[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 4.7.2006

COM(2006) 359 végleges

A BIZOTTSÁG MUNKADOKUMENTUMA

a harmadik országok Európai Unióban elítélt állampolgárairól készítendő mutató megvalósíthatóságáról

A BIZOTTSÁG MUNKADOKUMENTUMA

a harmadik országok Európai Unióban elítélt állampolgárairól készítendő mutató megvalósíthatóságáról

1. E munkadokumentum célja annak előzetes felmérése, hogy milyen hatást fejtene ki egy esetleges jogszabályjavaslat a harmadik (vagy ismeretlen) országok Európai Unióban elítélt állampolgárait tartalmazó mutató létrehozásáról. A javaslat azon uniós szintű munka keretében készül, amelynek célja, hogy jobban hozzá lehessen férni a büntetőítéletekre vonatkozó információkhoz. Az e téren folyó munka további aspektusait a munkadokumentum első része mutatja be. A második részben a mutatóról készült megvalósíthatósági tanulmányból levont fontosabb következtetések találhatók. Végül a dokumentum harmadik része a bővebb kifejtést igénylő főbb kérdéseket ismerteti. A mellékelt kérdőívre adott válaszok elősegítik a vitát, mivel általuk jobban megismerhetjük az egyes tagállamok helyzetét.

2. Az e téren készülő jogszabályjavaslathoz részletes hatásvizsgálat készül majd. A hatásvizsgálat többek között – a 2005. április 27-i bizottsági közleménynek[1] megfelelően – azt méri fel, hogy a jogszabály milyen hatást gyakorol az alapvető jogokra, különösen az alapjogi chartában rögzített magánélet tiszteletben tartásához való jogra és a személyes adatok védelméhez való jogra.

1. HÁTTÉR

3. Mára az EU egyik kiemelt célkitűzése a bűnügyi nyilvántartásokkal kapcsolatos információk cseréjének javítása. A 2004 novemberében elfogadott hágai programban[2] a Tanács arra szólította fel a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatokat ezzel kapcsolatban, és e célkitűzéseket a Bizottság és a Tanács 2005. június 2-3-án elfogadott közös cselekvési terve is kiemelte.

4. A büntetőítéletekre vonatkozó információk cseréjére jelenleg az Európa Tanács 1959. évi kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló európai egyezményének[3] 13. és 22. cikke az irányadó. Ez azt szabályozza, hogy milyen feltételekkel adják át egymásnak az egyezmény szerződő felei a bűnügyi nyilvántartások kivonatait, valamint előírja, hogy amennyiben valamelyik fél a másik fél állampolgára tekintetében ítéletet hoz, arról mindig értesíti az utóbbi felet. Az információkat évente legalább egyszer át kell adni. A gyakorlatban azonban e mechanizmusok nem működnek megbízhatóan, és az államok csak ritkán rendelkeznek hiánytalan információkkal az állampolgáraik ellen hozott ítéletekről. Ráadásul az egyezmény 22. cikkében foglalt mechanizmus, amely előírja, hogy az információkat az állampolgárság szerinti államban kell összegyűjteni, csak azon országok állampolgárairól rendelkezik, amelyek az 1959. évi egyezmény szerződő felei. Amennyiben tehát az EU valamely tagállama azt kívánja megállapítani, hogy a többi tagállam hozott-e egy harmadik ország állampolgára ellen ítéletet, minden egyes tagállammal konzultálnia kell. Például ha Németország büntetőeljárást folytat valamely harmadik ország állampolgára ellen, mind a 24 tagállammal konzultálnia kell ahhoz, hogy megtudja, hogy a vádlottat hasonló bűncselekményért már elítélték Dániában.

5. A jelenlegi mechanizmus hiányosságait a 2005. január 25-én elfogadott bizottsági fehér könyv[4] fejti ki. A fehér könyv a hibák megvizsgálása után javaslatokat terjeszt elő a jelenlegi helyzet javítására. Eszerint az egyes személyekre vonatkozó bűnügyi nyilvántartással kapcsolatos információk hiánytalan és megbízható beszerzése érdekében nem az állampolgárság szerinti tagállamhoz, hanem az ítéletet hozó tagállamhoz kell fordulni. Ehhez azonban olyan rendszerre van szükség, amelynek segítségével könnyen megállapítható, hogy egy személyt melyik tagállamban ítéltek el. A fehér könyv mindezek alapján kidolgozta egy olyan uniós büntetőítéletekkel kapcsolatos számítógépes információcsere-rendszer kereteit, amellyel könnyen és megbízhatóan megállapítható, hogy egy személyt mely tagállamban ítéltek el. A rendszer alapjául létre kell hozni egy uniós bűnözői mutatót (csak a személyazonosító adatokkal), és hálózatba kell szervezni a nemzeti bűnügyi nyilvántartásokat.

6. A fehér könyvben felsorolt javaslatokat a Bel- és Igazságügyi Tanács április 14-i ülésén vitatta meg, és az alábbiakat határozta meg:

- uniós állampolgárok esetén az ítéletekkel kapcsolatos információkat továbbra is az állampolgárság szerinti tagállamtól kell beszerezni. Németország, Franciaország, Spanyolország és Belgium ezen az elven összekapcsolási projektet indított, amelynek során hálózatba szervezik bűnügyi nyilvántartásukat. A fehér könyvben felsorolt hiányosságok kiküszöbölése érdekében azonban gyökeresen át kellett alakítani a jelenlegi mechanizmusokat, ezért a Bizottság 2005 decemberében kerethatározatra tett javaslatot a bűnügyi nyilvántartásból származó információk tagállamok közötti cseréjének megszervezéséről és azok tartalmáról[5]. E javaslat célja annak biztosítása, hogy az állampolgárság szerinti tagállam valamely másik tagállam kérésére kimerítő információkkal tudjon szolgálni az állampolgáraira vonatkozó bűnügyi nyilvántartással kapcsolatban. A javaslat továbbá létrehozza egy olyan számítógépes rendszer kifejlesztésének kereteit, amelynek segítségével a büntetőítéletekkel kapcsolatos információk gyorsabban, minden tagállam számára érthetőbb és könnyebben használható formában továbbíthatók. A javaslat számos módosítást átvesz a Bizottság által 2005 októberében javasolt és a Tanács által 2005. november 21-én elfogadott bűnügyi nyilvántartásokról szóló előzetes határozatból[6]is.

- a fentiekből következik, hogy nem lehet az állampolgárság szerinti államra hagyatkozni, amennyiben harmadik országok állampolgárai (vagy ismeretlen állampolgárságú személyek) ellen az EU-ban hozott ítéletekről van szükség kimerítő információkra. Ezért ebben az esetben a tagállamok azt a megoldást támogatták, hogy a fehér könyvben javasoltak szerint mutatót kell létrehozni a harmadik országok elítélt állampolgárairól, és felkérték a Bizottságot, hogy terjesszen elő erről jogszabály-javaslatot. 2004 végén és 2005-ben a fehér könyvben szereplő megoldási javaslat alapján előkészítő megvalósíthatósági tanulmány készült. A tanulmány eredményeit a 2005. március 14-i szakértői ülésen a tagállamok elé terjesztették. A Tanács 2005. április 14-i ülését követően a tanulmány mellett további vizsgálatok készültek arról, hogy milyen sajátságai lennének annak, ha a mutató csak a harmadik országok állampolgáraira vonatkozna.

- a Tanács április 14-i ülésén azt is megerősítette, hogy az ítéletekre vonatkozó információcserét a tagállamok bűnügyi nyilvántartási rendszerei közötti kétoldalú kommunikációra kell alapozni. Ehhez a jövőben szabványos uniós információcsere-formátumot kell kidolgozni, kiküszöbölve a nyelvi és jogrendi különbségekből fakadó akadályokat. Erről jelenleg készül tanulmány. Ez a feladat mind az uniós állampolgárokra, mind a harmadik országok állampolgáraira vonatkozik.

2. A HARMADIK ORSZÁGOK EURÓPAI UNIÓBAN ELÍTÉLT ÁLLAMPOLGÁRAIRA VONATKOZÓ SZűKEBB MUTATÓ SZEREPE ÉS TECHNIKAI MEGVALÓSÍTHATÓSÁGA

2.1. A szűkebb mutató szerepe

7. A mutató különleges szerepet tölt be: amennyiben valamely tagállam tájékozódni kíván arról, hogy egy személy szerepel-e a bűnügyi nyilvántartásban, azonnal megtudhatja, hogy mely másik tagállam(ok) birtokában van ilyen információ. A rendszer működése érdekében az alábbi lépésekre van szükség:

- amennyiben valamely tagállam egy harmadik ország állampolgára (vagy ismeretlen állampolgárságú személy) ellen ítéletet hoz, azonosító információkat küld az elítélt személyről a mutatóba. A mutatóban csak az elítélt személyazonosító adatai szerepelnek, maga a bűnügyi nyilvántartás tartalma nem. A rendszerben frissítő mechanizmussal kell törölni az elavult információkat. Mivel a határozat szerint a mutató csak harmadik országok állampolgáraira (és ismeretlen állampolgárságú személyekre) terjed ki, a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy csak e személyek adatait továbbítsák a mutatóba.

- amennyiben valamely nemzeti bűnügyi nyilvántartási rendszerben tudni kívánják, hogy egy harmadik ország állampolgára szerepel-e a bűnügyi nyilvántartásban, a személy azonosítói alapján lekérdezhetik a mutatót. Az adatbázis egyszerű találattal válaszol, és megadja, hogy a személynek melyik tagállam(ok)ban van bűnügyi múltja.

- miután a bűnügyi nyilvántartásokért felelős hatóság megállapította, hogy melyik másik tagállamban működő társhatóságnak van a birtokában információ a szóban forgó harmadik ország állampolgárával kapcsolatban, az adott társhatóságtól már kétoldalú szinten kérelmezi a bűnügyi nyilvántartások kivonatát.

2.2. A szűkebb mutató megvalósíthatósági tanulmányának eredményei

8. A megvalósíthatósági tanulmány[7] szerint a rendszer összetettségét csak kis mértékben befolyásolná, hogy az elítélt személyek európai nyilvántartása (a továbbiakban: ERCP) minden adatot tartalmazna-e, vagy csak a harmadik országok állampolgáraira korlátozódna. Alapvetően a működési és technikai keret sem térne el egymástól. A mutató mérete a nemzeti szintű szervezési feladatokat, a központi rendszert és a nemzeti interfészt összekötő javasolt infrastruktúra életképességét, valamint a kétoldalú információcserére javasolt mechanizmusokat is csak kis mértékben befolyásolná.

9. A fő különbség a két változat között a rendszer mérete lenne. A szűkebb mutatóhoz kisebb tároló- és feldolgozókapacitásra lenne szükség, mint a teljes mutatóhoz. A tanulmány szerint a szűkebb mutatóval rendelkező ERCP-t mintegy 40 %-kal alacsonyabb költségen lehetne megvalósítani, mint ugyanazt teljes mutatóval. Az előkészítő tanulmány szerint a teljes mutatóval az ERCP kifejlesztése körülbelül 4 millió euróba kerülne[8]. A költségek főként a hardver- és hálózati infrastrukturális igények miatt különböznének, mivel szűkebb mutatóhoz kisebb tárhelyre, kisebb számítógép-teljesítményre és kisebb sávszélességre van szükség.

10. Megjegyzendő, hogy ezek a becslések csak annak a költségére terjednek ki, hogy létre kell hozni a hálózatra kapcsolható mutatót, és biztonságos kommunikációs csatornát kell biztosítani. Azonban az egyes tagállamok informatikai infrastruktúrájának módosítása – hogy a megadott interfészadatok alapján összeköttetésbe tudjanak lépni a mutatóval –, valamint az igényeiknek megfelelő végfelhasználói interfész kialakítása már a tagállamok feladata. A vizsgálat ezekre a költségekre nem terjedt ki[9].

3. KULCSFONTOSSÁGÚ KÉRDÉS: HOGYAN BIZTOSÍTHATÓ A SZűKEBB MUTATÓ HATÉKONY MűKÖDÉSE?

11. Csak akkor van értelme a mutatórendszert létrehozni, ha az megbízható információkkal szolgál. A mutató hatékony működéséhez fontos, hogy a mutatóban szereplő személyazonosító adatok kellően bizonyosak legyenek, ellenkező esetben elfogadhatatlan helyzetek alakulhatnának ki. Előfordulhatna, hogy bizonyos ítéleteket nem találnának meg, azaz a rendszer nem szolgálna kimerítő információkkal. Másrészt esetleg tévesen olyan személynek tulajdonítanának ítéletet, aki ellen nem is hoztak ilyet – ez különösen arra nézve lenne sérelmes, akinek tévesen állapították meg az azonosságát.

3.1. Már működő uniós szintű informatikai rendszerek

12. E területhez kapcsolódóan már több nagy informatikai rendszer és uniós szintű projekt is működik:

- A Schengeni Információs Rendszer (SIS) olyan információs rendszer, amelyből az illetékes tagállami hatóságok a személyekkel vagy vagyontárgyakkal kapcsolatos figyelmeztető jelzésekről juthatnak információkhoz automatikus lekérdezési eljárással. Ezt különösen a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködésben, valamint nemzeti területeken és külső határellenőrzésnél, illetve a vízumok és tartózkodási engedélyek kibocsátásakor használják. A rendszer 1995 márciusa óta működik. Jelenleg a SIS nem tartalmaz biometrikus adatokat. A SIS második generációjában (SIS II) azonban, amelyben az új tagállamok is részt vesznek majd, már lehetőség nyílik a biometrikus adatok tárolására is, bár azok keresési szempontként nem adhatók meg. A személyek neve azonban központilag kereshető lesz, és a keresések ezzel is pontosabbá válnak. Ez 2007 márciusától fog működni.

- Az Europol Információs Rendszer a szervezett bűnözésre vonatkozó összes tagállami információt központosítja, és (többek között) a személyek azonosságát, fizikai tulajdonságait, ujjlenyomatait, DNS-profilját és azt tartalmazza, hogy milyen bűncselekmény miatt szerepelnek a rendszerben (pl. bűncselekmény gyanújával, ítélettel stb.). Az Európai Információs Rendszer szoftvere 2005. október 10. óta mind a 25 tagállamban hozzáférhető. A rendszerbe minden tagállam visz be adatokat; az adatbevitel az Europol nemzeti egység felelőssége.

- A Bizottság 2005. október 12-én kerethatározat-javaslatot fogadott el a hozzáférhetőség elve alapján történő információcseréről[10]. A javaslat lényege, hogy a valamely tagállamban rendelkezésre álló bizonyos típusú bűnüldözői információkhoz más tagállamok azonos illetékességű hatóságai és az Europol is férhessen hozzá. Eszerint a rendelkezésre álló információkat vagy online hozzáféréssel osztanák meg, vagy – amennyiben ez nem lehetséges – „információigénylés” alapján továbbítanák a mutató tagállamok által rendelkezésre bocsátott adatai közül a kikeresett kívánt információkat. Az alábbi információfajtákról lenne szó: DNS-profilok, ujjlenyomatok, ballisztikai jelentések, jármű-nyilvántartási információk, telefonszámok és egyéb kommunikációs adatok, valamint polgári nyilvántartásokban szereplő nevek. Ezzel kapcsolatban utalni kell arra, hogy Németország, Ausztria, Hollandia, Belgium, Luxemburg, Spanyolország és Franciaország 2005. május 27-én Prümben szerződést írt alá a határokon átnyúló együttműködés fokozásáról, különösen a terrorizmus elleni küzdelem, a határokon átnyúló bűnözés és az illegális bevándorlás terén. Ez a még meg nem erősített okmány többek között nagy horderejű intézkedéseket vezet be az információcsere javítására, különösen az ujjlenyomatok és a DNS-profilok területén, például mutatórendszert hoz létre, és közvetlen hozzáférést biztosít a nemzeti adatbázisokhoz.

- A vízuminformációs rendszer (VIS) célja, hogy javítsa a központi konzuli hatóságok közötti konzuli együttműködést és konzultációt, és javítsa a közös vízumpolitika igazgatását a belső biztonságot fenyegető veszélyek elleni fellépés érdekében, valamint annak elkerülésére, hogy egy személy több tagállamhoz is benyújthassa vízumkérelmét (visa shopping). Továbbá célja, hogy a külső határellenőrzési pontok mellett a tagállamok területén is megkönnyítse az ellenőrzést, és ezzel segítse a csalás elleni küzdelmet. Ezenkívül segít beazonosítani és kitoloncolni az illegális bevándorlókat, és megkönnyíti a 343/2003/EK „II. dublini rendelet”[11] alkalmazását. A VIS 2006 végétől fog működni. A VIS biometrikus és alfanumerikus információkat is tartalmaz majd, és a biometrikus adatokat keresési feltételként is meg lehet benne adni. A Bizottság 2005. november 24-én tanácsi határozatra irányuló javaslatot fogadott el a belső biztonságért felelős hatóságok és az Europol VIS-hez való hozzáféréséről a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés keretein belül[12].

- Az Eurodac segítségével az határozható meg, hogy a dublini rendelet értelmében melyik tagállam felelős valamely tagállamban egy harmadik ország állampolgára által benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért. Ebben az adatbázisban csak biometrikus információk (ujjlenyomatok) szerepelnek, amelyek lehetővé teszik a menedékkérők és az illegális bevándorlók ujjlenyomatainak összehasonlítását.

3.2. Megoldási lehetőségek

13. Amennyiben az ERCP csak szűkebb mutatót tartalmaz, meg kell határozni, hogy a hatékony keresés érdekében a személyekről milyen adatokat kell tartalmaznia. E tekintetben az alábbiakat kell figyelembe venni:

- a mutatót a nemzeti bűnügyi nyilvántartási rendszerek adataival töltik fel. Ezek többnyire csak alfanumerikus (szöveges) információk, ujjlenyomatokat kizárólag az Egyesült Királyságban és Cipruson tartanak nyilván. Azonban előfordul, hogy a nyomozás/vádemelés korábbi szakaszában (pl. a rendőrségnél) a többi országban is gyűjtenek ujjlenyomatokra vonatkozó információkat, csak azok nem szerepelnek a bűnügyi nyilvántartásban.

- a harmadik országok állampolgárainak személyazonosságát nehezebb nemzeti szinten kellő bizonyossággal megállapítani, mint az uniós polgárokét (megbízható dokumentumok hiánya, hamis azonosság stb.). Ezért néha megbízhatatlanok a harmadik ország állampolgárainak azonosságáról a nemzeti bűnügyi nyilvántartásban szereplő alfanumerikus információk, amelyek majd a mutatóba kerülnek.

14. Az arányosság és a szükségesség elve alapján több lehetőséget is meg kell vizsgálni. Ezekről a jogszabályjavaslat elfogadása előtt hatásvizsgálat készül.

15. 1. lehetőség: a mutató csak alfanumerikus információkat tartalmazna. Ez főként két veszélyt hordozna magában: i. hiányosak lennének a személy büntetett előéletéről szóló információk (pl. ha más néven/felvett néven ítélték el); ii. tévesen tulajdonítanak valamely személynek ítéletet. Mivel a mutató csak annak megállapítására szolgál, hogy az illető személyt korábban hol ítélték el, e második kockázat korlátozható annak biztosításával, hogy az információcserében érintett tagállamok alaposan ellenőrzik a személy azonosságát (szükség esetén biometrikus adatok alapján). Azonban ez a lehetőség nem garantálja teljes körűen az információkhoz való hozzáférést.

16. 2. lehetőség : a mutató biometrikus adatokat is tartalmazna. Ez a lehetőség mind uniós szinten[13], mind a tagállamok szintjén költségesebb, mivel a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy biometrikus adatokat küldjenek a mutatóba. Ez a lehetőség adatvédelmi szempontból is más kérdéseket vet fel, mint az első. A biometrikus információk használatára két lehetőség van:

- az egyik, hogy a biometrikus adatokat a mutatóban tárolják, de csak a személyazonosság ellenőrzésére használják. Ez esetben biometrikus keresési feltételek alapján nem lehetne általános keresést végezni az adatbázisban. Így működik majd a SIS II.

- a másik, hogy a mutatóba biometrikus keresőt is tesznek, és ezzel általános keresést lehetne végezni a biometrikus adatok alapján. Így teljes körűen hozzá lehetne férni az információkhoz, és elkerülhető lenne, hogy egy személynek tévesen tulajdonítsanak ítéletet.

17. 3. lehetőség : a mutató csak bizonyos súlyos bűncselekményfajták esetén tartalmazna biometrikus adatokat. Ez a lehetőség néhány tagállamban nemzeti szinten már megvalósult, és egyes bűncselekményfajták esetén biometrikus információkat is tartalmazó külön nyilvántartások jöttek létre (uniós és harmadik országok állampolgárairól egyaránt). Ehhez először is meg kellene állapodni arról, hogy mely bűncselekményfajták esetén alkalmaznák ezt a megoldást.

18. 4. lehetőség : semmilyen mutató nem lenne. Ebben az esetben a megkereső tagállamnak hagyományos igazságügyi vagy rendőrségi együttműködési mechanizmusokra kellene hagyatkoznia ahhoz, hogy megállapítsa, hogy valamely harmadik ország állampolgárát elítélték-e egy másik tagállamban. A jövőben bizonyos típusú információk – a DNS-profilok és az ujjlenyomatok – bűnüldöző hatóságok közötti cseréjét a hozzáférhetőség elvének megvalósítása (lásd a 12. bekezdést) könnyíthetné meg.

19. A mellékelt kérdőívre adott válaszok alapján jobban meg kívánjuk ismerni a tagállamok helyzetét, mielőtt megvitatjuk a különböző lehetőségeket.

MELLÉKLET

A tagállamoknak küldött kérdőív

I. RENDőRSÉGI SZINTEN GYűJTÖTT INFORMÁCIÓK

1. Amennyiben nyomozás során letartóztatnak egy személyt, nehézséget okoz-e állampolgárságának meghatározása?

igen – az esetek mintegy százalékában

nem

2. Amennyiben nyomozás során letartóztatnak egy személyt, nehézséget okoz-e személyazonosságának megállapítása?

igen – az esetek mintegy százalékában

nem

3. Amennyiben igen, mik ennek a főbb okai?

a személynek nincs a birtokában személyazonossági okmány

a bemutatott dokumentumok nem megbízhatóak

a személy nem hajlandó, vagy (pl. nyelvi nehézségek miatt) nem tudja bizonyítani személyazonosságát

egyéb, mégpedig:

4. Hogyan azonosítják ilyenkor a személyt?

5. A letartóztatott személyekről milyen biometrikus információkat gyűjtenek?

ujjlenyomatok

fénykép

DNS

egyéb, mégpedig:

6. Amennyiben bebizonyosodik, hogy a letartóztatott személy harmadik ország állampolgára – azaz nem uniós polgár –, megkeresik-e az adott harmadik országot, hogy meggyőződjenek a személy azonosságáról és a személyi körülményeivel kapcsolatos állításairól?

igen – az esetek mintegy százalékában

nem

7. Amennyiben igen, kielégítő választ szoktak-e kapni?

igen – az esetek mintegy százalékában

nem, mivel:

8. Amikor a rendőrségi nyomozati szakasz lezárult, vagy a személyt már elítélték, van-e lehetőség biometrikus információk gyűjtésére?

igen. Mégpedig:

nem

II. A RENDőRSÉGI NYOMOZATI SZAKASZ LEZÁRULTÁVAL RENDELKEZÉSRE ÁLLÓ INFORMÁCIÓK

9. A rendőrségi szakaszban gyűjtött személyazonosító információkat (köztük a biometrikus adatokat) automatikusan továbbítják-e a bűnüldöző hatóságoknak?

igen

nem

csak részben. Mégpedig:

10. Amennyiben egy személyt elítélnek, automatikusan továbbítják-e a rendőrségi szakaszban gyűjtött személyazonosító információkat a bűnügyi nyilvántartásba?

igen

nem

csak részben. Mégpedig:

11. Amennyiben nem:

- a továbbítás útjában jogi követelmények állnak-e?

igen. Mégpedig:

nem

- a bűnügyi nyilvántartás tartalmaz-e linket vagy hivatkozást a rendőrségi aktákhoz, hogy ezek az információk könnyen elérhetők legyenek?

igen

nem

12. Amennyiben más tagállam állampolgárával szemben folytatnak büntetőeljárást, szoktak-e az adott tagállam bűnügyi nyilvántartásához fordulni annak ellenőrzésére, hogy a személyt elítélték-e már?

igen – az esetek mintegy százalékában

nem

13. Amennyiben igen, milyen problémákkal szoktak szembesülni?

14. Amennyiben az elítélt felvett nevet használ, szerepelnek-e felvett nevének adatai is a bűnügyi nyilvántartásban?

igen

nem

15. Amennyiben az eljárás valamely szakaszában biometrikus adatokat gyűjtenek, kereshető adatbázisban tárolják-e azokat?

igen

nem

16. Amennyiben a 15. kérdésre igennel válaszoltak, ezek az adatbázisok csak bizonyos bűncselekményfajtákra (pl. szexuális bűncselekmények) vonatkoznak-e?

igen. Mégpedig:

nem

17. Gyűjtenek-e statisztikai adatokat azokról az ítéletekről, amelyeket harmadik országok állampolgárai ellen hoztak az Önök területén? Amennyiben igen, kérjük, részletezzék!

[1] A Bizottság közleménye: Az alapjogi charta tiszteletben tartása a Bizottság jogalkotási javaslataiban. A rendszeres és szigorú ellenőrzés módszertana. COM (2005) 172. végleges, 2005.4.27.

[2] HL C 53, 2005.3.3., 1. o.

[3] http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ListeTraites.asp?CM=8&CL=ENG

[4] Fehér könyv a büntetőítéletekre vonatkozó információcseréről, és ezeknek az Európai Unión belüli hatályáról, COM(2005)10.

[5] COM(2005) 690.

[6] A Tanács 2005/876/IB határozata (2005. november 21.) a bűnügyi nyilvántartásban szereplő információk cseréjéről, HL L 322., 2005.12.9., 33. o.

[7] Kívánságra rendelkezésre bocsátjuk.

[8] A megvalósíthatósági tanulmány abból indul ki, hogy a méretgazdaságosság érdekében a mutatót a SIS II-höz használt technikai platform alapján alakítanák ki, bár a két rendszer eltérne egymástól, és szigorúan elkülönített adatokkal és hozzáféréssel rendelkezne. A tanulmány szerint 4 millió euróra becsülhető a rendszer költsége, amennyiben nem tárolnak biometrikus adatokat, és további 2 millió euróba kerül, ha biometrikus adatokat is tárolnak. További kiadást jelent a keresési kapacitás létrehozása.

[9] A COM(2005)122 bizottsági közleményben tanácsi határozatra irányuló javaslat szerepel a 2007-13 közötti időszakban az Alapvető jogok és jogérvényesülés” általános program részeként a „Büntető igazságszolgáltatás” különleges program létrehozásáról. Elfogadása esetén a javaslat jogalapot teremt arra, hogy az uniós költségvetés támogassa a bűnügyi nyilvántartással kapcsolatos információk cseréjére szolgáló európai számítógépes rendszer kidolgozását és megvalósítását, és ezen belül esetleg közvetlenül támogassa a nemzeti bűnügyi nyilvántartások korszerűsítését is.

[10] Javaslat tanácsi kerethatározatra a hozzáférhetőség elve alapján történő információcseréről, COM(2005) 490., 2006.10.12.

[11] HL L 50., 2003.2.25.

[12] COM(2005) 600.

[13] Lásd a 8. lábjegyzetet.