1. Bevezetés

Az Európai Unió valamennyi polgára számára állampolgárságtól és/vagy lakóhelytől függetlenül EU-szerte biztosítani kell az alapszintű banki szolgáltatásokhoz való hozzáférés jogát, mivel ez a gazdasági és társadalmi életben való részvétel elengedhetetlen feltételévé vált. Nem mindenki rendelkezik ilyen hozzáféréssel. Az alapszintű banki szolgáltatásokhoz való jobb hozzáférés minden fogyasztó számára lehetővé tenné a nemzetközi piac előnyeiből való teljes mértékű részesülést, például a személyek szabad mozgásának ösztönzése és a határokon átnyúló termékvásárlás megkönnyítése által.

Ezen túlmenően a banki díjakra vonatkozó nem egyértelmű tájékoztatás megnehezíti, hogy a fogyasztók megalapozottan dönthessenek a számukra legelőnyösebb szolgáltatásról. Az ajánlatokat nehéz összehasonlítani, ezért az uniós fogyasztók hajlamosak tartózkodni attól, hogy meglévő fizetési számlájukról az igényeiknek potenciálisan jobban megfelelő számlára váltsanak. Végül, a határokon átnyúló banki szolgáltatásokra igényt tartó uniós fogyasztókat gyakran a lakóhellyel nem rendelkező személyeket hátrányos helyzetbe hozó nemzeti piaci előírások vagy gyakorlatok tartják vissza. Következésképpen a lakossági banki ágazaton belüli verseny akadályokba ütközik. Egyértelmű, hogy ezek a problémák és hatásaik kölcsönösen összefüggenek, mind az egyéni szereplők, mind a tágabb értelemben vett gazdaság szempontjából. Ez a hatásvizsgálat az említett problémákat az alábbi módokon kívánja kezelni:

(i) A belső piac megfelelő működésének javítása, és a lakossági banki ágazaton belüli verseny torzulásának elkerülése. A piaci szereplők közötti egyenlőtlen versenyfeltételek korlátozott piaci versenyt és elszalasztott lehetőségeket eredményeznek. Beavatkozás nélkül félő, hogy a fizetési számlák kínálata még inkább szétaprózódik, ezáltal veszélybe sodorva a hosszú távú piaci integrációt.

(ii) A fogyasztók helyzetének megerősítése azáltal, hogy lehetővé válik számukra a megalapozott döntéshozatal. Egy versenyképes és hatékonyan működő, magas szintű fogyasztóvédelemmel rendelkező egységes piacon az uniós polgárok minden szükséges eszközzel rendelkeznének, így tudatos fogyasztóként lehetőségük nyílna az igényeiknek leginkább megfelelő termékek kiválasztására, akár saját tagállamukban, akár egy másik tagállamban.

(iii) Valamennyi európai polgár számára azon lehetőség biztosítása, hogy kihasználhassák az egységes piac előnyeit, a gazdasági és pénzügyi integráció előmozdítása, valamint az alapszintű banki szolgáltatásokhoz EU-szerte biztosított hozzáférés által. Az alapszintű számlaszolgáltatások előmozdítják a pénzügyi integrációt, minden fogyasztó számára lehetővé téve a belső piacban való részvételt és előnyeinek kihasználását (beleértve a belső piac digitális környezetét is). Szintén e nélkülözhetetlen szolgáltatáshoz való hozzáférés javítását célozza a szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformjának (az Európa 2020 stratégia kiemelt kezdeményezése) egyik intézkedése, amely a társadalmi kirekesztést hivatott felszámolni[1].

Ez a hatásvizsgálat a fogyasztók fizetési számláival foglalkozik. A vállalkozások, köztük a kis- vagy mikrovállalkozások számlái, hacsak nem egy magánszemély tulajdonában vannak, nem képezik a hatásvizsgálat tárgyát. A hatásvizsgálat nem terjed ki a takarékszámlákra, amelyek korlátozottabb fizetési funkciókkal rendelkezhetnek.

2. Háttér

Az említett kérdések megoldása érdekében már korábban is tettek erőfeszítéseket. 2007-ben a Bizottság felkérte az Európai Bankszektori Bizottságot (European Banking Industry Committee ‑ EBIC), hogy könnyítse meg a fogyasztók számláinak egyik bankból a másikba történő áthelyezését. Ennek hatására az EBIC kidolgozta a bankszámlaváltás közös elveit[2]. A nemzeti bankszövetségeknek 2009 végéig kellett volna végrehajtaniuk ezeket. A felmérések szerint azonban a végrehajtás nem megfelelő[3], valamint a közös elvek nem képesek ténylegesen kezelni a határokon átnyúló mobilitás összes akadályát.

2010 augusztusában a Bizottság felkérte az EBIC-et a számladíjak egyértelműségének, összehasonlíthatóságának és átláthatóságának javítására, illetve annak biztosítására, hogy a fogyasztók könnyen tájékozódhassanak a díjakról. Annak ellenére, hogy 2011 végéig lényeges erőfeszítéseket tettek a pénzforgalmi szolgáltatókra vonatkozó, elveken alapuló, önszabályozó kódexről történő megállapodás irányába, a kezdeményezés nem járt eredménnyel.

2011 júliusában a Bizottság elfogadta az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésről szóló ajánlást[4], amely olyan elveket ír elő, amelyek a fogyasztók számára az Unió egész területén garantálják a számlahozzáférést. Az ajánlás 2012 januárjáig történő végrehajtására vonatkozó felhívás ellenére csupán három tagállam[5] rendelkezik az ajánlással összhangban álló kerettel. A számlaszolgáltatásokhoz való hozzáférés a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem szempontjából is kulcsfontosságú[6].

Az önszabályozási és szabályozási kudarcok összefüggésében az Európai Tanács és a Parlament hangsúlyozta, mennyire fontos biztosítani, hogy az egységes piac valamennyi polgárt szolgálja. Az Európai Parlament az európaiakat szolgáló egységes piacról szóló állásfoglalásában[7] kifejezetten felszólította a Bizottságot, hogy 2011 júniusáig terjesszen elő jogalkotási javaslatot bizonyos banki szolgáltatásokhoz való hozzáférés garantálásáról, és 2011 végéig tegye átláthatóbbá és összehasonlíthatóbbá a banki díjakat. A 2012. márciusi Európai Tanács üdvözölte a Bizottság azon szándékát, miszerint javaslatot fog tenni a fizetési számlákkal kapcsolatos új intézkedésekre, amelyek célja, hogy új növekedési területeket tárjanak fel az egységes piacon. A közelmúltban megjelent, a Bizottságnak szóló ajánlásokat tartalmazó, az alapvető banki szolgáltatásokhoz történő hozzáférésről szóló európai parlamenti jelentés[8] szintén felszólítja a Bizottságot, hogy 2013 januárjáig terjessze elő vonatkozó jogalkotási javaslatát.

Emellett a 2012. október 3-án elfogadott második egységes piaci intézkedéscsomag az EU-n belüli bankszámlákra vonatkozó jogalkotási javaslatot azon 12 elsőbbséget élvező intézkedés egyikeként jelöli meg, amelyek célja, hogy kézzel fogható, valós hatást fejtsenek ki, és a polgárokat és a vállalkozásokat az egységes piac magabiztos haszonélvezőivé tegyék[9]. Azt hivatott biztosítani, hogy „valamennyi uniós polgár rendelkezhessen alapszintű fizetési számlával, a számlavezetési díjak átláthatóak és összehasonlíthatóak legyenek, és könnyebb legyen a bankszámlaváltás”[10]. A Bizottság továbbá 2013-as munkaprogramjának[11] részeként a banki díjak és a bankszámlaváltás átláthatóságával és összehasonlíthatóságával kapcsolatos javaslatokat jelentett be.

3. Problémameghatározás 3.1. Az alapszintű számlaszolgáltatásokhoz történő hozzáférés

A felmérések alapján a fizetési számlával nem rendelkező uniós polgárok száma 30 és 68 millió közé tehető[12]. Közülük sokaknak nincs is rá szüksége vagy nem akar fizetési számlát[13]. Ez részben pszichológiai tényezőknek tudható be, mivel lehetséges, hogy sok fogyasztót egyszerűen elriaszt az ár, a számlákhoz fűződő ügyintézési bonyodalmak stb. A becslések szerint azonban a számlával nem rendelkezők mintegy fele szeretne saját számlát[14]. Számos oka lehet annak, hogy a fogyasztóknak miért nincs számlahozzáférésük.

Nem hatékony, következetlen vagy hiányzó keretszabályok

Annak ellenére, hogy a tagállamokat felszólították, hogy 2012 januárjáig tegyenek eleget az alapszintű fizetési számlákról szóló ajánlásnak[15], és 2012 közepére bizottsági felülvizsgálatot jelentettek be, az Európai Bizottság és a Parlament jelentéseinek[16] tanúsága szerint a szabályozási hiányosságok következtében az ajánlás alkalmazása elmarad az optimálistól, piaci hatásai pedig elenyészőek.

Az egyes fogyasztói csoportok jelentette korlátozott banki jövedelmezőség

A számlavezető szolgáltató és a fogyasztó közötti rosszul kialakított ösztönzők a fogyasztó fizetésiszámla-kérelmének elutasításához vezethetnek. Ez különösen igaz a kiszolgáltatott ügyfelekre, akiket a bankok nem jövedelmező ügyfélként ítélhetnek meg, csakúgy, mint számos mobil fogyasztóra, akiről kevés információ áll rendelkezésre.

A termékekhez és szolgáltatásokhoz történő korlátozott és költségesebb hozzáférés

Egy számlával nem rendelkező fogyasztó számára nehezebb és költségesebb lehet más pénzügyi termékek beszerzése, hiszen gyakran a fizetési számla jelenti a többi pénzügyi termékre és szolgáltatásra nyíló kaput, például a lakásbiztosítás esetében. Ezek a fogyasztók az elektronikus kereskedelem terén is korlátozott lehetőségekkel rendelkeznek, mert a legtöbb műveletnél hitelkártyára vagy banki utalásra van szükség. Más fizetési formák rendszerint drágábbak és kevésbé kényelmesek[17]. Egy felmérés kimutatta, hogy az újonnan bankszámlát nyitó ügyfeleknek már 22 %-a bonyolított le telefonos vagy internetes vásárlást a számlanyitás óta[18].

A tájékozottság hiánya az alapszintű fizetési számlák elérhetősége tekintetében

Azokban a tagállamokban, amelyekben léteznek alapszintű fizetési számlák, gyakori jelenség, hogy ezek értékesítése kevéssé hatékony a szolgáltatók és a fogyasztók közötti rosszul kialakított ösztönzők következményeként.

A fizetési számlákhoz történő hozzáférés megkülönböztető jellegű szabályai

A számlanyitás elutasításának legfőbb oka, hogy a fogyasztó nem rendelkezik rendszeres jövedelemmel; az elutasított fogyasztók 40 %-a ezt az indoklást kapta. Az elutasítás másik gyakori oka a belföldi lakóhely, illetve megfelelő dokumentáció hiánya.

A pénzügyi rendszert övező alacsony fogyasztói bizalom

Egyes kiszolgáltatott fogyasztókat visszatarthatja a számlanyitástól, hogy eladósodásuk esetén pozitív egyenlegüket lefoglalják.

Az alapvető pénzforgalmi szolgáltatások használatának korlátai

Az alapszintű fizetési számlák eltérő jellege a belső piac akadályává válik, például egy alapszintű fizetési számlával kizárólag „belföldi” átutalásokat lehet végezni, vagy csak „belföldi” bankjegykiadó automatákat lehet igénybe venni. A határ menti térségekben élő, vagy egynél több tagállamban dolgozó, illetve élő mobil és kiszolgáltatott fogyasztók számára ez komoly problémát jelent.

3.2. A banki díjak bemutatása és összehasonlításuk megkönnyítése

A fizetési számlák és árszerkezetük eredendően komplex jellemzőkkel bírnak, ami információs aszimmetriát eredményez, és leszűkíti a fogyasztók választási lehetőségeit, valamint a szolgáltatók közötti versenyt.

A szolgáltatások és díjak széles köre

A fizetési számlák szolgáltatások széles körét ölelik fel, és díjszabási struktúrájuk igen összetett lehet. A díjak összetettsége befolyásolja a fogyasztó képességét annak megértésére, mit is jelentenek ezek a díjak. A díjak ismerete viszont előfeltétele a különböző ajánlatok összehasonlításának.

Árazási modellek

Bizonyos árazási modellek (például csomagalapú, közvetettbevétel-alapú) díjszabási struktúrája egyszerűbbnek tűnik, mint másoké (tranzakcióalapú, számlaalapú). Bár a nemzeti piacokat gyakran egyetlen árazási modell uralja, számos tagállamban egynél több modellt alkalmaznak. A sokféleség a termékek szélesebb választékát eredményezi és nem tekinthető negatívumnak, ugyanakkor még összetettebbé teszi a megfelelő termék kiválasztását.

A díjak egyszerűsége és átláthatósága

Az azonos típusú szolgáltatás megjelölésére használatos eltérő terminológia megnehezítheti a banki ajánlatok összehasonlítását. Egy felmérés[19] kimutatta, hogy a pénzintézetek kétharmadának honlapja ugyan tájékoztatott a díjakról, mégis, a bankok 69 %-a nem szolgált egyértelmű információval, ezért további felvilágosításra volt szükség a közzétett díjak tisztázása érdekében.

A fizetési számlák árának szóródása a tagállamokon belül és a tagállamok között

A fizetési számlák tekintetében jelentős árkülönbségek figyelhetőek meg, ami kérdésessé teszi a piaci árverseny mértékét. Az árkülönbségek azt az érzetet keltik, hogy a fizetési számlák árazása nem tisztességes, ezáltal pedig aláássák az ágazat iránti fogyasztói bizalmat.

Árdiszkrimináció

Az árdiszkrimináció az egyes ügyfelek vonatkozásában jelenik meg, akik így eltérő költségek mellett vesznek igénybe hasonló jellegű termékeket. Emellett a kezdeti díjszabásra vonatkozó kedvezményes ajánlatok további akadályt gördítenek az egyértelműség és összehasonlíthatóság útjába, és a fogyasztók számára megnehezítik a számlabirtokláshoz fűződő hosszabb távú költségek átlátását.

Nem hatékony, következetlen vagy hiányzó keretszabályok

A jelenlegi keretszabályok tagállamonként jelentős eltéréseket mutatnak hatályuk és mélységük tekintetében. Míg a hitelintézetek számlanyitáskor kötelesek tájékoztatni a fogyasztókat a szerződési feltételekről, számos tagállam nem ír elő a bemutatásra vonatkozó pontosabb követelményeket. Az utólagos tájékoztatás követelményei szintén nagy eltéréseket mutatnak. A nem összehangolt nemzeti intézkedések egyenlőtlen versenyfeltételeket hoznak létre a belső piacon, aminek következtében az uniós polgárok nem részesülnek azonos szintű fogyasztóvédelemben.

3.3. Fizetésiszámla-váltás

Az ügyfelek potenciális és tényleges mobilitása a szolgáltatók közötti verseny kialakulásához vezet, és jobb minőségű, olcsóbb termékek nyújtására ösztönzi őket. A felmérési eredmények[20] szerint azonban a fizetési számlák esetében ez nincs így. A számlaváltást jelenleg az alábbi tényezők korlátozzák:

Nem megfelelő tájékoztatás

A közös elvek[21] értelmében a számlaváltással kapcsolatos tájékoztatás kötelező, ez azonban nem valósul meg. Egy kutatás[22] megállapította, hogy az esetek 86 %-ában ugyan nyújtottak tájékoztatást – a bankfiókban, online vagy telefonon –, a tájékoztatás szintje azonban igen változó volt. Az esetek egyharmadában a bank honlapja nem tartalmazott információt a számlaváltásról. Az esetek 45 %-ában nem nyújtottak részletes tájékoztatást az eljárásról, 80 %-ában pedig nem állt rendelkezésre magyarázó dokumentáció.

A váltási folyamat összetettsége

A rendszeres átutalási és beszedési megbízások átvezetése okozta nehézségek jelentik a számlamobilitás egyik legfőbb gátját; egy kutatás[23] szerint a fogyasztókkal az esetek kétharmadában közölték, hogy a bank nem tud segítséget nyújtani a rendszeres átutalási megbízások átvezetésével kapcsolatban. A számlaváltás a fogyasztók sok idejébe és erőfeszítésébe kerül. 2009-ben mintegy 21 millió fogyasztó éppen azért nem váltott számlát, mert az túl költséges lett volna és túl sok erőfeszítésükbe került volna[24]. Gyakran nem egyértelmű, mennyi ideig is fog tartani a folyamat, és mi történik a beszedésekkel/jóváírásokkal az átmeneti időszak során. A kutatásból az is kiderül, hogy a közös elvekben meghatározott határidőket nem tartják be[25].

Közvetlen pénzügyi költségek

A folyószámlát váltó fogyasztókat közvetlen pénzügyi költségek terhelik, például a váltási folyamat ideje alatt két számla számlavezetési díja. További közvetlen költségként merülhet fel a számlaegyenleg átvezetési díja és a levelezés költsége.

Pszichológiai tényezők

A fogyasztói megítélés a váltás akadályává válhat. Hollandiában, annak ellenére, hogy 2004 óta működik a számlaátirányítás rendszere, alacsony a számlaváltás aránya. Ennek egyik oka az a kialakult nézet, hogy a folyamat nehéz, még ha a ténylegesen számlát váltók az átirányítási szolgáltatást igénybe véve könnyűnek is találták[26].

A határokon átnyúló számlaváltás korlátai

Az önszabályozás közös elvei nem vonatkoznak a határokon átnyúló váltásra, amelyet továbbra is a számlanyitás, illetve -megszüntetés különálló, az ügyfél költségére történő folyamatai jellemeznek. A határokon átnyúló számlaváltási szolgáltatás mindazonáltal jelentős előnyökkel járna. Mintegy 12,3 millió 15 évnél idősebb európai polgár rendelkezik lakóhellyel az állampolgárságától különböző tagállamban, és a számlaváltási szolgáltatás megkönnyítené mobilitásukat. Figyelembe véve a fizetési számlák árainak nagymértékű szóródását, valamennyi – mobil és nem mobil – fogyasztónak lehetősége nyílna az ajánlatok alapos felmérésére, és egy másik tagállamban történő számlanyitás által pénz megtakarítására.

4. Összefonódások

A fizetési számlákhoz történő hozzáférés elengedhetetlen a modern gazdaságban. Egy ténylegesen működő belső piacon a hozzáférést a belső határokon átnyúlóan az egész EU területén biztosítani kell. Ha egy uniós polgár Lengyelországból az Egyesült Királyságba költözik, de nem tud számlát nyitni, a díjszabásra vonatkozó átlátható tájékoztatás és a hatékony számlaváltási eljárás haszontalan lesz számára.

A lakossági banki ágazat Bizottság által végzett vizsgálata[27] megállapította, hogy az ügyfélmobilitás alacsony szintje közvetlen összefüggésben áll a magasabb banki jövedelmezőséggel, valamint a fizetésiszámla-piacon tapasztalt ügyfélmobilitás olyan hatással van a piaci erőre (a lakossági banki ágazat teljes jövedelmezősége alapján), hogy a piaci lemorzsolódás 1 %-os növekedése az adózás előtti banki nyereségesség ugyanilyen arányú csökkenését eredményezi.

Az átláthatatlan díjszabási struktúrák hátráltatják a zökkenőmentes számlaváltási folyamatot, ezáltal megnehezítve vagy – a határokon átnyúló összehasonlítások vonatkozásában – egyenesen ellehetetlenítve a kedvezőbb termékek kiválasztását. A számlaváltásra a gyakorlatban csak azután kerülhet sor, hogy a fogyasztó a díjszabásra vonatkozó átlátható és könnyen értelmezhető tájékoztatás alapján kiválasztotta a terméket. A váltás gátjai ezért egy hosszas folyamat végén sok fogyasztó számára az utolsó cseppet jelenthetik a pohárban. Másképpen fogalmazva a határokon átnyúló díjszabások átláthatósága és/vagy a határokon átnyúló váltási mechanizmusok mindaddig nem lehetnek igazán hatékonyak, amíg a határokon átnyúló piacokhoz történő hozzáférés gátjait el nem mozdítják a fogyasztók elől.

E három területen feltárt problémák együttes következménye egyes fogyasztók pénzügyi kirekesztése, valamint a fogyasztói mobilitás, a verseny és a fizetésiszámla-piacok hatékony működésének akadályozása. Mindemellett az EU-n belül mobil fogyasztók és ágazatok szempontjából egyaránt gyakorlati problémákhoz vezetnek a szükséges idő, erőfeszítés és pénzügyi költségek vonatkozásában, így a növekedés gátjává válnak, és aláássák a gazdaság rugalmasságát.

5. Célkitűzések

A kezdeményezés átfogó célkitűzése egy hatékony és versenyképes egységes piac megteremtése (a Szerződés 114. cikkének (1) bekezdése), amely magas szintű fogyasztóvédelemmel rendelkezik (a Szerződés 114. cikkének (3) bekezdése), és a fokozott gazdasági befogadás által előmozdítja a kiegyensúlyozott gazdasági növekedést. A hatásvizsgálat célkitűzéseit az alábbi táblázat foglalja össze.

Általános célkitűzések

· A fogyasztói bizalom fokozása · A fogyasztók választási lehetőségeinek kiszélesítése a hozzáférhető termékek minősége és árainak csökkentése vonatkozásában · A pénzügyi integráció, és ezáltal az ügyfélmobilitás előmozdítása · A fizetésiszámla-szolgáltatók határokon átnyúló tevékenységének megkönnyítése · Egyenlő versenyfeltételek biztosítása a piaci szereplők számára

Egyedi célkitűzések || Operatív célkitűzések

Az alapszintű számlaszolgáltatásokhoz történő hozzáférés

Az alapszintű számlaszolgáltatásokhoz történő hozzáférés megkönnyítése (nem kötelező, hogy mindenki rendelkezzen fizetési számlával) || § A bankszámlával nem rendelkező európai polgárok számának 6,4 millióval történő csökkentése 2020-ig[28] § Minden, alapszintű fizetési számlával rendelkező fogyasztó számára hozzáférés biztosítása valamennyi alapszintű fizetési eszközhöz § Az alapszintű banki szolgáltatásokhoz történő, határokon átnyúló hozzáférés lehetővé tétele 3,5 millió fogyasztó számára 2020-ig[29] § A fogyasztók tájékozottságának javítása az alapszintű fizetési számlákkal kapcsolatban

A banki díjak bemutatása és összehasonlításuk megkönnyítése

A banki díjakra vonatkozóan egyértelmű, teljes körű és összehasonlítható információk nyújtása az uniós fogyasztóknak || § A fogyasztók képesek értelmezni a banki ajánlatokat és felmérni azok előnyösségét § A fizetésiszámla-ajánlatok könnyen összehasonlíthatóak § Segítségnyújtás a fogyasztók számára, hogy megtalálják az igényeiknek leginkább megfelelő ajánlatot § A fogyasztók tájékozottságának javítása a tényleges költségek vonatkozásában § A számlaváltás fogyasztói terhének csökkentése

Fizetésiszámla-váltás

Annak biztosítása, hogy az uniós fogyasztók fizetésiszámla-váltása könnyen és időben történjen. || § A váltás zökkenőmentes és könnyű folyamat § A fogyasztók megfelelő támogatást és tájékoztatást kapnak a váltás folyamatával kapcsolatban § A váltási folyamat során a téves/nem megvalósult kifizetések száma a rendszeres tranzakciók 5 %-a alá csökken § A fogyasztók számára csökken a számlaváltás közvetlen pénzügyi költsége § A váltási folyamat időtartama legfeljebb 14 nap § Nő a fizetésiszámla-tulajdonosok mobilitása

6. Az uniós fellépés iránti igény

Mivel a pénzügyi termékek közül a fizetési számlák esetében a legvalószínűbb a határokon átnyúló igénybevétel[30], létfontosságú, hogy megfelelő megoldások szülessenek a fentiekben vázolt problémákra. A tétlenség súlyos következményekkel jár, beleértve a kifogástalanul működő belső piac kialakulásának akadályozását, ami jelentős hatást gyakorol a fogyasztókra, a vállalkozásokra és a tágabb értelemben vett gazdaságra.

A 2. pontban ismertetett szabályozási és önszabályozási kezdeményezések kudarcot vallottak. A számlapiacok folyamatban levő felülvizsgálatáról szóló nyilvános bejelentések[31] ellenére csupán igen kevés nemzeti szintű kezdeményezés valósul meg – ha egyáltalán beszélhetünk ilyenekről – a helyzet javítása érdekében. A Bizottság cselekvési kötelezettséget vállalt arra az esetre, ha ezek a kezdeményezések nem vezetnének eredményre.

A szubszidiaritás elve értelmében csak akkor kerülhet sor uniós beavatkozásra, ha a tagállamok önállóan nem képesek elérni a kitűzött célokat. Lehetséges ugyan, hogy uniós beavatkozás mellett sem lesz könnyű kezelni a banki szolgáltatások határokon átnyúló igénybevételével összefüggő, bizonyos kevéssé kézzelfogható jellemzőkből, például a nyelvből vagy a távolságból adódó nehézségeket, mégis, a felvázolt célok megvalósítása érdekében indokolt az uniós beavatkozás, az alábbiak miatt:

A belső piac megfelelő működésének javítása, és a lakossági banki ágazaton belüli verseny torzulásának elkerülése.

Egy uniós szintű kezdeményezés tudja legjobban kezelni azokat a tényezőket, amelyek meghiúsítják a más tagállamban folytatott üzleti tevékenységet vagy megemelik a más tagállamban folytatott üzleti tevékenységgel járó költségeket a hazai szolgáltatók költségeihez képest. Ez maximalizálná a hatékonyságot, megelőzné az újabb akadályok létrejöttét és megerősítené a lakossági pénzügyi piacot. A piaci szereplők között jelenleg tapasztalható egyenlőtlen versenyfeltételek a piaci verseny csökkenéséhez és elszalasztott lehetőségekhez vezetnek. Mindezt tetézi az alacsony szintű ügyfélmobilitás és a kevéssé hatékony számlaváltási mechanizmus, amelyek akadályozzák, hogy az újonnan piacra lépő szereplők új ügyfeleket szerezzenek. A tagállami fellépés vagy ennek hiánya önmagában jó eséllyel különböző szabályrendszereket eredményez, így az EU-ban versenyképtelen piacok és fogyasztóvédelmi egyenlőtlenségek alakulnak ki. Végül pedig közös megközelítésre van szükség a banki díjszabások összehasonlítását lehetővé tevő bemutatás követelményeinek meghatározásában, amelyek kiterjednek a hazai és a határokon átnyúló piacokra is, hiszen ha a határokon átnyúló tevékenységre külön szabályozás vonatkozna, az csak tovább fokozná a hazai piacok töredezettségét.

A fogyasztók helyzetének megerősítése azáltal, hogy lehetővé válik a megalapozott döntéshozatal és az egységes piac előnyeinek kihasználása

Az alacsony fogyasztói bizalom, a magasabb költségek és a korlátozott ügyfélmobilitás miatt a feltárt problémák belföldi és határokon átnyúló viszonylatban egyaránt hátrányos helyzetbe hozzák a fogyasztókat, így az egész társadalom számára költséget jelentenek. Egy versenyképes, hatékonyan működő és magas szintű fogyasztóvédelmet biztosító egységes piacon minden uniós polgárnak rendelkezésére állnak az ahhoz szükséges eszközök, hogy az EU területén bárhol kiválaszthassa az igényeinek leginkább megfelelő terméket.

Minden európai uniós polgár számára lehetővé kell tenni az alapvető szolgáltatásokhoz történő hozzáférést és az egységes piac előnyeinek kihasználását a gazdasági és pénzügyi integráció előmozdítása által

Uniós fellépés nélkül nehezen lehetne minden egyes uniós polgár számára elérhetővé tenni az egységes piacból származó előnyöket. Az uniós szinten egyenlő versenyfeltételek azáltal járulnak hozzá, hogy a fogyasztók részesüljenek az európai pénzügyi ágazat integrációjának minden előnyéből, hogy ösztönzik a pénzügyi integrációt, amely a fogyasztók számára lehetővé teszi a belső piac kínálta lehetőségek teljes mértékű kiaknázását (például részvétel az elektronikus kereskedelemben és ezáltal a digitális piacban, amely versenyképesebb határokon átnyúló termékeket és szolgáltatásokat kínál). A nélkülözhetetlen szolgáltatásokhoz, köztük az alapszintű számlaszolgáltatásokhoz történő hozzáférés[32] hozzájárul a munkaerőpiacról leginkább kiszorultak visszailleszkedését célzó aktív befogadási stratégiákhoz. Ezáltal részét képezi azoknak az intézkedéseknek, amelyeket a szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformja határozott meg, amely az Európa 2020 stratégia egyik kiemelt kezdeményezése az Unión belüli inkluzív növekedés megvalósítása érdekében.

Az EUMSZ 114. cikkén alapuló kezdeményezés elősegítené a megfelelően működő, magas szintű fogyasztóvédelmet biztosító belső piac megteremtésére vonatkozó célkitűzés elérését, valamint a versenytorzulások megelőzését a lakossági banki ágazatban. Tiszteletben tartja a szubszidiaritás és az arányosság elvét, mivel nyilvánvaló, hogy a tagállamok önállóan nem tudják elérni a kitűzött célokat. Ez alapján a fizetési számlák terén indokolt az uniós beavatkozás.

7. Szakpolitikai lehetőségek, hatásvizsgálat és összehasonlítás

Az alábbi táblázatok a szakpolitikai lehetőségeket foglalják össze. A megtartott lehetőségeket kiemeltük.

7.1 Az alapvető számlaszolgáltatásokhoz történő hozzáférés

Lehetőség || Összegzés

1 || Nincs uniós fellépés

2 || Annak biztosítása, hogy az ajánlás rendelkezéseit alkalmazzák.

3 || Az ajánlás rendelkezéseinek módosítása a kedvezményezettek vonatkozásában A: Az alapszintű fizetési számlához való általános jog bevezetése B: Az alapszintű fizetési számlához való jog bevezetése az adott tagállamban lakóhellyel rendelkező személyek számára C: Az alapszintű fizetési számlához való jog bevezetése azon lakóhellyel nem rendelkező személyek számára, akik kapcsolatban állnak az országgal, ahol számlát kívánnak nyitni

4 || Az alapszintű fizetési számla jellemzőinek javítása A: Az alapszintű szolgáltatások listájának kiterjesztése az internetes banki szolgáltatásokra és az internetes vásárlásra B: Az alapszintű szolgáltatások listájának kiterjesztése a számlafedezet kismértékű túllépésére vagy egy tartalékkeret hozzáférhetőségére C: A nem lefoglalható minimális számlaegyenleg feltüntetése D: Annak biztosítása, hogy a fizetési számla jellemzői megkülönböztetésmentesek legyenek.

Az alapszintű fizetési számlákhoz történő hozzáférés biztosítása minden polgár, különösen a kiszolgáltatott fogyasztók számára alapvető fontosságú. A lakóhellyel rendelkező és nem rendelkező személyek számára egyaránt a 2. lehetőség bevezetése lenne a legkedvezőbb. A 4. A, B és C lehetőség vélhetően számos, bankszámlával nem rendelkező fogyasztó érdeklődését keltené fel, és javítaná a különféle fizetési eszközökhöz való hozzáférést, mivel ezek a lehetőségek kiegészítő számlajellemzőket biztosítanak. A 4. A lehetőség minden bizonnyal új fogyasztókat vonzana, és a 4. D lehetőség szintén felkeltené számos, bankszámlával nem rendelkező fogyasztó – elsősorban a mobil fogyasztók – érdeklődését, mivel lehetővé tenné, hogy a számlát EU-szerte azonos módon lehessen használni. A 2., 4. A és 4. D lehetőségek összekapcsolása a piaci problémák orvoslásának és a kitűzött célok elérésének leghatékonyabb módja. A 4. A és 4. D lehetőség összhangban áll az Európai Parlament ajánlásaival, miszerint „A jogszabálynak lehetővé kell tennie az alapszintű fizetési számla felhasználója számára, hogy az általános nemzeti rendszerek felhasználásával személyesen vagy távolról bármely alapvető pénzforgalmi műveletet végre tudjon hajtani, így a jövedelem vagy juttatások fogadását, a számlák vagy adók befizetését és az áruk vagy szolgáltatások vásárlását”[33].

7.2 A banki díjak bemutatása és összehasonlításuk megkönnyítése

Lehetőség || Összegzés

1 || Nincs uniós fellépés

2 || Irányadó árjegyzék bevezetése a számlanyitási eljárás részeként. Azokat a díjakat, amelyeket az összes tagállam alkalmaz, uniós szinten feltérképeznék és nemzeti szinten kiegészítenék, hogy az árjegyzék tartalmazza a 20 legjellemzőbb díjat, vagy legalább a felmerülő kulcsfontosságú költségek 80 %-át.

3 || A banki díjakkal kapcsolatos terminológiai szótárak kidolgozására vonatkozó követelmény bevezetése A: Nem harmonizált terminológia B: Nem a teljes mértékben harmonizált terminológia alapján

4 || A tagállami szintű, független díj-összehasonlító weboldalak létrehozására vonatkozó követelmény bevezetése A: Egyetlen hivatalos weboldal tagállamonként B: Akkreditációs rendszer szerint engedélyezett összehasonlító oldalak

5 || A fizetési számla vezetéséhez kapcsolódó költségek reprezentatív példákkal történő szemléltetésére vonatkozó követelmény bevezetése A: A bankok határozzák meg saját reprezentatív példáikat B: A tagállamok írják elő a reprezentatív példákat

6 || Fogyasztói számlahasználati profilok kialakítása és költségszimuláció készítése a leendő lakosságifolyószámla-tulajdonosok részére A: A bankok határozzák meg saját fogyasztói profiljaikat B: A tagállamok írják elő a fogyasztói profilokat

7 || A díjakról való előzetes tájékoztatás uniós szinten egységesített formáinak bevezetése

8 || A bankok általi, a felmerült díjakról való utólagos tájékoztatási kötelezettség bevezetése

9 || A díjakról való utólagos tájékoztatás uniós szinten egységesített formáinak bevezetése

A 2. lehetőség kötelezővé teszi az árjegyzékek ismertetését. Ezeket uniós szinten alakítanák ki, és nemzeti szinten egészítenék ki, egységes terminológiát használva. Ez megkönnyítené a különböző ajánlatok összehasonlítását, és lehetővé tenné a fogyasztók számára a díjak ellenőrzését, megértését és összehasonlítását. Hozzájárulna a piacon egymással versengő szolgáltatók közötti egyenlő versenyfeltételek kialakulásához, mivel az összes uniós szolgáltatónak ugyanazokat a feltételeket kellene teljesítenie. A 8. lehetőség feltehetően hatékony, főleg akkor, ha a 2. lehetőséggel párosul, mivel ugyanazokról a díjtételekről nyújtana utólagos tájékoztatást, ezáltal lehetővé téve, hogy a fogyasztók megértsék az általuk fizetett díjakat, és megfelelően tudjanak választani. A 2. és a 8. lehetőség szerint nyújtott tájékoztatásnak köszönhetően a 4. B lehetőségben vázolt összehasonlító weboldal csökkenti a fogyasztók keresési és számlaváltási költségeit, valamint lehetővé teszi számukra az ajánlatok összehasonlítását. A 4. B lehetőség a tagállamok szempontjából hatékonyabb, mint a 4. A, mivel nem kötelezi a tagállamokat új weboldal létrehozására, hanem a meglévő weboldalakat fejleszti.

7.3 Fizetésiszámla-váltás

Lehetőség || Összegzés

1 || Nincs uniós fellépés

2 || Annak biztosítása, hogy a váltási szolgáltatások követik a közös elveket

3 || A közös elvek hatékonyságának javítása A: A meglévő közös elvek nemzeti szinten történő javítása B: A továbbfejlesztett közös elvek alkalmazási körének kiterjesztése a határokon átnyúló számlaváltásra az egész EU területén

4 || Automatikus átirányítási szolgáltatás bevezetése minden bevételre és kifizetésre A: Nemzeti szinten B: Uniós szinten

5 || A fizetési számlák hordozhatóságának bevezetése A: Nemzeti szinten B: Uniós szinten

Hosszú távon a 3. B és az 5. B lehetőség kombinációja lenne a leghatékonyabb megoldás. Ez tényleges előrelépést jelentene az egységesebb, jól működő belső piac felé. Az 5. B lehetőség megvalósítására vonatkozó technikai lehetőségek, illetve a kapcsolódó kockázatok elemzése érdekében azonban további kutatásra van szükség. E célból az Európai Bankhatóságot további elemzések készítésével lehetne megbízni, hogy bizonyos határidőn belül egy technikailag kivitelezhető és hatásos megoldást dolgozzanak ki. A jelenleg előnyben részesített megoldás a 3. B lehetőség.

8. Szakpolitikai csomag

A jelen hatásvizsgálat tárgyát képező három területre vonatkozó szakpolitikai lehetőségeket felölelő, „csomag” jellegű megoldás választását szigorúan és alapvetően az általános célkitűzések indokolják. Csak a három területen hozott intézkedések kombinációja képes megteremteni az uniós polgárok alapszintű fizetési számlához való jogát, közös szabványokat kialakítani az átlátható és összehasonlítható bankszámladíjak biztosítása érdekében, valamint megkönnyíteni a (határokon átnyúló) bankszámlaváltást. A hatásvizsgálat négy csomagot tekint át, amelyek eltérő mértékű uniós beavatkozással járó szakpolitikai lehetőségeket tartalmaznak. Az előnyben részesített csomag a fenti 7. szakaszban szereplő három területen meghatározott előnyben részesített szakpolitikai lehetőségek csoportjait tartalmazza. A megvizsgált lehetőségeket tekintve ez a csomag vélhetően jobban elősegíti majd a belső piac működését, egyenlően magas szintű fogyasztóvédelmet biztosít minden uniós polgár számára, és előmozdítja a gazdasági növekedést és a mélyebb pénzügyi integrációt.

Egy olyan csomag, amely ezek közül csupán egyetlen elemet is nélkülöz, azzal a kockázattal jár, hogy a kialakuló egységes piac nem lesz hozzáférhető minden uniós polgár számára, így tovább fokozódik a piac töredezettsége, veszélybe kerül a verseny, és korlátokba ütközik a hatékonyság javulása.

9. Kumulatív hatások

Az alábbi három táblázat bontott költség-haszon áttekintést nyújt mindhárom terület előnyben részesített lehetőségeiről. Az előnyben részesített lehetőségcsoportokhoz kapcsolódó, a hitelintézetek, illetve a tagállamok által viselt bizonyos költségek előreláthatólag kumulatív jellegűek lesznek (például az IT-rendszerek korszerűsítése és a pótlólagos személyzet halmozódó, rendszeres költsége). A lehetőségek hatékonyságának megállapítására vonatkozó módszertan egyaránt figyelembe veszi az érintettek számszerűsített és nem számszerűsített költségét és hasznát, az e szakaszban leírtaknak megfelelően.

Teljes uniós költség (millió EUR/év) || 2. lehetőség || 4. A lehetőség || 4. D lehetőség

Fogyasztó: || 108-542 || 22-108 || 22-108

Egyszeri költség || 0 || 0 || 0

Rendszeres éves költség || 108-542 || 22-108 || 22-108

Pénzforgalmi szolgáltató: || 71-356 || 15-74 || 19-94

Egyszeri költség || Nincs || 0 || 0

Rendszeres éves költség || 71-356 || 15-74 || 19-94

Tagállam: || 3,02 || 0 || 0,38

Egyszeri költség || 1,13 || 0 || 0,14

Rendszeres éves költség || 1,89 || 0 || 0,24

Vállalkozás: || 0 || 0 || 0

Az alapszintű fizetési számlához való hozzáférés

Teljes uniós haszon (millió EUR/év) || 2. lehetőség || 4. A lehetőség || 4. D lehetőség

Fogyasztó: || 542-2711 || 236-1179 || 68-339

Egyszeri haszon || Nem számszerűsíthető

Rendszeres éves haszon || 542-2711 || 236-1179 || 68-339

Pénzforgalmi szolgáltató: || 18-89 || 2-11 || -1,8-től -9-ig

Rendszeres éves haszon || 18-89 || 2-11 || -1,8-től -9-ig

Tagállam: || 18-89 || 2-11 || 2-11

Egyszeri haszon || Nem számszerűsíthető

Rendszeres éves haszon || 18-89 || 2-11 || 2-11

Vállalkozások || 32-160 || 16-80 || 4-20

Rendszeres éves haszon || 32-160 || 16-80 || 4-20

Teljes uniós haszon (millió EUR 2013–2022) || 3. B lehetőség

Fogyasztó: A váltási magatartás megváltoztatása Közvetlen/közvetett költség csökkenése Hitelintézet: Határokon átnyúló költségmegtakarítások Üzleti lehetőségek || 3 655,4 Csekély Nem számszerűsíthető

Teljes uniós költség (millió EUR) ||

Hitelintézet: egyszeri rendszeres Tagállam: egyszeri rendszeres || 67 – 129 2 041 – 2 649 3 19

Könnyen összehasonlítható banki díjak és a díjak bemutatásának követelményei Fizetésiszámla-váltás

Teljes uniós haszon (millió EUR 2013–2022) || 2. lehetőség || 4. B lehetőség || 8. lehetőség

Fogyasztói hasznok: A váltási magatartás megváltoztatása Jobb számlakezelés Hitelintézet: Határokon átnyúló költségmegtakarítások Üzleti lehetőségek || 584,87 Nem számszerűsíthető || 731,08 Nem számszerűsíthető || 1 462,16 2 702,57 Nem számszerűsíthető

Teljes uniós költség (millió EUR 2013–2022) || || ||

Hitelintézet: egyszeri rendszeres Tagállam: egyszeri rendszeres || 95,95-163,03 183,17-245,40 0,05-0,08 0,06-1,17 || 0,32-0,65 4,77-9,53 0,36-0,66 3,48-6,74 || 192,42-326,31 260,37-492,45 0,07-0,11 0,81-1,59

Az előnyben részesített szakpolitikai eszköz kiválasztásakor az összes területen kötelező erejű szakpolitikai eszközt szorgalmaztak. Ez az értékelés az előnyben részesített lehetőségek csomagba rendezésekor sem változik. Az előnyben részesített lehetőségek három csoportja kumulatív alapon kiegészítő jellegű és nem eredményez egymásnak ellentmondó hatásokat.

Az előnyben részesített lehetőségeket felölelő csomag tényleges változást jelent majd a fogyasztók számára. A hozzáférést elősegítő intézkedések a bankszámlával nem rendelkező polgárok számának csökkenését fogják eredményezni, ugyanakkor megteremtik a fizetési számlák teljes mértékben működő, hatékony és versengő belső piacát. A fogyasztók földrajzi elhelyezkedésüktől függetlenül részesülnek a pénzeszközeikhez való jobb hozzáférés előnyeiből; a készpénzes ügyletek csökkenő mértéke következtében fokozódik a biztonság szintje; bővül az olyan termékek és szolgáltatások kínálata, amelyeknél kötelező az elektronikus fizetés; könnyebben tudnak majd munkát vállalni és lakáshoz jutni, valamint mérséklődik a pénzügyi, gazdasági és társadalmi kirekesztettség érzése. A fogyasztói bizalomra gyakorolt jelentős kedvező hatás fokozni fogja a fizetési számlák iránti keresletet, és nemzeti és határokon átnyúló szinten egyaránt ösztönzi a fogyasztói mobilitást.

A verseny várható következményei közé tartozik a hitelintézetek költséghatékonysága (mivel azonos IT-rendszert, folyamatokat, személyzeti képzési mintákat stb. alkalmazhatnának minden tagállamban, ahol tevékenykednek, ami méretgazdaságosságot eredményez), a külföldi szolgáltatók könnyebb piacra lépése, valamint a piaci terjeszkedés jobb lehetőségei a versenyképes szolgáltatók számára. A hitelintézetek nem számszerűsíthető haszna magában foglalja: a kiterjedtebb ügyfélkört, akiknek egyéb termékeket is kínálhatnak (pl. lakásbiztosítást); a készpénzes fizetéssel járó kockázatok és költségek csökkenését; valamint a tőke- és alapképzési hozzájárulásból származó előnyöket.

Az előnyben részesített szakpolitikai lehetőségek a hitelintézetekre nézve költségekkel járnak, az átfogó hatás azonban méltányos lesz. A tervek szerint a szolgáltatókra rövid távon több költség – legalábbis számszerűsíthető költség – hárul, mint amennyi hasznuk lesz. Ezeket a költségeket számos tényező mérsékli. Az első, hogy egyes tagállamokban már számos szakpolitikai lehetőséget alkalmaznak. A második, hogy a különböző szakpolitikai lehetőségek között előreláthatólag jelentős szinergiák fognak kialakulni (pl. az IT-rendszerek átalakítása, a belső kommunikáció és a személyzeti képzés). A harmadik, hogy a szolgáltatók fedezhetnék költségeiket a fizetési számlákra vonatkozó árkiigazítások által. A negyedik, hogy minél több számlát nyitnak idővel, annál inkább mérséklődik a hozzáférés, a váltás és az átláthatóság többletköltsége.

A tagállamok és a társadalom egésze a társadalombiztosítási kifizetések alacsonyabb költségei vagy a juttatásokhoz és adókhoz kapcsolódó kevesebb csalás haszonélvezőivé válnának. Általánosabban fogalmazva a versenyképes bankpiacok ösztönzése javítaná az egységes piac hatékonyságát, ami a gazdasági válság közepette különösen értékes lenne. Ezek az előnyök kölcsönösen erősítenék egymást, így javítanák és élénkítenék a fogyasztói és üzleti bizalmat, ami a növekedés serkentéséhez vezetne.

A javasolt csomag nincs hatással sem az Európai Unió, sem az uniós ügynökségek költségvetésére. However, if delegated acts and/or regulatory technical standards were used there would be an indirect budgetary impact through an increase in the budget of the European Banking Authority equivalent to approximately 1 employee.

Ez a csomag nagymértékben kedvezne az uniós vállalkozásoknak. Várhatóan nem terhelné őket semmilyen költség, azonban jelentős hasznuk származna a fizetési számlákhoz történő jobb hozzáférésből. Az előnyben részesített lehetőségek megteremtik a termékeik és szolgáltatásaik nagyobb piacának feltételeit. Ezenkívül a fizetésiszámla-szolgáltatásokhoz kapcsolódó megkülönböztetésmentes eszközök és online megoldások lendületet adnának a határokon átnyúló kereskedelem potenciális növekedésének.

A legfőbb adminisztratív teher abból ered majd, hogy a hitelintézetek belső folyamatait hozzá kell igazítani a fogyasztóknak és a hatóságoknak nyújtott tájékoztatás követelményeihez. Ez elsősorban az információs rendszerek és anyagok átdolgozását jelenti. A fogyasztók jogaikkal kapcsolatos tájékozottságának javítása érdekében nyilvános tájékoztató kampányokra kerül sor, amelyek szervezési és lebonyolítási költségeit a tagállamok viselik. A fogyasztókra háruló adminisztratív tehernek enyhülnie kellene, mivel számlanyitáskor már nem lesz szükség annyi dokumentum és igazolás felmutatására.

10. Következtetés

A fizetési számlákra vonatkozó jogszabálycsomag, amely figyelembe veszi a nemzeti jellegzetességeket, ugyanakkor biztosítja az alapszintű fizetési szolgáltatásokhoz való hozzáférést, a számladíjak összehasonlíthatóságát és átláthatóságát, valamint megkönnyíti a fizetésiszámla-váltást, teljesíti az ebben a hatásvizsgálatban meghatározott célkitűzéseket, és eleget tesz az Európai Parlament állásfoglalásainak, illetve a második egységes piaci intézkedéscsomagban található cselekvési felhívásnak. A Bizottságnak a csomag végrehajtása után felül kell vizsgálnia annak megfelelőségét és hatékonyságát. A felülvizsgálat keretében nyilvános konzultációra, próbavásárlásokra és a fogyasztói panaszok elemzésére is sor kerülhet. Olyan mutatókat is figyelembe vesznek, mint például a bankszámlával nem rendelkező fogyasztók száma, az elektronikus fizetési módok használata és a számlát váltó fogyasztók száma.

[1] A szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformja: A szociális és területi kohézió európai keretrendszere [COM(2010) 758], és az ezt kísérő dokumentum [SEC(2010) 1564].

[2] A bankszámlaváltás közös elvei, http://www.eubic.org/Position%20papers/2008.12.01%20Common%20Principles.pdf.

[3] Fogyasztói piaci tanulmány a bankszámlaváltás során szerzett fogyasztói tapasztalatokról a bankszámlaváltás közös elvei tekintetében (Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles in Bank Account Switching), GfK, 2012. január, az Európai Fogyasztók Szervezete által készített, illetve nemzeti tanulmányok az Egyesült Királyságban, Írországban és Ausztriában.

[4] 2011. július 18-i 2011/442/EU bizottsági ajánlás, 2011/442/EU, 2011.7.18.

[5] Belgium, Franciaország és Olaszország.

[6] COM(2010) 758 és SEC(2010) 1564.

[7] 2010/2278(INI) európai parlamenti állásfoglalás

[8] 2012/2055(INI) európai parlamenti állásfoglalás.

[9] http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/barnier/headlines/news/2012/10/20121003_en.htm

[10] „A második egységes piaci intézkedéscsomag – Együtt egy újfajta növekedésért”, COM(2012) 573, 2012. október 3., 18. o.

[11] „A Bizottság 2013. évi munkaprogramja”, COM(2012) 629, 2012. október 23., I. melléklet, 5. o.

[12] A politikai intézkedések költség-haszon tanulmánya az alapszintű számlához való hozzáférés biztosítása terén – Zárójelentés (CSES, 2010. július, 14. o.) és a lakossági pénzforgalmi szolgáltatásokról készült különleges Eurobarométer-felmérésen alapuló számítások (Európai Bizottság, 2012. február).

[13] Tematikus Eurobarométer-felmérés a lakossági pénzforgalmi szolgáltatásokról, Európai Bizottság, 2012. február, 31. o.

[14] A bizottsági szolgálatok számításai a következők alapján: Eurostat, Measuring Financial Inclusion, The Global Findex Database, Világbank, 2012. április és Tematikus Eurobarométer-felmérés a lakossági pénzforgalmi szolgáltatásokról, Európai Bizottság, 2012. február.

[15] 2011/442/EU bizottsági ajánlás, 2011.7.18.

[16] 2012/2055(INI) európai parlamenti állásfoglalás.

[17] Banking services and poorer households, Financial Services Taskforce, 2010. december.

[18] Semmi sincs ingyen. A főbb magyar fizetési módok társadalmi költségeinek felmérése, Magyar Nemzeti Bank, 27. o.

[19] Az egységes eurófizetési térség által a fogyasztókra gyakorolt hatás megfigyelésének előkészítése (Preparing the monitoring of the impact of the single euro payment area (SEPA) on consumers), Van Dijk Management Consultants, 2008.

[20] Fogyasztói piaci tanulmány a bankszámlaváltás során szerzett fogyasztói tapasztalatokról a bankszámlaváltás közös elvei tekintetében (Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching), GfK, 2012. január, valamint az Európai Fogyasztók Szervezete által készített, illetve nemzeti tanulmányok (Egyesült Királyság, Írország, Ausztria).

[21] http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/docs/baeg/switching_principles_en.pdf

[22] Fogyasztói piaci tanulmány a bankszámlaváltás során szerzett fogyasztói tapasztalatokról a bankszámlaváltásra vonatkozóan elfogadott közös elvekre tekintettel, GfK, 2012. január.

[23] Lásd ugyanott.

[24] A fogyasztók véleménye a szolgáltatóváltásról, 243. sz. Eurobarométer felmérés, Európai Bizottság, 18. o.

[25] Lásd a 21. lábjegyzetet. Tarifs et mobilité bancaires: le désolant palmarès des Banques, UFC Que Choisir, 2010; Kontowechsel: Wie funktioniert er?, VKI, 2010. március.

[26] ICB Final report recommendations, ICB, 2011. szeptember, 220. o.

[27] Jelentés a lakossági banki szolgáltatások ágazati vizsgálatáról, SEC(2007) 106, Európai Bizottság, 2007.1.31. http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/sec_2007_106.pdf

[28] Az EU 2020 stratégia célja, hogy 2020-ig legalább 20 millióval csökkenjen a szegénységben és társadalmi kirekesztettségben élők száma, többek között az alapszintű szolgáltatásokhoz történő hozzáférés javítása és a pénzügyi kirekesztettség kezelése révén.

http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=751&langId=en

[29] Lásd ugyanott.

[30] Lásd a 9. lábjegyzetet.

[31] Lásd a 4. lábjegyzetet.

[32] Különféle támogató szolgáltatásokkal együtt, mint például az egészségügy, a gyermekgondozás, a szociális lakások vagy az egész életen át tartó tanulás.

[33] Lásd a 15. lábjegyzetet.