
kitettséget, a hitelintézet tudomása s zerint nem haladhatja meg az 1 millió 
eurót. A hitelintézetnek ésszer ű lépéseket kell tennie,  hogy megbizonyosodjon 
erről. 
Az értékpapírok nem sorolhatók a la kossági kitettségi osztályba. 
80. cikk 
(1) A kockázattal súlyozott kitettségértékek  kiszámításakor a kockázati súlyokat a VI. 
melléklet 1. részének rendelkezéseive l összhangban valamennyi kitettségre 
alkalmazni kell, ha azokat nem vonták le a szavatolót őkéből. A kockázati súlyok 
alkalmazásának arra a kitettségi osztályra kell alapulnia, amelyhez a kitettséget 
hozzárendelték, valamint – a VI. melléklet 1. részében megállapított mértékig – a 
hitelminőségre. A hitelmin őség meghatározható a küls ő hitelmin ősítő intézetek 
 
HU 101   HU (KHMI) hitelmin ősítéseinek használatával a 81–83. cikk rendelkezéseivel 
összhangban vagy az exporthitel ügynökségek hitelmin ősítéseinek használatával, 
ahogy azt a VI. melléklet 1. része leírja. 
(2) A kockázati súly (1) bekezdésben említe tt alkalmazásának céljából a kitettségi 
értéket meg kell szorozni az ezen als zakasszal összhangban megjelölt vagy 
meghatározott kockázati súllyal. 
(3) Az intézményeknek való kitettségek eset én a kockázattal súlyoz ott kitettségértékek 
kiszámításának céljából az illetékes ható ságok döntenek arról, hogy az azon állam 
hitelminőségén alapuló módszert alkalmazzá k, amelynek joghatósága alá a 
hitelintézet tartozik, vagy a VI. melléklettel összhangban az ügyfél intézmény 
hitelminőségén alapuló módszert alkalmazzák. 
(4) Az (1) bekezdést ől eltérve, amennyiben egy kitettség hitelkockázattal szemben 
fedezett, úgy az arra a tételre alkalmazandó kockázati súly a 3. alszakasszal 
összhangban módosítható. 
(5) Az értékpapírosított kitettségek esetén a kockázattal súlyozott kite ttségértékeket a 4. 
alszakasszal összhangban kell kiszámítani. 
(6) 100 %-os kockázati súlyt kell hozzárendelni azokhoz a kitettségekhez, amelyekre 
nézve ezen alszakasz nem rendelkezik másképpen a kockázattal súlyozott 
kitettségértékek számítását illet ően. 
(7) Azon kitettségek kivételével, amelyek az 57. cikk (1) bekezdésének 1–8. pontjaiban 
említett tételek formájában jelentkez ő kötelezettségeket eredményeznek, az illetékes 
hatóságok mentesíthetik e cikk (1) bekezdés ének követelményei alól a hitelintézet 
azon ügyfelének való kitetts égét, amely neki anyaválla lata, leányvállalata vagy 
anyavállalatának leányvállalata, feltéve hogy teljesülnek a következ ő feltételek: 
(a) az ügyfél intézmény vagy pénzügyi holdingtársaság, pénzügyi intézet, 
vagyonkezel ő vállalat vagy kiegészít ő szolgáltatásokat végz ő vállalkozás, 
amelyre megfelel ő felügyeleti el őírások vonatkoznak; 
b) az ügyfél ugyanazon konszolidációba kerül teljes kör ű bevonásra, mint a 
hitelintézet; 
c) az ügyfél ugyanazon kockázatér tékelési, -mérési és -ellen őrzési eljárások 
alanya, mint a hitelintézet; 
d) az ügyfél ugyanabban a tagállamban rendelkezik székhellyel, mint a 
hitelintézet; 
e) a szavatolót őke haladéktalan átruházásának, illetve a kötelezettségek – a 
hitelintézet részére az ügyfél által történ ő – visszafizetésének lényeges vagy 
jogi akadálya ninc sen és nem várható. 
Ilyen esetben 0 %-os kockázati súlyt kell alkalmazni. 
 
HU 102   HU 81. cikk 
(1) Küls ő hitelmin ősítés csak akkor használható e gy kitettség kockázati súlyának 
meghatározására a 80. cikkel összhangban, ha az azt nyújtó KHMI-t az illetékes 
hatóságok e cél tekintetében elismert ék, a továbbiakban:  elismert KHMI. 
(2) Az illetékes hatóságok csak akkor isme rik el a KHMI-t a 80. cikk alkalmazásának 
céljából, ha meggy őződnek arról, hogy min ősítési módszertana eleget tesz a 
tárgyilagosság, a függetlenség, a folyam atos felügyelet és átláthatóság 
követelményének, és az eredményül kapott hitelmin ősítések megfelelnek a hitelesség 
és átláthatóság követelményének. Enne k érdekében az illetékes hatóságoknak 
figyelembe kell venniük a VI. melléklet  2. részében ismertetett technikai 
kritériumokat. 
(3) Ha egy tagállam illetékes hatóságai elismernek egy KHMI-t, a többi tagállam 
illetékes hatóságai elisme rhetik azt a KHMI-t anélkü l, hogy saját értékelést 
végeznének. 
(4) Az illetékes hatóságok nyilvánosságra hozzák  az elismerési folyamat magyarázatát, 
valamint az elismert KHMI-k jegyzékét. 
82. cikk 
(1) Az illetékes hatóságoknak meg kell állapítaniuk a VI. melléklet 2. részében 
ismertetett technikai kritériumok figyelemb e vétele mellett, hogy az azon melléklet 
1. részében ismertetett melyik hitelmin őségi besoroláshoz kell hozzárendelni az 
elismert KHMI megfelel ő hitelmin ősítéseit. Ezeknek a megállapításoknak 
tárgyilagosnak és következetesnek kell lenniük. 
(2) Amikor egy tagállam illetékes hatóságai az (1) bekezdés alapján megállapítást tettek, 
a többi tagállam illetékes hatóságai elisme rhetik azt a megállapítást anélkül, hogy 
saját megállapítást tennének. 
83. cikk 
(1) A hitelintézet kockázattal súlyozott k itettségértékeinek kiszámítása során a KHMI 
hitelminősítései használatának következetesnek  és összhangban kell lennie a VI. 
melléklet 3. részével. A hitelmin ősítéseket nem szabad szelektív módon használni. 
(2) A hitelintézetek megrendelésre készült hitelmin ősítéseket használnak. A megfelel ő 
illetékes hatóság engedélyév el azonban nem megrendelt min ősítéseket is 
használhatnak. 
 
HU 103   HU 2. ALSZAKASZ – BELSŐ MINŐSÍTÉSEN ALAPULÓ MÓDSZER  
84. cikk 
(1) Ezen alszakasszal összhangban az illetékes hatóságok engedélyezhetik a 
hitelintézeteknek, hogy a bels ő minősítésen alapuló módszer (IRB módszer) 
alkalmazásával számítsák ki a kockázattal súlyozott kitettségértéket. Minden egyes 
hitelintézet esetében külön engedélyre van szükség. 
(2) Engedélyezésre csak akkor kerülhet  sor, ha az illetékes hatóság meggy őződött arról, 
hogy a hitelintézetnek a hitelkockázati kitettségkezel ő és minősítési rendszerei 
megbízhatóak, teljes körben alkalmazo ttak és teljesítik különösképp a következ ő 
sztenderdeket a VII. melléklet  4. részével összhangban: 
a) a hitelintézet min ősítési rendszerei biztosítják az adósok és ügyletek 
jellegzetességeinek érdemi min ősítését, az érdemi kockázatmegkülönböztetést, 
valamint a pontos és következetes mennyiségi kockázatbecsléseket. 
b) a tőkekövetelmények számítása során használt bels ő minősítések, a nem 
teljesítésre és a veszteségre tett becs lések, valamint a kapcsolódó rendszerek és 
folyamatok alapvet ő szerepet játszanak a kockázatkezelési és döntéshozatali 
folyamatban, valamint a hitelin tézet hiteljóváhagyásában, bels ő 
tőkeallokálásában és vállalatirányítási funkcióiban; 
c) a hitelintézet hitelkockázat-ellen őrzési egységgel rendelkezik, amely felel ős 
minősítési rendszereinek megfelel ő függetlenségéért és ille téktelen befolyástól 
való mentességéért; 
d) a hitelintézet valamenny i releváns adatot összegy űjti és tárolja, hogy hatékony 
módon támogassa hitelkockázatmérési és kezelési folyamatát; 
e) a hitelintézet dokumentálja min ősítési rendszereit, azok kialakításának okait és 
érvényesíti min ősítési rendszereit. 
Amennyiben egy EU-szint ű hitelintézet anyavállalat és  annak leányvállalatai vagy 
egy EU-szint ű pénzügyi intézet anyavállalat és annak leányvállalatai az IRB 
módszert az anyavállalatra és annak l eányvállalataira nézve összevont alapon 
alkalmazzák, az illetékes hatóságok engedé lyezhetik, hogy a VII. melléklet 4. 
részének minimum követelményeit az anya vállalat és annak leányvállalatai 
együttesen teljesítsék. 
(3) Az IRB módszer alkalmazását kérelmez ő hitelintézetnek bizonyítania kell, hogy a 
szóban forgó IRB kitettségi os ztályokra vonatkozóan olyan min ősítési rendszereket 
alkalmazott az IRB módszer használa tára való jogosultságot megel őző legalább 
három éven át, amelyek nagyjából össz hangban voltak az ezen mellékletben a bels ő 
kockázat mérésének és kezelésének céljábó l ismertetett minimum követelményekkel. 
Ez a követelmény 2010. december 31-ét követ ően alkalmazandó. 
(4) Az LGD-k (nemteljesítéskori veszteségrát ák) és/vagy hitelegyenértékesítési faktorok 
saját becsléseinek alkalmazását kérelmez ő hitelintézetnek biz onyítania kell, hogy az 
 
HU 104   HU LGD-kre és/vagy a hitelegyenértékesítési faktorokra tett saját becsléseket olyan 
módon becsülte és alkalmazta az LGD-k és/v agy hitelegyenértékesítési faktorok saját 
becsléseinek használatára való jogosultságot megel őző legalább három éven át, 
amely nagyjából összhangban volt az ezen  mellékletben e paraméterek saját 
becsléseinek használatára vonatkozóan is mertetett minimum követelményekkel. Ez a 
követelmény 2010. december 31-ét követ ően alkalmazandó. 
(5) Ha egy hitelintézet már nem teljes íti az ezen alszakaszban ismertetett 
követelményeket, köteles az ille tékes hatóságnak tervet el őterjeszteni, amelyb ől 
kiderül, hogy a követelményeket hamarosan ismét teljesítik, vagy pedig bizonyítania 
kell, hogy a nem-teljesítés következménye lényegtelen. 
(6) Ha az IRB módszer alkalmazását az EU-szint ű hitelintézet anyavállalat és annak 
leányvállalatai, va gy az EU-szint ű pénzügyi holdingtársasá g anyavállalat és annak 
leányvállalatai tervezik, a különböz ő jogalanyok illetékes ha tóságainak szorosan 
együtt kell m űködniük a 129–132. cikk rendelkezéseinek megfelel ően. 
85. cikk 
(1) A 89. cikk sérelme nélkül a hitelint ézetek, bármely anyavállalat és annak 
leányvállalatai kötelesek valamennyi kitettség re nézve az IRB módszert végrehajtani. 
Az illetékes hatóságok hozzájárulásának függvényében a végrehajtás történhet 
lépésenként: ugyanazon üzleti egységen belül a 86. cikkben említett különböz ő 
kitettségi osztályok között, ugyanazon csopor ton belül a különböz ő üzleti egységek 
között, vagy az LGD-kre va gy a hitelegyenértékesítési  faktorokra vonatkozó saját 
becslések alkalmazásakor a vállalatokkal, intézményekkel, központi 
kormányzatokkal és központi bankokkal szem beni kitettségek kockázati súlyainak 
kiszámítására.  
A 86. cikkben említett lakossági kitettségi os ztály esetén a végrehajtás történhet 
lépésenként a kitettségi kategóriák között, amelyeknek a VII. melléklet 1. része (9), 
(10) és (11) bekezdésének  korrelációi felelnek meg. 
(2) Az (1) bekezdésben említett végrehajtásnak ésszer ű, az illetékes hatóságokkal együtt 
megállapított id őszakon belül kell megtörténnie. A végrehajtást az illetékes 
hatóságok által meghatározott szigorú kikötések mellett kell elvégezni. E 
kikötéseknek biztosítaniuk kell azt, hogy ne  használják szelektív módon az (1) 
bekezdés szerinti rugalmasságot azon kitett ségi osztályokra vagy üzleti egységekre 
vonatkozó minimum t őkekövetelmények csökkentésének célzatával, amelyeket még 
be kell vonni az IRB módszerbe vagy az LGD-kre és a hitelegyenértékesítési 
faktorokra vonatkozó saját becslések használatába. 
(3) A bármely kitettségi osztályra az IRB m ódszert használó hite lintézetek kötelesek 
ezzel egyid őben az IRB módszert a t őkejellegű kitettségi osztályra vonatkozóan 
használni. 
(4) Az (1)–(3) bekezdésre és a 89. cikkre is figyelemmel azok a hitelintézetek, amelyek a 
84. cikk alapján engedélyt kaptak az IRB m ódszer használatára, nem térhetnek vissza 
az 1. alszakasz használatára a kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámítása 
 
HU 105   HU során, kivéve azt az esetet , amikor annak oka megfelel ően alátámasztott és azt az 
illetékes hatóságok jóváhagyták. 
(5) Az (1)–(2) bekezdésre és a 89. cikkre is figyelemmel azok a hitelintézetek, amelyek a 
87. cikk (9) bekezdése alapján enge délyt kaptak az LGD-kre vagy a 
hitelegyenértékesítési faktorokra vonatkoz ó saját becslések használatára, nem 
térhetnek vissza a 87. cikk (8) bek ezdésében említett LGD értékek és 
hitelegyenértékesítési faktorok használatára, kivéve azt az esetet, amikor annak oka 
megfelelően alátámasztott és azt az illetékes hatóságok jóváhagyták. 
86. cikk 
(1) Minden egyes kitettséget hozzá kell rende lni a következ ő kitettségi osztályok 
egyikéhez: 
a) központi kormányzatokkal és kö zponti bankokkal szemben fennálló 
követelések vagy függ ő követelések; 
b) intézményekkel szemben fennálló követelések vagy függ ő követelések; 
c) vállalatokkal szemben fennálló követelések vagy függ ő követelések; 
d) lakossági követelések vagy függ ő lakossági követelések; 
e) tőkejellegű követelések; 
f) értékpapírosítási pozíciók; 
g) egyéb nem hitel-kötelezettséget megtestesít ő eszközök. 
(2) A következ ő kitettségeket mint központi kormányzatoknak és központi bankoknak 
való kitettséget kell kezelni: 
a) regionális kormányzatokna k és helyi hatóságoknak va ló kitettségek, amelyeket 
az 1. alszakasz alapján központi kormány zatoknak való kitettségként kezelnek; 
b) olyan multilaterális fejlesztési bankoknak és nemzetközi szervezeteknek való 
kitettségek, amelyek az 1. alszakasz alap ján 0 %-os kockázati súlyt kapnak. 
(3) A következ ő kitettségeket mint intézményekne k való kitettséget kell kezelni: 
a) regionális kormányzatokna k és helyi hatóságoknak va ló kitettségek, amelyeket 
az 1. alszakasz alapján nem központi ko rmányzatoknak való kitttségként 
kezelnek; 
b) állami szektorbeli intézményeknek való  kitettségek, amelyeket az 1. alszakasz 
alapján intézményeknek való kitettségként kezelnek; 
c) olyan multilaterális fejlesztési bankoknak való kitettségek, amelyek az 1. 
alszakasz alapján nem kapnak 0 %-os kockázati súlyt.  
 
HU 106   HU (4) Az (1) bekezdés d) pontjában említett lakossá gi kitettségi osztályba való besoroláshoz 
a kitettségeknek a következ ő kritériumokat ke ll teljesíteniük: 
a) a kitettség vagy magánszemélynek, illetve magánszemélyeknek, vagy kis- 
illetve közepes méret ű szervezetnek való kitettség, feltéve hogy ez utóbbi 
esetben az adós ügyfélnek vagy egym ással kapcsolatban álló ügyfelek 
csoportjának a hitelintézettel és bá rmely anyavállalattal és annak 
leányvállalataival szembeni tartozásának teljes összeg e a hitelintézet tudomása 
szerint – amelyek ezen állapot igazolására megel őzőleg ésszer ű lépéseket 
kellett tennie – nem haladja meg az 1 millió EUR-t; 
b) a hitelintézet ezeket kockázatkezelése során hosszabb id őszakon keresztül 
következetesen és hasonló módon kezeli; 
c) nem kezelik őket egyedileg a vállalati k itettségi osztályba tartozó 
kitettségekhez hasonló módon; 
d) mindegyik kitettség jelent ős számú hasonlóan kezelt k itettség egyikét jelenti. 
(5) A következ ő kitettségeket részvénykite ttségként kell besorolni: 
a) nem hitelviszonyt megtestesít ő kitettségek, amelyek a kibocsátó eszközeivel 
vagy jövedelmével szembeni hátrasor olt maradványkövetelést testesítenek 
meg; 
b) hitelviszonyt megtestesít ő kitettségek, amelyek gazdasági tartalma hasonló az 
a) pontban ismertetett kitettségekhez. 
(6) A vállalati kitettségi osztályon belül a hitelintézetek mint különleges hitelezési 
kitettségeket külön azonosítják a következ ő jellegzetességekkel bíró kitettségeket: 
a) a kitettség olyan szer vezettel szemben áll fenn, amelyet kimondottan fizikai 
eszközök finanszírozására és/vagy m űködtetésére hoztak létre; 
b) a szerz ődéses megállapodások a hitelez őt az eszközök és az általuk termelt 
jövedelem feletti jelent ős mértékű ellenőrzéssel ruházzák fel;  
c) a kötelezettség visszafizetésének f ő forrása a finanszírozott eszközök által 
termelt jövedelem, nem pedig a tágabb értelemben vett kereskedelmi 
vállalkozás ett ől független teljesítménye.  
(7) Minden hitelkötelezettséget, amelyet nem rendeltek hozzá az (1) bekezdés a), b), és 
d)–f) pontjaiban említett kitettségi osztályokho z, az azon bekezdés c) pontjában említett 
kitettségi osztályhoz kell hozzárendeleni. 
(8) Az (1) bekezdés g) pontjában említett kitettségi osztályba fel kell venni a bérelt 
vagyontárgyak maradványértékét, ha ebben az irányelvben egyéb rendelkezések nem 
vonatkoznak rá. 
(9) A hitelintézet által a kitettségek különböz ő kitettségi osztályokba  való sorolásához 
használt módszertannak az id ők folyamán megfelel őnek és következetesnek kell lennie. 
 
HU 107   HU 87. cikk 
(1) A hitelkockázatra vonatkozó kockázattal súlyozott kitettségértékeket a 86. cikk (1) 
bekezdésének a)–e) vagy g) pontjában említe tt kitettségi osztályok egyikébe tartozó 
kitettségek esetén a VII. melléklet 1. részén ek (1)–(25) bekezdéseivel összhangban kell 
kiszámítani, amennyiben azokat nem vonták le a szavatolót őkéből. 
(2) A vásárolt követelések be hajtható összegének kockáza tára vonatkozó kockázattal 
súlyozott kitettségértékeket a VII. melléklet  1. részének (26) bekezdése szerint kell 
kiszámítani.  
(3) A hitelkockázattal és a behajtható ö sszegre vonatkozó kockázattal kapcsolatos 
kockázattal súlyozott kitettségértékek számítá sának a szóban forgó ki tettséggel kapcsolatos 
megfelelő paramétereken kell alapulnia. Ezek közé tartozik a nemteljesítés valószín űsége 
(PD), a nemteljesítéskori veszteségráta (LGD), a lejárat (M) és a kitettség kitettségi értéke. A 
PD-t és LGD-t külön és együttesen is figyelemb e lehet venni, a VII. melléklet 2. részével 
összhangban. 
(4) A (3) bekezdést ől eltérve a hitelkockázatra vona tkozó kockázattal súlyozott 
kitettségértékeket a 86. cikk (1) bekezdésén ek e) pontjában említett kitettségi osztályba 
tartozó összes kitettség esetén a VII. me lléklet 1. részének (15)–(24) bekezdésével 
összhangban kell kiszámítani az illetékes ha tóságok jóváhagyása mellett. Az illetékes 
hatóságok csak akkor engedélyezik a hitelintéze tnek a VII. melléklet 1. részének (24)–(25) 
bekezdésében ismertetett módszer használatát, ha a hitelintézet teljesíti a VII. melléklet 4. 
része (114)–(122) bekezdésének minimum követelményeit. 
(5) A (3) bekezdést ől eltérve a különleges hitelezési  kitettségek hitelkockázatára 
vonatkozó kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámíthatók a VII. melléklet 1. részének 
(5) bekezdésével összhangban. Az illetékes ha tóságok útmutatást tesznek közzé arról, hogy az 
intézményeknek hogyan kell hozzárendelniük a kockázati súlyokat a VII. melléklet 1. 
részének (5) bekezdése szerinti különleges hitelezési kitettségekhez, és jóváhagyják az 
intézmények hozzárendelési módszertanát. 
(6) A 86. cikk (1) bekezdésének a)–d) pontjá ban említett kitettségi osztályokba tartozó 
kitettségek esetén a hitelintéze tek a PD-kre saját becsléseket tesznek, a 84. cikkel és a VII. 
melléklet 4. részével összhangban. 
(7) A 86. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett kitettségi osztályba tartozó 
kitettségek esetén a hitelintézetek az LGD-kre és a hitelegyenértékesítési faktorokra saját 
becsléseket tesznek, a 84. cikkel és a V II. melléklet 4. részével összhangban. 
(8) A 86. cikk (1) bekezdésének a)–c) pontjában említett kitettségi osztályokba tartozó 
kitettségekre a hitelintézetekne k a VII. melléklet 2. részének (8) bekezdésében ismertetett 
LGD értékeket, valamint a VII. melléklet 3. része (11) bekezdésének a)–c) pontjában 
ismertetett hitelegyenértékesítési faktorokat kell alkalmazniuk. 
(9) A (8) bekezdést ől eltérve, a 86. cikk (1) bekezdésének a)–c) pontjában említett 
kitettségi osztályokba tartozó összes kitettség esetén az illetékes hatóságok engedélyezhetik a 
hitelintézeteknek, hogy az LGD-kre és  a hitelegyenértékesítési fa ktorokra saját becsléseket 
használjanak a 84. cikkel és a VII. melléklet (4) részével összhangban. 
 
HU 108   HU (10) Az értékpapírosított kitettségek és a 86. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett 
kitettségi osztályba tart ozó kitettségek esetén a kockázatt al súlyozott kitettségértéket a 4. 
alszakasszal összhangban kell kiszámítani. 
(11) Amennyiben egy kollektív befektetési formáv al (CIU) szembeni kite ttségek teljesítik a 
VI. melléklet 1. részének (74)–(75) bekezdésében  ismertetett kritériumokat és a hitelintézet 
számára ismeretesek a CIU mögöttesen meghúzódó kitettségei, a hitelintézet megvizsgálja e 
mögöttesen meghúzódó kitettségeket , hogy a korrigált eszközértékeke t és a várható veszteség 
értékeket az ezen alszakaszban ismertetet t módszerekkel összhangban számíthassa ki.  
Amennyiben a hitelintézet nem teljesíti az ezen alszakaszban ismertetett módszerek 
használatának feltételeit, a kockázattal súlyozot t kitettségértékeket és a várható veszteség 
értékeket a következ ő módszerekkel összhangban kell kiszámítani: 
a) a 86. cikk (1) bekezdésének e) pontjába n említett kitettségi osztályba tartozó 
kitettségek esetén a VII. melléklet 1. részének (17)–(19) bekezdésében 
ismertetett módszer. Ha e célból a h itelintézet nem tud különbséget tenni a 
magán-, a t őzsdén forgalmazott és egyéb részvénykitettségek között, az érintett 
kitettségeket mint egyéb ré szvénykitettségeket kezeli. 
b) minden más mögöttesen meghúzódó kite ttség esetén az 1. alszakaszban 
ismertetett módszer, a következ ő módosítások mellett: 
i. a kitettségeket a megfelel ő kitettségi osztályhoz rendelik, a kitettségek 
azon hitelmin őségi besorolás kockázati súlyát kapják, amely 
közvetlenül azon hitelmin őségi besorolás felett található, amelyet a 
kitettséghez rendes körülmények között rendelnének; 
ii. a magasabb hitelmin őségi besorolású kitett ségek, amelyek rendes 
körülmények között 150 %-os kock ázati súlyt kapnának, 200 %-os 
kockázati súlyt kapnak. 
(12) Amennyiben egy kollektív befektetési form ának (CIU) való kite ttségek nem teljesítik 
a VI. melléklet 1. részének (74)–(75) bekezdéséb en ismertetett kritériumokat és a hitelintézet 
számára nem ismeretes a CIU összes, mögötte s kitettsége, a hitelintézet megvizsgálja a 
mögöttes kitettségeket, és a kockázattal súlyoz ott kitettségértékeket, valamint a várható 
veszteség értékeket a VII. melléklet 1. rés zének (17)–(19) bekezdésében ismertetett 
módszerrel számítja ki. Ha e célból a hitelint ézet nem tud különbséget  tenni a magán-, a 
tőzsdei kereskedés ű és egyéb részvénykitettség ek között, az érintett kitettségeket mint egyéb 
részvénykitettségeket kezeli. E célból a nem rész vénykitettséget megtestesít ő kitettségeket a 
VII. melléklet 1. részének (17) bekezdésében ismertetett osztályok (magán-, t őzsdén 
forgalmazott vagy egyéb t őkerészesedések) egyikéhez kell  hozzárendelni, az ismeretlen 
kitettségeket pedig az egyéb t őkerészesedések osztályba kell sorolni.  
A fent leírt módszer alternatívájaként a hitelintézetek harmadik felet is megbízhatnak a 
kockázattal korrigált átlagos eszközértékeknek  a CIU-k mögöttes kitettségei alapján a 
következő módszerek egyikével összhangban történ ő kiszámításával és az eredmények 
jelentésével, amennyiben megfelel ően biztosított a számítás és a jelentés pontossága: 
a) a 86. cikk (1) bekezdésének e) pontjába n említett kitettségi osztályba tartozó 
kitettségek esetén a VII. melléklet 1. részének (17)–(19) bekezdésében 
 
HU 109   HU ismertetett módszer. Ha e célból a h itelintézet nem tud különbséget tenni a 
magán-, a t őzsdei kereskedés ű és egyéb részvénykitettségek között, az érintett 
kitettségeket mint egyéb ré szvénykitettségeket kezeli. 
b) minden más mögöttes kitettség esetén az 1. alszakaszban ismertetett módszer, a 
következő módosítások mellett: 
i. a kitettségeket a megfelel ő kitettségi osztályhoz rendelik, a kitettségek 
azon hitelmin őségi besorolás kockázati súlyát  kapják, amely közvetlenül 
azon hitelmin őségi besorolás felett található, amelyet a kitettséghez 
rendesen körülmények között rendelnének; 
ii. a magasabb hitelmin őségi besorolású kitettségekhez, amelyek rendes 
körülmények között 150 %-os kockázati súlyt kapnának, 200 %-os 
kockázati súlyt rendelnek. 
88. cikk 
(1) A 86. cikk (1) bekezdésének a)–e) pontjá ban említett kitettségi osztályok egyikébe 
tartozó kitettségek esetén a várható veszteség ér tékeket a VII. melléklet 1. részének (27)–(33) 
bekezdésében ismertetett módszerek kel összhangban kell kiszámítani. 
(2) A várható veszteségértékek VII. mellékl et 1. részének (27)–(33) bekezdésével 
összhangban történ ő kiszámításának ugyanazokra a beme neti PD-, LGD-számadatokra, 
valamint valamennyi kitettség esetén a 87. cikkel összhangban a kockázattal súlyozott 
kitettségértékek kiszámítására használt kitettségi értékre kell alapulnia. 
(3) Az értékpapírosított kitettségek esetén a várható veszteségértékeket a 4. alszakasszal 
összhangban kell kiszámítani.  
(4) A 86. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett kitettségi osztályba tartozó 
kitettségek esetén a várható veszteségérték nulla. 
(5) A behajtható összegre vonatkozó kockázat vá rható veszteségértékeit a VII. melléklet 
1. részének (33) bekezdésében ismertetet t módszerekkel összhangban kell kiszámítani. 
(6) A 87. cikk (11) és (12) bekezdéséb en említett kitettségek esetén a várható 
veszteségértékeket a VII. melléklet 1. rés zének (27)–(33) bekezdésében ismertetett 
módszerekkel összhangban kell kiszámítani. 
89. cikk 
(1) Az illetékes ható ságok jóváhagyásától függ ően azok a hitelintézetek, amelyeknek egy 
vagy több kitettségi osztályra nézve engedélyez ett az IRB módszer használata a kockázattal 
súlyozott kitettségértékek és a várható veszte ségértékek kiszámítása során, az 1. alszakaszt 
alkalmazhatják a következ őkre: 
a) a 86. cikk (1) bekezdésének a)  pontjában említett kitettségi osztály, 
amennyiben a jelent ős ügyfelek száma korlátozott és  a hitelintézet számára 
 
HU 110   HU indokolatlan terhet jelentene min ősítési rendszer bevezetése ezen ügyfelekre 
nézve; 
b) a 86. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kitettségi osztály, 
amennyiben a jelent ős ügyfelek száma korlátozott és  a hitelintézet számára 
indokolatlan terhet jelentene min ősítési rendszer bevezetése ezen ügyfelekre 
nézve; 
c) kitettségek nem jelent ős üzleti egységekben, valamint kitettségi osztályok, 
amelyek a méret és az észlelt kockáza ti profil tekintetében lényegtelenek; 
d) a székhely szerinti tagállam kö zponti kormányzataival, valamint azok 
regionális kormányzataival, helyi hatósá gaival és közigazga tási testületeivel 
szembeni kitettségek, amennyiben: 
i. külön közszabályozás miatt a kitetts ég tekintetében nincs különbség a 
központi kormányzattal szembeni kite ttségek és az egyéb kitettségek 
között; 
ii. a központi kormányzattal szembeni k itettségek az 1. alszakasz szerint a 
hitelminőségi besorolás 1. f okozatába tartoznak; 
e) a hitelintézet olyan ügyfé llel szembeni kitettségei, amely neki anyavállalata, 
leányvállalata vagy anyavállalatának  leányvállalata, feltéve hogy az ügyfél 
intézmény vagy pénzügyi holdingtársaság, pénzügyi intézet, vagyonkezel ő 
vállalat vagy kiegészít ő szolgáltatásokat végz ő vállalkozás, amelyre megfelel ő 
felügyeleti el őírások vonatkoznak; 
f) olyan szervezetekkel szembe ni részvénykitettségek, amelyek 
hitelkötelezettségei az 1. alszakasz szerint nulla kockázati súlyt kapnak 
(ideértve azokat a köztámogatásban részesül ő szervezeteket, amelyeknél 
alkalmazható a nulla kockázati súly); 
g) a gazdaság meghatározott ágazatainak el őmozdítására irányuló állami 
programok keretében felmerült olya n részvénykitettségek, amikor is a 
hitelintézet jelent ős támogatást kap a részesedés megszerzésére, és ami 
magában foglalja a kormányzati fe lügyelet bizonyos formáját és a 
tőkerészesedés-befektetések megszorí tásait. Ez a kizárás az eredeti 
szavatolót őke 10 %-ának és a kiegészít ő szavatolót őkének az összegére 
korlátozódik. 
Ez a bekezdés nem akadályozza meg az egyé b tagállamok illetékes hatóságait abban, 
hogy engedélyezzék az 1. alszakasz szabályainak alkalmazását olyan 
részvénykitettségek esetébe n, amelyek ilyen módon történ ő kezelése más 
tagállamokban engedélyezett. 
(2) A c) pont alkalmazásában lényegesnek kell tekinteni a hitelintéz et részvénykitettségi 
osztályát, ha azok összesített értéke – figyelmen  kívül hagyva a g) pontban említett, az állami 
programok keretében felmerült rész vénykitettségeket – átlagosan az el őző évhet viszonyítva 
meghaladja a hitelintézet szavatolót őkéje 10 %-át. Ez a határérték a hitelintézet 
szavatolót őkéjének 5 %-a, ha a rész vénykitettségek száma 10 egye di részesedésnél kevesebb. 
 
HU 111   HU 3. ALSZAKASZ – HITELKOCKÁZAT -MÉRSÉKLÉS  
90. cikk 
Ezen alszakasz alkalmazásában a „hitelt nyújtó hitelintézmény” intézmény azt a hitelintézetet 
jelenti, amelyik a kérdéses kitettséggel rendelkezik, f üggetlenül attól, hogy az hitelb ől ered-e 
vagy sem. 
91. cikk 
A 78–83. cikk szerinti sztenderd módszert vagy a 84–89. cikk szerinti I RB módszert használó, 
de a 87–88. cikk értelmében az LGD-re és a h itelegyenértékesítési faktorokra tett saját 
becsléseket nem alkalmazó hitelintézetek ez en alszakasszal össz hangban hitelkockázat-
mérséklést érvényesíthetnek a kockázattal súly ozott kitettségértékek számítása során a 75. 
cikk a) pontja alkalmazásának céljából vagy adott esetben a várható veszteségértékek 
számításakor az 57. cikk q) pontjában és a 63. cikk (3) bekezdésében említett számítás 
alkalmazásának céljából. 
92. cikk 
(1) A hitelkockázattal szembeni fedezet bizt osítására használt móds zernek a hitelt nyújtó 
hitelintézmény által foganatosított intézkedésekkel és lépésekkel, valamint az általa 
végrehajtott eljárásokkal és irányvonalakka l együtt valamennyi érintett tagállamban 
jogi hatállyal bírónak kell lennie és végr ehajtható hitelkockázat-fedezeti szabályozást 
kell eredményeznie. 
(2) A hitelt nyújtó hitelintézmény a hitel kockázat-fedezeti szabályozás hatékonyságának 
biztosítására és a kapcsolódó kockázatok kezelésére megfelel ő lépéseket tesz. 
(3) Az el őre rendelkezésre bocsátott hitelkockázati  fedezet esetén csak olyan eszközök 
ismerhetők el biztosítékként, amelyek el éggé likvidek és értékük az id ők során 
eléggé stabil ahhoz, hogy a kockázattal súly ozott kitettségértékek kiszámítására 
használt módszerre és az engedélyezhet ő elismerés mértékére tekintettel megfelel ő 
bizonyosságot biztosítsanak az elér t hitelkockázat-fedezetet illet ően. Csak a VIII. 
melléklet 1. részében ismertetett eszközök ismerhet ők el.  
(4) Az el őre rendelkezésre bocsátott hitelkockázati fedezet esetén a hitelt nyújtó 
hitelintézménynek jogában áll id őszerűen likvidálnia vagy megtartania a védelmet 
biztosító eszközöket az adós, vagy  adott esetben a biztosíték kezel őjének nem 
teljesítése, fizetésképtelensége vagy cs ődje – vagy az ügyleti dokumentációkban 
ismertetett egyéb hitel-esemény – esetén. A biztosítékként használt eszközök értéke 
és a hitelnyújtó hitelmin ősítése között nem lehet aránytalanul magas a korreláció 
foka.   
(5) Az el őre nem rendelkezésre bocsátott hitelkockázati fedezet esetén csak akkor 
ismerhető el a kötelezettségvállalás, ha az azt nyújtó fél eléggé megbízható és a 
hitelkockázattal szembeni védelmet bizt osító megállapodásnak valamennyi érintett 
tagállamban jogi hatálya van, így a kockázattal súlyozott kitettségértékek 
kiszámítására használt módszerre és az engedélyezhet ő elismerés mértékére 
tekintettel megfelel ő bizonyosság biztosított az elér t hitelkockázattal szembeni 
 
HU 112   HU fedezetet illet ően. E célból csak a VIII. melléklet 1. részében ismertetett 
hitelkockázattal szembeni védelmet nyújtó személyek és hitelkockázattal szembeni 
védelmet biztosító megállapodás típusok jöhetnek szóba. 
(6) A VIII. melléklet 2. részében ismertetett minimumkövetelményeknek meg kell 
felelni. 
93. cikk 
(1) Amennyiben a 92. cikk követelményei teljesülnek, a kockázattal súlyozott 
kitettségértékek és adott es etben a várható veszteség értékek számítása módosítható a 
VIII. melléklet 3–6. részeivel összhangban. 
(2) Az a kitettség, amelyre nézve hitelkockázat-mérséklés történt, nem eredményezhet 
magasabb kockázattal súlyozott kitettségérté ket vagy várható veszteségértéket, mint 
az egyébként azonos kitettség, amelyre nézve nem történt hitelkockázat-mérséklés.  
(3) Amennyiben a kockázattal súlyozott kitettségérték már figyelembe veszi a 
hitelkockázattal szembeni fedezet et a 78–83. vagy a 84–93. cikk alapján, úgy a 
hitelkockázattal szembeni fedeze t a továbbiakban nem ismerhet ő el ezen alszakasz 
szerint. 
4. ALSZAKASZ – ÉRTÉKPAPÍROSÍTÁS  
94. cikk 
Amennyiben a hitelintézet olyan kitettségi os ztályra nézve használja az 1. alszakaszban 
ismertetett sztenderd módszert a kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámításakor, 
amelyhez a 79. cikk szerint az értékpapíros ított kitettségeket rendelnék, úgy az 
értékpapírosítási pozíció kockázattal súlyozott k itettségértékét a IX. melléklet 4. részének (6)–
(35) bekezdésével összhangban számítja ki.  
Minden más esetben a IX. melléklet 4. részének  (36)–(74) bekezdésével összhangban számítja 
ki a kockázattal súlyozott kitettségértéket. 
95. cikk 
(1) Amennyiben az értékpapírosítást kezdeményez ő hitelintézett ől jelent ős, 
értékpapírosított kitettségekb ől származó hitelkockázat t ovábbítására került sor a IX. 
melléklet 2. részének feltételei vel összhangban, ez a hitelintézet: 
a) hagyományos értékpapírosítás esetén kizárhatja a kocká zattal súlyozott 
kitettségértékek és adott esetben a vá rható veszteség értékek számításából 
azokat a kitettségeket, amelyeket értékpapírosított;  
 
HU 113   HU b) szintetikus értékpapírosítás esetén az értékpapírosított kite ttségek tekintetében 
a kockázattal súlyozott kitettségértékeket és adott esetben a várható 
veszteségértékeket a IX. melléklet 2. részével összhangban számíthatja. 
(2) Amennyiben az (1) bekezdés alkalm azandó, az értékpapírosítást kezdeményez ő 
hitelintézet a IX. mellékletbe n az értékpapírosításba bevonható pozíciókra vonatkozóan el őírt 
kockázattal súlyozott kitettségér tékeket köteles kiszámítani.  
Amennyiben az értékpapírosítást kezdeményez ő hitelintézetnek nem sikerül jelent ős mértékű 
hitelkockázatot továbbítania az (1) bekezdésse l összhangban, úgy egy olyan pozícióra nézve 
sem kell kiszámítania a kockázattal súlyozott kitettségértéket, amely szerepelhet az érintett 
értékpapírosításban. 
96. cikk 
(1) Az értékpapírosítási pozíció kockázattal súlyozott kitettségértékének kiszámítására a 
kockázati súlyokat a pozíció kitettségi érté kére kell alkalmazni a IX. melléklettel 
összhangban, a pozíció hitelmin őségének alapján, amely megállapítható egy küls ő 
hitelminősítő hitelmin ősítésének segítségével vagy a IX. mellékletben ismertetett egyéb 
módon. 
(2) Amennyiben az értékpapírosításban különböz ő tranche-okkal azembeni kitettség áll 
fenn, minden egyes tranche-sal s zembeni kitettséget külön érté kpapírosítási pozíciónak kell 
tekinteni. Az értékpapírosítási pozíciók esetén  a hitelkockázat elleni fedezetet nyújtókat úgy 
kell tekinteni, hogy azok po zíciókkal rendelkeznek az értékpapírosításban. Az 
értékpapírosítási pozíciókhoz tartoznak az olyan értékpapírosításnak való  kitettségek, amelyek 
származtatott kamatláb- vagy devizaügyletb ől származnak. 
(3) Amennyiben az értékpa pírosítási pozíció el őre rendelkezésre bocsátott vagy el őre nem 
rendelkezésre bocsátott hitelkockázati fedezet tárgya, az arra a pozícióra alkalmazandó 
kockázati súlyt módosítani lehet a 90–93. cikkel ö sszhangban, a IX. mellékletet is figyelembe 
véve. 
(4) Az 57. cikk r) pontjára és  a 66. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel a kockázattal 
súlyozott kitettségértéket be kell vonni a hiteli ntézet kockázattal súlyoz ott kitettségértékeinek 
teljes összegébe a 75. cikk a) pontja alkalmazásában. 
97. cikk 
(1) Küls ő hitelminősítő hitelbírálata csak akkor használh ató egy értékpapírosítási pozíció 
kockázati súlyának meghatározására a 96. cikkel összhangban, ha a küls ő hitelminősítőt az 
illetékes hatóságok e cél tekintetében e lismerték, a továbbiakban: elismert küls ő 
hitelminősítő.  
(2) Az illetékes hatóságok cs ak akkor ismerik el a küls ő hitelminősítőt az (1) bekezdés 
alkalmazásának céljából, ha a VI. melléklet 2.  részének technikai kritériumait figyelembe 
véve meggy őződtek arról, hogy az megfelel a 81. cikkben megállapított követelményeknek, 
és az értékpapírosítá s terén tanúbizonyságot tett képességeir ől, amit az er őteljes piac általi 
elfogadottság támaszthat alá. 
 
HU 114   HU (3) Ha egy tagállam illetékes hatóságai elismernek egy küls ő hitelmin ősítőt az (1) 
bekezdés alkalmazásának céljából, a többi tagá llam illetékes hatóságai elismerhetik e célból 
azt a küls ő hitelminősítőt anélkül, hogy saját értékelést végeznének. 
(4) Az illetékes hatóságok nyilvánosságra hozzák az elismerési folyamat magyarázatát, 
valamint az elismert küls ő hitelminősítők listáját.  
(5) Az e célra történ ő alkalmazáshoz az elismert küls ő hitelminősítő hitelminősítésének 
meg kell felelnie a hitelesség és átláthatóság IX . melléklet 3. részében megnevezett elveinek.  
98. cikk 
(1) A kockázati súlyok értékpapírosítási pozíc iókra való alkalmazásának céljából az 
illetékes hatóságok meghatározzák, hogy a IX. mellékletben ismertetett melyik hitelmin őségi 
besoroláshoz kell hozzáre ndelni az elismert küls ő hitelminősítő megfelel ő hitelminősítéseit. 
Ezeknek a megállapításoknak tárgyilagos nak és következetesnek kell lenniük. 
(2) Amikor egy tagállam illetékes hatóságai az (1) bekezdés alapján megállapítást tettek, a 
többi tagállam illetékes hatóságai elismerhetik  azt a megállapítást anélkül, hogy saját 
megállapítást tennének. 
99. cikk 
A hitelintézet kockázattal súlyozott kitettségért ékeinek 96. cikk szerinti kiszámítása során a 
külső hitelmin ősítő hitelmin ősítései használatának következetesnek kell lennie és 
összhangban kell állnia a IX. melléklet 3. részével. A hitelmin ősítéseket nem szabad szelektív 
módon használni. 
100. cikk 
(1) A lejárat el őtti visszaadást lehet ővé tevő záradékkal rendelkez ő rulírozó 
megállapodásból származó kitettségek értékpa pírosítása esetén az értékpapírosítást 
kezdeményez ő hitelintézet vagy az értékpapírosítási programot kezel ő hitelintézet a 
IX. melléklettel össz hangban kiegészít ő kockázattal súlyozott ki tettségértéket köteles 
kiszámítani azon kockázat miatt, hogy a lejárat el őtti visszaadás lehet őségét biztosító 
kikötés alkalmazásának eredményeként emelkedhet a hitelkockázata. 
(2) Ezen alkalmazásban a rulírozó megállapodásból származó kitettség olyan kitettség, 
amelynél az ügyfél különböz ő nagyságú összeget hívhat le a megállapodott 
értékhatáron belül, a lejárat el őtti visszaadást lehet ővé tevő rendelkezés pedig olyan 
záradék a szerz ődésben, amely meghatározott események bekövetkeztekor el őírja a 
befektető pozícióinak visszafizetését a kibocsátott értékpapírok eredetileg 
meghatározott lejárata el őtt. 
(3) A feltétel és el őzetes értesítés nélkül felmondható lakossági kitettségek lejárat el őtti 
visszaadást lehet ővé tevő záradékával ellátott értékpapírosítások esetén, ahol a lejárat 
előtti visszaadást egy olyan mennyiségi ér ték indítja meg, amely nem a három 
hónapos értékpapírosítási felárra vonatkozik , az illetékes ható ságok nagyjából a IX. 
 
HU 115   HU melléklet 4. részének (27) –(30) bekezdésében ismertet ett módon járhatnak el, amely 
a feltüntetett hitelegyenértékesítési tényez ő meghatározásáról szól. 
(4) Amennyiben egy illetékes hatóság egy a dott értékpapírosítás tekintetében a (3) 
bekezdés szerint szándékozik eljárni, köteles mindenek el őtt az összes többi tagállam 
érintett illetékes hatóságait tájékoztatni. Miel őtt az ilyen fajta kezelés alkalmazása 
részévé válik az illetékes hatóság általános eljárási módszerének, amely a szóban 
forgó típusú lejárat el őtti visszaadást lehet ővé tevő záradékot tartalmazó 
értékpapírosításokra vonatkozik, az illetékes hatóság konzultál a többi tagállam 
érintett illetékes hatóságaival és figyelembe veszi a megfogalmazott véleményeket. 
A szóban forgó illetékes hatóság köteles nyilvánosságra hozni a konzultáció során 
megfogalmazott nézeteket és az elfogadott kezelési módot. 
101. cikk 
(1) A befektet ők potenciális vagy tényleges veszte ségei csökkentésének érdekében az 
értékpapírosítást kezdeményez ő vagy az értékpapírosítási programot kezel ő hitelintézet nem 
nyújthat segítséget az érté kpapírosításhoz a szerz ődéses kötelezettségeit meghaladóan. 
(2) Ha az értékpapírosítást kezdeményez ő vagy az értékpapírosítási programot kezel ő 
hitelintézet az értékpapírosítás tekintetében nem felel meg az (1) bekezdésnek, az illetékes 
hatóság el őírja számára, hogy valamennyi értékpapíros ított kitettségre n ézve legalább annyi 
tőkét kell tartalékolnia, mintha azokat nem értékpapírosították volna. A hitelintézet 
nyilvánosságra hozza, hogy szerz ődésen kívüli támogatást nyújtott, és ismerteti ennek a 
szabályozói t őkére gyakorolt hatását. 
4. SZAKASZ  
A MŰKÖDÉSI KOCKÁZAT MINIMUM SZAVATOLÓT ŐKE-KÖVETELMÉNYEI  
102. cikk 
(1) Az illetékes hatóságok el őírják a hitelintézetek számára, hogy szavatolót őkével 
rendelkezzenek a m űködési kockázattal szemben a 103., 104. és 105. cikkben ismertetett 
módszerekkel összhangban. 
(2) A (4) bekezdés sérelme nélkül, a 104. ci kkben ismertetett módszert használó 
hitelintézetek nem térhetnek vi ssza a 103. cikkben ismertetett m ódszer használatára, kivéve 
azt az esetet, amikor annak oka megfelel ően bizonyított és azt az illetékes hatóságok 
jóváhagyták. 
(3) A (4) bekezdés sérelme nélkül, a 105. cikkben ismertetett módszert használó 
hitelintézetek nem térhet nek vissza a 103. vagy 104. cikkben ismertetett módszer 
használatára, kivéve azt az eset et, amikor annak oka megfelel ően bizonyított és azt az 
illetékes hatóságok jóváhagyták. 
(4) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a hitelintézeteknek a módszerek kombinált 
használatát, a X. melléklet  4. részével összhangban. 
 
HU 116   HU 103. cikk 
Az alapvet ő mutató módszere szerint a m űködési kockázatra vonatkozó t őkekövetelmény a 
megfelelő mutató egy bizonyos százaléka a X. melléklet 1. részében ismertetett 
paraméterekkel összhangban. 
104. cikk 
(1) A sztenderd módszer szerint a hitelint ézetek tevékenységeike t üzletágak szerint 
bontják meg, a X. melléklet 2. részében ismertetett módon. 
(2) Mindegyik üzletágra nézve a hitelintézetek a m űködési kockázatra vonatkozó 
tőkekövetelményt a megfelel ő mutató egy bizonyos százalékaként számítják ki a X. 
melléklet 2. részében ismertetett paraméterekkel összhangban. 
(3) Bizonyos feltételek mellett egyes üzletágakra nézve az illetékes hatóságok 
engedélyezhetik a hitelintézetnek egy alternatív mutatószám használatát a m űködési 
kockázatra vonatkozó t őkekövetelmény megállapítására. 
(4) A sztenderd módszer szerint a m űködési kockázatra vonatkozó t őkekövetelmény az 
összes üzletág m űködési kockázatra vonatkozó t őkekövetelményeinek összege. 
(5) A sztenderd módszerre vonatkozó paraméte reket a X. melléklet 2. része tartalmazza. 
(6) A sztenderd módszert akkor használha tják a hitelintézetek, ha teljesítik a X. 
melléklet 2. részében ismertetett kritériumokat. 
105. cikk 
(1) A hitelintézetek fejlett mérési módszert használhatnak a saját, bels ő kockázatmérési 
rendszereik alapján, feltéve, hogy az illetéke s hatóság kifejezetten jóváhagyja az érintett 
modellek használatát a szavatolót őke-követelmény kiszámítására. 
(2) A hitelintézeteknek bizonyítaniuk kell az illetékes hatóságaiknak, hogy teljesítik a X. 
melléklet 3. részében ismertetett min ősítési kritériumokat.  
(3) Ha a fejlett mérési móds zer alkalmazását az EU-szint ű hitelintézet anyavállalat és 
annak leányvállalatai, vagy az EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság anyavállalat 
leányvállalatai tervezik, a különböz ő jogalanyok illetékes hatóságainak szorosan együtt kell 
működniük a 128–132. cikk rendelkezéseinek megfelel ően. Az alkalmazás során figyelembe 
kell venni a X. melléklet 3. részében felsoroltakat. 
(4) Amennyiben egy EU-szint ű hitelintézet anyavállalat és  annak leányvállalatai vagy egy 
EU-szintű pénzügyi intézet anyavállalat és annak l eányvállalatai a fejlett mérési módszert az 
anyavállalatra és annak leányvállalataira n ézve egységes alapon alkalmazzák, az illetékes 
hatóságok engedélyezhetik, hogy a X. melléklet 3. részének min ősítési kritériumait az 
anyavállalat és annak leányvá llalatai együttesen teljesítsék. 
 
HU 117   HU  
Ð 2000/12/EK 
35. SZAKASZ  
NAGYKOCKÁZATOK VÁLLALÁSA  
 
Ð 2000/12/EK 1. cikk (24) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
106. cikk 
1. a „kockázatok”, ⌦ ezen szakasz ⌫ a 48., 49. és 50. cikk  alkalmazásában, a ⌦ 3. 
szakasz 1. alszakaszában ⌫ 43. cikkben és a II. és IV. mellékletben  említett 
⌦ bármely eszköz ⌫ eszközö k és mérlegen kívüli tételek  az ott el őírt 
⌦ kockázati ⌫ súlyozáso k vagy kockázati fokozatok alkalmazása nélkül; . 
a IV. mellékletben említett ⌦ tételekből származó kockázatokat ⌫ kockázatokat  a 
III. mellékletben leírt módszerek valamelyike alapján kell kiszámítani ; . 
a szerződő féllel kapcsolatos kockázat szerinti súlyozás alkalmazása nélkül; az  
⌦ Az ⌫ illetékes hatóságok hozzá járulásával a szavatolót őke által teljes mértékben 
fedezett elemek kizárhatók a kockázatválla lások meghatározásából, feltéve hogy az 
ilyen tőkeelemek nem szerepelnek a Ö hitelintézet szavatolót őkéjében  
szolvenciamutató  Ö a 75. cikk alkalmazásának céljából  vagy más olyan ellen őrző 
mutatók kiszámításában, amelyekr ől ez az irányelv és más közösségi jogszabályok 
rendelkeznek.;  
(2) a kockázati tényez ők nem foglalják magukban: 
a) devizaügyletek esetében azokat a kockázatvállalásokat, amelyek a szokásos 
elszámolási eljárás során a fizetést követ ő 48 órán belül merülnek fel, illetve  
⌦ ; ⌫ 
b) értékpapírok vásárlását vagy eladás át célzó ügyletek esetében azokat a 
kockázatvállalásokat, amelyek a szokásos elszámolás során a fizetést vagy az 
értékpapírok szállítását követ ő – a korábbi eseményt ől számított – 5 
munkanapon belül merülnek fel; . 
 
HU 118   HU  
Ð2000/12/EK 1. cikk (1) bekezdés 
3. albekezdés (kiigazított szöveg) 
107. cikk 
A ⌦ Ezen szakasz alkalmazásának ⌫ nagykockázatok vállalásának felügyelete és 
ellenőrzése  céljából hitelintézetnek min ősül ⌦ a „hitelintézet” fogalma a következ őkre terjed 
ki: ⌫ 
a) az els ő bekezdés értelmezésének megfelel ő hitelintézet, beleértve ⌦ annak ⌫ a 
hitelintézet  harmadik országban lév ő fióktelepeit; és 
b) minden olyan magán- vagy állami vállalko zás, beleértve annak fióktelepeit, amely 
megfelel ⌦ a hitelintézet ⌫ az első bekezdésben foglalt  meghatározásá nak, és 
amelyet egy harmadik országban engedélyeztek; . 
 
Ð 2000/12/EK 48. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
108. cikk 
A nagykockázatok vállalásának jelentése  
1. Egy hitelintézet esetében a kockázatvá llalás egy ügyfélhez vagy az egymással 
kapcsolatban álló ügyfelek csoportj ához kapcsolódóan akkor tekinthet ő nagykockázatnak, ha 
értéke eléri vagy meghaladja a szavatolót őke 10 %-át. 
Ö Ennek céljából az 1. szakasz értelmezhet ő az 57. cikk q) pontjának és a 63. cikk (3) 
bekezdésének tekintetbe vétele nélkül is , de azt a 66. cikk (2) bekezdése nélkül kell 
értelmezni.  
 
Ð2000/12/EK 48. cikk (4) 
bekezdés 1. albekezdés (kiigazított 
szöveg) 
109. cikk 
Az illetékes hatóságok el őírják, hogy minden hitelintézetn ek megbízható igazgatási és 
számviteli eljárásokkal,  valamint megfelel ő belső ellenőrzési mechanizmusokkal kell 
rendelkeznie az  ezen irányelvvel összhangban irányelvben  meghatározott és szabályozott  az 
összes nagykockázat vállalásának és azok kés őbbi változásainak megállapítása és 
nyilvántartása céljából, valamint a kockázatvá llalások figyelemmel kísérése érdekében, az 
egyes hitelintézetek saját kockázatkezelési stratégiájának fényében. 
 
HU 119   HU  
Ð2000/12/EK 48. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
110. cikk 
A nagykockázatok vállalásának jelentése  
21. A hitelintézet az (1) bekezdés szerinti  minden nagykockázatot bejelent az illetékes 
hatóságoknak. 
A tagállamok úgy rendelkeznek, hogy a jelentést – belátásuk szerint – az  alábbi két módszer 
valamelyike szerint kell teljesíteni: 
a) évente legalább egyszeri jelentéskészít és az összes nagykockázatról, továbbá az 
újonnan felmerül ő összes nagykockázat vállalásáról és a már fennálló 
nagykockázatoknak a legutóbbi jelentéshe z képest legalább 20 %-os mérték ű 
növekedésér ől beszámoló évközi jelentések készítése; 
b) évente legalább négyszer jelentés készítés az összes nagykockázatról. 
 
Ð2000/12/EK 48. cikk 3 pont 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
3.2 Ö Azon eset kivételével, amikor a hitelintéz etek a biztosíték elismerésére vonatkozóan a 
114. cikkhez folyamodnak a kitett ségi érték kiszámításakor a 111. cikk (1), (2) és (3) 
bekezdésének alkalmazása céljából , Nnem kell azonban  beszámolni az  Ö (1)  (2) 
bekezdésben megállapított módon a 49.  ⌦ 111. ⌫ cikk (7)  Ö (3)  bekezdésének a), b), c), 
d), f), g) és h) pontja szerint kivételt képez ő kockázatvállalásokról és az . A Ö (1)  (2) 
bekezdés Ö b) pontjában  második francia bekezdésében  megállapított beszámolási 
gyakoriság évi két alkalomra csökkenthet ő a 49.  ⌦ 111. ⌫ cikk (7)  Ö (3)  bekezdés e) és 
i) pontjában említett kockázatvállalások esetében, valamint a (8), (9) és (10) bekezdésekben  
Ö 115. és 116. cikkben  említett kockázatvállalásoknál. 
 
Ð2000/12/EK 48. cikk (4) 
bekezdés 2. albekezdés (kiigazított 
szöveg) 
Amennyiben egy hitelintézet a ⌦ (2) ⌫ (3) bekezdésre hivatkozik , a mentességre okot adó 
esemény bekövetkezését követ ően legalább egy évig nyilvántartást vezet a felhozott 
indokokról, abból a cél ból, hogy az illetékes hatóságok meg tudják állapítani, hogy az 
indokolt-e vagy sem. 
 
Ø új szöveg 
(3) A tagállamok el őírhatják azon koncentrációs kitettségek bejelentését, amelyek a 
hitelintézet álta l igénybe vett biztosíték nyújtójával szemben állnak fenn. 
 
HU 120   HU  
Ð 2000/12/EK 49. cikk (1)–(5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Î1 2004/xx/EK 3. cikk 7. pont 
Ö új szöveg 
111. cikk 
A nagykockázatok vállalásának korlátai  
(1) A hitelintézet nem vállalhat olyan kockázatot egy ügyfél vagy egymással 
kapcsolatban álló ügyfelek csoportja teki ntetében, amelynek értéke meghaladja a 
szavatolót őke 25 %-át. Ö Ennek, valamint ezen cikk egyéb rendelkezéseinek 
alkalmazása céljából az 1. szakasz értelmezhet ő az 57. cikk q) pontjának és a 63. 
cikk (3) bekezdésének tekintetbe vétele nélkül is, de mindenképpen a 66. cikk (2) 
bekezdése nélkül kell értelmezni.   
(2) Amennyiben az ügyfél vagy az egymással kapcsolatban álló ügyfelek csoportja a 
hitelintézet anyavállalata vagy leányválla lata és/vagy az említett anyavállalat egy 
vagy több leányvállalata, az (1) bekezdésbe n megállapított százalé kos arányt 20 %-ra 
kell csökkenteni. A tagállamok ugyanakkor  mentesíthetik az ilyen ügyfelekkel 
kapcsolatban vállalt kockázatokat a 20 %-os korlátozás alól, amennyiben más intézkedésekkel vagy e ljárásokkal gondoskodnak az ilyen kockázatok különleges 
figyelemmel kísérésér ől. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot és az Î
1 Európai 
Bankbizottságot  az ilyen intézkedések vagy eljárások tartalmáról. 
(3) A hitelintézet által vállalt nagykockázatok összértéke nem haladja meg a 
szavatolót őke 800 %-át. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk 4. pont 
(kiigazított szöveg) 
(4) A tagállamok az (1), (2) és (3) bekezdésbe n foglaltaknál szigor úbb korlátozásokat is 
megállapíthatnak.  
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (1)–(5) 
bekezdés 
(5)(4) A hitelintézetnek mindenkor be kell ta rtania az (1), (2) és (3) bekezdésben 
megállapított korlátozásokat kockázatválla lásaival kapcsolatban. Ha kivételes 
esetben a kockázatok meghaladják ezek et a korlátozásokat, ennek tényét 
haladéktalanul jelenteni ke ll az illetékes ha tóságoknak, amelyek, ha a körülmények 
lehetővé teszik, korlátozott tartamú id őt biztosítanak a hitelintézetnek a határértékek 
elérésére. 
 
HU 121   HU  
Ø új szöveg 
112. cikk 
(1) A 113–117. cikk alkalmazásában a „garan cia” magában foglalja, a 90–93. cikk 
alapján elismert hitelderivatívákat a hitelkockázati eseményhez kapcsolt értékpapírok 
kivételével. 
(2) A (3) bekezdésre is figyelemm el, amelynek 113–117. cikke alapján az el őre 
rendelkezésre bocsátott vagy el őre nem rendelkezésre bocsátott hitelkockázati 
fedezet elismerése engedélyezhet ő, az elismerhet őséghez teljesíteni kell az 
elismertségi és egyéb minimumkövetelmé nyeket, amelyeket a 90–93. cikk ismertet a 
78–83. cikk szerinti kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámításának 
alkalmazása céljából. 
(3) Amennyiben egy hitelintézet a 114. cikk (2) bekezdését alkalmazza, a 
hitelkockázattal szembeni fedezet elis merésére a 84–89. cikk szerinti megfelel ő 
követelmények vonatkoznak. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (4) és (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
113. cikk 
1. A tagállamok a ⌦ 111. ⌫ 75. cikkben  (1), (2) és (3) bekezdésben  foglaltaknál 
szigorúbb korlátozásokat is megállapíthatnak. 
6(2) A tagállamok teljes egészében  vagy részlegesen kivonhatják a 75.  ⌦ 111. ⌫ cikk az  
(1), (2) és (3) bekezdés alkalmazása alól a hitelintézet által az anyavállalatával, annak 
leányvállalatával vagy saját leá nyvállalatával kapcsolatban vá llalt kockázatokat, amennyiben 
ezekre a vállalatokra – ennek az irányelvnek, vagy harmadik országban hatályos egyenérték ű 
normáknak megfelel ően – kiterjed a hitelin tézetre vonatkozó összevont alapú felügyelet. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
73. A tagállamok teljesen vagy részlegesen kivonhatják a ⌦ 111. cikk ⌫ az (1), (2) és (3) 
bekezdés  alkalmazása alól a következ ő kockázatokat: 
(a) követeléseket megtestesít ő eszköztételek Ö központi kormányzatokkal vagy 
központi bankokkal szemben, amelyek bizt osíték hiányában 0 %-os kockázati 
súlyozást kapnának a 78–83. cikk alapján;  az „A” zónába tartozó központi 
kormányokkal vagy központi bankokkal szemben fennálló  
(b) követeléseket megtestesít ő eszköztételek az Európai Közösségekkel szemben 
fennálló  Ö nemzetközi szervezetekkel vagy mu ltilaterális fejlesztési bankokkal 
 
HU 122   HU szemben, amelyek biztosíték hiányában 0 %-os kockázati súlyozást kapnának a 
78–83. cikk alapján;  
(c) olyan követeléseket megtestesít ő eszköztételek, amelyeket az „A” zónába 
tartozó központi kormányok vagy központi bankok, ille tve az Európai 
Közösségek,  Ö központi kormányzatok, központi bankok, nemzetközi 
szervezetek vagy multilaterális fejlesztési bankok  kifejezett garanciái 
biztosítanak Ö , ahol a garanciát nyújtó sz ervezettel szembeni követelések 
biztosíték hiányában 0 %-os kockázati súlyozást kapnának a 78–83. cikk 
alapján;  
(d) más olyan kockázatvállalások, amelyek az „A” zónába tartozó központi 
kormányoknak vagy központi bankoknak, illetve az Európai Közösségeknek  
Ö központi kormányzatoknak, központi bankoknak, nemzetközi 
szervezeteknek vagy multilaterális fejlesztési bankoknak  tulajdoníthatók, 
vagy amelyekért ezek az intézmények kezeskednek Ö , ahol biztosíték 
hiányában a 78–83. cikk alapján 0 %-os kockázati súlyozást kapnának az azon 
szervezettel szembeni követelések, amely szervezetnek a kitettség 
tulajdonítható vagy amely szer vezet a garanc iát nyújtja;   
(e) a „B” zónába tartozó  központi kormányokkal vagy központi bankokkal 
szemben fennálló,  Ö a fenti a) bekezdésben nem említett  követeléseket és 
más kockázatvállalásokat megtestesít ő eszköztételek, amelyeket a 
hitelfelvev ők nemzeti valutájában denomináltak és – adott esetben – 
finanszíroznak; 
(f) eszköztételek és más kockázatvállalás ok, amelyeket – az illetékes hatóságok 
által kielégít őnek ítélt módon – az „A” zónába  tartozó központi kormányok 
vagy központi bankok , által kibocsátott olyan érté kpapírokból álló biztosíték, 
illetve az Eu rópai Közösségek, vagy a tagállamok regionális vagy helyi 
hatóságai által kibocsátott olyan értékpapírok biztosít anak, amelyekre nézve a 
44. cikk fizet őképességi szempontból 0 % -os súlyozást állapít 
megÖ nemzetközi szervezetek, multilaterális fejlesztési bankok vagy a 
tagállamok regionális vagy helyi hatósá gai által hitelviszonyt megtestesít ő 
értékpapír formájában kibocsátott bizt osítékkal fedeznek, amely értékpapírok 
azok kibocsátójával szemben olyan követe léseket testesítenek meg, amelyek a 
78–83. cikk szerint 0 %-os kock ázati súlyt kapnának;  
(g) olyan eszköztételek és más kockázatok, amelyeket – az illetékes hatóságok 
által kielégít őnek ítélt módon – készpénzletétb ől álló fedezet biztosít, amelyet a 
hitelt nyújtó ⌦ hitelintézetnél ⌫ intézménynél , vagy annál a hitelintézetnél 
helyeztek el, amely a hitelt nyújtó intézmény anya- va gy leányvállalata; 
(h) olyan eszköztételek és más kockázat vállalások, amelyeket – az illetékes 
hatóságok által kielégít őnek ítélt módon – letéti bi zonylat formájú fedezet 
biztosít, amelye t a hitelt nyújtó ⌦ hitelintézet ⌫ intézmény , vagy az a 
hitelintézet bocsátott ki, amely a hitelt nyújtó ⌦ hitelintézet ⌫ intézmény  
anya- vagy leányvállalata, és amel yeket valamelyiküknél helyeztek el; 
(i) intézményekkel  hitelintézetekkel  szemben fennálló egyéves vagy rövidebb 
futamidej ű követeléseket és más kockázatvállalásokat képvisel ő eszköztételek, 
 
HU 123   HU amelyek ugyanakkor nem képezik ré szét a szóban forgó intézmények 
szavatolót őkéjének; 
(j) egyéves vagy rövidebb lejárati idej ű olyan intézményekkel szembeni 
követeléseket és más kockázatvállalásokat megtestesít ő eszköztételek, amelyek 
nem hitelintézetek, de megfelelnek a Ö VI. melléklet 1. részének 82.  45. 
cikk (2)  bekezdésében említett feltételeknek, és amely tételek ugyanannak a 
bekezdésnek megfelel ően biztosítottak; 
(k) egyéves vagy rövidebb lejárati idej ű kereskedelmi váltók és más hasonló 
váltók, amelyek más hitelintézetek cégaláírását viselik; 
(l) a 85/611/EGK irányelv 22. cikkének (4) bekezdésében meghatározott 
hitelviszonyt megtestesít ő értékpapírok;  Ö a 78–83. cikkben meghatározott 
fedezett kötvények;  
 
Ð2000/12/EGK (kiigazított 
szöveg) 
(m) későbbi összehangolásig, a ⌦ 122. cikk (1) ⌫ az 51. cikk (3)  bekezdésében 
említett biztosítótársaságokban birtokolt részesedések, az ilyen részesedést 
megszerz ő hitelintézet szavatolót őkéjének 40 %-áig; 
(n) olyan regionális vagy központi h itelintézetekkel szemben fennálló 
követeléseket képvisel ő eszköztételek, amelyekkel a hitelt nyújtó 
⌦ hitelintézet ⌫ intézmény  a jogszabályi és alapszabályi rendelkezéseknek 
megfelelően hálózati kapcsolatban áll, és amelyek az említett rendelkezések 
alapján a hálózaton belül a készpénz-elszámolási m űveletekért felel ősek; 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
(o) olyan kockázatok, amelyeket – az illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt 
módon – az f) pontban említett értékpapíroktól különböz ő értékpapírokból álló 
fedezet biztosít; , feltéve hogy ezeket az értékpapírokat nem maga a hitelintézet, 
annak anyavállalata vagy egyik leányvá llalatuk, és nem is a szóban forgó 
ügyfél vagy ügyfelek egymá ssal összekapcsolódó cso portja bocsátotta ki.  A 
biztosítékként felhasznált értékpapírokat piaci áron kell értékelni, és olyan 
értékkel kell bírniuk, am ely meghaladja a biztosít ott kockázatvállalásokat, 
továbbá vagy a t őzsdei kereskedelemben kell ré szt venniük, vagy ténylegesen 
forgathatónak és rendszeresen jegyzettn ek kell lenniük egy olyan piacon, 
amely elismert hivatásos szakemberek felügyelete alatt m űködik, és amely 
lehetővé teszi – a hitelintézet székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságai 
szerint kielégít ő módon – olyan objektív ár kialakítását,  hogy az értékpapírok 
többletértéke bármikor ellen őrizhető legyen. Az el őírt többletérték 100 %, de a 
részvények esetében 150 %, és a hiteli ntézetek, a tagállamok regionális vagy 
helyi hatóságai – kivéve a 44. cikkben említetteket – által kibocsátott, 
hitelviszonyt megtestesít ő értékpapírok esetében, valamint az EBB és a 
multilaterális fejlesztési bankok által ki bocsátott adóslevelek esetében 50 % A 
hitelbiztosítékként felhasznált értékpa pírok nem képezhetik hitelintézetek 
szavatoló tőkéjét;  
 
HU 124   HU  
Ð 2000/12/EK 
(p) olyan hitelek, amelyeke t – az illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt módon 
– lakóingatlanra terhe lt jelzálog, vagy az 1991. évi finn lakásépít ő 
társaságokról szóló törv ény szerint vagy kés őbbi, ezzel egyenérték ű 
jogszabályok alapján m űködő finn lakásépít ő társaságok részvényei 
biztosítanak, valamint amelyeket olya n lízingügyletek biztosítanak, amelyek 
alapján a bérbeadó 100 %-ban megtar tja a lízingbe adott lakóingatlan 
tulajdonjogát, amennyiben a bérbevev ő nem gyakorolta vételi opcióját – 
minden esetben az érintett lakóinga tlan értékének 50 %-áig; Az ingatlan 
értékének kiszámítása – az illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt módon – 
szigorú értékelési normák alapján történ ik, amelyeket törvényi, rendeleti vagy 
közigazgatási rendelkezések állapítanak me g. Az értékelést évente legalább 
egyszer el kell végezni. E pont alkalm azásában a lakóingatlan olyan lakást 
jelent, amelyet a hitelfelvev ő foglal el, vagy bérbe ad;  
 
Ø új szöveg 
(q) a következ ők, amennyiben azok a 78–83. cikk s zerint 50 %-os kockázati súlyt 
kapnának, és csak az érintett  ingatlan értékének 50 %-áig: 
i. irodákon vagy más üzlethelyiségekre be jegyzett jelzálogjog fedezetével, vagy 
olyan finn lakásépít ő társaságok részvényei formájáb an biztosított kitettségek, 
amelyek az 1991. évi finn lakásépít ő társaságokról szóló törvénynek vagy 
későbbi, azzal egyenérték ű jogszabályoknak megfelel ően működnek, az irodák 
vagy más üzlethelyiségek vonatkozásában;  
ii. irodákra vagy más üzleth elyiségekre irányuló in gatlanlízing-ügyletekkel 
kapcsolatos kitettségek; 
Az ii. pont alkalmazásának céljából a tagá llamok illetékes hatóságai 2011. december 
31-ig engedélyezhetik a hitelintézeteknek az érintett ingatlan értéke 100 %-ának 
elismerését. Az id őszak végén ezt a bánásmódot felü l kell vizsgálni. A tagállamok 
értesítik a Bizottságot, ha élnek ezzel a kedvezményes elbánással. 
 
Ð2000/12/EGK (kiigazított 
szöveg) 
qr) a II. mellékletben említett közepes/al acsony kockázatú mérlegen kívüli tételek 
50 %-a; 
rs) az illetékes hatóságok egyetértésének függvényébe n a hitelgaranciáktól 
különböző garanciák, amelyek jogi vagy s zabályozási alapon nyugszanak, és 
amelyeket a hitelintézeti  jogállással rendelkez ő kölcsönös garanciarendszerek 
nyújtanak tagjaiknak, és összegükr e 20 %-os súlyozás vonatkozik. 
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a rról, hogy miként használták ki ezt a 
választási jogot, abból a célból, hogy az ne vezessen a verseny torzulásához;  
 
HU 125   HU st) a II. mellékletben említett alacsony kockázatú mérlegen  kívüli tételek, 
amennyiben olyan megállapodás szület ett az ügyféllel vagy az egymással 
kapcsolatban álló ügyfelek csoportjával, amelynek alapján csak akkor vállalható a 
kockázat, ha biztosítva van, hogy az nem vezet a ⌦ 111. cikk (1)–(3) bekezdése ⌫ 
az (1), (2) és (3) bekezdés  szerint érvényes határértékek túllépéséhez. 
 
Ø új szöveg 
A g) pont alá kell sorolni a hitelintézet által kibocsátott hitelkockázati eseményhez 
kapcsolt értékpapírhoz kapcsolódóan kapot t készpénzt, az ügyfél nek a hitelintézet 
által nyújtott kölcsönöket és a hitelintézetnél el helyezett betéteket, amelyek a 90–93. 
cikk alapján mérlegen belüli nettósí tási megállapodás tárgyát képezik. 
 
Ð 2000/12/EK 49. cikk o) pont 2. 
és 3. mondat (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
⌦ Az o) pont alkalmazásának céljából a ⌫ A biztosítékként felhasznált 
értékpapírokat piaci áron ke ll értékelni, és olyan értékkel kell bírniuk, amely 
meghaladja a biztosított kockázatvállalásokat, továbbá vagy a t őzsdei 
kereskedelemben kell részt venniük, vagy té nylegesen forgathatónak és rendszeresen 
jegyzettnek kell lenniük egy olyan piacon, amely elismert hivatásos szakemberek 
felügyelete alatt m űködik, és amely lehet ővé teszi – a hitelintézet székhelye szerinti 
tagállam illetékes hatóságai szerint kielégít ő módon – olyan objektí v ár kialakítását, 
hogy az értékpapírok többleté rtéke bármikor ellen őrizhető legyen. 
Az előírt többletérték 100 %., de a  A részvények esetében azonban  150 %, és az 
intézmények  a hitelintézetek , a tagállamok regionális ⌦ kormányai ⌫ vagy helyi 
hatóságai – kivéve ⌦ az f) alpontban ⌫ a 44. cikkben  említetteket – által 
kibocsátott, hitelviszonyt megtestesít ő értékpapírok esetében, valamint az EBB és  a 
multilaterális fejlesztési bankok által kibocsátott adóslevelek Ö – kivéve azokat, 
amelyek a sztenderd módszer szerint 0 %-os kockázati súlyozást kapnak –  
esetében 50 %. Ö Amennyiben a kitettség lejárata és a hitelkockázattal szembeni 
fedezet lejárata között eltérés van, a biztosíték nem ismerhet ő el.  ⌦ A 
hitelbiztosítékként felhasznált értékpapírok nem képezhetik hitelintézetek szavatolót őkéjét. ⌫ 
⌦ A p) pont alkalmazásának céljából az ⌫ Az
 ingatlan értékének kiszámítása – az 
illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt módon – szigorú értékelési normák alapján 
történik, amelyeket törvényi , rendeleti vagy közigazgatás i rendelkezések állapítanak 
meg. Az értékelést évente legalá bb egyszer el kell végezni. A  ⌦ p) ⌫ E pont 
alkalmazásában a lakóingatlan olyan laká st jelent, amelye t a hitelfelvev ő foglal el, 
vagy bérbe ad; . 
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ⌦ az s) pont szerint ⌫ megadott 
mentesítésekr ől arról, hogy miként használták  ki ezt a választási jogot,  abból a 
célból, hogy az ne vezessen a verseny torzulásához; . 
 
HU 126   HU  
Ø új szöveg 
114. cikk 
(1) A (3) bekezdésre is figyelemmel, a kitettségek értékéne k a 111. cikk (1)–(3) 
bekezdésével összhangban történ ő kiszámítása alkalmazásának céljából a tagállamok 
engedélyezhetik a 90–93. cikk szerinti pénzügyi biztosítékot (összetett módszer) alkalmazó 
hitelintézetek vonatkozásában e hitelintézeteknek, hogy – a 113. cikk (3) bekezdésének f), g), 
h) és o) pontja szerint mege ngedett teljes vagy részleges mentesítések igénybe vételének 
alternatívájaként – a kitettség értékénél alac sonyabb értéket használjanak, amely azonban nem 
lehet alacsonyabb az ügyf élnek vagy egymással kapcsolatban  álló ügyfelek csoportjával 
szembeni kitettségeik teljesen kiigazíto tt kitettségi értékeinek összegénél. 
Ezen alkalmazásban a „teljesen kiigazított kitettségi érték” a 90–93. cikk szerinti, a 
hitelkockázat-mérséklés, a volatilitási kiigazítá sok és az esetleges lejárati eltérések (E*) 
figyelembe vételével számított értéket jelenti. 
Amennyiben ezt a bekezdést egy hitelintézetre alkalmazzák, a 113. cikk (3) bekezdésének f), 
g), h) és o) pontjait nem lehet a sz óban forgó hitelintézményre alkalmazni. 
(2) A (3) bekezdésre is figyelemmel, anna k a hitelintézetnek, amelynek engedélyezték a 
84–89. cikk szerinti kitettségi osztály vonatkozás ában az LGD-kre és hitelegyenértékesítési 
faktorokra vonatkozó saját becslések alkalm azását, engedélyezni lehet – amennyiben az 
illetékes hatóságok szerint kielégít ő módon képes a pénzügyi biztos íték által a kitettségeire 
gyakorolt hatásoknak az egyéb LGD-vonatkozás ú szempontoktól elkülönített becslésére – 
ezen hatások figyelembe vételét a kitettségek  értékének számítása során, a 113. cikk (3) 
bekezdésének alkalmazása céljából. 
Az illetékes hatóságoknak meg kell gy őződniük a becslések alkalm asságáról, amelyeket a 
hitelintézet a 111. cikk rendelkezéseinek való megfelelés céljából a kitettségi érték 
csökkentésére állít el ő. 
Amennyiben a hitelintézetnek enge délyezték a pénzügyi biztosít ék hatásaira vonatkozó saját 
becslések használatát, úgy azt az il letékes hatóságok számára kielégít ő módon, 
következetesen kell tennie. Ez a nagykock ázatok vállalására különösképp vonatkozik.  
Azoknak a hitelintézetnek, amelyeknek engedé lyezték a 84–89. cikk szerinti kitettségi 
osztályra nézve az LGD-kre és hitelegyenérték esítési faktorokra vonatkozó saját becslések 
alkalmazását és amelyek kitettségeik értékét nem az els ő albekezdésben említett módszer 
használatával számítják ki, engedélyezni lehet a fenti (9) bekezdés 1. albekezdésében vagy a 
113. cikk (3) bekezdésének o) pontjában ismert etett módszer használatát a kitettségek 
értékének kiszámítására. A hitelintézet e két módszer közül csak az egyiket használhatja. 
(3) Az a hitelintézet, amelynek engedélyez ték az (1) vagy (2) bekezdésben leírt 
módszerek használatát a kitettségek értéké nek kiszámítása során a 111. cikk (1)–(3) 
bekezdésének alkalmazása céljából, hitelkoc kázat-koncentrációira vonatkozóan rendszeres 
stressztesztet köteles végezni, amely magában f oglalja az esetlegesen igénybe vett biztosíték 
értékesítési értékét is. 
 
HU 127   HU A tesztek felölelik a piaci feltételek esetleges változásaiból ered ő kockázatokat, amelyek 
hátrányosan érinth etik a hitelintézetek szavatolót őke-megfelelését, vala mint a biztosítékok 
válsághelyzet esetén történ ő értékesítéséb ől eredő kockázatokat. 
A hitelintézet biztosítja afel ől az illetékes hatóságokat, hogy az elvégzett stressztesztek 
megfelelők és arányosak az ilyen kockázatok értékelésére. 
Amennyiben egy stressz teszt arra  utal, hogy a biztosíték értékes ítési értéke alacsonyabb mint 
amennyit a (2) vagy értelemszer űen a (3) bekezdés szerint figyelembe lehetne venni, a 
biztosíték figyelembe vehet ő értékét ennek megfelel ően csökkenteni ke ll a kitettségek 
értékének kiszámításakor a 111. cikk (1)–(3) bekezdése alkalmazásának céljából. 
Ezeknek a hitelintézeteknek a következ őket kell bevonniuk a koncentrációs kockázat 
kezelésére irányuló stratégiájukba: 
a) szabályzatok és eljárások azon kockázatok kezelésére, amelyek a kitettségek és azok 
esetleges hitelkockázattal szembeni fedezete közötti lejárati eltérésb ől adódnak; 
b) szabályzatok és eljárások a koncentr ációs kockázattal kapcsolatban, amely a 
hitelkockázat-mérsékl ő technikák alkalmazásából, és különösen a nagy, közvetett 
hitelkockázatokból ered (pl.  amiatt, hogy a biztosítékké nt elfogadott értékpapírok 
egyetlen kibocsátótól származnak). 
(4) Amennyiben a biztosíték hatásait a fen ti (1) vagy (2) bekezdés feltételei szerint 
elismerték, a tagállamok a kitettség bármely fedezett részét kezelhetik mint a biztosíték 
kibocsátójának – nem az ügyfélnek – való kitettséget. 
 
Ð 2000/12/EK 49. cikk (8)–(9) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
115. cikk 
(8)(1) ⌦ A 111. cikk (1)–(3) bekezdésének ⌫ Az (1), (2) és (3) bekezdés  alkalmazásában a 
tagállamok 20 %-os súlyozást alkalmazhatnak azokra az eszköztételekre, amelyek egy tagállam regionális ⌦ kormányaival ⌫ és helyi hatóságaival szembeni követeléseket 
testesítenek meg, Ö amennyiben e követelések a 78–83. cikk  alapján 20 %-os kockázati súlyt 
kapnának, valamint az ilyen kormányzat okkal és hatóságokkal szemben felmerül ő vagy 
általuk biztosított egyéb kitettségekre, am elyekkel szemben a követelések a 78–83. cikk 
alapján 20 %-os kockázati súlyt kapnának. valamint az ilyen szervekkel szemben felmerül ő 
vagy ilyen szerv ek által biztosított egyéb kockázat vállalásokra; ugyanakkor a 44. cikkben 
megállapított feltételek függvényében a tagállamok a súlyozási rátát 0 % -ra csökkenthetik.  
Ö A tagállamok azonban 0 %-ra csökkenthetik ezt  a súlyozási rátát olyan eszköztételek 
esetében, amelyek egy tagállam regionális kormá nyzataival és helyi ha tóságaival szembeni 
követeléseket testesítenek meg, amennyibe n e követelések a 78–83. cikk alapján 0 %-os 
kockázati súlyt kapnának, valamint az ilyen  kormányzatokkal és hatóságokkal szemben 
felmerülő vagy általuk biztosított e gyéb kitettségeknél, amelye kkel szemben a követelések a 
78–83. cikk alapján 0 %-os kockázati súlyt kapnának.  
 
HU 128   HU (9)(2) Az (1), (2) és (3) bekezdés  ⌦ A 111. cikk (1)– (3) bekezdésének ⌫ alkalmazásában a 
tagállamok 20 %-os súlyozást alkalmazhatnak azokra, a hitelintézetekkel  az intézményekkel  
szembeni követeléseket és velük kapcsola tos más kockázatvállalásokat megtestesít ő 
eszköztételekre, amelyek futamideje több, mint  1, de nem több, mint 3 év, valamint 50 %-os 
súlyozást alkalmazhatnak a hitelintézetekkel  az intézményekkel  szembeni, három évnél 
hosszabb lejárati idej ű követeléseket megtestesít ő eszköztételekre, feltéve hogy ez utóbbiakat 
olyan adósságinstrumentumok testesítik meg, amelyeket hitelintézet  intézmény  bocsátott ki, 
és hogy ezek az adósságinstrumentumok – az i lletékes hatóságok álláspontja szerint – 
hatékonyan forgathatók a hivatásos résztvev őkből álló piacon és ott napi árfolyamjegyzés alá 
esnek, illetve amelyek kibocsátását a kibocsátó hitelintézetek  intézmények  származása 
szerinti tagállam illetékes hatóságai engedélyezték. E tételek egyike sem képezheti a szavatolót őke részét. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (10) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
116. cikk 
(10) A ⌦ 113. cikk (3) bekezdésének i. ⌫ (7) bekezdés i)  pontja alóli és a ⌦ 115. cikk 
(2) ⌫ (9) bekezdése  alóli mentességként a tagállamok 20 %-os súlyozást alkalmazhatnak 
azokra az eszköztételekre, amel yek hitelintézetekkel szembeni követelést és velük kapcsolatos 
kockázatvállalásokat képviselnek, függetlenül azok lejárati idejét ől. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (11) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
117. cikk 
(11)( 1) Amennyiben egy ügyféllel kapcsolatos koc kázatot harmadik fél garantál, vagy 
harmadik fél által kibocsátott értékpapírból álló hitelbiztosíték biztosít a ⌦ 113. 
cikk (3) bekezdésének ⌫ (7) bekezdés  o) pontjában megállapított feltételek mellett, 
a tagállamok: 
a) kezelhetik úgy a kockázat vállalást, mint ami a ⌦ garantőrrel ⌫ harmadik 
féllel , és nem az ügyféllel kapcsolatban me rült fel, ha a kockázatvállalást a 
harmadik fél – az illetékes hatóságok által kielégít őnek ítélt módon – 
közvetl enül és feltétel nélkül szavatolja, ; 
b) kezelhetik úgy a kockázatot, mint ami a harmadik féllel, és nem az ügyféllel 
kapcsolatban merült fel, ha a ⌦ 113. cikk (3) ⌫ (7) bekezdésének  o) 
pontjában meghatározott kockázatvállalást hitelbiztosíték garantálja az ott megállapított feltételek alapján. 
 
Ø új szöveg 
(2) Amennyiben a tagállamok az (1) bekezd és a) pontjában bizt osított bánásmódot 
alkalmazzák: 
 
HU 129   HU a) amennyiben a garancia nem abban a va lutában denominált, mint a kitettség, a 
garanciával fedezett kitettségi összeget a VIII. melléklet az on rendelkezéseivel 
összhangban kell kiszámítani, amelyek az el őre nem rendelkezésre bocsátott 
kockázati fedezetre vonatkozó valutanem-eltérés kezelésér ől szólnak; 
b) a kitettség lejárati ideje és a fedezet lejárati ideje közötti eltérést a VIII. 
mellékletnek a lejárati eltérés kezelésér ől szóló rendelkezéseivel összhangban 
kell kezelni; 
c) a részleges fedezés elismerhet ő a VIII. mellékletben ismertetett bánásmóddal 
összhangban. 
 
Ð2000/12/EK 49. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(12) A Bizottság jelentés e alapján a Tanács legkés őbb 1999. január 1 -jéig megvizsgálja a (7) 
bekezdés i) pontjában és a (9) és (10) bek ezdésben szabályozott bankkö zi kockázatvállalások 
kezelését . A Bizottság javaslata alapján a Tanács határoz bármely végrehajtandó változásról.  
 
Ð 2000/12/EK 50. cikk (4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
118. cikk 
Nagykockázatok vállalásának össze vont (konszolidált) vagy nem öss zevont alapú 
felügyelete  
1. Ha a hitelintézet nem anyavá llalat és nem leányvállalat, a 48. és 49. cikkben, vagy bármely 
más, e területre vonatkozó közösségi re ndelkezésben meghatározott kötelezettségek 
teljesítését nem összevont alapon kell ellen őrizni.  
(2) Egyéb esetekben a 48. és 49. cikkben, vagy bá rmely más, e területre vonatkozó közösségi 
rendelkezésben meghatározott kötele zettségek teljesítését összevont  (konszolidált) alapon kell 
ellenőrizni az 52 -56. cikkek rendelkezései szerint.  
3. A tagállamok lem ondhatnak a 48. és 49. cikkben, vagy bá rmely más, e területre vonatkozó 
közösségi rendelkezésben meghatá rozott kötelezettségek teljesítésének egyéni vagy részben 
összevont (konszolidált) alapon történ ő ellenőrzéséről olyan hitelintézet esetében, amely mint  
anyavállalat összevont (konszo lidált) felügyelet alá esik, valamint ilyen hitelintézet 
leányvállalata esetén, amely az ő engedélyezésük és felügyeletü k hatálya alá tartozik, és 
amelyre összevont (konszolidált) ellen őrzés vonatkozik.  
A tagállamok lemondana k az ilyen ellen őrzésről abban az esetben is, ha  az anyavállalat olyan 
pénzügyi holdingtársaság, amelyet ugyanabb an a tagállamban alapítottak, mint a 
hitelintézetet, feltéve hogy a társaságra ugyanazok az ellen őrzési szabályok vonatkoznak, 
mint a hitelinté zetekre.  
Az első és második albekezdésekben említett esetekben Ö Amennyiben a 69. cikk (1) 
bekezdése szerint a hitelintézet mentesül az e szakaszban el őírt kötelezettségek egyedi vagy 
 
HU 130   HU szubkonszolidált alapon való teljesítése al ól, vagy a 70. cikk rendelkezéseit alkalmazzák 
tagállami hitelintézet anyavállalatok esetében,  intézkedéseket kell te nni a csoporton belüli 
megfelelő kockázatmegosztás biztosítása érdekében. 
 
Ø új szöveg 
119. cikk 
2007. december 31-ig a Bizottság jelentést teszt az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak 
ezen szakasz m űködéséről és szükség esetén javaslatokat is tesz. 
 
Ð 2000/12/EK 
6. SZAKASZ  
BEFOLYÁSOLÓ RÉSZESEDÉS A PÉNZÜGYI ÁGAZATON KÍVÜL  
 
Ð2000/12/EK 51. cikk (1)–(2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
120. cikk 
A nem pénzügyi befolyásoló részesedésekre vonatkozó korlátok  
1. Egyetlen hitelintézet se m rendelkezhet a szavatolót őkéjének 15 %-át meghaladó 
összegű befolyásoló részesedéssel olyan váll alkozásban, amely nem hitelintézet, nem 
pénzügyi intézmény, sem pedig olyan vállalkozás , amely a 86/635/EGK irányelv 43. cikke (2) 
bekezdése f) pontjának második albekezdésében említett tevékenységet folytat. 
(2) A hitelintézet befolyásoló részesedései nek összege olyan vállalkozásokban, amelyek 
nem hitelintézetek, pénzügyi intézmények vagy  olyan vállalkozások, amelyek a 86/635/EGK 
irányelv 43. cikke (2) bekezdése f) pontjának második albekezdésében említett tevékenységeket folytatnak, nem haladhatja meg szavatolót őkéjének 60 %-át. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
5. A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk az (1) és (2)bekezdésben megállapított korlátokat 
a 73/239/EGK és a79/267/EGK irányelv szerinti biztosítóintézetekben, valaminta 98/78/EK 
irányelv sz erinti viszontbiztosító intézetekbenbi rtokolt részesedések tekintetében.  
 
Ð2000/12/EK 51. cikk (4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
4. A pénzügyi újjászervezés vagy ment őművelet során, illetve jegy zési garanciavállalás 
rendes folyamatában ideigl enesen birtokolt részvények, vagy amelyeket az intézmény saját 
 
HU 131   HU neve alatt mások képviseletében birtokol, nem s zámítanak a befolyásoló részesedéshez az (1) 
és (2) bekezdésben megállapított határért ékek kiszámítása szempontjából. Azokat a 
részvényeket, amely ek nem min ősülnek a 86/635/EGK irányelv  35. cikkének (2) bekezdése 
szerinti pénzügyi befektetés nek, nem kell feltüntetni.  
 
Ð2000/12/EK 51. cikk (5) 
bekezdés 
(5)(3) Az (1) és (2) bekezdésben megállapított határértékek csak ki vételes körülmények 
között léphet ők túl. Ezekben az esetekben az illetékes hatóságok azonban el őírják, hogy a 
hitelintézetnek vagy növelnie kell szavatolót őkéjét, vagy azzal egyenérték ű intézkedéseket 
kell tennie. 
 
Ð2000/12/EK 51. cikk (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
6. A tagállamok el őírhatják, hogy az illetékes hatóságoknak nem kell alkalmazniuk az (1) és 
(2) bekezdésben megállapított határértékeket, amennyiben úgy rendelkeznek, hogy azokat az 
összegeket, amelyekkel a hitelintéz et befolyásoló részesedései m eghaladják a szóban forgó 
határértékeket, 100 % -ig fedeznie kell a szavatolót őkének, és hogy ez utóbbit nem lehet 
figyelembe venni a szolvenciamutató kiszám ítása során. Ha az (1) és (2) bekezdésben 
megállapított mindkét határért éket túllépté k, a nagyobb ös szegű túllépést kell a 
szavatolót őkének fedeznie.  
 
Ð2000/12/EK 51. cikk (4) 
bekezdés 
121. cikk 
4. A pénzügyi újjászervezés vagy ment őművelet során, illetve jegy zési garanciavállalás 
rendes folyamatában ideiglenesen birtokolt ré szvények, vagy amelyeket az intézmény saját 
neve alatt mások képviseletében birtokol, nem s zámítanak a befolyásoló részesedéshez az (1) 
és (2) bekezdésben megállapított határért ékek kiszámítása szempontjából. Azokat a 
részvényeket, amelyek nem min ősülnek a 86/635/EGK irányelv  35. cikkének (2) bekezdése 
szerinti pénzügyi befektetés nek, nem kell feltüntetni. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (5) 
bekezdés 
122. cikk 
31. A tagállamoknak nem kell alkalmazniuk az (1) és (2)bekezdésben megállapított 
korlátokat a 73/239/EGK és a79/267/EGK irá nyelv szerinti bizt osítóintézetekben, 
valamint a 98/78/EK irányelv szerinti viszontbiztosító intézetekben birtokolt 
részesedések tekintetében. 
 
HU 132   HU  
Ð2000/12/EK 51. cikk (6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
6(2) A tagállamok el őírhatják, hogy az illetékes hatóságoknak nem kell alkalmazniuk 
⌦ a 120. cikk ⌫ az (1) és (2) bekezdésé ben megállapított határértékeket, 
amennyiben úgy rendelkeznek, hogy azokat az összegeket, amelyekkel a hitelintézet befolyásoló részesedései meghaladják a szóban forgó határértékeket, 100 %-ig 
fedeznie kell a szavatolót őkének, és hogy ez utóbbit nem lehet figyelembe venni a 
szolvenciamutató kiszámítása során. Ha az
 ⌦ 120. cikk ⌫ (1) és (2) bekezdésé ben 
megállapított mindkét határért éket túllépték, a nagyobb összeg ű túllépést kell a 
szavatolót őkének fedeznie. 
 
Ø új szöveg 
3. FEJEZET 
A HITELINTÉZETEK  ÉRTÉKELÉSI  FOLYAMATA 
123. cikk 
A hitelintézeteknek megbízható, hatékony és át fogó stratégiákkal és eljárásokkal kell 
rendelkezniük, amelyekkel folyamatosan  értékelik és fenntartják a bels ő tőke azon összegét, 
fajtáját és felosztását, amelyet megfelel őnek tartanak az olyan jelleg ű és szintű kockázatok 
fedezésére, amelyekkel szembesülnek vagy szembesülhetnek. 
E stratégiák és eljárások rendszeres bels ő felülvizsgálat tárgyát képezik annak érdekében, 
hogy átfogóak maradjanak és arányban álljanak az érintett hitelintézet tevékenységeinek 
természetével, mértékével és összetettségével. 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
34. FEJEZET 
AZ ÖSSZEVONT  (KONSZOLIDÁLT)  ALAPÚ  FELÜGYELET  ⌦ ÉS  
TÁJÉKOZTATÁS  AZ ILLETÉKES  HATÓSÁGOK  RÉSZÉR ŐL ⌫ 
 
Ð 2000/12/EK (új szöveg) 
Î1 2002/87/EK 29. cikk 6. pont 
52. cikk  
A hitelintézetek összevont (konszolidált) alapú felügyelete  
 
HU 133   HU (1) Minden hitelintézete t, amelynek olyan leányvállalata va n, mely hitelintézet vagy pénzügyi 
intézmény, vagy amely részesedéssel rendelkez ik ilyen intézményekben, az 54. cikkben el őírt 
módon és mért ékben összevont (konszolid ált) pénzügyi helyzete alap ján kell felügyelni. Ezt a 
felügyeletet legalább az (5) és (6) bekezdésben említett területeken kell gyakorolni.  
(2) 1 Minden hitelintézetet, amelynek az anyavállalata pénz ügyi holdingtársaság, az 54. 
cikkben előírt módon és mértékben a pénzügyi holdi ngtársaság össze vont (konszolidált) 
pénzügyi helyzete alapján kell felügyelni. Ezt a felügyeletet legalább az (5) és (6) 
bekezdésben említett területeken kell gyakorolni. Î1 Az 54a. cikk sérelme nélkül, a pénzügyi 
holdingtársaság pénzügyi helyze tének konszolidálása semmilyen  módon nem jelenti azt, hogy 
az illetékes hatóságoknak öná lló felügyeleti szerepet ke llene betölteniük a pénzügyi 
holdingtársaságok tekintetében.   
 
Ð2000/12/EK 52. cikk 3. pont 
3. A tagállamok vagy az 53. cikk értelmében az összevont ala pú felügyelet gyakorlásáért 
felelős illetékes hatóságok az alább felsorolt esetekben meghatározhatják, hogy mely 
hitelintézetet, pénzügyi intézmény vagy kiegészít ő banki szolgáltatásokat végz ő vállalkozást, 
amely leányvállalat, vagy amelyben részesed éssel rendelkeznek, nem kell a konszolidációba 
bevonni:  
– ha a vállalkozás, amelyet be kellene vonni, olyan harmadik országban helyezkedik 
el, ahol jogi akadályai vannak a sz ükséges információk átadásának,  
– ha az illetékes hatóságok álláspontja szer int az intézmény, amelyet be kellene vonni, 
a hitelintézetek ellen őrzése szempontjából csak  elhanyagolható jelent őséggel bír, és 
minden esetben, ha a bevonandó intézmény mérlegf őösszege alacsonyabb, mint a 
következő két összeg közül a kisebb: 10 millió euró, vagy az anyavállalat, illetve a 
részesedést birtokló intézmény mérlegf őösszegének 1 % -a. Ha több vállalkozás is 
megfelel a fenti szempontoknak, ezek et akkor is be kell vonni a kon szolidációba, 
amennyiben együttesen nem mell őzhető a jelentőségük a fent említett célkit űzések 
szempontjából, vagy  
– ha az összevont alapú fel ügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes hatóságok álláspontja 
szerint a beszámítandó intézmény pénzügyi helyzetének konszolidációja a 
hitelintézetekre vonatk ozó felügyelet célkit űzései szempontjából nem lenne 
helyénvaló, vagy félrevezet ő lenne.  
 
Ð 2000/12/EK 52. cikk (5)–(8) 
bekezdés 
5. A szolvenciára és a piaci kockázatok fedezését szolgáló t őkemegfelelés re vonatkozó 
felügyeletet, valamint a nagykockázatok ellen őrzését összevont alapon  kell gyakorolni, e 
cikknek és az 53 -56. cikknek megfelel ő módon. A tagállamok, amennyiben szükséges, 
intézkedéseket hoznak annak érde kében, hogy a pénzügyi holdingtársaságok at a (2) bekezdés 
szerint az összevont (konszolidál t) alapú felügyelet alá vonják.  
Az 51. cikk (1) és (2) bekezdésében megállapíto tt határértékek betartását a hitelintézet 
összevont (konszolidált) vagy részben össze vont pénzügyi helyzetének alapján kell fe lügyelni 
és ellenőrizni.  
 
HU 134   HU 6. Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy mind en olyan intézményben, amelyre az (1) és (2) 
bekezdés végrehajtása során a hitelintézet felett gyakorolt összevont (konszolidált) alapú 
felügyelet hatóköre kite rjed, az összevont (kon szolidált) alapú felügyelet szempontjából 
szükségesek adatok és információk szolgáltatásához megfelel ő belső ellenőrzési 
mechanizmusok álljanak rendelkezésre.  
7. Az egyéb irányelvek különleges rendel kezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok 
lemondhatnak az ( 5) bekezdésben megállapított szabál yok egyéni vagy részben konszolidált 
alapon történ ő alkalmazásáról olyan hitelintézetekre  vonatkozóan, amely anyavállalati 
minőségben felügyeletük alá tartozik, valamint az ilyen hitelintézet minde n leányvállalatára 
vonat kozóan, amely leányvállalatok engedély ezési hatáskörükbe és felügyeletük alá 
tartoznak, és amelyeket az anyavállalat hi telintézet összevont (konszolidált) alapú 
ellenőrzésébe bevonnak. Ezzel a mentesülési joggal a kkor is élni lehet, ha az anyavállalat 
olyan pénzügyi holdingtársaság, amelynek a központi irodája ugya nabban a tagállamban van, 
mint a hitelintézet, feltéve hogy ugyanannak a fe lügyeletnek a hatálya alá tartozik, mint 
amelyet a hitelintézetek felett gyakorolna k, és különösen az (5) bekezdésben meg állapított 
szabályok vonatkoznak rá.  
Az első albekezdésben meghatározott mindkét esetben intézkedést kell hozni annak 
érdekében, hogy a t őke megfelel ő elosztása a bankcsoporton belül biztosítva legyen.  
Ha az illetékes hatóságok ezeket a szabályokat egyedil eg alkalmazzák ezekre a 
hitelintézetekre, a szavatolót őke kiszámítása céljából a 3. cikk (2) bekezdése utolsó 
albekezdésének rendelkezéseit alkalmazhatják.  
8. Amennyiben egy hitelintézetet, amelynek az anyavállalata is hite lintézet, egy másik 
tagállamban e ngedélyeztek, és ott található, az engedély t biztosító illetékes hatóságok az (5) 
bekezdésben megállapított szabályokat erre az intézményre egyedileg, vagy arra alkalmas 
esetben részben konszolidált alapon alkalmazzák.  
 
Ð 2000/12/EK 52. cikk 9. pont 
(kiigazított szöveg) 
Î1 2004/xx/EK 3. cikk 9. pont 
9. A (8) bekezdés el őírásai ellenére, a hitelintézetnek min ősülő anyavállalat leányvállalatának 
engedélyezéséért felel ős illetékes hatóságok – kétoldalú megállapodás útján – átruházha tják 
felügyeleti kötelezettségüket azokra az illetéke s hatóságokra, amelyek az anyavállalatot 
engedélyezték és felügyelik, oly módon, hogy vállalják a felel ősséget a leányvállalat ennek az 
irányelvnek megfelel ő felügyeletéért. A Bizottságot folyamatosan tá jékoztatni kell az ilyen 
megállapodások fennállásáról és tartalmáról.  Î1 Az érintett illetékes hatóság továbbítja az 
ilyen információkat a többi tagállam illetékes hatóságainak.   
 
HU 135   HU  
Ø új szöveg 
1. SZAKASZ – FELÜGYELET  
124. cikk 
1. A XI. mellékletben ismertetett techni kai kritériumok figyelembe vételével az 
illetékes hatóságok felülvizsgálják azokat a szabályozásokat, straté giákat, eljárásokat 
és mechanizmusokat, amelyeket a hitelin tézetek ezen irányelv betartására hoztak 
létre, és értékelik azokat a kockázatokat, amelyekkel a hitelintézetek szembesülnek 
vagy szembesülhetnek. 
(2) Az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és értékelés alkalmazási köre megegyezik 
ezen irányelv követelményeinek alkalmazási körével. 
(3) Az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és értékelés alapján az illetékes hatóságok 
meghatározzák, hogy a hitelintézetek által alkalmazott szabályozások, stratégiák, 
eljárások és mechanizmusok valamint  az általuk tartalékolt szavatolót őke biztosítják-
e kockázataik fedezetét és megbízható kezelését. 
(4) Az illetékes hatóságok meghatározzák az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat és 
értékelés gyakoriságát és intenzitását, figyelembe véve az érintett hitelintézet 
tevékenységeinek rend szerszempontú jelent őségét, természetét, mértékét és 
összetettségét. A felülvizsgálatot és az ér tékelést legalább éves  gyakorisággal kell 
frissíteni. 
(5) Az illetékes hatóságok által végzett felülvizsgálat és értékelés kiterjed a 
hitelintézeteknek a nem kereskedelemb ől származó kamatlábkockázatnak való 
kitettségére is. Intézkedések válnak szükségessé azon intézmények esetében, 
amelyek gazdasági értéke szavatolót őkéjük több mint 20 %-ával csökken a 
kamatlábak hirtelen és váratlan változásán ak eredményeként, amelynek a mértékét az 
illetékes hatóságok írják el ő és amely a hitelintézetekre nézve egységes. 
 
Ð2000/12/EK 53. cikk (1) és (2) 
bekezdés els ő albekezdés 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
125. cikk 
Az összevont (konszolidál t) alapú felügyelet gyakor lásáért felel ős illetékes hatóságok  
(1) Amennyiben az anyavállalat Ö tagállami  hitelintézet Ö anyavállalat vagy egy 
EU-szintű hitelintézet anyavállalat , az összevont (konszolidált) alapú felügyeletet 
azok az illetékes hatóságok gyakor olják felette, amelyek a 4.  ⌦ 6. ⌫ cikk alapján 
engedélyezték. 
 
HU 136   HU (2) Amennyiben a hiteli ntézet anyavállalata Ö tagállami  pénzügyi holdingtársaság 
Ö anyavállalat vagy egy EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság anyavállalat , az 
összevont (konszolidált) alapú felügyelete t azok az illetékes ha tóságok gyakorolják 
felette, amelyek a hitelintézetet a 4.  ⌦ 6. ⌫ cikk alapján engedélyezték. 
 
Ð2000/12/EK 53. cikk (2) 
bekezdés második és harmadik 
albekezdés és (3) bekezdés 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
126. cikk 
(3)(1) Mindazonáltal, ha  Amennyiben  két vagy több tagállamban engedélyezett 
hitelintézetek anya vállalata ugyanaz a Ö tagállami  pénzügyi holdingtársaság 
Ö anyavállalat vagy ugyanaz az EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság anyavállalat , 
az összevont (konszolidált) alapú felügyele tet annak a hitelint ézetnek az illetékes 
hatóságai gyakorolják, amelyet abban a ta gállamban engedélyeztek, ahol a pénzügyi 
holdingtársaságot alapították. 
Ha egyik hitelintézeti leányvá llalatot sem abban a tagállamban engedélyezték, ahol a 
pénzügyi holdingtársa ságot alapították, az érintett tagállamok illetékes hatóságainak 
(köztük annak a tagállamnak az illetékes  hatóságainak is, ahol a pénzügyi 
holdingtársaságot alapították), egyezségre  kell törekedniük annak megállapítása 
céljából, hogy ki gyakorolja közülük az összevont (konszolidált ) alapú felügyeletet. 
Ilyen megállapodás hiányában az összevont (k onszolidált) alapú felügyeletet azok az 
illetékes hatóságok gyakorolják,  amelyek a legnagyobb mérlegf őösszegű 
hitelintézetet enge délyezték; amennyiben ez az adat eg yforma, az összevont alapú 
felügyeletet a 4. cikkben említett engedélyt els őként kiadó illetékes hatóságok 
gyakorolják.  
3. Az érintett illetékes hatóságok közös me gegyezéssel eltekinthetnek a (2) bekezdés 
első és második albekezdésében megállapított szabál yoktól.  
 
Ø új szöveg 
Amennyiben két vagy több tagállamban enge délyezett hitelintézetek  anyavállalatai 
között egynél több pénzügyi holdingtársa ság van, és annak székhelyei különböz ő 
tagállamokban vannak és e tagállamok mindegyikében ta lálható hitelintézet, az 
összevont alapú felügyeletet annak a hitelintézetnek az il letékes hatóságai 
gyakorolják, amelynek a mérlegf őösszege a legnagyobb. 
(2) Amennyiben egynél több, a Közösségben en gedélyezett hitelint ézet anyavállalata 
ugyanaz a pénzügyi holdingtársaság és e hite lintézetek egyike sem engedélyezett a 
pénzügyi holdingtársaság létrehozásának helye szerinti tagállamban, az összevont 
alapú felügyeletet az az illetékes hatóság gyakorolja, amely a legnagyobb 
mérlegfőösszeggel rendelkez ő hitelintézetet engedélyez te, amelyet ezen irányelv 
alkalmazásában az EU-szint ű pénzügyi holdingtársas ág anyavállalat ellen őrzése alatt 
állónak kell tekinteni. 
 
HU 137   HU  
Ð2000/12/EK 53. cikk (4) 
bekezdés 
(4) A (2) bekezdés harmadik albekezdésében és a (3) bekezdésben említett 
megállapodásokban rendel kezni kell az együttm űködés formáiról és az információk átadására 
vonatkozó eljárásokról, úgy, hogy azok el ősegítsék az összevont (konszolidált) alapú 
felügyelet céljainak elérését.  
 
Ø új szöveg 
(3) Egyedi esetekben az illetékes hatóságok közös megegyezéssel eltekinthetnek az (1) 
és (2) bekezdésben említett kritériumok alkalmazásától, ha – figyelembe véve a 
hitelintézeteke t és a különböz ő országokban folytatott te vékenységeik viszonylagos 
jelentőségét – azok alkalmazása nem lenne megfelel ő, és az összevont alapú 
felügyelet gyakorlására egy másik illetéke s hatóságot jelölhetnek ki. Ezekben az 
esetekben az illetékes hatóságok határozatuk meghozatala el őtt lehetőséget 
biztosítanak az EU-szint ű hitelintézet anyavállalatnak, vagy az EU-szint ű pénzügyi 
holdingtársaság anyavállalatna k vagy a legnagyobb mérlegf őösszeggel rendelkez ő 
hitelintézetnek a határozattal kapcsolatos véleményének kinyilvánítására. 
(4) Az illetékes hatóságok értesítik a Bizotts ágot a (3) bekezdés hatálya alá tartozó 
megegyezésr ől. 
 
Ð2000/12/EK 52. cikk (2) 
bekezdés utolsó mondat 
(kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
127. cikk 
(1) Ö A tagállamok, amennyiben szükséges, in tézkedéseket hoznak annak érdekében, 
hogy a pénzügyi holdingtársaságokat az össz evont alapú felügyelet alá vonják. A 
135. cikk sérelme nélkül  a pénzügyi holdingtársasá g pénzügyi helyzetének 
konszolidációja semmi esetre sem vonja maga  után azt, hogy az illetékes hatóságok 
⌦ önálló ⌫ felügyeleti feladatoka t kötelesek betölteni a  az önálló  pénzügyi 
holdingtársasággal kapcsolatban. 
 
Ð2000/12/EK 52. cikk (4) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(4)(2) Amennyiben a tagállam illetékes hatósága i egy hitelintézeti le ányvállalatot a (3) 
bekezdés második és harmadik francia bekezdésében  ⌦ 73. cikk (1) bekezdésének 
b) és c) pontjában ⌫ szabályozott eset ek alapján nem vonnak az összevont 
(konszolidált) alapú felügyelet alá, anna k a tagállamnak az i lletékes hatóságai, 
amelyben a hitelintézeti l eányvállalat van, kérhetnek olyan információkat az 
anyavállalattól, amelyek megkönnyíthetik a szóban forgó hitelintézet felügyeletét. 
 
HU 138   HU  
Ð2000/12/EK 52. cikk (10) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(10)(3) A tagállamok úgy rendelkeznek, hogy az össz evont (konszolidált) alapú felügyelet 
gyakorlásáért felel ős illetékes hatóságaik ⌦ a 137. ⌫ az 55.  cikkben említett 
információt kérhetnek az összevont(konszolid ált) alapú felügyeleti hatáskörbe nem 
tartozó hitelintézet vagy pénzügyi holdingt ársaság leányvállalataitól. Ebben az 
esetben az információktovábbítására és hitelesítésére az e cikkben megállapítotteljárásokat kell alkalmazni. 
 
Ð2000/12/EK 53. cikk (5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
128. cikk 
(5)Amennyiben egy tagállamban több illetékes hatóság foglalkozik a hitelintézetek és 
pénzügyi intézmények prudenciális felügyeleté vel, a tagállam megteszi a szükséges 
intézkedéseket az ilyen hatósá gok munkájának összehangolására. 
 
Ø új szöveg 
129. cikk 
1. Az EU-szint ű hitelintézet anyavállalatok és az EU-szint ű pénzügyi holdingtársaság 
anyavállalatok által ellen őrzött hitelintézetek össze vont alapú felügyeletének 
gyakorlásáért felel ős illetékes hatóság a következ ő feladatokat végzi el: 
a) felügyelet gyakorlása és értékelése  a 71. cikkben, a 72. cikk (1) bekezdésében, 
a 72. cikk (2) bekezdésében és a 73. cikk (3) bekezdésében megállapított 
követelmények betartásának; 
b) a tárgyra vonatkozó, vala mint a lényeges információk gy űjtésének és 
továbbításának összehangolása normális  körülmények között és rendkívüli 
helyzetek esetén; 
c) a felügyeleti tevékenységek tervezés e és összehangolása normális körülmények 
között és rendkívüli helyzetek eseté n, a 124. cikk szerinti tevékenységek 
vonatkozásában is a bevont illetékes hatóságokkal együttm űködve, valamint a 
43. és 141. cikk vonatkozásában. 
(2) A 84. cikk (1) bekezdésében, a 87. cikk (9) bekezdésében és a 105. cikkben említett 
engedélykérelmek esetén, amelyeket egy EU-szint ű hitelintézet anyavállalat és annak 
leányvállalatai, vagy egy EU-szint ű pénzügyi holdingtárs aság anyavállalat 
leányvállalatai együttesen nyújtottak be, az illeték es hatóságok folyamatos 
konzultáció keretében együttm űködnek annak megállapítására, hogy megadják-e a 
kért engedélyt, valamint hogy meghatározzák az ilyen engedélyek esetleges 
feltételeit. 
 
HU 139   HU Az első albekezdésben említett kérelmet csak  az (1) bekezdésben említett illetékes 
hatóságnak kell benyújtani.  
Az illetékes hatóságok legfeljebb hat hónapon belül együttesen határozatot hoznak a 
kérelemről, és ezt egyetlen dokumentumban teszik közzé. Ezt a dokumentumot a 
kérelmező rendelkezésére kell bocsátani. Amennyiben nem hoznak hat hónapon belül 
határozatot, az (1) bekezdésben említett illetékes hatóság egymaga határoz a 
kérelemről. 
130. cikk 
1. Amennyiben olyan válsághelyzet áll el ő, amely potenciálisan veszélyezteti a 
pénzügyi rendszer stabilitását,  ideértve annak integrit ását, az összevont alapú 
felügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes hatóságok – az V. cím 1. fejezetének 2. 
szakaszára is figyelemmel – haladéktalanul riasztják a 49. cikk a) pontjában és az 50. 
cikkben említett hatóságokat. Ez a kötelezettség vonatkozik valamennyi, a 125. és 
126. cikk szerint egy meghatározott csoport felügyeletéért felel ős hatóságra, és a 
129. cikk (1) bekezdésében megnevezett illetékes hatóságra. 
(2) Az összevont alapú felügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes hatóságnak, amikor 
olyan információkra van szüksége, amelyeket egy másik illetékes hatóságnak már 
rendelkezésre bocsátottak, amikor csak lehet, ehhez a hatósághoz kell fordulnia, 
hogy elkerülhet ő legyen a felügyeletben érintett  különféle hatósá gok duplán történ ő 
tájékoztatása. 
131. cikk 
A hatékony felügyelet kialakítására és me gkönnyítésére az összevont alapú felügyelet 
gyakorlásáért felel ős illetékes hatóság és a többi illetékes hatóság ír ásbeli koordinációs és 
együttműködési megállapodásokat léptet életbe. 
Ezen megállapodások keretében az össze vont alapú felügyelet gyakorlásáért felel ős illetékes 
hatóság további feladatokkal bízh ató meg, és meg lehet határozni a határozathozatal és a többi 
illetékes hatósággal való együttm űködés eljárásait. 
 
Ð2000/12/EK 52. cikk (9) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
A (8) bekezdés el őírásai ellenér e, a hitelintézetnek min ősülő anyavállalat leányvállalatának 
engedélyezéséért felel ős illetékes hatóságok – kétoldalú me gállapodás útján – átruházhatják 
felügyeleti kötelezettségüket azokra az illetéke s hatóságokra, amelyek az anyavállalatot 
engedélyezték és felügyelik, oly módon, hogy vállalják a felel ősséget a leányvállalat ennek az 
irányelvnek megfelel ő felügyeletéért. A Bizottságot foly amatosan tájékoztatni kell az ilyen 
megállapodások fennállásáról és tartalmáról. A Bi zottság továbbítja ezeket  az információkat a 
többi tagállam illetékes hatóságainak és a bankügyi tanácsadó bizottságnak.  
 
HU 140   HU  
Ø új szöveg 
132. cikk 
(1) Az illetékes hatóságok szorosan együttm űködnek. Egymás rendelkezésére 
bocsátanak minden olyan információt, amely lényeges vagy releváns a többi hatóság 
ezen irányelv szerinti felügyeleti fe ladatai gyakorlásának szempontjából. E 
tekintetben az illetékes hatóságok kérésre mi nden releváns informáciot továbbítanak, 
saját kezdeményezésükre pedig minden lényeges információt közölnek. 
Különösképp, az EU-vállalatok össze vont alapú felügyeletéért felel ős illetékes 
hatóságok biztosítják a releváns info rmációk rendelkezésre bocsátását azon más 
tagállamokbeli illetékes hatóságoknak, amel yek ezen anyavállalatok leányvállalatait 
felügyelik. A releváns információk terjedel mének megállapításakor figyelembe kell 
venni ezen leányvállalatoknak az adott ta gállamok pénzügyi rendszerében betöltött 
súlyát. 
Az első albekezdésben említett lényeges információk magukba foglalják különösen a 
következőket: 
a) egy csoport összes nagyobb hitelintéze te csoportszerkezetének feltárása, 
valamint a csoport hitelintézeteiért felel ős illetékes hatóságok azonosítása; 
b) eljárások a csoporton belüli hitelintézetekt ől származó információk gy űjtésére 
és ellenőrzésére vonatkozóan; 
c) kedvez őtlen fejlemények a hitelintézetekné l vagy a csoport más vállalatainál, 
amelyek súlyosan érinthetik a hitelintézeteket; 
d) az illetékes hatóságok által ezen irányelvvel összhang ban foganatosított 
jelentősebb szankciók és rendkívüli intézk edések, ideértve a 136. cikk szerinti 
pótlólagos szavatolót őke-teher el őírását és a fejlett mérési módszer használata 
esetleges korlátozásának elrendel ését a 105. cikk szerinti szavatolót őke-
követelmények számításának vonatkozásában. 
(2) Az EU-szint ű hitelintézet anyavállalat által ellen őrzött hitelintézet ek felügyeletéért 
felelős illetékes hatóságok kapcsolatba lépne k a 129. cikk (1) bekezdésében említett 
illetékes hatósággal, amikor olyan, az ezen irányelvben ismertetett megközelítések és 
módszerek alkalmazására vonatkozó inform ációra van szükségük, amellyel az 
említett illetékes hatóság esetleg már rendelkezik 
(3) Az érintett illetékes ha tóságok határozathozatalukat megel őzően – amennyiben e 
határozatok a többi illetékes hatóság felügyeleti feladatainak szempontjából 
jelentőséggel bírnak – a következ ők tekintetében konzultálnak egymással: 
a) olyan változások egy csoport hitelintéze teinek részvénytulajdonosi, irányítási 
szerkezetében vagy szervezeti felépíté sében, amelyek az illetékes hatóságok 
jóváhagyását vagy engedélyét követelik meg; 
 
HU 141   HU b) az illetékes hatóságok á ltal foganatosított jelent ősebb szankciók és rendkívüli 
intézkedések, ideértve a 136. cikk szerinti pótlólagos szavatolót őke-teher 
előírását és a fejlett mérési módszer használata esetleges korlátozásának 
elrendelését a 105. cikk szerinti szavatolót őke-követelmények számításának 
vonatkozásában. 
A b) pont alkalmazásának céljából az összevont alapú felügyeletért felel ős illetékes 
hatósággal mindig konzultálni kell. 
Az illetékes hatóság azonban dönthet úgy is, hogy nem folytat konzultációt sürg ős 
esetekben vagy amennyiben a konzultáció ve szélyezteti a határozatok hatékonyságát. 
Az illetékes hatóság ebben az esetben haladéktalanul tájékoztatja a többi illetékes 
hatóságot. 
 
Ð2000/12/EK 54. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
133. cikk 
Az összevonás (konszolid áció) formája és mértéke  
(1) Az összevont alapú felügyeletért  gyakorlásáért  felelős illetékes hatóságoknak, a 
felügyelet céljainak elérése érdekében, el ő kell írniuk  ⌦ előírják ⌫ az összes olyan 
hitelintézet és pénzügyi  intézmény teljes kör ű konszolidációját, amely egy 
anyavállalat leányvállalata. 
Mindazonáltal ⌦ az illetékes hatóságok csak ⌫ arányos konszolidációt 
⌦ követelhetnek meg ⌫ lehet előírni akkor, ha az illetékes hatóságok megítélése  
⌦ megítélésük ⌫ szerint a t őkerészesedéssel rendelkez ő anyavállalat felel őssége 
erre a részesedésre korlátozódik, teki ntettel a többi rész vénytulajdonos vagy tag 
felelősségére, amelyek fizet őképessége megfelel ő. A többi részvénytulajdonos és tag 
felelősségét egyértelm űen meg kell állapítani, szükség esetén hivatalosan aláírt 
kötelezettségvállalások révén. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (7) 
bekezdés a) pont 
Amennyiben a vállalkozásokat a 83/349/EGK irányelv 12. cikkének (1) bekezdése 
szerinti viszony f űzi egymáshoz, az illetékes ha tóságok határozzák meg a 
konszolidáció módját. 
 
Ð2000/12/EK 54. cikk (2)–(3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(2) Az összevont (konszolidált) alapú felügyeletért  végrehajtásáért  felelős illetékes 
hatóságoknak e feladatuk ellátása érdekében el ő kell írniuk  ⌦ előírják ⌫ a 
hitelintézetekben és pénz ügyi intézményekben fennálló  részesedések arányos 
konszolidációját, ha a részesedések a konszolidációba bevont intézmény és a 
konszolidációba nem bevont egy vagy több in tézmény együttes ke zelésében vannak, 
 
HU 142   HU amennyiben ezeknek a vállalkozásoknak a felel őssége az általuk birtokolt 
tőkerészesedésre  korlátozódik. 
(3) Az (1) és (2) bekezdésben nem említett részesedések vagy t őkekapcsolatok esetében 
az illetékes hatóságok határozzák meg, hogy szükséges-e a konszolidáció, és ha igen, milyen formában hajtsák azt végre. Az  illetékes hatóságok különösen az equity-
módszer alkalmazását engedhetik meg vagy írhatják el ő. Ugyanakkor ez a módszer 
nem jelenti az érintett vállal kozások összevont (konszoli dált) alapú felügyelet alá 
vonását. 
 
Ð2000/12/EK 54. cikk (4) 
bekezdés 1. albekezdés (kiigazított 
szöveg) 
134. cikk 
(4)(1) ⌦ A 133. cikk ⌫ Az (1), (2) és (3) bekezdés  sérelme nélkül az illetékes hatóságok 
határozzák meg, hogy a következ ő esetekben az összevonás ( konszolidáció) szükséges-e, és 
ha igen, milyen formában: 
a) amennyiben az illetékes hatóságok megíté lése szerint egy h itelintézet anélkül 
gyakorol számottev ő befolyást egy vagy több hitelintézet vagy pénzügyi 
intézmény felett, hogy részesedéssel vagy más t őkekapcsolatokkal rendelkezne 
ezekben az intézményekben, ; 
b) amennyiben két vagy több hitelintézet vagy pénzügyi intézmény egységes 
vezetés alá kerül, kivéve ha ez szerz ődés, alapszabályi rendelkezés, vagy a 
társasági szerz ődés alapján történik. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (7) 
bekezdés b) pont 
--------- 
 
Ð2000/12/EK 54. cikk (4) 
bekezdés 2. albekezdés 
Az illetékes hatóságok különösen a 83/349/EGK irányelv 12. cikkében el őírt módszer 
alkalmazását engedhetik meg vagy írhatják el ő. Ez a módszer mindazonáltal nem jelenti az 
érintett vállalkozások bevonását az összevont alapú felügyelet alá. 
 
Ð2000/12/EK 54. cikk (5) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
(5)(2) Ha ⌦ a 125. és 126. cikk ⌫ az 52. cikk (1) és (2) bekezdésének  értelmében 
összevont (konszolidált) felügyeletet ke ll végezni, az összevonás a kiegészít ő banki  
szolgáltatásokat végz ő vállalkozásokra Ö és a 2002/87/EK irányelvben meghatározott 
 
HU 143   HU vagyonkezel ő vállalatokra  az e cikk (1)- (4) bekezdésében ⌦ és a 133. cikkben ⌫ 
megállapított esetekben és az ugyanott meghatározott módszereknek megfelel ően terjed ki. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
135. cikk 
Pénzügyi holdingtársaság vezet ő szerve  
A tagállamok el őírják, hogy a pénzügyi hold ingtársaság üzleti tevé kenységét ténylegesen 
irányító személyek jó hírnévvel és kell ő szakmai tapasztalattal rendelkezzenek feladataik 
ellátásához. 
 
Ø új szöveg 
136. cikk 
(1) Az illetékes hatóságok az ezen ir ányelv követelményeit nem teljesít ő bármely 
hitelintézetnek el őírhatják, hogy idejében megtegyék a szük séges intézkedéseket és lépéseket 
a helyzet kezelésére.  
Ennek alkalmazása céljából az illetékes hatósá gok rendelkezésére álló intézkedések magukba 
foglalják a következ őket: 
a) kötelezhetik a hitelintézeteket arra , hogy a 75. cikkben meghatározott minimális 
szintet meghaladó szavatolót őkével rendelkezzenek; 
b) meger ősíthetik azokat a szabályokat és straté giákat, amelyeket a 22. és a 123. cikk 
betartására hajtanak végre; 
c) a szavatolót őke-követelmények vonatko zásában a hitelintézetekt ől különleges 
tartalékképzési szabályzatot vagy eszközkezelést követelhetnek meg; 
d) megszoríthatják vagy korlátozhatj ák a hitelintézetek üzletvitelét, m űködését vagy 
hálózatát; 
e) csökkenthetik a hitelint ézetek tevékenységeivel, te rmékeivel és rendszereivel 
kapcsolatos kockázatot. 
Ezen intézkedések hozatalakor az V. cím 1. fejezetének 2. szakaszára is figyelemmel kell 
lenni. 
(2) Az illetékes hatóságok legalább az oknak a hitelintézeteknek írnak el ő a 75. cikkben 
megállapított minimális szintet meghaladó külön szavatolót őke-követelményt, amelyeknél a 
kockázataik fedezetére és kezelésére kialak ított rendelkezések, folyamatok, mechanizmusok 
és stratégiák elégtelenek; amennyiben egyéb intézkedések önmagukban valószín űleg nem 
erősítik meg azokat a rendelkezéseket megfelel ő időtartamon belül. 
 
HU 144   HU  
Ð2000/12/EK 55. cikk (1) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
137. cikk 
A vegyes tevékenység ű holdingtársaságok és leányvállalatai k által szolgáltatandó 
információk  
(1) A konszolidációs módszerek további  összehangolásáig a tagállamok úgy 
rendelkeznek, hogy amennyiben egy vagy több hitelintézet anyavállalkozása vegyes 
tevékenység ű holdingtársaság, az ilyen hite lintézetek engedélyezéséért és 
felügyeletéért felel ős illetékes hatóságok – a vegyes tevékenység ű 
holdingtársaságokat és leányvá llalataikat közvetlenül elér ve, vagy a hitelintézeti 
leányvállalatokon keresztül – kötelezik azoka t minden olyan információ megadására, 
amely fontos lehet a hi telintézeti leányvállalatok felügyelete szempontjából. 
 
Ð2000/12/EK 55. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(2) A tagállamok úgy rendelkeznek, hogy ill etékes hatóságaik helyszíni ellen őrzéseket 
végezhetnek vagy – küls ő ellenőr bevonásával – végeztethetnek a vegyes 
tevékenység ű holdingtársaságoktólés leányvá llalataiktól kapott információk 
igazolása céljából. Ha a vegyes tevékenység ű holdingtársaság vagy 
leányvállalatainak egyike  biztosítótársaság, a ⌦ 140. cikk (1) ⌫ az 56. cikk (4)  
bekezdésében megállapított eljárás szin tén alkalmazható. Ha a vegyes tevékenység ű 
holdingtársaság vagy leányvállalataina k egyike nem abban a tagállamban 
helyezkedik el, mint amelyben a hitelintéze ti leányvállalat, az információk helyszíni 
ellenőrzését ⌦ a 140. cikk (1) ⌫ az 56. cikk (7)  bekezdésben megállapított eljárás 
szerint kell végrehajtani. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (9) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
138. cikk 
Vegyes tevékenység ű holdingt ársaságokkal folytatott, csoporton belüli ügyletek  
1. Az irányelv  V. címe  2. fejezete ének  ⌦ 5. ⌫ 3. szakaszának ban foglalt rendelkezések  
sérelme nélkül, a tagállamok el őírják, hogy ahol egy vagy több hitelintézet anyavállalata 
vegyes tevékenység ű holdingtársaságnak min ősül, az ezeknek a hitelintézeteknek a 
felügyeletéért felel ős illetékes hatóságok lá tják el a hitelintézet és a vegyes tevékenység ű 
holdingtársaság, illetve leá nyvállalatai közötti ügyletek  általános felügyeletét. 
(2) Az illetékes hatóságok el őírják a hitelintézeteknek olyan megfelel ő kockázatkezelési 
eljárások és bels ő ellenőrzési mechanizmusok, beleértve hatékony beszámolási és számviteli 
eljárások intézményesítését, amelyek alkalmasak a vegyes tevékenység ű holdingvállalatként 
működő anyavállalattal, illetve annak l eányvállalataival lebonyolított ügyletek 
meghatározására, mérésére, nyomon követésére és ellen őrzésére. Az illetékes hatóságok 
 
HU 145   HU előírják továbbá, hogy a hitelintézetek beszám oljanak az ezekkel a vállalkozásokkal 
lebonyolított jelent ős ügyletekr ől, a ⌦ 110. ⌫ 48. cikkben említett kivételével. Ezeket az 
eljárásokat és jelent ős ügyleteket az illeté kes hatóságok felügyelik. 
Amennyiben ezek a csoporton belül ügyletek ve szélyeztetik a hitelintézet pénzügyi 
helyzetét, az intéze t felügyeletéért felel ős illetékes hatóság megteszi a megfelel ő 
intézkedéseket.  
 
Ð2000/12/EK 56. cikk (1)–(3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
139. cikk 
Az összevont alapú felügyeletet el ősegítő intézke dések  
(1) A tagállamok megteszik a szükséges lé péseket annak érdekében, hogy elhárítsák 
⌦ azon ⌫ – az összevont (konszolidált) alapú fel ügyelet hatálya alá tartozó intézmények, 
vegyes tevékenység ű holdingtársaságok és le ányvállalataik, illetve ⌦ a 127. cikk (3) ⌫ az 
52. cikk (10)  bekezdése alá tart ozó leányvállalatok ⌦ közötti ⌫ útjában álló jogi 
akadályokat, hogy kicserélhessék egymás között azokat az információkat  – ⌦ információk 
cseréjének jogi akadályait ⌫, amelyek ⌦ a 124–138. ⌫ az 52 -55. cikknek és e cikknek 
megfelelően a felügyelet szempontjából jelent ősek. 
(2) Amennyiben az anyavállalat és annak bárm elyik leányvállalata, amely hitelintézet, 
különböző tagállamokban található, az egyes tagállamok illetékes hatóságai közlik egymással 
az összes fontos információt, amely lehet ővé teszi vagy segíti az ös szevont (konszolidált) 
alapú felügyelet gyakorlását. 
Amennyiben annak a tagállamnak az illetékes  hatóságai, amelyben az anyavállalat 
található, ⌦ a 125. és 126. ⌫ az 53.  cikk értelmében maguk nem gyakorolnak 
összevont (konszolidált) alapú fel ügyeletet, a felügyeletért felel ős illetékes hatóságok 
megkereshetik őket, hogy kérjék be az anyaválla lattól azokat az információkat, 
amelyek az összevont (konszolidált) alapú felügyelet szempontjából jelent őséggel 
bírnak, és továbbítsák ezeket a megkeres ő hatóságokhoz.  
(3) A tagállamok engedélyezik illetékes ha tóságaik között a (2) bekezdésben említett 
információk cseréjét, azzal a feltétellel, hogy a pénzügyi holdingtársaságok, pénzügyi 
intézmények vagy kiegészít ő banki  szolgáltatásokat végz ő vállalkozások esetében az 
információk összegy űjtése vagy birtoklása semmi esetre  sem vonja maga után azt, hogy az 
illetékes hatóságok kötelesek felügyeleti felada tokat ellátni ezekkel az önálló intézményekkel 
vagy vállalkozásokkal kapcsolatban. 
A tagállamok hasonlóképpen engedé lyezik illetékes hatóságaiknak ⌦ a 137. ⌫ az 
55. cikkben említett információk cseréjét az zal a feltétellel, hogy az információk 
összegyűjtése vagy birtoklása semmilyen m ódon sem vonja maga után azt, hogy az 
illetékes hatóságoknak felügyeleti fela datokat kell ellátniuk a vegyes 
tevékenység űholdingtársaságok és olyan leányvá llalataik esetében, amelyek nem 
hitelintézetek, vagy ⌦ a 127 cikk (3) ⌫ az 52. cikk (10)  bekezdésének hatálya alá 
tartozó leányvállalat okkal kapcsolatban. 
 
HU 146   HU  
Ð2000/12/EK 56. cikk (4)–(6) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
140. cikk 
(4)(1) Amennyiben egy hitelintézet, pénzügyi holdingtársaság vagy vegyes tevékenység ű 
holdingtársaság egy vagy több olyan leányvállalatot ellen őriz, amely biztosítótársaság vagy 
egyéb engedélyköteles befektet ési szolgáltatásokat nyújtó vá llalkozás, az illetékes hatóságok 
és a biztosítási vállalkozások, valamint a be fektetési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások 
felügyeletének közfeladatával megbízott hatóságok szorosan együttm űködnek egymással. 
Saját feladatkörük sérelme nélkül, e hatósá gok egymás rendelkezésére bocsátanak minden 
olyan adatot, amely feltehet őleg egyszer űsíti munkájukat, és lehet ővé teszi az általuk felügyelt 
vállalkozások tevékenységének és átf ogó pénzügyi helyzetének felügyeletét. 
(5)(2) Az összevont (konszolidált) alapú felügye let, és különösen az illetékes hatóságok 
közötti, ezen irányelvben s zabályozott információcsere ke retében kapott információkra ⌦ az 
V. cím 1. fejezetének 2. szakaszában ⌫ a 3 0. cikkben  említett hivatali titoktartási 
kötelezettség vonatkozik. 
(6)(3) Az összevont alapú felügyeletért felel ős illetékes hatóságok listákat készítenek ⌦ a 
71. ⌫ az 51.  cikk (2) bekezdésében említett pénzügyi holdingtársaságokról. Ezeket a listákat 
közlik a többi tagállam illetékes hatóságaival és a Bizottsággal. 
 
Ð2000/12/EK 56. cikk (7) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Î1 2002/87/EK 29. cikk 10. pont 
141. cikk 
(7)Ha az irányelv alkalmazása során az egyik ta gállam illetékes hatóságai konkrét esetekben 
ellenőrizni kívánják egy másik tagállamban  található hitelintézetre, pénzügyi 
holdingtársaságra, pénzügyi intézményre, kiegészít ő banki  szolgáltatásokat nyújtó 
vállalkozásra, vegyes tevékenység ű holdingtársaságra, ⌦ a 137. ⌫ az 55.  cikk hatálya alá 
tartozó leányvállalatra vagy ⌦ a 127. (3) ⌫ az 52. cikk (10)  bekezdésének hatálya alá 
tartozó leányvállalatra vonatkozó informáci ókat, a hitelesítés elvégzése céljából 
⌦ megkeresik ⌫ meg kell keresniük  a szóban forgó másik tagállam illetékes hatóságait. A 
megkeresett hatóságoknak hatáskörük keretei közö tt teljesíteni kell a kérést, oly módon, hogy 
a hitelesítést maguk végzik el, vagy lehet ővé teszik, hogy a megkeres ő hatóságok végezzék el 
azt, vagy lehet ővé teszik, hogy könyvvizsgáló vagy szakért ő végezze azt el. Î1 Az 
ellenőrzést kérő illetékes hatóság, ha kívá nja, részt vehet az ellen őrzésben, amennyiben nem 
saját maga végzi az ellen őrzést.  
 
HU 147   HU  
Ð2000/12/EK 56. cikk (8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
142. cikk 
(8)A büntetőjogi rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy az észlelt 
jogsértések vagy azok okainak megszüntetését cé lzó bírságokat vagy intézkedéseket lehessen 
alkalmazni azokkal a pénzügyi holdingt ársaságokkal és vegyes tevékenység ű 
holdingtársaságokkal, illetve tényleges vezet őikkel szemben, amelyek vagy akik megsértik a 
⌦ 124–141. ⌫ az 5 2-55. cikk, valamint e cikk végreha jtása céljából hozott törvényi, 
rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket. Bi zonyos esetekben ezek az intézkedések a 
bíróságok közbelépését is szükségessé tehetik.  
Az illetékes hatóságok szorosan együttm űködnek egymással annak érdekében, hogy 
⌦ ezek ⌫ a fent említett  bírságok vagy intézkedések a kívánt eredménnyel járjanak, 
különösen abban az esetben, ha a pénzügy i holdingtársaság va gy vegyes tevékenység ű 
holdingtársaság központi igazgatása vagy f ő üzleti szervezete nem a cég központi irodájában 
található. 
 
Ð2002/87/EK 29. cikk (11) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
Î1 2004/xx/EK 3. cikk 10. pont 
143. cikk 
Harmadik országbeli anyavállalatok  
(1) Amennyiben egy hitelintézet, amelynek az anyavállalata olya n hitelintézet vagy 
pénzügyi holdingtársaság, amelynek székhelye ⌦ harmadik országban ⌫ a Közösségen 
kívül  található, nem tartozik ⌦ a 125. és 126. ⌫ az 52.  cikk szerinti összevont felügyelet 
hatálya alá, az illet ékes hatóságok meggy őződnek arról, hogy a hitelintézetet olyan összevont 
felügyelet hatálya alá vonta-e egy harmadik or szágbeli illetékes hatóság, amely egyenérték ű 
az ⌦ ezen irányelvben ⌫ 52. cikkben  megállapított elveknek megfelel ő összevont 
felügyelettel.  
Az ellenőrzést az anyavállalat, illetve a Közösségben engedélyezett vállalkozás 
megbízása alapján vagy saját kezdeményezésére azon illetékes hatóság végzi el, amely a ⌦ (3) ⌫ negyedik
 albekezdés alkalmazása esetén az összevont felügyelet 
ellátásáért lenne felel ős. Az illetékes hatóság konzultációt folytat az egyéb érintett 
illetékes hatóságokkal. 
(2) Î1 A Bizottság felkérheti az Európai Bankbizottságot, hogy  általános 
iránymutatással szolgáljon  szolgálhat  arról, hogy a harmadik or szágbeli illetékes hatóságok 
által gyakorolt összevont felügye let várhatóan eléri-e az öss zevont felügyeletre vonatkozóan 
az e fejezetben meghatározott célkit űzéseket olyan hitelintézete k tekintetében, amelyek 
anyavállalatának székhelye ⌦ harmadik országban ⌫ a Közösségen kívül  található. A 
Bizottság folyamatosan felülvizsgálja az ilyen  iránymutatásokat, és figyelembe veszi az 
 
HU 148   HU illetékes hatóságok által alkalmazott öss zevont felügyeleti eljárásokban bekövetkez ő 
változásokat. 
⌦ Az (1) bekezdés els ő ⌫ A második  albekezdésé ben meghatározott ellen őrzést 
végző illetékes hatóság figyelembe veszi az ilyen iránymutatásokat. E célból az 
illetékes hatóság döntéshozatala el őtt konzultációt folytat a bizottsággal. 
(3) Ilyen egyenérték ű felügyelet hiányában a tagállamok analógia alapján alkalmazzák a 
hitelintézetekre az ⌦ ezen irányelv ⌫ 52. cikkének  rendelkezéseit ⌦ vagy engedélyezhetik 
illetékes hatóságaik részére olyan egyéb megfelel ő felügyeleti eljárások alkalmazását, 
amelyek alkalmasak a hitelintézetek összevont felügyeletével kapcsolatos célkit űzések 
megvalósítására ⌫ . 
Alternatív megoldásként a tagállamok engedély ezhetik illetékes hatóságaik részére olyan 
egyéb megfelel ő felügyeleti eljárások alkalmazását, amelyek alkalmasak a hitelintézetek 
összevont felügyeletével kapcsolatos célkit űzések megvaló sítására.  
Ezeket a ⌦ felügyeleti technikákat ⌫ módszereket – az egyéb érintett illetékes 
hatóságokkal folytato tt konzultációt követ ően – egyeztetni kell azzal az illetékes 
hatósággal, amely az összevont felü gyelet ellátásáért lenne felel ős.  
Az illetékes hatóságok el őírhatják többek között a Közö sségen belül székhellyel 
rendelkez ő pénzügyi holdingtársasá g felállítását, és alkalmazhatják az összevont 
felügyeletre vonatkozó rendelkezéseket az illet ő pénzügyi holdingtársaság 
konszolidált helyzetének tekintetében is.  
A ⌦ felügyeleti technikákat ⌫ módszereknek  ⌦ úgy kell kialakítani, hogy 
biztosítsák ⌫ biztosítaniuk kell  az e fejezetben az összevont felügyeletre 
vonatkozóan meghatározott célkit űzések elérését, és közölni kell azokat az egyéb 
érintett illetékes hatóságokkal, valamint a Bizottsággal. 
 
Ø új szöveg 
2. SZAKASZ  
KÖZZÉTÉTEL AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK ÁLTAL  
144. cikk 
(1) Az illetékes hatóságok a következ ő információkat teszik közzé: 
a) a prudenciális szabályozás terén a tagállamukban elfogadott jogszabályok, 
rendeletek, közigazgatási el őírások és általános útmutatások szövegét; 
b) a közösségi jogszabályokban biztosított vála sztási lehet őségek és mérlegelési jogkör 
gyakorlásának módját; 
c) a 124. cikkben említett felülvizsgálat és  értékelés során az általuk alkalmazott 
általános kritériumokat és módszertanokat; 
 
HU 149   HU d) az V. cím 1. fejezetének 2. szakaszában megállapított rendelkezések sérelme nélkül 
összesített statisztikai ad atokat a prudenciális keretszabályozás alkalmazásának 
kulcsfontosságú vetületeir ől valamennyi tagállamban. 
Az első albekezdésben biztosított közzétételekne k elégségesnek kell lenniük ahhoz, hogy a 
különböző tagállamok illetékes hatóságai által al kalmazott megközelítéseket érdemi módon 
össze lehessen hasonlítani. 
5. FEJEZET 
KÖZZÉTÉTEL  A HITELINTÉZETEK  ÁLTAL 
145. cikk 
(1) Ezen irányelv alkalmazásának céljából a h itelintézetek nyilvánosan  közzéteszik a XII. 
melléklet 2. részében megállapított információkat, a 146. cikkben megállapított 
rendelkezésekre is tekintettel. 
(2) A XII. melléklet 3. részében említett  eszközöket és módszertanokat az illetékes 
hatóságok akkor ismerik el a 2. fejezet 3. sz akaszának 2. és 3. alszakasza és a 105. cikk 
szerint, amennyiben a hitelintézetek nyilv ánosan közzéteszik az azokban megállapított 
információkat. 
(3) A hitelintézetek formális elveket f ogadnak el az (1) és (2) bekezdésekben 
megállapított közzétételi követelményeknek va ló megfelelésre, valamint szabályzatokkal 
rendelkeznek közzétételeik helyénvalóságának érté kelésére, ideértve azok gyakoriságát és az 
adatok ellen őrzését. 
146. cikk 
(1) A 145. cikkt ől eltérve az illetékes hatóságok en gedélyezik a hite lintézeteknek, hogy 
eltekinthessenek a XII. melléklet 2. ré szében felsorolt e gy vagy több közzétételt ől, ha az 
érintett hitelintézet megítélése szerint az ezen közzétételekben biztosított információk nem 
tekinthetők lényegesnek a XII. melléklet 1. részének (1) bekezdésében meghatározott 
kritériumok fényében. 
(2) A 145. cikkt ől eltérve az illetékes hatóságok en gedélyezik a hite lintézeteknek, hogy 
eltekinthessenek a XII. melléklet  2. és 3. részében felsorolt közzétételekbe foglalt egy vagy 
több információk nyilvánossá gra hozatalától, ha az érintett hite lintézet megítélése szerint ezek 
az információk titkos vagy bizalmas információkat tartalmaznak a XII. melléklet 1. részének 
(2) és (3) bekezdésében me ghatározott kritériumok fényében. 
(3) A (2) bekezdésben említett kivételes esetekben az érintett hitelintézet közzétételeiben 
kijelenti, hogy meghatározott információk nem ke rültek közzétételre, ismerteti a közzételt ől 
való eltekintés okát, és általánosabb info rmációkkal szolgál a közzétételi követelmény 
tárgyáról. 
 
HU 150   HU 147. cikk 
(1) A hitelintézetek legalább éves gyako risággal nyilvánosságra hozzák a 145. cikkben 
előírt közzétételeket. A közzétételeket a lehet ő leghamarabb nyilvánosságra kell hozni. 
(2) A hitelintézetek azt is  meghatározzák, hogy szükség van-e az (1) bekezdésben 
megállapítottnál gyakoribb közzétételre a XII.  melléklet 1. részének  (4) bekezdésében 
meghatározott kritériumok fényében. 
148. cikk 
(1) Az illetékes hatóságok engedélyezik a hitelintézeteknek, hogy a 145. cikkben 
megállapított közzétételi követelményeknek való  eredményes megfelelésre maguk határozzák 
meg a megfelel ő kommunikációs eszközt, a helyszín t és hogy milyen eszközzel kívánják 
elvégezni az adatok ellen őrzését. Amennyire csak lehetség es, valamennyi közzétételt egy 
kommunikációs eszközön keresztül va gy egy helyszínen kell biztosítani. 
(2) A hitelintézetek által a számviteli, t őzsdei jegyzéssel kapcsolatos vagy egyéb 
követelményeknek megfelel ően tett azonos adattartalmú közzétételek esetén a 145. cikk 
követelményei teljesítettnek tekinthet ők. Ha a pénzügyi kimutatások nem tartalmazzák a 
közzétételeket, a hitelintézetek feltüntetik azok elérési helyét. 
149. cikk 
A 146–148. cikkt ől eltérve a tagállamok felhatalmazzák az illetékes hatóságokat, hogy azok a 
hitelintézeteket kötelezzék: 
a) a XII. melléklet 2. és 3. részében említett egyes közzétételek közül egy vagy több 
megtételére; 
b) egy vagy több közzététel éves gyakoriságnál s űrűbb nyilvánosságra hozatalára, a 
nyilvánosságra hozatal hatá ridejének meghatározására; 
c) arra, hogy a pénzügyi kimutatásoktól eltér ő közzétételekre külön kommunikációs 
eszközt és helyszínt vegyenek igénybe;  
d) az adatellen őrzés specifikus eszközeinek használatára olyan közzétételek esetén, 
amelyekre nem terjed ki a kötelez ő könyvvizsgálat. 
 
Ð2004/xx/EK 3. cikk 11. pont 
----- 
 
HU 151   HU  
Ð 2000/12/EK 
VI. CÍM 
VÉGREHAJTÁSI  HATÁSKÖRÖK 
 
Ð2000/12/EK 60. cikk (kiigazított 
szöveg) 
Ö új szöveg 
150. cikk 
Technikai kiigazítások  
(1) A 34. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében említett , jelentés  Ö Bizottság 
által a 62. cikk szerint el őterjesztend ő  – a szavatolót őkére vonatkozó – 
Ö javaslat  sérelme nélkül, a ⌦ 151. cikkben említett ⌫ (2) bekezdésben 
szabályozott  eljárásnak megfelel ően Ö módosításokat  technikai kiigazításokat  
kell elfogadni a következ ő területeken: 
a) a meghatározások egyértelm űbbé tétele az irányelv alkalmazása során a 
pénzpiacokon bekövetkezett változás ok figyelembevétele érdekében; 
b) a meghatározások egyértelm űbbé tétele a Közösség területén  az irányelv 
egységes alkalmazásának biztosítása érdekében; 
c) a terminológia egységesítése és a meghatározások átalakítása a 
hitelintézetekr ől és az azzal kapcsolatos kérdésekr ől szóló kés őbbi 
jogszabályoknak megfelel ően; 
az „A” zóna meghatározása az 1. cikk (14) bekezdésében,  
a „multilaterális fejlesztési bankok” meghatározása az 1. cikk (19) 
bekezdésében,  
d) a 2. cikkben található felsorolás módosítása, 
e) ⌦ a 9. ⌫ az 5.  cikkben el őírt “indulót őke-összeg” módosítása, a 
gazdasági és pénzügyi terüle ten bekövetkezett változások 
figyelembevétele céljából, 
f) a ⌦ 23. és 24. ⌫ 18. és 19.  cikkben említett és az I. mellékletben 
meghatározott lista tartalmának kib ővítése, illetve az abban alkalmazott 
terminológia módosítása, a pénz piacokon bekövetkezett változások 
figyelembevétele céljából, 
g) a 28.  ⌦ 42. ⌫ cikkben felsorolt terüle tek, amelyeken az illetékes 
hatóságoknak információkat kell cserélniük, 
 
HU 152   HU h) Ö az 56–67. cikk módosításai a közössé gi jogszabályokban megállapított 
számviteli sztenderdek vagy követelmények változásainak figyelembe 
vételére  
i) ⌦ a 79. és 86. cikk kitettség i osztályai listájának ⌫ 43. cikkben 
felsorolt eszközök meghatározásának  módosítása, a pénzpiacokon 
bekövetkezett változások figyelembevétele céljából, 
j) Ö a 79. cikk (2) bekezdésének c)  pontjában és a 86. cikk (4) 
bekezdésének a) pontjában ismert etett összeg az inflációs hatások 
figyelembevétele céljából,  
k) a II. és IV. mellékletben szerepl ő mérlegen kívüli tételek listája és 
besorolása, valamint ke zelésük 42., 43. és 44. ci kkben, valamint a III. 
mellékletben leírt mutató kiszámításakor  Ö a kitettségi értékek 
meghatározásakor az V. cím 2. fej ezete 3. szakasza alkalmazásának 
céljából , 
l) Ö az V–XII. melléklet rendelkezéseine k kiigazítása a pénzügyi piacokon 
bekövetkezett változások – különös teki ntettel az új pénzügyi termékekre 
– vagy a közösségi jogszabályokban me gállapított számviteli sztenderdek 
vagy követelmények változásainak figyelembevétele céljából;  
(2) ⌦ A Bizottság a következ ő végrehajtási in tézkedéseket fogadhatja el a 151. cikk 
szerinti eljárással összhangban: ⌫ 
a) Ö a 124. cikk (5) bekezdésében említett kamatlábak hirtelen és váratlan 
változásai mértékének meghatározása,  
b) a ⌦ szavatolót őke 75. ⌫ 47.  cikkben el őírt ⌦ megállapított ⌫ 
kötelező minimum ⌦ szintjének ⌫ vagy ⌦ az V. cím fejezetének 3. 
szakaszában megállapított kockázati súlyok ⌫ a 43. cikkben el őírt 
súlyozás ideiglenes csökkentése, sajá tos körülmények figyelembevétele 
érdekében, 
c) Ö a 119. cikkben említett jelentés sérelme nélkül  a ⌦ 111. ⌫ 49. 
cikk (5) -(10) ⌦ (4) ⌫ bekezdésében,  ⌦ a 113., 115. és 116. 
cikkben ⌫ előírt mentességek egyértelm űbbé tétele, 
d) Ö azon fő szempontok részletezése, am elyekre nézve összesített 
statisztikai adatokat ke ll közzétenni a 144. cikk (1) bekezdésének d) 
pontja szerint,  
e) Ö a 114. cikkben el őírt közzétételek formátumának, szerkezetének, 
tartalomjegyzékének és éves közzétételi id őpontjának meghatározása.  
 
HU 153   HU  
Ð2004/xx/EK 3. cikk 12. pont 
(kiigazított szöveg) 
151. cikk 
(1) A Bizottságot a 2004/10/EK bizo ttsági határozattal létrehozott –  a tagállamok 
megbízottaiból álló és a Bizottság képvisel ője által irányított –európai bankbizottság 
segíti (a továbbia kban: bizottság). 
(2) Az e ⌦ cikkre ⌫ bekezdésre  történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. 
cikkében megállapított „komitológiai” el járást kell alkalmazni a határozat 7. 
cikkének (3) bekezdésének és (8) cikkének megfelel ően. 
Az 1999/468/EK határozat 5. cikke (6 ) bekezdésében megállapított id őszak három 
hónap. 
 
Ð 2000/12/EK 
VII.  CÍM 
ÁTMENETI  ÉS ZÁRÓ  RENDELKEZÉSEK 
1. FEJEZET 
ÁTMENETI  RENDELKEZÉSEK 
 
Ð2000/12/EK 60. cikk (2) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
61. cikk  
A 36. cikkel kapcsolatos átme neti rendelkezések  
Az 1990. január 1 -je előtt szövetkezeti formában vagy alapké nt létrehozott, és nyilvános 
részvénytársasággá át alakított jelzáloghitel -intézetei számára Dánia lehet ővé teheti, hogy 
továbbra is szavatolót őkéjük között tüntessék fel tagjaik nak vagy hitelfelvev őiknek a 36. cikk 
(1) bekezdésében említett egyetemleges kötele zettségvállalásait, akikkel szemben fennálló 
követeléseket ugyanúgy kezelik, mint az említett egyetemleges kötelezettségvállalásokat, a 
következő korlátozások figyelembevéte lével:  
a) az egyetemleges kötelezettségvállalás hitelfelvev őkre eső része kiszámításának alapja 
a 35. cikk (2) bekezdésének 1. és 2. pontjában említett tételek összege, kivonva ebb ől a 35. 
cikk (2) bekezdésének 9., 10. és  11. pontjában említett tételeket;  
 
HU 154   HU b) a számítási alap maximuma a számítás 1991. január 1 -jén érvényes alapja, vagy ha 
későbbi időpontban történt meg az átal akítás,az abban az id őpontban érvényes alapja. A 
számítás alapja nem lépheti túl a számítási alap maximális értékét  
c) a számítási ala p maximális értéke 1997. január 1 -jétől a 35. cikk (2) bekezdésének 1. 
pontjában meghatározott módon az új t őke kibocsátásából származó bevétel felével csökken; 
valamint  
d) a hitelfelvev ők szavatolót őke közé számítandó egyetemleges 
kötelezettségvállalásain ak maximális összege nem lehet nagyobb, mint a számítás alapjának:  
 50 % -a 1991 -ban és 1992 -ben, 
 45 % -a 1993 -ban és 1994 -ben, 
 40 % -a 1995 -ban és 1996 -ben, 
 35 % -a 1997 -ban, 
 30 % -a 1998 -ban, 
 20 % -a 1999 -ban, 
 10 % -a 2000 -ben és  
 0 % -a 2001. január 1 -jétől. 
 
Ð 2000/12/EK (új szöveg) 
62. cikk  
A 43. cikkel kapcsolatos átmeneti rendelkezések  
(1) 2006. december 31 -ig a tagállamok illetékes ha tóságai engedélyezhetik, hogy 
hitelintézeteik az irodákon vagy többcél ú üzlethelyiségeken alapított jelzá logjog fedezetével – 
véleményük szerint kielégít ő módon – teljeskörűen és hiánytalanul biztosított hitelekre 50 % -
os kockázati súlyozást alkalmazzanak, ha azok olyan tagállamok területén találhatóak, 
amelyek megengedik az 50 % -os kockázati súlyozást, a köv etkező feltételek mellett:  
i. az 50 % -os kockázati súlyozás a hitelnek arra a részére vonatkozik, amely nem haladja 
meg vagy az a) vagy a b) pont szerint kiszámított határértéket:  
a) a szóban forgó ingatlan  piaci értékének 50 % -a. 
 Az ingatlan piaci értéké t két független árszakért őnek kell megállapítania, akik 
független értékeléseket végeznek a hitelszerz ődés megkötésekor. A hitelnek a 
két értékelés közül az alacs onyabb összegen kell alapulnia.  
 Az ingatlant legalább évente egyszer egy árszakért ő újraértéke li. Azoknak a 
hiteleknek az esetében, amelyek ne m haladják meg az 1000000 eurót és a 
 
HU 155   HU hitelintézet szavatolót őkéjének 5 % -át, az ingatlant legalább háromévente kell 
egy árszakért őnek újraértékelnie;  
b) az ingatlan piaci értékének 50 % -a, vagy a jelzálog -hitelezési érték 60 % -a 
közül az alacsonyabb, azokban a tagáll amokban, amelyek törvényi vagy 
rendeleti rendelkezésekben szigorú szab ályokat állapítottak meg a jelzálog -
hitelezési érték meghatározására vonatkozóan.  
 A jelzálog -hitelezési érték alatt az ingatla n olyan értékét kell érteni, amelyet az 
árszakértő az ingatlan jöv őbeni értékesíthet őségének gondos értékelésével 
állapít meg, amelyben számításba vesz i az ingatlan hosszú távon fenntartható 
szempontjait, a rendes és helyi pi aci viszonyokat, az ingatlan je lenlegi 
használatát és megfelel ő alternatív felhasználási módjait. Spekulatív elemeket 
nem lehet számításba venni a jelzálog -hitelezési érték megállapítása során. A 
jelzálog -hitelezési értéket áttekinthet ő és világos formában kell dokumentálni.  
 Legalább h áromévente egyszer, vagy akkor, ha a piac több mint 10 % -ot esik, a 
jelzálog -hitelezési értékeket és különösen az alapjául szolgáló, az adott piac 
fejlődésével kapcsolatos feltételezéseket újra kell értékelni.  
 Az a) és b) pontban a “piaci érték” azt az ár at jelenti, amelyen az ingatlant egy eladni 
szándékozó eladó egy független vev őnek magánjogi szerz ődés alapján el tudná adni az 
értékelés id őpontjában, feltételezve, hogy az ingatlan piac ra bocsátása nyilvános volt, a piaci 
feltételek lehet ővé teszik a nor mális elidegenítést és az in gatlan természetének megfelel ő 
szokásos id őszak rendelkezésre áll az ügylet megtárgyalására.  
ii. A 100 % -os kockázati súlyozás a hitelnek arra  a részére vonatkozik, amely meghaladja 
az i. pontban kifejte tt határértékeket.  
iii. Az ingatlant vagy a tulajdonosnak kell bi rtokba vennie, vagy bérbe kell adnia.  
Az első albekezdés nem akadályozza a saját területén magasabb kockázati súlyozást 
alkalmazó tagállam illetékes hatóságait abba n, hogy a fentiekben meghatározott feltételek 
mellet t lehetővé tegyék 50 % -os kockázati súlyozás alkalmazását ilyen jelleg ű hitelezés 
esetében azoknak a tagállamoknak a te rületén, amelyek megengedik az 50 % -os súlyozást.  
A tagállamok illetékes hatóságai hitelintézeteik számára lehet ővé tehetik, hogy 50 % -os 
kockázati súlyozást alkalmazzanak a 2000. július 21 -én kinnlev ő hitelekre, feltéve hogy az 
ebben a bekezdésben felsorolt feltételek teljesülnek. Ebben az esetben az ingatlant a 
fentiekben megállapított értékelési kritériumoknak megfelel ően legkés őbb 2003.  július 21 -éig 
fel kell értékelni.  
A 2006. december 31 -ét megelőzően nyújtott hitelek esetében az 50 % -os kockázati súlyozás 
futamidejük végéig alkalmazandó marad, ame nnyiben a hitelintézet köteles betartani a 
szerződéses feltételeket.  
2006. december 31 -ig a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik hitelintézeteiknek az 
50 % -os kockázati súlyozás alkalmazását a szerintük kielégít ő módon, teljeskör űen és 
hiánytalanul, finn lakásépít ő társaságok részvényei formájában  biztosított hitelekre, amelyek 
az 19 91. évi finn lakásépít ő társaságokról szóló törvénynek vagy kés őbbi, azzal egyenérték ű 
jogszabályoknak megfelel ően működnek, feltéve hogy az ebben a bekezdésben megállapított 
feltételek teljesülnek.  
 
HU 156   HU A tagállamok értesítik a Bizo ttságot, ha élnek ezzel a be kezdéssel.  
(2) A tagállamok 50 % -os kockázati súlyozást alkalmazhatnak olyan ingatlanlízing -
ügyletekre, amelyeket 2006. december 31 -ét megelőzően kötöttek meg, és amelyek a központi 
iroda szerinti országban található, üzleti felhasználásra szánt és törvény i rendelkezésekben 
szabályozott eszközökre vonatkoz nak, miáltal a haszonbérbe adó teljes egészében megtartja a 
bérbe adott eszköz tulajdonjogát, amíg a haszonbérl ő nem gyakorolja vételi jogát. A 
tagállamok értesítik a Bizottságot, ha élnek ezzel a bekezdés sel. 
(3) A 43. cikk (3) bekezdése nem érinti az illetékes hatóságok által elismert kétoldalú 
adósságmegújítási szerz ődéseket, amelyeket az a dott tagállamban a következ ők szerint 
kötöttek:  
– Belgium, 1996. április 23 -át megelőzően, 
– Dánia, 1996. június 1 -jét m egelőzően, 
– Németország, 1996. október 30 -át megelőzően, 
– Görögország, 1997. március 27 -ét megelőzően, 
– Spanyolország, 1997. január 7 -ét megelőzően, 
– Franciaország, 1996. május 30 -át megelőzően, 
– Írország, 1996. június 27 -ét megelőzően, 
– Olaszország, 1996. júliu s 30-át megelőzően, 
– Luxemburg, 1996. május 29 -ét megelőzően, 
– Hollandia, 1996. július 1 -jét megelőzően, 
– Ausztria, 1996. december 30 -át megelőzően, 
– Portugália, 1997. január 15 -ét megelőzően, 
– Finnország, 1996. augusztus 21 -ét megelőzően, 
– Svédország, 1996. jún ius 1 -jét megelőzően, 
– Egyesült Királyság, 1996. április 30 -át megelőzően. 
63. cikk  
A 47. cikkel kapcsolatos átmeneti rendelkezések  
(1) Annak a hitelintézetnek, amely a 47. cikk (1) bekezdésében el őírt kötelez ő 8 % -os 
minimális szolvenciamutatót nem érte el  1991. január 1 -jéig, fokozatosan, egymást követ ő 
szakaszokon keresztül kell ezt a szintet elér nie. A hitelintézet nem engedheti meg, hogy a 
mutató az alá a szint alá süllyedjen, amelyet azel őtt ért el, hogy a fenti célkit űzés megvalósult 
 
HU 157   HU volna. Az ingadoz ások csak ideiglenesjelleg űek lehetnek, és az  illetékes hatóságok 
tudomására kell hozni azok okait.  
 
Ð2000/12/EK 62. cikk (2) és (3) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(2) 1993. január 1 -jét követően legfeljebb 5 évig a tagállamok 10 % -os súlyozás t állapíthatnak 
meg a 85/611/EGK irányelv 22. cikkének (4 ) bekezdésében meghatározott kötvények 
esetében, és ha szükségesnek látják, hitelintézet ek tekintetében is fenntarthatják azt a piacaik 
működését érint ő súlyos zavarok elkerülése céljából. Az ilyen k ivételekről tájékoztatják a 
Bizottságot.  
(3) 1993. január 1 -jét követően legfeljebb 7 évig a 47. cikk (1 ) bekezdése nem alkalmazandó a 
Görög Mez őgazdasági Bankra. Mindazonáltal ez ut óbbinak a 47. cikk (1) bekezdésében el őírt 
szintet több lépcs őben fokozato san el kell érnie, az e cikk (1) bekezdésében leírt módszernek 
megfelelően. 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
Î1 2004/xx/EK 3. cikk 13. pont 
64. cikk  
A 49. cikkel kapcsolatos átmeneti rendelkezések  
(1) Ha 1993. február 5 -én egy hitelintézetnek már volt olyan kockázatvállalása vagy voltak 
olyan kockázatvállalásai, amely meghaladja, illetve amelyek meghaladják a 
nagykockázatokra megállapított határértéket, vagy a 49. cikkbe n megállapított összesített 
határértéket, az illetékes ható ságok előírják, hogy az érintett hitelintézet tegyen lépéseket a 
kockázatoknak a 49. cikkben megállapított korlátok közé szorítása érdekében.  
(2) Azt a folyamatot, amelynek során az ilyen kockázatvállalást vagy kockázatvállalásokat az 
engedélyezett korláto k közé szorítják, olyan határid őn belül kell kialakítani, elfogadni és 
végrehajtani, amely az illetékes hatóságok megíté lése szerint összhangban áll a hatékony és 
eredményes vezetés és a tisztességes verseny elveivel. Az illetékes hatóságok tájékoztatják a  
Bizottságot és  Î1 az európai bankügyi bizottságot   az általános eljárásra vonatkozóan 
elfogadott ütemtervr ől. 
(3) Hitelintézet nem tehet olyan intézkedést,  amely arra vezetne, hogy az (1) bekezdésben 
említett kockázatvállaláso k meghaladják az 1993. február 5 -én fennálló szinteket.  
(4) A (2) bekezdés alapjá n igénybe vett határid ő legkésőbb 2001. december 31 -én lejár. A 
hosszabb lejáratú kockázatvállalá sok, amelyek esetében a hite lintézet köteles betartani a 
szerződéses feltétele ket, lejárati idejük végéig fenntarthatók.  
 
Ð2000/12/EK 64. cikk (5)–(7) 
bekezdés (új szöveg) 
Î1 2004/xx/EK 3. cikk 13. pont 
(5) 1998. december 31 -ig a tagállamok 40 % -ra megemelhetik a 49. cikk (1) bekezdésében 
megállapított ha tárértéket, valamint 30 % -ra a 49. cikk (2) bekezdésében megállapított fels ő 
 
HU 158   HU korlátot. Ezekben az esetekben és az (1) -(4) bekezdések függvényében a tárgyid őszak végén 
fennálló kockázatvállalások hatá rértékek közé szorítására a 49. cikkben megállapított hat áridő 
2001. december 31 -én jár le.  
(6) Kizárólag olyan hitelintézetek  esetében, amelyeknek a szavatolót őkéje nem haladja meg a 
7 millió eurót, a tagállamok az (5) bekezdésben megállapított határid őt öt évvel 
meghosszabbíthatják. Azoknak a tagállamoknak, am elyek élnek az itt említett lehet őséggel, 
lépéseket kell tenniük a ve rsenytorzulások megakadál yozása érdekében, és err ől 
tájékoztatniuk kell a Bizottságot és  Î1 a bankügyi tanácsadó bizottságot   . 
(7) Az (5) és (6) bekezdésben említett esetekben egy kockázat vállalás akkor tekinthet ő 
nagynak, ha értéke eléri va gy meghaladja a szavatolót őke 15 % -át. 
 
Ð2000/12/EK 64. cikk (8) 
bekezdés (kiigazított szöveg) 
(8) 2001. december 31 -ig a tagállamok a nagykockázatokról szóló  jelentés tekintetében az évi 
kétszeres jelentéstételi gya koriságot a 48. cikk (2) bekezdésének második francia 
bekezdésében említett jelentéstételi gyakoriságra válthatják.  
 
Ð2000/12/EK 64. cikk (9) 
bekezdés 
(9) A tagállamok részben vagy egé szben kivonhatják azokat a hitelintézeti 
kockázatvállalásokat a 49. cikk (1), (2) és (3) bekezdésének alkalmazása alól, amelyek a 62. 
cikk (1) bekezdése szerinti, 2002. január 1 -je előtt megkötött jelzáloghitelb ől, valamint a 62. 
cikk (2) bekezdésben megha tározott, 2002. január 1 -je előtt kötött ingatlanlízing -ügyletből 
állnak; mindkét esetben a mentesítés fels ő határa az érintett i ngatlan értékének 50 % -a. 
Ugyanez az elbánás vona tkozik a finn lakásépít ő társaságok részvényeivel – az illetékes 
hatóságokat k ielégítő módon – biztosított hitelekre, amel y vállalatok az 1991. évi finn 
lakásépítő társaságokról szóló törvénynek vagy kés őbbi, ezzel egyenérték ű jogszabálynak 
megfelelően működnek, amely hitelek hasonlítanak az els ő albekezdésben említett 
jelzáloghitel ekhez.  
 
Ð2000/12/EK 65. cikk (kiigazított 
szöveg) 
65. cikk  
A 51. cikkel kapcsolatos átmeneti rendelkezések  
Azoknak a hitelintézeteknek, amelyek 1993. január 1 -jén meghaladták az 51. cikk (1) és (2) 
bekezdésében megállapított határértékeket, 2 003. január 1 -jéig teljesíteniük kell azokat.  
 
HU 159   HU  
Ø új szöveg 
152. cikk 
(1) Azok a hitelintézetek, amelyek a kockázat tal súlyozott kitettségértékeket a 84–89. 
cikkel összhangban számítják vagy a m űködési kockázatra vonatkozó t őkekövetelményeket a 
105. cikkben ismertetett módon fejlett mérési  módszerekkel számítják, a 157. cikkben 
meghatározott id őpontot követ ő első, második és harmadik tizenkét hónapos id őszakban 
gondoskodnak arról, hogy a szavatolót őke folyamatosan meghaladja vagy egyenl ő legyen a 
(2), (3) és (4) bekezdésben feltüntetett összegekkel. 
(2) Az (1) bekezdésben említett els ő tizenkét hónapos id őszakban a szavatolót őke azon 
összeg 95 %-ának felel meg, amennyit a hiteli ntézetnek a 93/6/EGK irányelv 4. cikke szerint 
ebben az id őszakban minimálisan biztosítania kelle ne, mivel a 93/6/EGK irányelv és a 
2000/12/EK irányelv már érvényben volt az ezen irányelv 157. cikkében említett id őpont 
előtt. 
(3) Az (1) bekezdésben említett második tizenkét hónapos id őszakban a szavatolót őke 
azon összeg 90 %-ának felel meg, amennyit a h itelintézetnek a 93/6/EGK irányelv 4. cikke 
szerint ebben az id őszakban minimálisan biztos ítania kellene, mivel a 93/6/EGK irányelv és a 
2000/12/EK irányelv már érvényben volt az ezen irányelv 157. cikkében említett id őpont 
előtt. 
(4) Az (1) bekezdésben említett harmadik tizenkét hónapos id őszakban a szavatolót őke 
azon összeg 80 %-ának felel meg, amennyit a h itelintézetnek a 93/6/EGK irányelv 4. cikke 
szerint ebben az id őszakban minimálisan biztos ítania kellene, mivel a 93/6/EGK irányelv és a 
2000/12/EK irányelv már érvényben volt az ezen irányelv 157. cikkében említett id őpont 
előtt. 
(5) Az (1)–(4) bekezdés követelményeit azon szavatolót őke-összegek alapján kell 
teljesíteni, amelyeket a 2000/12/EK és a 93/6/EGK irányelv szerinti szavatolót őke-számítás 
különbségeinek figyelembe vételére teljes mért ékben kiigazítottak, mivel ezek az irányelvek 
már érvényben voltak az ezen irányelv 157. cikkében említett id őpont előtt és elsőbbséget 
élveznek az ezen irányelv szerinti szavatolót őke-számítással szemben, amely a 84–89. cikk 
értelmében a várható és a váratla n veszteség elkül önített kezeléséb ől indul ki. 
(6) E cikk (1)–(5) bekezdése alkalmazásán ak céljából a 68–73. cikket kell alkalmazni. 
(7) A hitelintézetek 2007. december 31-ig az V. cím 2. fejezete 3. szakasza 1. 
alszakaszának – a sztenderd módszert ismertet ő – cikkei helyett a 2000/12/EK irányelv 42–
46. cikkeit alkalmazhatják, mivel ezek a ci kkek már érvényben voltak a 157. cikkben említett 
időpont előtt. 
(8) Amennyiben élnek a (7) bekezdésben említett mérlegelési jogkörrel, a 2000/12/EK 
irányelv rendelkezéseinek vonatkozásában a következ őket kell alkalmazni: 
a) az irányelv 42–46. cikkben említett rendelkezéseit kell alkalmazni, mivel 
azok már érvényben voltak a 157. cikkben említett id őpont előtt; 
 
HU 160   HU b) az irányelv 42. cikkének (1) bekezdés ében említett „koc kázattal korrigált 
érték” a „kockázattal súlyozo tt kitettségértéket” jelenti; 
c) az irányelv 42. cikkének (2) bek ezdésében bemutatott számadatokat 
kockázattal súlyozott kitetts égértékeknek kell tekinteni; 
d) a „hitelderivatívákat” fel kell venni az irányelv II. mellékletének „Teljes 
kockázati kategória” listájába; 
e) az irányelv 43. cikkének (3) bekezd ésében ismertetett bánásmódot kell 
alkalmazni az irányelv IV. mellékletéb en felsorolt derivatív eszközökre, 
függetlenül attól, hogy mérlegben feltü ntetettek vagy mé rlegen kívüliek-
e, és az e melléklet szerint ki számított számadatokat kockázattal 
súlyozott kitettségérté keknek kell tekinteni. 
(9) Amennyiben élnek a (7) bekezdésbe n említett mérlegelési jogkörrel, azokkal a 
kitettségekkel kapcsolatban, amelyekre né zve a sztenderd módszert használják, a 
következőket kell alkalmazni: 
a) nem kell alkalmazni az V. cím 2. fe jezete 3. szakaszának 3. alszakaszát, 
amely a hitelkockázat-mérséklés elismerésére vonatkozik, 
b) az illetékes hatósá gok eltekinthetnek az V. cím 2. fejezete 3. szakasza 4. 
alszakaszának alkalmazásától, amely az értékpapírosítás kezelésére 
vonatkozik, 
b) A XII. melléklet következ ő – a hitelintézetek számára közzétételi 
követelményeket el őíró – rendelkezéseit nem kell alkalmazni: 
i. a 2. rész (4) bekezdésének b) pontját, 
ii. a 2. rész (6) bekezdését, 
iii. a 2. rész (10) bekezdését. 
(10) Amennyiben élnek a (7) bekezdésben említett mérlegelési jogkörrel, a m űködési 
kockázatra a 75. cikk e) pontja szerint vonatkozó t őkekövetelményt százalékosan csökkenteni 
kell, az alkalmazandó százalékos arány megfelel a következ ő két tényez ő arányának: a 
hitelintézet azon kitettségeinek értéke, am elyekre nézve a kockázattal súlyozott 
kitettségértékeket a (7) bekezdésben említett mérlegelési jogkörnek megfelel ően számítják ki, 
illetve a hitelintézet kitett ségeinek teljes értéke. 
(11) Amennyiben a hitelintézet a kockázatta l súlyozott kitettségértéket valamennyi 
kitettségére nézve a (7) bekezdésben említett mérlegelési jogkörnek megfelel ően számítja ki, 
alkalmazni lehet a 2000/12/EK irányelv nagykockázatvállalásra vonatkozó 48–50. cikkét, 
mivel ezek már érvényben voltak a 157. cikkben említett id őpont előtt.  
(12) Amennyiben élnek a (7) bekezdésben említett  mérlegelési jogkörrel, az ezen irányelv 
46–52. cikkére tett hivatkozás okat úgy kell tekinteni, mint a 2000/12/EK irányelv 
42–46. cikkére tett hivatkozásokat, mivel ezek a cikkek már érvényben voltak a 157. 
cikkben említett id őpont előtt. 
 
HU 161   HU 153. cikk 
Az illetékes hatóságok 2012. december 31-ig engedélyezhetik, hogy a területükön található 
irodákra vagy más üzlethelyiségekre irányuló, a VI. melléklet 1. részének (51) bekezdésében 
megállapított kritériumoknak megfelel ő ingatlanlízing-ügyletekkel kapcsolatos kitettségekre 
vonatkozó kockázattal súlyozott kitettségérték kiszámításakor 50 %-os kockázati súlyozást 
alkalmazzanak a VI. melléklet 1. része 55–56. bekezdésének alkalmazása nélkül. 
A VI. melléklet alkalmazásának céljából, amikor a késedelmes szenved ő kölcsön fedezett 
részét kell meghatározni, az illetékes hatósá gok 2010. december 31-ig olyan biztosítékot is 
elismerhetnek, amely nem szerepel a 90–93. cikk  szerint elismert biztosítékok között.  
154. cikk 
(1) A 84. cikk (3) és (4) bekezdésének rendelkezéseit 2009. december 31-ét ől kezdődően 
kell alkalmazni. 
(2) A lakóingatlannal fedezett, központi kormányzatok garanciavállalásában nem 
részesülő valamennyi lakossági kitettségre vo natkozóan a kitettséggel súlyozott 
átlagos LGD 2010. december 31-ig nem lehet 10 %-nál kevesebb. 
(3) 2017. december 31-ig a tagállamok illetékes hatóságai egyes – 2007. december 31-én 
fennálló – részvénykitettségeket mentes íthetnek az IRB módszer alól.  
A mentességben részesített pozíciót az ebben az id őpontban birtokolt részesedések 
számával, valamint az ezen részesedések birtoklásából közvetlenül ered ő, pótlólagos 
részesedések számával kell mérni, feltéve hogy azok nem növelik a 
portfólióvállalatban való részesedés arányát.  
Amennyiben egy részesedésszerzés növeli a tulajdoni részesedés  arányát egy adott 
vállalatban, az eddigi részesedésarányt meghaladó részesedésre nem vonatkozik a 
mentesség. A mentesség azokra a részesedés ekre sem vonatkozik, amelyek eredetileg 
mentességben részesültek, de el adták, majd visszavásárolták őket.  
Az ezen átmeneti rendelkezéssel szabályoz ott részvénykitettségek esetén a 
tőkekövetelményeket az V. cím 2. fejezete 3. szakaszának 1. alszakaszával 
összhangban kell kiszámítani. 
(4) A vállalatokkal szembeni kitettségek esetén 2011. december 31-ig valamennyi 
tagállam illetékes hatóságai napokban  kifejezve meghatározhatják azon id őszakot, 
amelyen túl a hatáskörükbe tartozó összes hitelintézet késedelmesnek köteles tekinti 
az ilyen – az adott tagállamon belül székhellyel rendelkez ő – ügyfelekkel szembeni 
kitettséget a VII. melléklet 4. részén ek (44) bekezdésében megfogalmazott 
nemteljesítési fogalommeghatározás értelm ében. Ez a szám 90 és legfeljebb 180 nap 
közé eshet, ha a helyi körülmények azt i ndokolttá teszik. Az ilyen, más tagállam 
területén székhellyel rendelkez ő ügyfelekkel szembeni kitettségekre nézve az 
illetékes hatóságok által a késedelem teki ntetében meghatározott napok száma nem 
haladhatja meg az érintett tagállam illetékes hatósága által meghatározott napok 
számát. 
 
HU 162   HU (5) A VII. melléklet 4. részének (66) bekezdésében említett megfigyelési id őszak 
tekintetében a tagállamok engedélyezhetik  azoknak a hitelintézeteknek, amelyeknek 
nem engedélyezett az LGD-kre vagy a hite legyenértékesítési faktorokra saját 
becslések használata, hogy az IRB módszer alkalmazásakor – de legkés őbb 2007. 
december 31-én – olyan releváns adatokat használjanak, amelyek két éves id őszakra 
terjednek ki. Ez az id őszak 2010. december 31-ig minden évben egy évvel 
meghosszabbodik. 
(6) A VII. melléklet 4. részének (71), (85) és (94) bekezdésében említett megfigyelési 
időszak tekintetében a tagállamok engedé lyezhetik a hitelint ézeteknek, hogy az IRB 
módszer alkalmazásakor – de legkés őbb 2007. december 31-én – olyan releváns 
adatokat használjanak, amelyek két éves id őszakra terjednek ki. Ez az id őszak 2010. 
december 31-ig minden évben egy évvel meghosszabbodik. 
155. cikk 
2012. december 31-ig a tagállamok 15 %-ot alkalm azhatnak a kereskedési és értékesítési 
üzletágra azon hitelintézetek vonatkozásában, amelyeknél a kereskedési és értékesítési 
üzletágra vonatkozó megfelel ő mutató legalább 50 %-a a valamennyi üzletágra vonatkozó – a 
X. melléklet 2. részének (1)–(8) bekezdésével össz hangban számított – megfelel ő mutatók 
összegének. 
 
Ð 2000/12/EK 
2. FEJEZET 
ZÁRÓ  RENDELKEZÉSEK 
 
Ø új szöveg 
156. cikk 
A tagállamokkal együttm űködve és az Európai Központi Bank hozzászólását is figyelembe 
véve a Bizottság rendszeresen figyelemmel kísé ri, hogy ez az irányelv összességében véve, a 
[93/6EGK] irányelvvel együtt számottev ő hatást gyakorol-e a gazdasági ciklusra, és ezen 
felülvizsgálat fényében fontolóra veszi az esetle ges helyreigazító intézkedések indokoltságát. 
Ezen elemzés alapján, valamint figyelembe véve az Európai Központi Bank hozzászólását, a 
Bizottság kétévente jelentést készít és azt az esetleges megfelel ő javaslatokkal együtt 
előterjeszti az Európai Parlamentnek és az Európai Tanácsnak. 
157. cikk 
(1) A tagállamok elfogadják és közzéteszik az okat a törvényi, rendeleti és közigazgatási 
rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 4., 22., 57., 61., 62., 63., 64., 66., 68–
106., 108., 110–115., 117–119., 123–127., 129–132., 133., 136., 144–149., 152–155. cikknek 
 
HU 163   HU és a II., III., V–XII. mellékletnek legkés őbb 2006. december 31-ig megfeleljenek. A 
tagállamok haladéktalanul ismertetik a Bizotts ággal e rendelkezések szövegét, valamint a 
rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot.  
A (2) bekezdést ől eltérve ezeket a rendelkezéseket 2006. december 31-t ől kezdődően 
alkalmazniuk kell.  
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, hivatkoznak erre az 
irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihird etésük alkalmával ilyen hivatkozást 
csatolnak. A rendelkezésekben egy olyan nyila tkozatot is fel kell tüntetniük, amely 
szerint a hatályban lév ő törvényi, rendeleti és közig azgatási rendelkezéseknek az 
ezen irányelvvel hatályon kívül  helyezett irányelv(ek)re va ló hivatkozásait az ezen 
irányelvre történ ő hivatkozásokként kell értelmezn i. A tagállamok megállapítják, 
milyen módon kell a hivatkozást megt enni és hogyan kell a nyilatkozatot 
megfogalmazni.  
A tagállamok közlik a Bizott sággal nemzeti joguk azon f őbb rendelkezéseit, 
amelyeket az ezen irányelv által sz abályozott területen fogadnak el. 
(2) A tagállamok legkés őbb 2007. december 31-ét ől kezdődően alkalmazzák azokat a 
törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelk ezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy 
megfeleljenek a 87. cikk (9) beke zdésének és a 105. cikknek.  
 
Ð2000/12/EK 66. cikk (kiigazított 
szöveg) 
66. cikk  
A Bizottság tájékoztatása  
A tagállamok közlik a Bizottsággal azokat a ⌦ nemzeti jogszabályi ⌫ főbb törvényi, 
rendeleti és közigazgatási  rendelkezéseket, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott 
területen fogadnak el. 
 
Ð2000/12/EK 67. cikk (kiigazított 
szöveg) 
158. cikk 
(1) ⌦ A XV. ⌫ Az V.  melléklet A. részében meghatá rozott irányelvekkel módosított 
73/183/EGK, 77/780/EGK, 89/299/EGK, 89 /646/EGK, 89/647/EGK, 92/30/EGK és 
92/121/EGK irányelv  hatályát veszti, ⌦ a XV. ⌫ az V.  melléklet B. részében felsorolt 
említett irányelvek átültetésére adott határid őkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek 
sérelme nélkül. 
(2). A hatályon kívül helyezett irányelvekre való  hivatkozást úgy kell értelmezni, mint erre az 
irányelvre történ ő hivatkozást, a ⌦ XVI. ⌫ VI.  mellékletben szerepl ő korrelációs 
táblázatnak megfelel ően. 
 
HU 164   HU  
Ð2000/12/EK 68. cikk (kiigazított 
szöveg) 
159. cikk 
Végrehajtás  
Ez az irányelv az ⌦ Európai Unió  ⌫ Európai Közösségek  Hivatalos Lapjában  való 
kihirdetését követ ő 20. napon lép hatályba. 
 
Ð2000/12/EK 69. cikk (kiigazított 
szöveg) 
160. cikk 
Címzettek  
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 
Kelt Brüsszelben, […]-án/-én. 
 az Európai Parlament részér ől 
 az elnök   
 a Tanács részér ől 
 az elnök   
 
HU 165   HU  
Ð 2000/12/EK 
I. MELLÉKLET  
A KÖLCSÖNÖS ELISMERÉS ALÁ TARTOZÓ TEVÉKENYSÉGEK LISTÁJA 
1. Betétek és más visszafizetend ő pénzeszközök elfogadása 
2. Hitelezés, beleértve többek közöt t: fogyasztási hitel, jelzáloghi tel, faktoring visszkereseti 
joggal vagy anélkül, kereskedelmi tranzakciók finanszírozása (beleértve a forfetírozást) .33 
3. Pénzügyi lízing 4. Pénzforgalmi szolgáltatások 5. Fizetőeszközök kibocsátása és kezelése (p l. hitelkártyák, utazási csekkek és 
bankutalványok) 
6. Garanciák és kötelezettségvállalások 7. Kereskedés saját számlára  vagy ügyfélszámlára a következ őkkel: 
a) pénzpiaci eszközök (csekke k, váltók, letéti jegyek stb.); 
b) deviza; c) tőzsdei határid ős pénzügyi ügyletek és opciók; 
d) árfolyam- és kamatlábügyletek; 
e) átruházható értékpapírok. 
8. Részvétel értékpapírok kiboc sátásában és az ezzel összefügg ő szolgáltatások nyújtásában 
9. Tanácsadás vállalkozásoknak a t őkeszerkezetet, ipari stratégi át és az ezekhez kapcsolódó 
kérdéseket illet ően, valamint vállalkozások egyesülé sével és felvásárlásával összefügg ő 
tanácsadás és szolgáltatások 
10. Ügynöki tevékenység a bankközi piacon 11. Portfóliókezelés és tanácsadás 12. Értékpapírok letéti őrzése és kezelése 
13. Hitelinformációs szolgáltatások 14. Letéti szolgáltatások 
                                                
 
33 Beleértve többek között: fogyasztás i hitel, jelzálog -hitel, faktoring visszkereseti joggal vagy anélkül, 
kereskedelmi tranzakciók finanszí rozása (beleértve a forfetírozást).  
 
HU 166   HU  
Ð2004/39/EK 68. cikk (kiigazított 
szöveg) 
A pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21 -i 2004/39/EK34  európai parlamenti és 
tanácsi  irányelv I. mellékletének A. és B. szakaszában el őírt szolgáltatások és tevékenységek 
az azon irányelv I. melléklete C. szakaszában el őírt pénzügyi eszközökre történ ő hivatkozás 
esetén az ezen irányelv szerinti kölcsönös elismeré s hatálya alá tartoznak  
 
Ð 2000/12/EK 
II. MELLÉKLET  
 
Ð 2000/12/EK 
Ö új szöveg 
MÉRLEGEN KÍVÜLI TÉTELEK OSZTÁLYOZÁSA 
Teljes kockázati kategória: 
– Hitelhelyettesít ő jellegű garanciák 
– Ö Hitelderivatívák  
– Elfogadványok 
– Olyan váltók forgatmányozása, amelyek nem viselik más hitelintézet nevét 
– Ügyletek visszkereseti joggal 
– Hitelhelyettesít ő jellegű visszavonhatatlan kés zenléti hitellevelek 
– Közvetlen határid ős vásárlási megállapodások alapján megvásárolt eszközök 
– Összetett határid ős betétügylet (“forward forward deposits”) 
– Részben kifizetett részvények és értékpapírok kifizetetlen része 
– Ö Penziós megállapodások a 86/635/EGK iránye lv 12. cikkének (3) és (5) bekezdése 
értelmében  
– Maximális kockázatot hordozó egyéb tételek 
Közepes kockázati kategória: – Kibocsátott és igazolt okmányos akkreditív ek (lásd a közepes/alacsony kockázati 
kategóriában is) 
                                                
 
34 HL L 145., 2004.4.30., 1. o.  
 
HU 167   HU – Jótállások és kártérítések (beleértve  a pályázati, teljesítési, vám- és 
adóbiztosítékokat), valamint  a nem hitelhelyettesít ő jellegű garanciavállalások 
– Penziós megállapodások a 86/635/EGK irá nyelv 12. cikkének (3) és (5) bekezdése 
értelmében  
– Hitelhelyettesít ő karakterrel nem bíró  visszavonhatatlan készenléti hitellevelek 
(“standby letters of credit”) 
– Egy évet meghaladó eredeti lejá ratú lehívatlan hitellehet őségek (értékpapírok 
megvásárlására, kölcsönzésére és ga rancianyújtásra vagy elfogadvány lehet őségére 
vonatkozó megállapodások) 
– „Note issuance facilities” (NIF) és „r evolving underwriting facilities” (RUF) 
– Közepes kockázatot hordozó egyéb tételek Ö , amelyekr ől a Bizottságot 
értesítették  
Közepes/alacsony kockázati kategória: – Okmányos akkreditívek, amelyekben az alapul szolgáló szállítmány 
hitelbiztosítékként szolgál, valamint  egyéb rövid lejáratú, likvid ügyletek 
– Ö Egy évet nem meghaladó eredeti lejára tú, vagy olyan lehívatlan hitelkeretek 
(értékpapírok kölcsönzésére, megvásá rlására és garancianyújtásra vagy 
elfogadványokra vonatkozó me gállapodások), amelyek felt étel és külön felmondás 
nélkül nem mondhatók fel bármikor , vagy amelyeknél a hitelfelvev ő 
hitelképességében bekövetkez ő romlás nem vezet automatikus felmondáshoz.  
– Közepes/alacsony kockázatot hordozó egyéb tételek Ö , amelyekr ől a Bizottságot 
értesítették.  
Alacsony kockázati kategória: 
– Egy évet nem meghaladó eredeti lejárat ú, vagy olyan lehívatlan hitelkeretek 
(értékpapírok kölcsönzésére, megvásá rlására és garancianyújtásra vagy 
elfogadványokra vonatkozó me gállapodások), amelyek felt étel és külön felmo ndás 
nélkül bármikor érvényteleníthet ők,Olyan lehívatlan hitelk eretek (értékpapírok 
kölcsönzésére, megvásárlására és garanc ianyújtásra vagy elfogadványokra vonatkozó 
megállapodások), amelyek feltétel és külön felmondás nélkül bárm ikor felbonthatók, 
vagy amelyeknél a hitelfelvev ő hitelképességében bekövetkez ő romlás automatikus 
felbontáshoz vezet. A lakossági hitelkeret eket feltétel nélkül felmondhatónak lehet 
tekinteni, ha a feltételek a hitelint ézet számára megengedik azok teljes, a 
fogyasztóvédelmi és kapcsolódó szabályozás szerint megengedhet ő mértékben 
történő felmondását. 
– Alacsony kockázatot hordozó egyéb tételek Ö , amelyekr ől a Bizottságot 
értesítették.  
A tagállamok vállalják, hogy értesítik a Bi zottságot, a mint megegyeztek abban, hogy egy új 
mérlegen kívüli tételt vonnak be  a kockázati kategóriák bármelyikének utolsó francia 
 
HU 168   HU bekezdése alá. Az ilyen tételek közösségi szint ű végeleges besorolására a 59. cikkben 
megállapított eljárás lebonyolítását követ ően ker ül sor.  
 
Ð 2000/12/EK 
III. MELLÉKLET  
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
A MÉRLEGEN KÍVÜLI TÉTELEK  Ö SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK KEZELÉSE 
1. A MÓDSZER  MEGVÁLASZTÁSA 
A IV. melléklet 1. és 2. pontjában szerepl ő szerződésekkel összefügg ő hitelkockázatok 
mérésére  Ö kitettségi értékének meghatározására  a hitelintézetek az ⌦ ezen 
mellékletben ⌫ alábbiakban  kifejtett módszerek közül vála szthatnak, az illetékes hatóságok 
hozzájárulásától függ ően. Azoknak a hitelintézete knek, amelyeket a 93/6/EGK35 irányelv 
⌦ 33. ⌫ 6. cikkének (1) és ⌦ (2) ⌫ bekezdése erre kötelez, ⌦ az ezen mellékletben ⌫ 
a lentebb  meghatározott 1. módszert kell alkalmazni uk. A IV. melléklet 3. pontjában szerepl ő 
szerződésekkel összefügg ő hitelkockázatok mérésére  Ö kitettségi értékének 
meghatározására  valamennyi hitelintézetnek ⌦ az ezen mellékletben ⌫ a lentebb  
meghatározott 1. módszert kell alkalmaznia. 
 
Ø új szöveg 
Az elismert t őzsdéken kötött ügyletek és devizaügylet ek (az arannyal ka pcsolatos ügyletek 
kivételével), amelyek eredeti lejárata 14 naptári nap vagy attól kevesebb, mentességet 
élveznek az ezen mellékletben ismertetett móds zerek alkalmazása alól és nulla kitettségi 
értéket kapnak. 
Az illetékes hatóságok mentesíth etik az ezen mellékletben el őírt módszerek alkalmazása alól 
az elszámolóházakon keresztül lebonyolított t őzsdén kívüli (OTC) ügyleteket, valamint nulla 
kitettségi értéket rende lhetnek azokhoz, amennyiben jogi ér telemben az elszámolóház lép fel 
a tranzakcióban részt vev ő másik szerz ődéses félként, és minden résztvev ő napi alapon, 
biztosítékokkal teljeskör űen fedezi azt a kitettséget, amel yet az elszámolóháznak jelent, s 
ezáltal olyan védelmet nyújt, amely mind a jelenlegi, mind a potenciális jöv őbeni kitettséget 
fedezi. 
A letétbe helyezett biztosítéknak: 
a) jogosulnia kell a 0 %-os kockázati súlyra, vagy 
b) a hitelez ő intézetnél elhelyezett készpénzletétnek kell lennie, vagy 
                                                 
35 A Tanács 1993. március 15 -i 93/6/EGK irányelve a befekt etési vállalkozások és hiteli ntézetek 
tőkemegfelelésér ől (HL L 141., 1993.6.11., 1. o.). A legutóbb a 98/33/EK irányelvvel (HL L 204., 
1998.7.21., 29. o.) módosított irányelv.  
 
HU 169   HU c) az utóbbi által kiadott vagy az e nnél elhelyezett le téti jegyeknek vagy 
hasonló eszközöknek kell lennie. 
Az illetékes hatóságoknak meg kell gy őződniük arról, hogy kiküszöbölték annak a veszélyét, 
hogy az elszámolóház kitettségei meghaladják a bejegyzett biztosíté k piaci értékét. 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
2. MÓDSZEREK 
1. módszer: a „piaci árazás” („mark to market”) módszere a) lépés a mindenkori piaci értékeknek a szerz ődésekhez történ ő kapcsolásával (mark 
to market) meghatározható az összes pozitív értékekkel rendelkez ő szerződés folyó 
helyettesítési költsége. 
b) lépés a potenciális jöv őbeni hitelkockázatot
36 kifejező szám meghatározásához ⌦ – 
kivéve az egyvalutás „lebeg ő-lebegő” kamatláb-swap ügyleteket, amelyekben csak a folyó 
helyettesítési költséget kell kiszámítani – ⌫ a fiktív f őösszegeket, vagy az alapul szolgáló 
értékeket meg kell szorozni ⌦ az 1. táblázatban szerepl ő ⌫ a következ ő százalékos 
arányokkal:. 
1. TÁBLÁZAT3738 
 
Hátralévő 
futamidő39 
 Kamatlábszer
ződések Devizaárfolya
mokra és 
aranyra 
vonatkozó 
szerződések Részvényekr
e vonatkozó 
szerződés Nemesfém-
szerződések, 
kivéve arany Áru-
szerződések, 
kivéve 
nemesfémek 
Egy év, vagy rövidebb 0 % 1 % 6 % 7 % 10 % 
Egy évnél 
hosszabb, öt évnél 0,5 % 5 % 8 % 7 % 12 % 
                                                 
36 Kivéve az egyvalutás „lebeg ő-lebegő” kamatláb swapügyleteket, amelyekben csak a folyó helyettesítési 
költsé get kell kiszámítani.  
37 Azokat a szerz ődéseket, amelyek nem tartoznak az e táblázatban szerepl ő öt kategóriába, a 
nemesfémekre nem vonatkozó áruszerz ődésként kell kezelni. 
38 Olyan szerz ődések esetében, amelyekben a t őke többször cserél ődik, a százalékokat meg kell szorozni a 
szerződés szerint még teljesítend ő fennmaradó fizetések számával. 
39 Olyan szerz ődések esetében, amelyek úgy lettek kial akítva, hogy a fennálló kockázatvállalást 
meghatározott fizetési id őpontokat követ ően fedezzék, és amelyek esetében a futamid őket újra 
megállapítják, oly módon, hogy a szerz ődés piaci értéke nulla legyen a szóban forgó, meghatározott 
fizetési id őpontokban, a hátralév ő futamidő a következ ő megállapításig hátralév ő időnek felel meg. 
Kamatlábszerz ődések esetében, amelyek e kritériumoknak eleget tesznek, és amelyek fennmaradó 
lejárati ideje meghaladja az egy évet, a százalék nem lehet magasabb, mint 0,5 %. 
 
HU 170   HU rövidebb  
Öt éven túli 1,5 % 7,5 % 10 % 8 % 15 % 
 
A potenciális jöv őbeni kockázatnak a b) lépés szer inti kiszámításához az illetékes 
hatóságok 2006. december 31-ig megengedhetik a hitelintézeteknek a következ ő 
százalékok alkalmazását az 1. táblázatban el őírtak helyett, feltéve hogy az 
intézmények élnek a 93/6/EGK irányelv 11. cikkének a) pont jában biztosított 
lehetőséggel a IV. melléklet 3. pontjának b)  és c) alpontja szerinti szerz ődések 
esetében. 
1.a TÁBLÁZAT 
Hátralévő futamidő Nemesfém 
(kivéve arany) Nem 
nemesfém
ek Mezőgazdasági 
termékek Egyéb, beleértve 
energetikai termékeket 
Egy év, vagy rövidebb 2 % 2,5 % 3 % 4 % 
Egy évnél 
hosszabb, öt évnél 
rövidebb  5 % 4 % 5 % 6 % 
Öt éven túli 7,5 % 8 % 9 % 10 % 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
c) lépés a folyó helyettesítési költség és a potenciális jöv őbeni kockázat összege ét meg 
kell szorozni a 43. cikkben szerepl ő, a megfelel ő szerződő felekhez rendelt kockázati 
súlyokkal  ⌦ a kitettségi értékkel egyenl ő ⌫ . 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
2. módszer: az “eredeti kockázatvállalás” módszere 
a) lépés az egyes eszközök feltételezett f őösszegét meg kell szorozni ⌦ a 2. 
táblázatban ⌫ az alábbiakban  megadott százalékokkal: 
2. TÁBLÁZAT 
Eredeti lejárati id ő40 
 Kamatlábszerz ődé
sek Devizaárfolyamokra és aranyra 
vonatkozó szerz ődések 
Egy év, vagy rövidebb 0,5 % 2 % 
                                                 
40 Kamatlábszerz ődések esetében a hitelintézetek - az illetékes hatóságok egyetértésével - eredeti vagy 
fennmaradó futamid őt egyaránt választhatnak. 
 
HU 171   HU Egy évnél hosszabb, két évet meg 
nem haladó  1 % 5 % 
Kiegészít ő kedvezmény, minden 
egyes többletév után 1 % 3 % 
 
Ð 2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
Ö új szöveg 
b) lépés az így megkapott eredeti kockázatvá llalást meg kell szorozni a 43. cikkben 
szereplő, a megfelel ő szerződő felekhez rendelt kockázati súlyokkal  Ö a kitettségi értéknek 
felel meg . 
Az 1. és 2. módszer esetében az illetékes hatóságoknak biztos ítaniuk kell, hogy a számításba 
veendő feltételezett összeg megfelel ő mércéje legyen a szerz ődés szerves részét képez ő 
kockázatvállalásoknak. Ha például a szerz ődés a pénzáramlás megtöbbszörözésér ől 
rendelkezik, a fiktív összeget módosítani kell, a megtöbbszöröz ődésnek a szerz ődés kockázati 
szerkezetére gyakorolt hatása i figyelembevétele céljából. 
 
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
3. SZERZŐDÉSES  NETTÓSÍTÁS  (ADÓSSÁGMEGÚJÍTÁSI  ÉS MÁS  NETTÓSÍTÁSI  
MEGÁLLAPODÁSOK) 
a) Az illetékes hatóságok részér ől elfogadható nettósítási típusok 
Ezen ⌦ szakasz ⌫ 3. pont  alkalmazásában a “szerz ődő másik fél” olyan entitást jelent 
(beleértve a természetes személ yeket is), amely jogosult szerz ődéses nettósítási megállapodást 
kötni. 
Az illetékes hatóságok a következ ő szerződéses nettósítási típusokat ismerhetik el 
kockázatcsökkent ő jellegűeknek: 
i. kétoldalú adósságmegújítási szerz ődések hitelintéze tek és a szerz ődő másik fél 
között, amelynek alapján a kölcsönösen fennálló kötelezettség ek és követelések 
egymással szemben automatikusan összeolvadnak, oly módon, hogy az adósságmegújítás egyetlen nettó összeg ethatároz meg, amely így jogilag kötelez ő 
erejű, egyetlen új szerz ődést képez a korábbi szerz ődések megszüntetésével; 
ii. egyéb kétoldalú megállapodá sok a hitelint ézet és aszerz ődő másik fél között. 
b) Az elismerés feltételei 
Azilletékes hatóságok a következ ő feltételekkel ismerhe tik el kockázatcsökkent őnek a 
szerződéses nettósítást: 
i. a hitelintézetnek olyan szerz ődéses nettósítási megállapodá sban kell állnia szerz ődő 
másik féllel, amely egyetlen jogi kötelezetts éget alkot, kiterjed minden benne foglalt 
ügyletre, oly módon, hogy a szerz ődő fél nem teljesítése esetén – mulasztás, cs őd, 
felszámolás vagy más hasonló körülmények köv etkeztében – a hitelintézet kizárólag 
 
HU 172   HU azt az összeget követelné, illetve azzal az összeggel ta rtozna, amely megfelel a 
beszámított egyedi ügyletek pozitív és ne gatív piaci értékei nettó összegének; 
ii. a hitelintézetnek az ille tékes hatóságok rendelkezésére ke llett bocsátania írásos és 
indokolással ellátott jogi véleményét azzal a céllal, hogy jogi kifogás esetén az 
illetékes bíróságok és közigazgatási hatóságok az i. pontban ismertetett esetekben megállapíthassák, hogy a hitelint ézet követeléseinek és tart ozásainak egyenlege az i. 
pontban megjelölt nettó ö sszegre korlátozódik: 
– a szerződő másik fél székhelye szerinti állam joga szerint, és ha egy 
vállalkozás külföldi fióktelepe érintett, annak az államnak a joga szerint is, 
ahol a fióktelep elhelyezkedik, 
– a figyelembe vett egyedi ügyletekre n ézve irányadó jog szerint, valamint
 
– a szerződéses nettósítás érvénybelépt etéséhez szükséges szerz ődésre vagy 
megállapodásra nézve ir ányadó jog szerint; 
iii. a hitelintézetnek kidolgozott eljárással kell rendelkeznie annak biztosítása céljából, 
hogy a szerz ődéses nettósítás jogi érvényességét ellen őrzés alatt tartsa a vonatkozó 
jogszabályok lehetséges változásainak fényében. 
Az illetékes hatóságoknak meg kell gy őződniük arról – szükség esetén más illetékes 
hatóságokkal való egyeztetés után – hogy a szerz ődéses nettósítás jogilag érvényes az összes 
érintett állam joga szerint. Ha az illetékes hatóságok nincsenek meggy őződve erről, a 
szerződéses nettósítási megállapodást ne m fogják elismerni kockázatcsökkent őnek a szerz ődő 
felek valamelyikére nézve. 
Az illetékes hatóságok a szerz ődéses nettósítás típusai szerin t kidolgozott, indokolt jogi 
véleményeket fogadhatnak el. 
Nem ismerhet ő el kockázatcsökkent őként olyan szerz ődés, amely megengedi a nem mulasztó 
félnek, hogy csak korlátozott fizetéseket telj esítsen, illetve hogy egyáltalán ne fizessen a 
mulasztó fél fizetésképtelensége esetén, még abban az esetben sem, ha a nem teljesít ő nettó 
hitelező (“walkaway clause”). 
Az illetékes hatóságok elismerhetik kockázatcsökkent őként azokat a szerz ődéses nettósítási 
megállapodásokat, amelyek 14 naptári napos vagy annál rövidebb eredeti futamidej ű 
devizaszerz ődéseket, írott opciókat vagy olyan hasonló mérlegen kívüli tételeket 
tartalmaznak, amelyekre ez a melléklet ne m vonatkozik, mivel csupán jelentéktelen 
hitelkockázatot viselnek, vagy egyáltalán nem viselnek semmilyen hitelkockázatot. Ha e szerződések bevonása egy másik nettósítási me gállapodásba – pozitív vagy negatív piaci 
értéküktől függően – a tőkekövetelmények növekedését vagy csökkentését eredményezheti, 
az illetékes hatóságoknak köt elezniük kell a hitelintézete t arra, hogy ezek kezelése 
konzisztens legyen. 
c) Az elismerés hatásai 
i. Adósságmegújítási szerz ődések 
Els
ősorban az adósságmegújítási szerz ődések által rögzített nettó egyszeri összegeket, és nem 
az érintett bruttó összegeket lehet súl yozni. Így, az 1. módszer alkalmazásával 
 
HU 173   HU – az a) lépésben a folyó helyettesítési költséget, és 
– a b) lépésben a feltételezett f őösszegeket vagy az alapul  szolgáló értékeket 
lehet megkapni az adósságmegújítási szerz ődést számításba vételé vel. A 2. módszer 
alkalmazásával az a) lé pésben a feltételezett f őösszeg számítható ki az adósságmegújítási 
szerződés számításba vételével; a 2. táblázat százalékértékeit alkalmazni kell. 
ii. Egyéb nettósítási megállapodások 
Az 1. módszer alkalmazásával: 
– az a) lépésben a nettósítási  megállapodásba foglalt szerz ődések folyó helyettesítési 
költségét lehet megkapni a megállapodás ered ményeként adódó jelenlegi feltételezett 
nettó helyettesítési költség számításba véte lével; abban az esetbe n, ha a nettósítás 
nettó kötelezettséghez vezet a nettó helyet tesítési költséget számító hitelintézet 
részéről, a folyó helyettesítési költséget “0” - nak veszik, 
– a b) lépésben a potenciális jöv őbeni hitelkockázat mu tatója minden olyan 
szerződésre vonatkozóan, amely szerepel a nettósítási megállapodásban, a következ ő 
egyenlet szerint csökkenthet ő: PCE csökk = 0,4 * PCE bruttó + 0,6 * NGR * PCE bruttó 
ahol 
— PCE csökk = a potenciális jöv őbeni hitelkockázat mutató jának csökkentett értéke 
egy adott ügyféllel kötött minden olyan szerz ődés esetében, amelyet 
bevontak egy jogilag érvényes kétold alú nettósítási megállapodásba. 
— PCE bruttó = a potenciális jöv őbeni hitelkockázat mutatóinak összege egy adott 
ügyféllel kötött minden olyan szerz ődés esetében, amely jogilag 
érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásban szerepel, és amelyeket úgy számítanak ki, hogy a feltételezett f őösszegeket 
megszorozzák az 1. táblázatban szerepl ő százalékokkal. 
— NGR = “nettó/bruttó ará ny”: az illetékes hatóságok vá lasztása szerint vagy: 
i. külön számítás: a nettó hely ettesítési költség – minden 
szerződésre vonatkozóan, amely j ogilag érvényes kétoldalú 
nettósítási megállapodásban s zerepel, amelyet egy adott 
szerződő féllel kötöttek (számláló) és a bruttó helyettesítési 
költség – minden szerz ődésre vonatkozóan, amely jogilag 
érvényes kétoldalú nettósítási  megállapodásban szerepel, 
amelyet ugyanazzal a partnerrel kötöttek (nevez ő) 
hányadosa; vagy 
ii. összesít ő számítás: a nettó helyettesítés összegének – 
amelyet kétoldalú alapon számítottak ki minden szerz ődéses 
félre vonatkozóan, számításba véve a jogilag érvényes kétoldalú nettósítási megállapodásban érintett szerz ődéseket 
(számláló) és a bruttó helyettesítési költséget – minden szerződésre vonatkozóan, amely j ogilag érvényes kétoldalú 
 
HU 174   HU nettósítási megállapodásban szerepel (nevez ő) hányadosa. 
 Ha a tagállamok választási lehet őséget biztosítanak a 
hitelintézeteknek, a választott módszert következetesen kell alkalmazni. 
 
A potenciális jöv őbeni hitelkockázat fenti képlet szerin ti kiszámítása érdekében a tökéletesen 
illeszkedő szerződések – amelyek a nettósítási megálla podásban szerepelnek – egyetlen 
szerződésként vehet ők számításba, a nettó bevételeknek megfelel ő feltételezett f őösszeggel. A 
tökéletesen illeszked ő szerződések olyan határid ős devizakontraktusok vagy hasonló 
szerződések, amelyekben a feltételezett f őösszeg megfelel a pénzáramlásoknak, amennyiben a 
pénzáramlások ugyanabban az értékelési id őpontban, részben vagy egészben ugyanabban a 
pénznemben válnak esedékessé. 
A 2. módszer alkalmazásakor az a) lépésben – a nettósítási megállapodásban figy elembe vett tökéletesen illeszked ő szerződések 
egyetlen összeggel vehet ők számításba, a nettó bevételeknek megfelel ő feltételezett 
főösszeggel. A feltételezett f őösszegeket meg kell szorozni a 2. táblázatban megadott 
százalékokkal, 
– a nettósítási megállapodásba foglalt minden más szerz ődés esetében, az 
alkalmazandó százalékok a 3. táblázatban feltüntetett mértékben csökkenthet ők: 
3. TÁBLÁZAT 
Eredeti lejárati id ő41 
 Kamatlábszerz ődése
k Devizaárfolyam-
szerződések 
Egy év, vagy rövidebb 0,35 % 1,50 % 
Egy évnél hosszabb, két évet meg nem 
haladó 0,75 % 3,75 % 
Kiegészít ő kedvezmény, minden egyes 
többletév után 0,75 % 2,25 % 
 
Ð 2000/12/EK 
IV. MELLÉKLET  
 
Ð 2000/12/EK 
Ö új szöveg 
Ö SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK  MÉRLEGEN KÍVÜLI TÉTELEK  TÍPUSAI 
                                                 
41 Kamatlábszerz ődések esetében a hitelintézetek - az illetékes hatóságok egyetértésével - eredeti vagy 
fennmaradó futamid őt egyaránt választhatnak. 
 
HU 175   HU  
Ð2000/12/EK (kiigazított szöveg) 
1. Kamatlábszerz ődések 
a) egyvalutás kamatláb swapügyletek b) bázis swapügyletek c) tőzsdén kívüli határid ős kamatláb-megállapodások 
d) tőzsdei határid ős kamatlábügyletek 
e) vásárolt kamatláb-opciók f) egyéb, hasonló jelleg ű szerződések. 
2. Devizaügyletek és arannyal kapcsolatos szerz ődések 
a) egyvalutás kamatláb swapügyletek b) tőzsdén kívüli határid ős devizaszerz ődések 
c) tőzsdei határid ős devizaügyletek 
d) megvásárolt devizaopciók e) egyéb, hasonló jelleg ű szerződések 
f) az a)-e) alpontban szerepl őhöz hasonló jelleg ű, arannyal kapcsolatos szerz ődések. 
3. Az 1. pont a)-e) alpontjához és a 2. pont a)-d) alpontjához hasonló jelleg ű, más 
báziselemeket vagy indexeket tartalmazó szerz ődések a következ őkkel kapcsolatban: 
a) részvények b) nemesfémek, kivéve arany c) áruk, kivéve nemesfémek d) egyéb, hasonló jelleg ű szerződések. b) lépés
 a potenciális jöv őbeni hitelkoc kázatot 
kifejező szám meghatározásához42 a fiktív f őösszegeket, vagy az alapul szolgáló értékeket 
meg kell szorozni a következ ő százalékos arányokkal:  
 
Ï 
                                                 
42 Kivéve az egyvalutás „lebeg ő-lebegő” kamatláb swapügyleteket, amelyekben csak a  folyó helyettesítési 
költséget kell kiszámítani.  
 
HU 176   HU  
Ø új szöveg 
V–XII. MELLÉKLET  
[OMISSIS] 
 
Ø új szöveg 
XIII. MELLÉKLET  
A. RÉSZ 
HATÁLYON KÍVÜL HELYEZETT IRÁNYELVEK EGYMÁST KÖVET Ő 
MÓDOSÍTÁSAIKKAL 
(a 158. cikkben említettek szerint) 
Az Európai Parlament és a Tanács 2000. márciu s 20-i 2000/12/EK irányelve a hitelintézetek 
tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról 
Az Európai Parlament és a Tanács 2000. szeptember 18-i 2000/28/EK irányelve a 
hitelintézetek tevékenységének megkezdésér ől és folytatásáról szóló 2000/12/EK irányelv 
módosításáról 
Az Európai Parlament és a Tanács 2002. de cember 16-i 2002/87/EK irányelve a pénzügyi 
konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztos ítóintézetek és befektetési vállalkozások 
kiegészítő felügyeletér ől, valamint a 73/239/EGK, 79/267/EGK, 92/49/EGK, 92/96/EGK, 
93/6/EGK és 93/22/EGK tanácsi irányelvek, i lletve a 98/78/EK és  2000/12/EK európai 
parlamenti és tanácsi irányelvek módosításáról 
Csak a 29. cikk 1. pontjának a) és b) pontja, a 29. cikk 2. pontja, a 29. cikk 4. 
pontjának a) és b) pontja, a 29. cikk 5. pontja, a 29. cikk 6. pontja, a 29. cikk 7. 
pontjának a) és b) pontja, a 29. cikk 8. pontja, a 29. cikk 9. pontja, a 29. cikk 10. 
pontja, a 29. cikk 11. pontja 
Az Európai Parlament és a Tanács 2004. áp rilis 21-i 2004/39/EK irányelve a pénzügyi 
eszközök piacairól, a 85/611/EGK, és a 93/6/ EGK tanácsi irányelv, valamint a 2000/12/EK 
európai parlamenti és tanácsi irányelv módos ításáról, és a 93/22/EGK tanácsi irányelv 
hatályon kívül helyezésér ől 
Csak a 68. cikk 
A Bizottság 2004. április 27-i 2004/69/EK irányelve a „multilaterális fejlesztési bankok” 
fogalommeghatározása tekintetében a 2000/12/EK  európai parlamenti és tanácsi irányelv 
módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) 
Az Európai Parlament és a Tanács 2004. ápri lis 21-i 2004/39/EK irányelve a 73/239/EGK, 
85/611/EGK, 91/675/EGK, 92/49/EGK, 93/6/EGK és  94/19/EK tanácsi irányelvek, valamint 
a 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK és  2002/87/EK irányelvek módosításáról, 
 
HU 177   HU a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó bizottság  új szervezeti felépítése kialakításának 
céljából. 
Csak a 3. cikk 
HATÁLYON KÍVÜL NEM HE LYEZETT MÓDOSÍTÁSOK 
2003 évi csatlakozási okmány 
B. RÉSZ 
VÉGREHAJTÁSI HATÁRID ŐK 
(a 158. cikkben említettek szerint) 
Irányelv  Végrehajtási határid ő 
2000/12/EK irányelv  ----- 
2000/28/EK irányelv  2002.4.27 
2002/87/EK irányelv  2004.8.11. 
2004/39/EK irányelv  Még nem ismert 
2004/69/EK irányelv  2004.6.30. 
2004/xx/EK irányelv  Még nem ismert 
 
HU 178   HU XIV. MELLÉKLET  
KORRELÁCIÓS TÁBLA 
Ezen irányelv  2000/12/EK 
irányelv  2000/28/EK 
irányelv  2001/87/EK 
irányelv  2004/69/EK 
irányelv  2004/xx/EK 
irányelv  
1. cikk  2. cikk (1) és (2) 
bekezdés      
2. cikk (1) 
bekezdés  2. cikk (3) 
bekezdés 
Csatlakozási 
okmány      
2. cikk (2) 
bekezdés  2. cikk (4) 
bekezdés      
3. cikk  2. cikk (5) és (6) 
bekezdés      
3. cikk (1) 
bekezdés utolsó 
mondat      3. cikk 2. pont  
4. cikk 1. pont (1) 
bekezdés  1. cikk (1) 
bekezdés      
4. cikk 1. pont 
(2)-(5) bekezdés   1. cikk (2)-(5) 
bekezdés     
4. cikk 1. pont 
(7)-(9) bekezdés   1. cikk (6)-(8) 
bekezdés     
4. cikk 1. pont 
(10) bekezdés    29. cikk 1. pont 
a) alpont    
4. cikk 1. pont 
(11)-(14) 
bekezdés  1. cikk (10), 
(12) és (13) 
bekezdés      
4. cikk 1. pont 
(21) és (22) 
bekezdés    29. cikk 1. pont 
b) alpont    
4. cikk 1. pont 
(23) bekezdés  1. cikk (23) 
bekezdés      
4. cikk 1. pont 
(45)-(47) 
bekezdés  1. cikk (25)-(27) 
bekezdés      
4. cikk 2. pont  1. cikk (1) 
bekezdés 
második 
albekezdés      
5. cikk  3. cikk      
6. cikk  4. cikk      
 
HU 179   HU 7. cikk  8. cikk      
8. cikk  9. cikk      
9. cikk (1) 
bekezdés  5. cikk (1) 
bekezdés és 1. 
cikk (11) 
bekezdés      
9. cikk (2) 
bekezdés  5. cikk (2) 
bekezdés      
10. cikk  5. cikk (3)-(7) 
bekezdés      
11. cikk  6. cikk      
12. cikk  7. cikk      
13. cikk  10. cikk      
14. cikk  11. cikk      
15. cikk (1) 
bekezdés  12. cikk      
15. cikk (2) és (3) 
bekezdés    29. cikk 2. pont    
16. cikk  13. cikk      
17. cikk  14. cikk      
18. cikk  15. cikk      
19. cikk (1) 
bekezdés  16. cikk (1) 
bekezdés      
19. cikk (2) 
bekezdés    29. cikk 3. pont    
20. cikk  16. cikk (3) 
bekezdés      
21. cikk  16. cikk (4)-(6) 
bekezdés      
22. cikk  17. cikk      
23. cikk  18. cikk      
24. cikk (1) 
bekezdés  19. cikk (1)–(3) 
bekezdés      
24. cikk (2) 
bekezdés  19. cikk (6) 
bekezdés      
24. cikk (3) 
bekezdés  19. cikk (4) 
bekezdés      
25. cikk (1)-(3) 
bekezdés  20. cikk (1)-(3) 
bekezdés, 1. és     
 
HU 180   HU 2. albekezdés  
25. cikk (3) 
bekezdés  19. cikk (5) 
bekezdés      
25. cikk (4) 
bekezdés  20. cikk (3) 
bekezdés 3. 
albekezdés      
26. cikk  20. cikk (4)-(7) 
bekezdés      
27. cikk  1. cikk (3) 
bekezdés záró 
rendelkezés      
28. cikk  21. cikk      
29. cikk  22. cikk      
30. cikk  22. cikk (2)-(4) 
bekezdés      
31. cikk  22. cikk (5) 
bekezdés      
32. cikk  22. cikk (6) 
bekezdés      
33. cikk  22. cikk (7) 
bekezdés      
34. cikk  22. cikk (8) 
bekezdés      
35. cikk  22. cikk (9) 
bekezdés      
36. cikk  22. cikk (10) 
bekezdés      
37. cikk  22. cikk (11) 
bekezdés      
38. cikk  24. cikk      
39. cikk (1) és (2) 
bekezdés  25. cikk      
39. cikk (2) 
bekezdés      3. cikk 8. pont  
40. cikk  26. cikk      
41. cikk  27. cikk      
42. cikk  28. cikk      
43. cikk  29. cikk      
44. cikk  30. cikk (1)-(3) 
bekezdés      
 
HU 181   HU 45. cikk  30. cikk (4) 
bekezdés      
46. cikk  30. cikk (3) 
bekezdés      
47. cikk  30. cikk (5) 
bekezdés      
48. cikk  30. cikk (6) és 
(7) bekezdés      
49. cikk  30. cikk (8) 
bekezdés      
50. cikk  30. cikk (9) 
bekezdés 1. és 2. 
albekezdés      
51. cikk  30. cikk (9) 
bekezdés 3. 
albekezdés      
52. cikk  30. cikk (10) 
bekezdés      
53. cikk  31. cikk      
54. cikk  32. cikk      
55. cikk  33. cikk      
56. cikk  34. cikk (1) 
bekezdés      
57. cikk  34. cikk (2) 
bekezdés 1. 
albekezdés 
34. cikk (1) 
bekezdés 2. pont 
utolsó mondat   29. cikk 4. pont 
a) alpont    
58. cikk    29. cikk 4. pont 
b) alpont    
59. cikk    29. cikk 4. pont 
b) alpont    
60. cikk    29. cikk 4. pont 
b) alpont    
61. cikk  34. cikk (3) és 
(4) bekezdés      
63. cikk  35. cikk      
64. cikk  36. cikk      
65. cikk  37. cikk      
66. cikk (1) és (2) 
bekezdés  38. cikk (1) és 
(2) bekezdés      
 
HU 182   HU 67. cikk  39. cikk      
73. cikk  52. cikk (3) 
bekezdés      
106. cikk  1. cikk (24) 
bekezdés      
107. cikk  1. cikk (1) 
bekezdés 3. 
albekezdés      
108. cikk  48. cikk (1) 
bekezdés      
109. cikk  48. cikk (4) 
bekezdés 1. 
albekezdés      
110. cikk  48. cikk (2) 
bekezdést ől a 
(4) bekezdés 2. 
albekezdéséig      
111. cikk  49. cikk (1)-(5) 
bekezdés      
113. cikk (1)-(3) 
bekezdés  49. cikk (4), (6) 
és (7) bekezdés      
115. cikk (1) és 
(2) bekezdés  49. cikk (8) és 
(9) bekezdés      
116. cikk  49. cikk (10) 
bekezdés      
117. cikk  49. cikk (11) 
bekezdés      
118. cikk  50. cikk      
120. cikk  51. cikk (1), (2) 
és (5) bekezdés      
121. cikk  51. cikk (4) 
bekezdés      
122. cikk (1) és 
(2) bekezdés  51. cikk (6) 
bekezdés   29. cikk (5) 
bekezdés    
125. cikk  53. cikk (1) és 
(2) bekezdés      
126. cikk  53. cikk (3) 
bekezdés      
128. cikk  53. cikk (5) 
bekezdés      
133. cikk (1) 
bekezdés  54. cikk (1) 
bekezdés   29. cikk (7) 
bekezdés a) pont    
133. cikk (2) és 54. cikk (2) és     
 
HU 183   HU (3) bekezdés  (3) bekezdés  
134. cikk (1) 
bekezdés  54. cikk (4) 
bekezdés 1. 
albekezdés      
134. cikk (2) 
bekezdés  54. cikk (4) 
bekezdés 2. 
albekezdés      
135. cikk    29. cikk (8) 
bekezdés    
137. cikk  55. cikk (1) és 
(2) bekezdés      
138. cikk    29. cikk (9) 
bekezdés    
139. cikk  56. cikk (1)-(3) 
bekezdés      
140. cikk  56. cikk (4)-(6) 
bekezdés      
141. cikk  56. cikk (7) 
bekezdés   29. cikk (10) 
bekezdés    
142. cikk  56. cikk (8) 
bekezdés      
143. cikk    29. cikk (11) 
bekezdés   3. cikk 10. pont  
150. cikk  60. cikk (1) 
bekezdés      
151. cikk  60. cikk (2) 
bekezdés     3. cikk 10. pont  
158. cikk  67. cikk      
159. cikk  68. cikk      
160. cikk  69. cikk      
I. melléklet  I. melléklet      
I. melléklet záró 
rendelkezés     68. cikk   
II. melléklet  II. melléklet      
III. melléklet  III. melléklet      
IV. melléklet  IV. melléklet      
 
HU 184   HU