[pic] | COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES |

Brüsszel, 18.12.2006

COM(2006) 822 végleges

2006/0269 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról és egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó különleges rendelkezésekről

(előterjesztő: a Bizottság)

INDOKLÁS

1. Háttér

- A javaslat indokai és célkitűzései: A közös agrárpolitika (KAP) jogi keretének egyszerűsítése – huszonegy helyett egyetlen, horizontális közös piac

A javasolt rendelet fő célkitűzése, hogy a közös piacszervezésekre (KPSZ) vonatkozó huszonegy hatályos rendeletet felülvizsgálja és egyetlen, átfogó rendeletben fogja össze, ezáltal ésszerűsítse és egyszerűsítse a jogi keretet, anélkül azonban, hogy módosulnának az annak háttérében álló politikák.

A javaslat célja tehát az, hogy gondoskodjék a piacpolitika olyan hagyományos területeinek harmonizált szabályozásáról, mint az intervenció, a magántárolás, a behozatali vámkontingensek, az export-visszatérítések, a védintézkedések, az állami támogatásra és a versenyre vonatkozó szabályok, valamint az adatközlés és -szolgáltatás. Az e területekre vonatkozó fennálló ágazatspecifikus szabályokat jogszabályonként vagy politikai kérdésenként átdolgozták és lehetőség szerint horizontális rendelkezésekben egyesítették. A javasolt rendelet – mivel a jelenleg hatályos tanácsi szintű KPSZ-rendelkezéseket fogja egységbe – a jelenleg a KPSZ alá tartozó összes mezőgazdasági termékre vonatkozna.

- Általános háttér

Ez a javaslat nélkülözhetetlen része a Bizottság azon terveinek, hogy ésszerűsítse és egyszerűsítse a közös agrárpolitikát (KAP). A Bizottság szemléletmódjának sarkalatos pontjait a közös agrárpolitika egyszerűsítéséről és jobb szabályozásáról szóló 2005. évi bizottsági közlemény (a továbbiakban: a közlemény)[1] tartalmazza. Az említett dokumentumban a Bizottság hangsúlyozta: „A mezőgazdasági ágazat terén tapasztalható bürokráciának a szabályozás átláthatóbbá, érthetőbbé és egyszerűbbé tételével történő csökkentése mérsékelni fogja a vállalkozások költségeit, és biztosítani fogja, hogy az európai polgárok értékes ellenszolgáltatást kapjanak a pénzükért”.

- A javaslat által érintett területet szabályozó hatályos rendelkezések

A KAP jelenlegi jogi keretének alapvető részét képezi a KAP bevezetése óta létrehozott huszonegy KPSZ (lásd: e dokumentum 1. melléklete ). E KPSZ-ek mindegyikét külön tanácsi alaprendelet szabályozza, amelyhez gyakran kiegészítő tanácsi szabályozás is járul.

Az alaprendeletek nagy részének ugyanaz a szerkezete és számos rendelkezésük azonos. Ez igaz például a harmadik országokkal folytatott kereskedelem szabályozására és az általános rendelkezésekre, sőt bizonyos fokig a belső piacot érintő szabályokra is. Ezenkívül az alaprendeletekben gyakran különbözőféleképpen oldottak meg azonos vagy hasonló problémákat. Ez utóbbit illetően a Bizottság megemlíti, hogy a KAP 2003. évi reformja „áttekinthetőbbé tette a KAP jogszabályi környezetét” azáltal, hogy „valamennyi közvetlen kifizetésre kiterjedő, horizontális jogszabályi keret[et]” teremtett és „számos támogatási rendszer[t] egységes támogatási rendszerbe” foglalt. Közleményében a Bizottság kifejezte szándékát, hogy horizontális szemléletmódját mind a huszonegy KPSZ-re kiterjessze, és ennek kapcsán megvizsgálja, hogy milyen mértékig lehet harmonizálni és az ágazati szemléletmódokat horizontálisakkal helyettesíteni.

- Összhang az Unió egyéb politikáival és célkitűzéseivel

A mezőgazdaságban ez a javaslat szervesen illeszkedik a Bizottságnak a jobb szabályozással és egyszerűsítéssel kapcsolatos általános szemléletébe, ahogy azt „A Közösség lisszaboni programjának végrehajtása: a szabályozási környezet egyszerűsítésére irányuló stratégiáról” című 2005 október 25-i közleményében[2] kifejti és a jogalkotás javításáról szóló 2003. december 16-i intézményközi megállapodással[3] magáénak vallja.

2. Konzultáció az érdekelt felekkel és hatásvizsgálat

- Az érdekelt felekkel folytatott konzultáció

2005. október 19-i közleményében jelentette be a Bizottság, hogy átfogó KPSZ-szabályozásra irányuló javaslatot kíván kidolgozni. A kialakult vita nyomán 2005 decemberében a Tanács olyan következtetéseket fogadott el, amelyek külön nem tértek ki e kérdésre. A javaslat előkészítő munkálatai során a tagállamoknak és az érintett feleknek egyaránt alkalmuk nyílt, hogy a tervezetről véleményt nyilvánítsanak. A tagállamok esetében az egyszerűsítéssel foglalkozó bizottsági szakértői csoport 2006. június 27-i ülésén, míg az érintett felek esetében a mezőgazdasági tanácsadó bizottság 2006. június 30-i ad hoc ülésén került sor a konzultációra, mindkét esetben a szóban forgó javaslat főbb irányvonalait összefoglaló tájékoztató feljegyzést alapul véve.

A tagállamok képviselői általában elismerték, hogy e szemléletmódnak köszönhetően egyszerűsödhet a KAP jogi kerete. Kormányuk nevében azonban nem kívántak nyilatkozni, amíg nincs előterjesztve a részletes jogalkotási javaslat.

Az érdekelt felek szintén vonakodtak részletesebben tárgyalni a szemléletmódot. Néhányan közülük készséget mutattak arra, hogy mérlegeljék a KPSZ átfogó szabályozására irányuló javaslatot, azzal a kikötéssel, hogy az pusztán technikai beavatkozásra korlátozódjék, a fennálló politikák módosítása nélkül. Fenntartások merültek fel annak kapcsán, hogy az összes piaci ágazattal egyetlen irányítóbizottság foglalkozna.

- A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

Külső szakvéleményre nem volt szükség.

- Hatásvizsgálat

Nem alkalmazható. A hatásvizsgálat követelményei nem vonatkoznak a szóban forgó javaslatra, mivel az nem része a Bizottság jogalkotási és munkaprogramjának.

3. A horizontális KPSZ jogi elemei és főbb jellemzői

- Jogalap

A Szerződés 36. és 37. cikke

- A javaslat tartalma

A szabályozási keret egyszerűsítése a politika módosítása nélkül

Egy ilyen nagyságrendű szabályozási tervezet, amelynek révén több különálló jogi aktus egyesül egyetlen átfogó rendeletben, nyilvánvalóan többet jelent, mint pusztán a hatályos jogszabályok egységes szerkezetbe foglalása. Így elkerülhetetlenné válik sok érintett rendelkezés átalakítása és átfogalmazása. Ez azonban nem jelent kísérletet azon politikai döntések módosítására, amelyeket az évek során a Tanács hozott a KAP ügyében, és amelyek a hatályos KPSZ-ekben megjelennek. Noha az egyszerűsítésre irányuló kezdeményezéseknek nincs egyetemes és egyezményes tipológiája, a javasolt rendelet alapvetően „technikai egyszerűsítést” megvalósító jogi aktus, vagyis – a közlemény szavaival – „az adminisztratív eljárások és az irányítási mechanizmusok felülvizsgálatát foglalja magában azok ésszerűsítése és a költséghatékonyság növelése céljából, valamint a meglevő politikai célkitűzések hatékonyabb megvalósítása érdekében, anélkül, hogy az alapvető szakpolitikákat megváltoztatná”. Ennek megfelelően a javaslat nem irányul fennálló jogforrások hatályon kívül helyezésére vagy módosítására, kivéve ha azok elavulttá, redundánssá váltak, vagy olyan jellegűek, hogy indokolatlan a Tanács szintjén foglalkozni velük. Ez azzal is jár, hogy a szóban forgó javaslat keretében sem a KPSZ-ek alkalmazási köre nem bővül, sem új jogforrások vagy intézkedések bevezetésére nem kerül sor.

E kritériumoknak megfelelően a javasolt rendelkezések korlátozott számú pontban térnek el a hatályos rendeletekéitől. Ez különösen néhány olyan rendelkezés esetében fontos, amely a Tanácsot jelenleg felhatalmazza arra, hogy a Parlamenttel való konzultáció nélkül fogadjon el jogi aktusokat (úgynevezett „második generációs” aktusokat). A Szerződés 202. cikkének harmadik francia bekezdésében előírt intézményi egyensúllyal összhangban vagy az szerepelne a javaslatban, hogy az ilyen jogi aktusokat a Szerződés 37. cikkében megállapított eljárás szerint, tehát a Parlamenttel folytatott konzultáció után kell elfogadni, vagy az, hogy a Bizottság kap erre felhatalmazást.

Mivel azonban jelenleg nincs szükség a vonatkozó második generációs rendeletek lényegi módosítására vagy hatályon kívül helyezésére, a javaslat meghagyja őket, eközben azonban a Bizottságnak kifejezett felhatalmazást ad, hogy az ilyen aktusokat irányítóbizottsági eljárással módosítsa vagy hatályon kívül helyezze, amint szükségessé válik. Ezenkívül fontos tudni, hogy bizonyos olyan kérdések, amelyekről – technikai jellegük miatt – nem helyénvaló tanácsi alaprendeletnek rendelkeznie, a javaslat szerint átkerülnének a Bizottság hatáskörébe.

A javaslat alkalmazási köre

A javasolt rendelet alkalmazási köre a közleményben már leírt fokozatosságot tükrözi. Ennek megfelelően a javaslat értelmében az új alaprendeletet kezdettől alkalmazni kellene a KPSZ által szabályozott összes mezőgazdasági termékre. A teljesség és a következetesség érdekében indokolt, hogy olyan más mezőgazdasági termékekre – például a selyemhernyókra, a mezőgazdasági eredetű etil-alkoholra és a méhészeti termékekre – is kiterjedjen az új alaprendelet hatálya, amelyekre nem teljes értékű KPSZ, hanem a KPSZ-t nem minden tekintetben kimerítő külön mezőgazdasági szabályozás vonatkozik. Tudni kell azonban, hogy a gyapot – különleges jogi helyzete miatt, mivel nem terjed rá ki a Szerződés I. melléklete[4] – nem szerepel a javaslatban.

A jelenleg vagy hamarosan politikai felülvizsgálat alatt álló ágazatokat (feldolgozott gyümölcs és zöldség, bor) illetően indokoltnak tűnik csakis azokat a rendelkezéseket bevenni a javaslatba, amelyeket e felülvizsgálatok nem érintenek. Ez különösen igaz az olyan horizontális vagy közös szabályokra, mint az állami támogatásra és a versenyre, a komitológiai eljárásokra és a Bizottság tagállamok általi tájékoztatására vonatkozó rendelkezések. Ennek megfelelően minden felülvizsgálat külön javaslaton fog alapulni. Amint egy felülvizsgálati eljárás a végére ér, az ebben a keretben elfogadott jogi aktusokat egy második lépésben beépítik az új alaprendeletbe. E célból a Bizottság kellő időben megfelelő javaslatokat terjeszt a Tanács elé. E javaslatok elfogadásáig a szóban forgó szabályokra vonatkozó jelenlegi rendeletek hatályban maradnak az új alaprendelet mellett.

Beépített jogi aktusok

Az 1. pontban említett tanácsi aktusokon kívül a javaslatban az is szerepel, hogy az új rendelet további, olyan tanácsi szabályokat is tartalmazzon, amelyek jelenleg formailag nem részei a KPSZ-rendeleteknek, noha a jelenlegi KPSZ-ek és más tanácsi aktusok hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékekre alkalmazandók. Ebbe a kategóriába tartoznak a tejkvótákra vonatkozó szabályok, a magántárolásra és az állami intervencióra vonatkozó egyes rendelkezések[5], valamint az 1184/2006/EK rendeletnek[6] a mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére alkalmazandó versenyszabályokat és állami támogatási szabályokat érintő rendelkezései. E jogi aktusok teljes jegyzékét e dokumentum 2. melléklete tartalmazza.

Felépítés

Az új KPSZ felépítése alapvetően a legtöbb jelenlegi alaprendelet felépítését követi. A versenyszabályoknak azonban – fontosságuk miatt – helyénvaló külön részt fenntartani. Ennek megfelelően a javasolt rendelet az alábbi részekre oszlik:

- bevezető rendelkezések (például hatály, fogalommeghatározások, gazdasági évek),

- a belső piacra vonatkozó rendelkezések (például állami intervenció, magántárolás, különleges intervenciók intézkedések, kvóták, támogatási rendszerek),

- a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó rendelkezések (például engedélyek, behozatali vámok, vámkontingensek, különleges védintézkedések, exportvisszatérítések, védzáradék, aktív és passzív feldolgozás),

- versenyszabályok (versenykorlátozó megállapodások és állami támogatások),

- általános rendelkezések (például piaci zavarokra vonatkozó záradék, adatközlés, irányítóbizottság),

- átmeneti és záró rendelkezések (például módosítások, hatályon kívül helyezések, átmeneti záradék, hatálybalépés).

Ezenkívül a javasolt rendelet több mellékletet is tartalmaz, amelyek általában a jelenleg hatályos KPSZ-rendeletek mellékleteinek felelnek meg.

Bizottsági döntéshozatal

A jelenleg hatályos KPSZ-ekkel azonos módon a javaslat az esetek elsöprő többségében megkívánja, hogy a Bizottság az úgynevezett irányítóbizottsági eljárás keretében gyakorolja döntéshozói hatásköreit. Annak elkerülésére, hogy minden esetben külön utalni kelljen a vonatkozó komitológiai rendelkezésre, a javaslat horizontális szinten köti ki ezt a követelményt.

Hatálybalépés és alkalmazás

A rendelet hatálybalépésének javasolt ideje a Hivatalos Lapban való kihirdetés utáni hetedik nap.

A javasolt rendelet egyes rendelkezései vonatkozásában azonban úgy kell meghatározni az alkalmazás kezdetének időpontját, hogy az új szabályozási keretbe való átmenet zökkenőmentes legyen. Ebből következően egyfelől az új rendelkezéseket nem szabad gazdasági év közben hatályba léptetni, másfelől a Bizottságnak elegendő időt kell hagyni, hogy a végrehajtási aktusokat előkészíthesse és elfogadhassa. Abból kiindulva, hogy a Tanács 2007 őszén fogja hivatalosan elfogadni a javasolt rendeletet, a rendelkezések alkalmazásának kezdete a következő lesz:

- azokban a ágazatokban, amelyeknél gazdasági évek vannak előírva, a vonatkozó gazdasági évek 2008. évi kezdete,

- azokban az ágazatokban, amelyeknél nincs előírva gazdasági év, 2008. január 1.

A hatályos intézkedésekkel és rendelkezésekkel összhangban a cukor- és tejkvóták nem alkalmazhatók a 2014/2015-ös cukor gazdasági/tejkvóta év végénél tovább.

- A szubszidiaritás elve

A javaslat célja, hogy egyszerűsítse a KPSZ-ek jogi keretét, anélkül hogy változtatna a háttérben álló politikai irányvonalakon.

- A jogi eszköz megválasztása

Javasolt eszköz: rendelet.

Más eszköz nem felelne meg, mivel a javaslat célja, hogy horizontális, a tagállamokban közvetlenül alkalmazandó KPSZ-t hozzon létre.

4. Költségvetési vonatkozások

Mivel a javaslat nem jár a fennálló KAP-intézkedések módosulásával, nincs költségvetési kihatása.

5. Jogszabályok egyszerűsítése

A javaslat várhatóan jelentősen egyszerűsíteni fogja a hatályos jogi szabályozást:

- jelentősen csökkenteni fogja a KAP-ot szabályozó jogi aktusok és rendelkezések számát,

- harmonizálni és ésszerűsíteni fogja a KAP jogforrásait és intézkedéseit,

- a KAP jogi keretét átláthatóbbá és a termelők, a gazdasági szereplők és a nemzeti közigazgatás számára hozzáférhetőbbé teszi,

- az adminisztratív költségek csökkenéséhez vezet.

Végeredményben a KAP legnagyobb részét mindössze négy tanácsi rendelet fogja szabályozni:

- a közös piacszervezésről szóló tanácsi rendelet,

- a közvetlen kifizetésekre vonatkozó 1782/2003/EK tanácsi rendelet,

- a vidékfejlesztésre vonatkozó 1698/2005/EK tanácsi rendelet,

- a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 1290/2005/EK tanácsi rendelet.

A javaslat tehát fontos hozzájárulás a jogi egyszerűsítés folyamatához.

A KAP egyszerűsítéséhez való hozzájárulást azonban nem szabad elszigetelten megítélni, hanem a Bizottság ilyen irányú erőfeszítéseinek általános kontextusába kell helyezni. A közleményből egyértelműen kiderül, hogy a Bizottságnak a KAP jobb szabályozása és egyszerűsítése felé mutató tevékenységei technikai és szakpolitikai intézkedések és kezdeményezések széles körét foglalják magukban, és ezek közül a javaslat csak egy, noha fontos elem.

A meglévő jogszabályok hatályon kívül helyezése

A javaslat elfogadása 35 tanácsi rendelet hatályon kívül helyezését eredményezi.

1. MELLÉKLET

A JAVASOLT HORIZONTÁLIS KPSZ-BE BEÉPÜLő KÖZÖS PIACSZERVEZÉSEK

Rendelet | Alkalmazási kör |

1. | 234/68/EGK | Élő fák és egyéb növények, hagymák, gyökerek és hasonló részek, vágott virágok és lombdíszek |

2. | 827/68/EGK | „Maradvány” (a többi KPSZ alá nem tartozó számos termékre vonatkozó KPSZ) |

3. | 2759/75/EGK | Sertéshús |

4. | 2771/75/EGK | Tojás |

5. | 2777/75/EGK | Baromfihús |

6. | 2075/92/EGK | Nyersdohány |

7. | 1254/1999/EK | Marha- és borjúhús |

8. | 1255/1999/EK | Tej és tejtermékek |

9. | 1673/2000/EK | Len és kender |

10. | 2529/2001/EK | Juh- és kecskehús |

11. | 1784/2003/EK | Gabonafélék |

12. | 1785/2003/EK | Rizs |

13. | 1786/2003/EK | Szárított takarmány |

14. | 865/2004/EK | Olívaolaj |

15. | 1947/2005/EK | Vetőmag |

16. | 1952/2005/EK | Komló |

17. | 318/2006/EK | Cukor |

18. | 404/93/EGK | Banán |

19. | 2200/96/EK | Friss gyümölcs és zöldség |

20. | 2201/96/EK | Feldolgozott gyümölcs és zöldség |

21. | 1493/1999/EK | Bor |

2. MELLÉKLET

A HORIZONTÁLIS KPSZ-BE BEÉPÜLő, A KPSZ-ALAPRENDELETEKEN KÍVÜLI JOGI AKTUSOK

A KPSZ alá nem tartozó termékek

Rendelet | Alkalmazási kör |

845/72/EGK | Selyemhernyók |

707/76/EGK | Selyemhernyó-tenyésztők termelői csoportjai |

670/2003/EK | Mezőgazdasági eredetű etil-alkohol |

797/2004/EK | Méhészeti termékek |

Horizontális rendelkezések

Rendelet | Alkalmazási kör |

1184/2006/EK | Az egyes versenyszabályok mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére történő alkalmazásáról szóló tanácsi rendelet (volt 26. rendelet) |

1055/77/EGK | Az intervenciós hivatalok által felvásárolt termékek raktározásáról és szállításáról szóló tanácsi rendelet |

2931/79/EGK | A harmadik országokban megkülönböztetett behozatali elbánásban részesíthető mezőgazdasági termékek exportjának előmozdításáról szóló tanácsi rendelet |

(EEC) No 386/90 | A visszatérítésben vagy egyéb támogatásban részesülő mezőgazdasági termékek kivitele során végzett ellenőrzésről szóló tanácsi rendelet |

Cukorágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

74/583/EGK | A cukor mozgásának figyelemmel kíséréséről szóló 1974. november 20-i tanácsi rendelet |

Gyümölcs- és zöldségágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

2517/69/EGK | A Közösség gyümölcstermelésének átszervezésére vonatkozó bizonyos intézkedések megállapításáról szóló tanácsi rendelet |

Sertéshúságazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

2763/75/EGK | A sertéshús magánraktározási támogatására vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló tanácsi rendelet |

Tejágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

1898/87/EGK | A tej és tejtermékek forgalmazása során használt megnevezések védelméről szóló rendelet |

2204/90/EGK | A tej- és tejtermékpiac közös szervezésének a sajtra vonatkozó kiegészítő általános szabályairól szóló tanácsi rendelet (az előzetes engedély és a közigazgatási ellenőrzés rendszere) |

2991/94/EK | A kenhető zsírokra vonatkozó előírások megállapításáról szóló tanácsi rendelet |

2597/97/EK | A tej- és tejtermékpiac közös szervezésének a fogyasztói tejre vonatkozó kiegészítő szabályairól szóló tanácsi rendelet |

2250/1999/EK | Az Új-Zélandról származó vajra vonatkozó vámkontingensről szóló tanácsi rendelet |

1788/2003/EK | A tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról szóló tanácsi rendelet |

Tojáságazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

1028/2006/EK | A tojásra vonatkozó forgalmazási előírásokról szóló tanácsi rendelet (volt 1907/90/EGK rendelet) |

Baromfihús-ágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

1906/90/EGK | A tojásra vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló tanácsi rendelet |

Virágtermesztési ágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

4088/87/EGK | A Ciprusról, Izraelből és Jordániából származó egyes virágok behozatalára vonatkozó kedvezményes vámok alkalmazására vonatkozó feltételek meghatározásáról szóló tanácsi rendelet |

Dohányágazat

Rendelet | Alkalmazási kör |

2077/92/EGK | A dohányágazaton belüli ágazati szervezetekről és megállapodásokról szóló tanácsi rendelet |

A vágott testek osztályozása

Rendelet | Alkalmazási kör |

1358/80/EGK | Az 1980/81-es gazdasági évre a kifejlett szarvasmarhák irányárának és intervenciós árának meghatározásáról, valamint a kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszerének bevezetéséről szóló tanácsi rendelet |

1183/2006/EK | A hasított kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszeréről szóló tanácsi rendelet (volt 1208/81/EGK rendelet) |

3220/84/EGK | A hasított sertések közösségi osztályozási rendszerének meghatározásáról szóló tanácsi rendelet |

1186/90/EGK | A hasított kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszere alkalmazási körének kiterjesztéséről szóló tanácsi rendelet |

2137/92/EGK | A hasított juhok közösségi osztályozási rendszeréről és a nyers vagy fagyasztott hasított juh közösségi szabványminőségének meghatározásáról, valamint a 338/91/EGK rendelet időbeli hatályának kiterjesztéséről szóló tanácsi rendelet |

2006/0269 (CNS)

Javaslat

A TANÁCS RENDELETE

a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról és egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó különleges rendelkezésekről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 36. és 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére[7],

TARTALOMJEGYZÉK

I. RÉSZ BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 35

II. RÉSZ BELSŐ PIAC 38

I. CÍM PIACI INTERVENCIÓ 38

I. FEJEZET ÁLLAMI INTERVENCIÓ ÉS MAGÁNTÁROLÁS 38

I. SZAKASZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 38

II. SZAKASZ ÁLLAMI INTERVENCIÓ 40

I. alszakasz Általános rendelkezések 40

II. alszakasz Felvásárlás megnyitása és felfüggesztése 41

III. alszakasz Intervenciós ár 42

IV. alszakasz Intervencióból történő értékesítés 44

III. SZAKASZ MAGÁNTÁROLÁS 46

I. alszakasz Kötelező támogatás 46

II. alszakasz Nem kötelező támogatás 47

IV. SZAKASZ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK 49

II. FEJEZET KÜLÖNLEGES INTERVENCIÓS INTÉZKEDÉSEK 52

I. SZAKASZ KIVÉTELES PIACTÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK 52

II. SZAKASZ INTÉZKEDÉSEK A GABONA- ÉS RIZSÁGAZATBAN 53

III. SZAKASZ INTÉZKEDÉSEK A CUKORÁGAZATBAN 53

IV. SZAKASZ A KÍNÁLAT KIIGAZÍTÁSA 56

III. FEJEZET TERMELÉSKORLÁTOZÁSI RENDSZEREK 57

I. SZAKASZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 57

II. SZAKASZ CUKOR 57

I. alszakasz A kvóták kiosztása és igazgatása 57

II. alszakasz A kvóták-túllépése 59

III. SZAKASZ TEJ 61

I. alszakasz általános rendelkezések 61

II. alszakasz A kvóták kiosztása és kezelése 63

III. alszakasz A kvóták túllépése 68

IV. SZAKASZ ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK 71

IV. FEJEZET TÁMOGATÁSI RENDSZEREK 72

I. SZAKASZ A FELDOLGOZÁSHOZ NYÚJTOTT TÁMOGATÁS 72

I. alszakasz Szárított takarmány 72

II. alszakasz Rostlen és rostkender 74

II. SZAKASZ TERMELÉSI VISSZATÉRÍTÉS 76

III. SZAKASZ A TEJ- ÉS TEJTERMÉKÁGAZATBAN NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK 77

IV. SZAKASZ AZ OLAJBOGYÓ-ÁGAZATBAN NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK 78

V. SZAKASZ KÖZÖSSÉGI DOHÁNYALAP 80

VI. SZAKASZ A MÉHÉSZETI ÁGAZATRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK 80

VII. SZAKASZ A SELYEMHERNYÓ-ÁGAZATBAN NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK 82

II. CÍM A FORGALMAZÁSRA ÉS A TERMELÉSRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK 82

I. FEJEZET FORGALMAZÁSI ELőÍRÁSOK ÉS A TERMELÉSRE VONATKOZÓ FELTÉTELEK 82

I. SZAKASZ FORGALMAZÁSI ELŐÍRÁSOK 82

II. SZAKASZ A TERMELÉSRE VONATKOZÓ FELTÉTELEK 85

III. SZAKASZ Eljárási szabályok 85

II. FEJEZET TERMELőI SZERVEZETEK, SZAKMAKÖZI SZERVEZETEK, A PIACI SZEREPLőK SZERVEZETEI 86

I. SZAKASZ ÁLTALÁNOS ELVEK 86

II. SZAKASZ A DOHÁNYÁGAZATBAN MŰKÖDŐ SZAKMAKÖZI SZERVEZETEKRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK 88

III. SZAKASZ ELJÁRÁSI SZABÁLYOK 89

III. RÉSZ HARMADIK ORSZÁGOKKAL FOLYTATOTT KERESKEDELEM 90

I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 90

II. FEJEZET BEHOZATAL 90

I. SZAKASZ BEHOZATALI ENGEDÉLYEK 90

II. SZAKASZ BEHOZATALI VÁMOK ÉS ILLETÉKEK 92

III. SZAKASZ A BEHOZATALI KONTINGENSEK KEZELÉSE 95

IV. SZAKASZ MEGHATÁROZOTT TERMÉKEKRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK 96

I. alszakasz A gabonafélék és a rizs behozatalára vonatkozó különös rendelkezések 96

II. alszakasz A cukorra vonatkozó preferenciális behozatali rendelkezések 97

III. alszakasz A kender behozatalára vonatkozó különös rendelkezések 99

IV. alszakasz A komló behozatalára vonatkozó különös rendelkezések 100

V. SZAKASZ VÉDINTÉZKEDÉSEK ÉS AKTÍV FELDOLGOZÁS 100

III. FEJEZET KIVITEL 101

I. SZAKASZ KIVITELI ENGEDÉLYEK 101

II. SZAKASZ EXPORT-VISSZATÉRÍTÉSEK 102

III. SZAKASZ A KIVITELI KONTINGENSEK KEZELÉSE A TEJ- ÉS TEJTERMÉKÁGAZATBAN 107

IV. SZAKASZ HARMADIK ORSZÁGOK ÁLTAL ALKALMAZOTT KÜLÖNLEGES BEHOZATALI ELBÁNÁS 107

V. SZAKASZ AZ ÉLŐ NÖVÉNYEKRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK 108

VI. SZAKASZ PASSZÍV FELDOLGOZÁS 108

IV. RÉSZ VERSENYSZABÁLYOK 109

I. FEJEZET A VÁLLALKOZÁSOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK 109

II. FEJEZET AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁSRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK 111

V. RÉSZ EGYES ÁGAZATOKRA VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK 113

VI. RÉSZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 116

VII. RÉSZ VÉGREHAJTÁSI, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 118

I. FEJEZET VÉGREHAJTÁSI RENDELKEZÉSEK 118

II. FEJEZET ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 119

mivel:

1. A mezőgazdasági termékek közös piacának működését és fejlődését közös agrárpolitika (a továbbiakban: KAP) létrehozásának kell kísérnie, amely magában foglalja különösen a mezőgazdasági piacoknak a közös szervezését (a továbbiakban: KPSZ), amely a Szerződés 34. cikkének megfelelően a terméktől függően különböző formában történhet.

2. A KAP bevezetése óta a Tanács 21 közös piacszervezést fogadott el minden egyes termékre vagy termékcsoportra vonatkozóan, melyek mindegyikét külön tanácsi alaprendelet szabályozza:

3. a Tanács 1968. február 27-i 234/68/EGK rendelete az élő fák és egyéb növények, hagymák, gyökerek és hasonló részek, vágott virágok és lombdíszek piaca közös szervezésének létrehozásáról[8].;

4. a Tanács 1968. június 28-i 827/68/EGK rendelete egyes, a Szerződés II. mellékletében felsorolt termékek piacának közös szervezéséről[9];

5. a Tanács 1975. október 29-i 2759/75/EGK rendelete a sertéshús piacának közös szervezéséről[10];

6. a Tanács 1975. október 29-i 2771/75/EGK rendelete a tojás piacának közös szervezéséről[11];

7. a Tanács 1975. október 29-i 2777/75/EGK rendelete a baromfihús piacának közös szervezéséről[12];

8. a Tanács 1992. június 30-i 2075/92/EGK rendelete a nyersdohány piacának közös szervezéséről[13];

9. a Tanács 1993. február 13-i 404/93/EGK rendelete a banánpiac közös szervezéséről[14];

10. a Tanács 1996. október 28-i 2200/96/EK rendelete a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről[15];

11. a Tanács 1996. október 28-i 2201/96/EK rendelete a feldolgozott gyümölcs- és -zöldségtermékek piacának közös szervezéséről[16];

12. a Tanács 1999. május 17-i 1254/1999/EK rendelete a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről[17];

13. a Tanács 1999. május 17-i 1255/1999/EK rendelete a tej- és tejtermékpiac közös szervezéséről[18];

14. a Tanács 1999. május 17-i 1493/1999/EK rendelete a borpiac közös szervezéséről[19];

15. a Tanács 2000. július 27-i 1673/2000/EK rendelete a rostlen és a rostkender piacainak közös szervezéséről[20];

16. a Tanács 2001. december 19-i 2529/2001/EK rendelete a juhhús és kecskehús piacának közös szervezéséről[21];

17. a Tanács 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK rendelete a gabonafélék piacának közös szervezéséről[22];

18. a Tanács 2003. szeptember 29-i 1785/2003/EK rendelete a rizs piacának közös szervezéséről[23];

19. a Tanács 2003. szeptember 29-i 1786/2003/EK rendelete a szárított takarmány piacának közös szervezéséről[24];

20. a Tanács 2004. április 29-i 865/2004/EK rendelete az olívaolaj és az étkezési olajbogyó piacának közös szervezéséről és a 827/68/EGK rendelet módosításáról[25];

21. a Tanács 2005. november 23-i 1947/2005/EK rendelete a vetőmagok piacának közös szervezéséről, valamint a 2358/71/EGK és a 1674/72/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről[26];

22. a Tanács 2005. november 23-i 1952/2005/EK rendelete a komló piacának közös szervezéséről és az 1696/71/EGK, az 1037/72/EGK, a 879/73/EGK és az 1981/82/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről[27];

23. a Tanács 2006. február 20-i 318/2006/EK rendelete a cukorágazat piacának közös szervezéséről[28].

24. Ezenfelül a Tanács elfogadott három, egyes termékek vonatkozásában egyedi szabályokat tartalmazó rendeletet, amelyek azonban nem hozzák létre e termékek piacának közös szervezését:

25. a Tanács 2003. április 8-i 670/2003/EK rendelete a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol piacával kapcsolatos egyedi intézkedések megállapításáról[29];

26. a Tanács 2004. április 26-i 797/2004/EK rendelete a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételeit javító intézkedésekről[30];

27. a Tanács 2006. október 5-i 1544/2006/EK rendelete a selyemhernyó-tenyésztés ösztönzésére szolgáló különleges intézkedések megállapításáról[31].

28. A fent említett rendeleteket (a továbbiakban: alaprendeletek) gyakran kíséri egy sor kiegészítő tanácsi rendelet. A legtöbb alaprendelet azonos szerkezet szerint épül fel, és számos rendelkezésük azonos. Ez igaz különösen a harmadik országokkal folytatott kereskedelem szabályai és az általános rendelkezések, de bizonyos mértékben a belső piacra vonatkozó szabályok tekintetében is. Az alaprendeletek gyakran foglalnak magukban különböző megoldásokat azonos vagy hasonló problémákra.

29. A Közösség egy ideje a KAP szabályozási környezetének egyszerűsítésére törekszik. Ennek megfelelően a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet[32] elfogadásával számos támogatási rendszert egységes támogatási rendszerbe foglaló, valamennyi közvetlen kifizetésre kiterjedő, horizontális jogszabályi keretet teremtett meg. Ezt a megközelítést ki kell terjeszteni az alaprendeletekre is. Ebben az összefüggésben az alaprendeletekben foglalt szabályokat egyetlen jogszabályi keretben kell egyesíteni és ahol lehetséges, az ágazati megközelítéseket horizontális megközelítésekkel helyettesíteni.

30. Az egyszerűsítés nem kérdőjelezheti meg az évek során a KAP keretében hozott politikai döntéseket. E rendeletnek ezért alapvetően technikai egyszerűsítést jelentő jogi aktusnak kell lennie, következésképpen nem helyezhet hatályon kívül vagy nem változtathat meg létező jogforrásokat, kivéve ha azok elavulttá, redundánssá váltak vagy természetüknél fogva nem tanácsi szinten tárgyalandók, valamint nem vezethet be új eszközöket vagy intézkedéseket sem.

31. Ennek alapján e rendelet nem foglalhatja magában a közös piacszervezések szakpolitikai felülvizsgálat tárgyát képező részeit. Ez áll fenn a gyümölcs- és zöldségfélék, a banán és a bor ágazatainak bizonyos részei tekintetében. A 404/93/EGK, a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1493/1999/EK rendeletben foglalt szabályok ezért csak akkor építhetők be ebbe a rendeletbe, ha maguk nem képezik valamely szakpolitikai reform tárgyát.

32. A fent említett megfontolások fényében az alaprendeleteket hatályon kívül kell helyezni, és helyükbe egyetlen rendeletet léptetni.

33. A gabonafélékre, a rizsre, a cukorra, a szárított takarmányra, a vetőmagokra, az olajbogyóra, a lenre és a kenderre, a banánra, a borra, a tejre és a tejtermékekre, valamint a selyemhernyókra vonatkozó közös piacszervezés az egyes termékek biológiai termelési ciklusához nagyjából igazodó gazdasági éveket határoz meg. A gyümölcs- és zöldségfélékre, valamint a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélékre vonatkozó közös piacszervezésben a Bizottság felhatalmazást kapott a gazdasági évek meghatározására, mivel e termékek termelési ciklusa nagy mértékben változó és néhány esetben nem szükséges gazdasági évet meghatározni. Az említett ágazatokban meghatározott gazdasági éveket és a Bizottság felhatalmazását arra, hogy meghatározza a gyümölcs- és zöldségfélék, valamint a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék ágazatában a gazdasági éveket, bele kell építeni e rendeletbe.

34. A piacok stabilizálása és a mezőgazdasági népesség méltányos életszínvonalának biztosítása érdekében, figyelembe véve egyrészt minden egyes ágazat eltérő igényeit, másrészt a különböző ágazatok közötti kölcsönhatásokat, a közvetlen támogatási rendszerekkel párhuzamosan kialakult a különböző ágazatok differenciált ártámogatási rendszere. Ezek az intézkedések állami intervenció, vagy a gabona, a rizs, a cukor, az olajbogyó, a marha- és borjúhús, a tej és tejtermékek, a sertéshús valamint a juh- és kecskehús ágazatának termékei után nyújtott magántárolási támogatás formájában valósulnak meg. E rendelet célkitűzéseit tekintve szükséges a múltban kialakított eszközökben előirányzott ártámogatási intézkedések fenntartása, az előző jogi helyzethez képest lényeges változtatások nélkül.

35. Az egyértelműség és átláthatóság érdekében az ezeket az intézkedéseket szabályozó előírásokat közös szerkezetbe kell foglalni, az egyes ágazatokban követett politikák fenntartása mellett. E célból helyénvaló különbséget tenni a referenciárak és az intervenciós árak között.

36. A gabonafélékre, a marha- és borjúhúsra és a tejre és tejtermékekre vonatkozó közös piacszervezések olyan rendelkezéseket tartalmaznak, melyek alapján a Tanács a Szerződés 37. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban megváltoztathatja az árak szintjét. Az árrendszerek érzékenysége miatt meg kell tartani erre a lehetőségre vonatkozó rendelkezést. Mivel azonban ez a lehetőség nem csak a fent említett ágazatokra vonatkozik, ki kell terjeszteni minden, e rendelet hatálya alá tartozó ágazatra.

37. A közösségi piaci cukorárakra vonatkozó megbízható tájékoztatás érdekében a cukor közös piacszervezésében foglalt árbejelentő rendszert, amely alapján meg kell határozni a fehércukor piaci árszintjeit, be kell építeni e rendeletbe.

38. Annak megakadályozása érdekében, hogy maga az intervenciós rendszer a gabonafélék, a rizs, a vaj és a sovány tejpor tekintetében önálló felvevőpiaccá váljon, fenn kell tartani annak elrendelésének lehetőségét, hogy csak az év bizonyos időszakaiban lehessen állami intervenciót nyitni. A marha- és borjúhús-termékek valamint a vaj tekintetében az állami intervenció megnyitásának és lezárásának a piaci ár egy bizonyos időszak alatti szintjétől kell függenie. A rizs- és a cukorágazatban fenn kell tartani az állami intervenció keretében történő felvásárlás mennyiségi korlátozását. A vaj és a sovány tejpor esetében fenn kell tartani a Bizottság arra való felhatalmazását, hogy a szokásos intervenciós felvásárlást felfüggessze, amikor az egy bizonyos mennyiséget elér, illetőleg pályázati eljárás keretében történő felvásárlással váltsa fel.

39. A gabonafélékre, a rizsre és a marha- és borjúhúsra vonatkozó közös piacszervezésekben a múltban csökkentették azt az árszintet, amelyen az állami intervenció keretében a felvásárlást végre kell hajtani (intervenciós ár), és rögzítették is a közvetlen támogatási rendszereknek ezen ágazatokban való bevezetésével egyidejűleg. Ezért szoros kapcsolat van egyfelől az e rendszerek szerinti támogatások, másfelől az intervenciós árak között. A tej és tejtermékek ágazatában a termékek intervenciós árát azzal a szándékkal rögzítették, hogy ezzel az ágazat termékeinek fogyasztására ösztönözzenek és növeljék e termékek versenyképességét. A rizs- és a cukorágazatban az árak rögzítése annak érdekében történt, hogy olyan esetekben, amikor a piaci ár egy adott gazdasági évben a következő gazdasági évre meghatározott referenciár alá zuhan, stabilizálható legyen a piac. A Tanács e szakpolitikai döntései továbbra is érvényesek.

40. Eddig a rizs- és a cukorágazatban a Tanács által meghatározott szabványos minőségű termékek árszintjeit rögzítették. Mivel e fogalom nagyon technikai jellegű, helyénvaló a szabványos minőségek meghatározásának hatáskörét a Bizottságra ruházni. E fogalom meghatározásában a Bizottságot különösen az érintett termék piaci és kereskedelmi környezete vezérli.

41. Ahogy a korábbi közös piacszervezések esetében, e rendeletben is rendelkezni kell az állami intervenció keretében felvásárolt termékek értékesítésének lehetőségéről. Ezeket az intézkedéseket oly módon kell meghozni, hogy elkerüljék a piac bármiféle zavarát, és a vásárlóknak biztosítva legyen az árukhoz való egyenlő hozzáférés és az azonos bánásmód.

42. A Közösségnek – a különböző mezőgazdasági termékek intervenciós készletei révén – megvannak a lehetséges eszközei ahhoz, hogy jelentősen hozzájáruljon a leginkább rászoruló polgárok jólétéhez. A Közösség érdekében áll, hogy tartós alapon kihasználja az ebben rejlő lehetőséget, amíg a készleteket a megfelelő intézkedések bevezetésével a szokásos szintre csökkentik. E megfontolások fényében a kijelölt szervezeteknek az intervenciós készletekből származó élelmiszerekkel a Közösség leginkább rászoruló személyei számára történő szétosztás céljából való ellátására vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló, 1987. december 10-i 3730/87/EGK tanácsi rendelet[33] rendelkezett eddig a élelmiszerek jótékonysági szervezetek általi szétosztásáról. Ezt a fontos szociális intézkedést – amely sokat jelenthet a kedvezményezetteknek – fenn kell tartani és bele kell építeni e rendelet keretébe.

43. A tejpiac kiegyensúlyozásához és a piaci árak stabilizálásához való hozzájárulás érdekében a tejre és tejtermékekre vonatkozó közös piacszervezés magántárolási támogatás nyújtásáról rendelkezett egyes vajtermékek és egyes sajttermékek tekintetében. Ezenfelül a Bizottság felhatalmazást kapott arra, hogy határozzon bizonyos egyéb sajttermékek, valamint a fehér cukor, egyes olívaolajak és marha- és borjúhús termékek, a sovány tejpor, a sertéshús és juh- és kecskehús magántárolásának támogatásáról. E rendelet célját szem előtt tartva ezeket az intézkedéseket fenn kell tartani és bele kell foglalni a rendeletbe.

44. A marha- és borjúhús, a sertéshús és a juh- és kecskehús ágazata vonatkozásában az alaprendeletek létrehozták a hasított testek közösségi osztályozási rendszereit. Ezek a rendszerek alapvető fontosságúak az árak nyilvántartása és az intervenciós intézkedések alkalmazása céjából a marha- és borjúhús, valamint a sertéshús ágazatában. Sőt, a piac átláthatóságának fokozására irányuló célkitűzéshez is hozzájárulnak. A hasított testek osztályozásának ilyen rendszereit fenn kell tartani. Főként technikai jellegük miatt azonban helyénvalónak tűnik kellően felhatalmazni a Bizottságot, hogy a meglévő rendszerek alapjául szolgáló kritériumok alapján elfogadhassa a vonatkozó szabályokat.

45. A szabad forgalomnak az állatbetegségek terjedése elleni küzdelmet célzó intézkedések alkalmazásából eredő korlátozásai nehézségeket okozhatnak egy vagy több tagállamban egyes termékek piacán. A tapasztalatok szerint a közegészségügyi vagy állat-egészségügyi kockázatok miatti fogyasztói bizalomvesztéssel olyan súlyos piaci zavarok hozhatók összefüggésbe, mint a fogyasztás vagy az árak jelentős csökkenése.

46. A marha- és borjúhúsra, a tejre és tejtermékekre, a sertéshúsra, a tojásra és a baromfira vonatkozó közös piacszervezésekben az ilyen helyzetek orvoslására előírt kivételes piactámogató intézkedéseket ezért bele kell foglalni e rendeletbe, az eddigi feltételek mellett. A kivételes piactámogató intézkedéseket a Bizottságnak kell meghoznia, és azoknak közvetlenül kell kapcsolódniuk a betegségek terjedése elleni küzdelem érdekében elfogadott egészségvédelmi és állat-egészségügyi intézkedésekhez, vagy közvetlenül következniük kell belőlük. Az intézkedéseket a tagállamok kérésére kell meghozni, az éintett piacok súlyos zavarainak elkerülése érdekében.

47. Meg kell tartani e rendeletben a Bizottság lehetőségét arra, hogy – a gabonafélékre és a rizsre vonatkozó közös piacszervezésekben előírtak szerinti - különleges intervenciós intézkedéseket hozzon, ha erre szükség van ahhoz, hogy a gabonaágazatban hatékonyan lépjenek fel a piaci zavar veszélye ellen, hogy a Közösség egyes régióiban megakadályozzák az állami intervenció nagyarányú alkalmazását a rizságazatban, vagy hogy pótolják a hántolatlan rizs természeti katasztrófák következtében jelentkező hiányait.

48. A közösségi cukorrépa-termelők és nádcukor-termelők megfelelő életszínvonalának biztosítása érdekében minimális árat indokolt meghatározni az olyan cukorrépa vonatkozásában, amely megfelel az e célból meghatározandó szabványos minőségnek. A kvóta-cukorrépa szabványos minőségét eddig a 318/2006/EK rendelet I. melléklete határozta meg. E rendelkezések erősen technikai jellege miatt helyénvalóbb e kérdésekkel bizottsági szinten foglalkozni.

49. Különleges eszközökre van szükség a cukorgyártó vállalkozások és a cukorrépa-termelők jogai és kötelezettségei közötti tisztességes egyensúly biztosításához. Ezért indokolt átemelni e rendeletbe a cukorrépa-felvásárlók és a cukorrépa-eladók közötti szerződéses viszonyok szabályozására vonatkozó azon állandó rendelkezéseket, amelyek eddig a cukor közös piacszervezésében szerepeltek. A részleteket eddig a cukor közös piacszervezésében a 318/2006/EK rendelet II. melléklete tartalmazta. E rendelkezések erősen technikai jellege miatt helyénvalóbb e kérdésekkel bizottsági szinten foglalkozni.

50. A természeti, gazdasági és technikai körülmények sokfélesége a cukorrépa tekintetében megnehezíti a Közösség egészére vonatkozó egységes felvásárlási feltételek előírását. Már léteznek szakmán belüli megállapodások a cukorrépa-termelők szervezetei és a cukorgyártó vállalkozások között. A keretrendelkezéseknek ezért csak azokat a minimális garanciákat kell megállapítaniuk, amelyeket a cukorpiac zavartalan működésének biztosításához mind a cukorrépa-termelők, mind a cukoripar szükségesnek tartanak, és lehetővé kell tenni, hogy bizonyos szabályoktól szakmán belüli megállapodás keretében el lehessen térni.

51. Termelési díjat kell alkalmazni, amely hozzájárul a cukorágazat piacának közös szervezése keretében felmerülő kiadások finanszírozásához.

52. Ahhoz, hogy a cukorpiacok szerkezeti egyensúlyát a referenciaárhoz közeli árszinten lehessen tartani, lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy döntsön arról, hogy cukrot von ki a piacról addig, amíg a piac egyensúlya helyre nem áll.

53. Az élő növények, a marha- és borjús, a sertéshús, a juh- és kecskehús, a tojás és a baromfi közös piacszervezései rendelkeznek olyan intézkedések elfogadásának a lehetőségéről, amelyek elősegítik a kínálat hozzáigazítását a piaci követelményekhez. Az ilyen intézkedések hozzájárulhatnak a piacok stabilizálásához és a mezőgazdasági népesség méltányos életszínvonalának biztosításához. E rendelet célkitűzéseire figyelemmel fenn kell tartani ezt a lehetőséget. Az említett rendelkezések szerint a Tanács elfogadhatja az ilyen intézkedésekre vonatkozó általános szabályokat, a Szerződés 37. cikkében meghatározott eljárással összhangban. Az ezen intézkedések által követendő célok egyértelműen körül vannak határolva, ami egyúttal behatárolja az elfogadható intézkedések jellegét is. Ezért nincs szükség arra, hogy a Tanács kiegészítő általános szabályokat fogadjon el, és erről nem is kell a továbbiakban rendelkezni.

54. A termelési mennyiségnek a cukor és a tej és tejtermékek ágazatában bevezetett korlátozása, amelyet a 318/2006/EK rendelet és a tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK tanácsi rendelet[34] határoz meg, sok éve alapvető piacpolitikai eszköz. Továbbra is fennállnak azok az okok, amelyek ahhoz vezettek, hogy a Közösség mindkét ágazatban termelésikvóta-rendszereket fogadjon el. Míg a cukorkvóta-rendszer a 318/2006/EK rendelet[35] közvetlen részét képezte, a tejágazat megfelelő rendszerét eddig egy különálló jogi aktus, a 1788/2003/EK rendelet szabályozta. A rendszerek alapvető fontosságát és e rendelet célkitűzéseit tekintve indokolt a vonatkozó rendelkezéseket beépíteni ebbe a rendeletbe, a rendszereknek és működési módjuknak a korábbi jogi helyzethez viszonyított lényegi változtatása nélkül.

55. Az e rendeletben szereplő cukorkvóta-rendszernek ezért tükröznie kell a 318/2006/EK rendeletben mehatározott szabályozást, és különösen fenn kell tartania a kvóták jogi státuszát annyiban, amennyiben – a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint – a kvótarendszer a cukorágazat olyan piacszabályozó mechanizmusának minősül, amely közérdekű célok elérésének biztosítására irányul.

56. E rendeletnek ezért fel kell hatalmaznia a Bizottságot arra, hogy a Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer megállapításáról szóló 2006. február 20-i 320/2006/EK tanácsi rendelet[36] által létrehozott szerkezetátalakítási alap 2010-es megszűnése után a kvótákat fenntartható szinten igazítsa ki.

57. Mivel szükség van bizonyos nemzeti rugalmasságra a feldolgozóipar, valamint a cukorrépa- és cukornád-termelés szerkezeti kiigazításával kapcsolatban abban az időszakban, amikor a kvóták alkalmazandók, meg kell engedni, hogy a tagállamok bizonyos korlátok között változtassák a vállalkozások kvótáit, miközben nem korlátozzák a szerkezetátalakítási alap eszközként való működését.

58. Annak érdekében, hogy a többletcukor ne torzíthassa a piacot, lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság bizonyos kritériumok alapján rendelkezzen a többletcukor, az izoglükóz vagy az inulinszirup átviteléről, amely így a következő gazdasági év kvótatermelésének részeként kezelendő. Ezenfelül, ha bizonyos mennyiségek nem felelnek meg az alkalmazandó feltételeknek, a többletre illetéket kell kivetni, amely az ilyen, piaci helyzetet fenyegető mennyiségek felhalmozása ellen hat.

59. E rendelet céljával összhangban a tejkvóta szerkezetét össze kell hangolni a cukorkvóta rendelkezéseiben foglalt szerkezettel. Ennek megfelelően a tejágazat szabályainak kiindulási pontja többé nem a nemzeti referenciamennyiség túllépése esetén felmerülő kiegészítőilleték-fizetési kötelezettség lesz, hanem olyan nemzeti kvóták meghatározása, melyek túllépése többletilleték beszedésére ad alkalmat.

60. A lényeget illetően a tejkvóta-rendszert az 1788/2003/EK rendelet szerint kell alakítani. Fenn kell tartani különösen a szállítások és a közvetlen eladások közti különbségtételt, és a rendszert az egyedi reprezentatív zsírtartalmak és a nemzeti referencia-zsírtartalmak alapján kell alkalmazni. A mezőgazdasági termelők számára bizonyos körülmények között engedélyezni kell egyéni kvótájuk ideiglenes átruházását. Bár fenn kell tartani az elvet, hogy amikor egy gazdaságot eladnak, bérbe adnak vagy örökléssel átruháznak, az adott földterülettel együtt a megfelelő kvótát is át kell ruházni a vevőre, bérlőre vagy örökösre, a tejtermelés szerkezeti átalakításának folytatása és a környezet javítása érdekében néhány kivételt kell tenni azon elv alkalmazásában, hogy a referenciamennyiségek gazdaságokhoz kötődnek. A referenciamennyiségek különböző típusú átruházásával összhangban és objektív kritériumok alkalmazásával a tagállamokat fel kell hatalmazni arra, hogy az átruházott mennyiségek egy részét a nemzeti tartalékban helyezzék el.

61. A többletilletéket úgy kell megállapítani, hogy visszatartó erejű legyen, és azt a nemzeti referenciamennyiség meghaladásakor a tagállamoknak haladéktalanul be kelljen fizetniük. Ezután a tagállamnak a fizetés terhét fel kell osztania azon termelők között, amelyek hozzájárultak a túltermeléshez. E termelők pedig a tagállam előtt – azon egyszerű tény alapján, hogy túllépték a rendelkezésükre álló mennyiséget – felelősek az esedékes illetékből rájuk eső hozzájárulás megfizetéséért. A tagállamok a nemzeti referenciamennyiségeik túllépésének megfelelő illetéket egy 1%-os átalányösszeg visszatartásával fizetik be az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapba (EMGA); a visszatartott összeg arra szolgál, hogy számításba vegyék az egyes termelők esetleges csődeseteit vagy végleges képtelenségét arra, hogy megfizessék az esedékes illetékből rájuk eső hozzájárulást.

62. A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet[37] 34. cikke (1) bekezdésének b) pontja a kiegészítő illeték tejágazatbeli alkalmazásából eredő bevételeket „célhoz kötött bevételeknek” minősíti, amelyeket a közösségi költségvetésbe kell befizetni, és újrafelhasználás esetén kizárólag az EMGA vagy az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) keretében felmerülő kiadásokra lehet felhasználni. Az 1788/2003/EK rendelet 22. cikke - amely szerint az illetékjövedelmek a mezőgazdasági piac stabilizálását szolgáló beavatkozásnak minősülnek és a tejágazat kiadásainak finanszírozására használandók fel - ezért elavulttá vált és nem került át ebbe a rendeletbe.

63. A különböző közös piacszervezések különféle támogatási rendszereket írnak elő.

64. A szárított takarmányra és a lenre és a kenderre vonatkozó közös piacszervezések ezen ágazatokban feldolgozási támogatást vezettek be annak eszközéül, hogy az érintett ágazatok tekintetében szabályozzák a belső piacot.

65. Tekintettel a gabona- és burgonyakeményítő különleges piaci helyzetére, a gabonafélékre vonatkozó közös piacszervezés olyan rendelkezéseket tartalmazott, amelyek szükség esetén termelési visszatérítés nyújtását tették lehetővé. A termelési visszatérítés olyan jellegű, amelynek révén az érintett ágazat által felhasznált alaptermékek a közös árak alkalmazásából származó árnál alacsonyabb áron állnak az adott ágazat rendelkezésre. A cukorra vonatkozó közös piacszervezés lehetőséget teremtett termelési visszatérítés nyújtására olyan esetekben, amikor az ipari, vegyipari vagy gyógyszeripari termékek gyártására tekintettel felmerül az igény egyes cukortermékek hozzáférhetővé tételét célzó intézkedések meghozatalára.

66. A közvetlen támogatásból – az 1782/2003/EK rendelet 110i. cikkének (4) bekezdésével összhangban – a tagállamok által visszatartható bizonyos százaléknak megfelelő közösségi finanszírozás szükséges ahhoz, hogy ösztönözzék a piaci szereplők elismert szervezeteit az olívaolaj és az étkezési olajbogyó termelési minőségének javítását célzó munkaprogramok létrehozására. Ebben az összefüggésben az olívaolajra és az étkezési olajbogyóra vonatkozó közös piacszervezés a szóban forgó munkaprogramok keretében vállalt tevékenységekhez kapcsolódó prioritásokkal összhangban elosztandó közösségi támogatásról rendelkezik.

67. A tejpiac kiegyensúlyozásához való hozzájárulás, valamint a tej és tejtermékek piaci árainak stabilizálása érdekében a tejtermékek értékesítési lehetőségét növelő intézkedésekre van szükség. A tejre és tejtermékekre vonatkozó közös piacszervezés ezért az egyedi felhasználásokra és rendeltetésekre figyelemmel bizonyos tejtermékek forgalmazására vonatkozó támogatás odaítéléséről rendelkezett. Ezenfelül az említett közös piacszervezés arról rendelkezett, hogy a fiatalok tejfogyasztásának ösztönzése céljából a Közösség fedezze az iskolai tanulók számára történő tejjuttatás támogatása során felmerült költségek egy részét.

68. A dohányágazat támogatási programjaiból történő levonásokkal finanszírozott Közösségi Dohányalap a 2075/92/EGK rendelet alapján jött létre az ágazatot érintő különféle intézkedések végrehajtása céljából. A 2007-es év lesz az utolsó, amikor az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 10c. fejezetében foglalt támogatási programból történő levonások a Közösségi Dohányalap rendelkezésére állnak. Bár az alap finanszírozása e rendelet hatálybalépése előtt lejár, a 2075/92/EGK rendelet 13. cikkének rendelkezéseit mindenképp fenn kell tartani a Közösségi Dohányalap által finanszírozható többéves programok jogalapjaként.

69. A méhészetet, mint mezőgazdasági ágazatot a termelési feltételek és a hozamok változatossága, valamint a gazdasági szereplők területi széttagoltsága és sokfélesége jellemzi, mind a termelési, mind a forgalmazási szakaszban. Ezen túlmenően, figyelembe véve a varroatózisnak az utóbbi években több tagállamot is sújtó terjedését, továbbá azokat a problémákat, amelyeket ez a betegség okoz a méztermelésben, továbbra is közösségi szintű cselekvésre van szükség, mivel a varroatózis nem számolható fel teljesen, és kezelésének engedélyezett termékekkel kell történnie. A fenti körülmények ismeretében, továbbá a méhészeti termékek közösségi termelésének és forgalmazásának javítása érdekében, olyan hároméves nemzeti programokat kell kidolgozni, amelyek magukban foglalják a technikai segítségnyújtást, a varroatózis elleni védekező intézkedéseket, a vándorméhészet ésszerűsítését, a Közösségen belül található kaptárak állománypótlásának irányítását, valamint a méhészettel és méhészeti termékekkel foglalkozó kutatási programokban való együttműködést, a méhészeti termékek termelésének és forgalmazásának általános feltételei javításának céljából. Ezeket a nemzeti programokat részben a Közösség finanszírozza.

70. Az 1544/2006/EK rendelet az összes nemzeti selyemhernyó-támogatás helyébe egy közösségi selyemhernyó-tenyésztési támogatást léptetett, amely a felhasznált, selyemhernyó-petéket tartalmazó dobozok után fizetendő átalányösszeg formájában valósul meg.

71. Mivel a fenti programok bevezetéséhez vezető szakpolitikai megfontolások még mindig fennállnak, ezeket a támogatási programokat mind bele kell építeni e rendeletbe.

72. A mezőgazdasági termékek forgalmazására vonatkozó előírások alkalmazása hozzájárulhat a termelés és a forgalmazás gazdasági feltételeinek valamint a termékek minőségének javulásához. Az ilyen előírások alkalmazása ezért a termelők, a keresedők és a fogyasztók érdekeit is szolgálja. Ennek megfelelően a banánra, az olajbogyóra, az élő növényekre, a tojásra és a baromfira vonatkozó közös piacszervezések keretében olyan forgalmazási előírások léptek életbe, amelyek különösen a minőséghez, az osztályozáshoz, a tömeghez, a méretezéshez, a csomagoláshoz, a göngyöleghez, a tároláshoz, a szállításhoz, a kiszereléshez és a címkézéshez kapcsolódnak. Helyénvaló e megközelítés fenntartása ebben a rendeletben.

73. Az olívaolajra és az étkezési olajbogyóra, valamint a banánra vonatkozó közös piacszervezések keretében eddig a Bizottságot hatalmazták fel a forgalmazási előírásokat érintő rendelkezések elfogadására. Mivel az előírások erősen technikai jellegűek, és mivel folyamatos hatékonyságnövelésre és a fejlődő kereskedelmi gyakorlathoz való hozzáigazításra szorulnak, helyénvalónak tűnik e megközelítés kiterjesztése a többi érintett ágazatra, meghatározva azokat a kritériumokat, amelyeket a Bizottságnak figyelembe kell vennie a vonatkozó szabályok kialakításakor. Ezenkívül a fogyasztóknak kínált termékek minősége és eredetisége vonatkozásában a visszaélések és a hozzájuk esetleg kapcsolódó súlyos piaci zavarok elkerülése érdekében szükség lehet különleges intézkedések, különösen naprakész elemzési módszerek és az érintett előírások jellemzőinek meghatározását szolgáló egyéb intézkedések elfogadására.

74. Több jogforrás is létezik, amely a tej, tejtermékek és egyéb zsírok forgalmazásának és megjelölésének szabályozását szolgálja. Ezek célja egyrészt a tej és a tejtermékek piaci pozíciójának javítása, másrészt a tejből és a nem tejből származó kenhető zsírok közti tisztességes verseny biztosítása; mindkét cél a termelők és a fogyasztók javát is szolgálja. A tej és tejtermékek forgalmazása során használt megnevezések védelméről szóló, 1987. július 2-i 1898/87/EGK tanácsi rendeletben[38] foglalt szabályok célja a fogyasztók védelme és a tejtermékek és más versengő termékek közötti valódi versenyfeltételek létrehozása a termékmegnevezés, a címkézés és a reklámozás terén. A tej- és tejtermékpiac közös szervezésének a fogyasztói tejre vonatkozó kiegészítő szabályairól szóló, 1997. december 18-i 2597/97/EK tanácsi rendelet[39] szabályokat állapít meg, melyek célja a fogyasztói tej kiváló minőségének és a fogyasztói igényeket és kívánságokat kielégítő termékeknek a garantálása, így stabilizálva az érintett piacot és kiváló minőségű fogyasztói tejet biztosítva a fogyasztók számára. A kenhető zsírokra vonatkozó előírások megállapításáról szóló, 1994. december 5-i 2991/94/EK tanácsi rendelet[40] megállapítja az érintett tejtermékek és nem tejből készült termékek forgalmazási előírásait a termékek megjelölésére vonatkozó szabályokkal párosuló pontos és áttekinthető osztályozással együtt. E rendelet céljaival összhangban az említett szabályokat változtatás nélkül meg kell tartani.

75. Ahogyan az a komlóra vonatkozó közös piacszervezésben eddig is történt, indokolt továbbra is közösségi szintű minőségpolitikát folytatni, azaz tanúsítással kapcsolatos rendelkezéseket alkalmazni, emellett pedig jogszabályba iktatni az olyan termékek értékesítésének tilalmát, amelyek nem kaptak tanúsítványt vagy – importált termékek esetében – nem rendelkeznek annak megfelelő minőségi jellemzőkkel.

76. Az olívaolaj megjelölései és meghatározásai, illetve az elnevezés meghatározó tényezők a piaci szerkezet szempontjából, mivel a minőségi előírások alapját képezik, és megfelelő információt biztosítanak a termékről a fogyasztóknak.

77. A fent említett támogatási programok egyike, amely hozzájárul a tej és tejtermékek piacának kiegyensúlyozásához és az ágazat piaci árainak stabilizálásához, az eddig az 1255/1999/EK rendelet 12. cikkében foglalt, a sovány tejpor kazeiné és kazeinátokká való feldolgozására vonatkozó támogatási program. A tej- és tejtermékpiac közös szervezésének a sajtra vonatkozó kiegészítő általános szabályairól szóló, 1990. július 24-i 2204/90/EGK tanácsi rendelet[41] a kazein és a kazeinátok sajtgyártás során történő felhasználását érintő szabályokat vezetett be az említett támogatási rendszerből esetlegesen eredő káros hatások megakadályozása érdekében, figyelembe véve a sajt kazeinnel és kazeinátokkal való helyettesítési műveletekkel szembeni érzékenységét, a piac stabilizálásának szándékával. Ezeket a szabályokat át kell venni ebbe a rendeletbe.

78. Az egyes mezőgazdasági nyersanyagok etil-alkohollá történő feldolgozása szoros kapcsolatban áll az említett nyersanyagok gazdaságával. Nagy mértékben hozzájárulhat e nyersanyagok értékének növekedéséhez, s a Közösség egyes régióinak gazdaságára nézve különös jelentőséggel bírhat, illetve az érintett nyersanyagok termelőinek jelentős jövedelemforrása lehet. Továbbá hozzájárulhat a nem megfelelő minőségű termékek vagy az egyes ágazatokban átmeneti nehézségekkel fenyegető időszakos túlkínálat felhasználásához.

79. A komló-, az olajbogyó-, a dohány- és a selyemhernyó-ágazatban egyes szakpolitikai eszközöket az erőfeszítések különböző típusú szervezetekre való koncentrálásával hajtanak végre, különösen azért, hogy együttes fellépéssel stabilizálják az érintett termékek piacát, valamint fejlesszék és garantálják azok minőségét. A szervezetek ezen rendszerét eddig szabályozó előírások olyan szervezeteken alapulnak, amelyeket elismernek a tagállamok, vagy bizonyos feltételek mellett a Bizottság, a Bizottság által elfogadandó rendelkezésekkel összhangban. Ezt a rendszert fenn kell tartani és az eddig érvényben lévő rendelkezéseket össze kell hangolni.

80. Azon ágazati szervezetek egyes tevékenységeinek támogatására, amelyek a dohány piacának közös szervezésére vonatkozó jelenlegi szabályok fényében különös érdeklődésre tarthatnak számot, rendelkezni kell arról, hogy azokat a szabályokat, amelyeket egy ágazati szervezet a tagjaira nézve elfogad, bizonyos feltételek mellett kiterjesszék valamennyi nem tag termelőre és csoportra is egy vagy több régióban. Ugyanez érvényes az elismert ágazati szervezetek egyéb tevékenységei tekintetében, amelyek általános gazdasági vagy technikai jelentőséggel bírnak a dohányágazat számára, és ezért hasznosak a kérdéses szakmában dolgozó valamennyi személynek. Szoros együttműködésre van szükség a tagállamok és a Bizottság között. A Bizottságnak állandó ellenőrzési jogosultsággal is rendelkeznie kell különösen az ilyen szervezetek által elfogadott megállapodásokat és összehangolt magatartásokat illetően.

81. A Közösség egységes piacának létrehozása magában foglalja a Közösség külső határain alkalmazandó kereskedelmi rendszer bevezetését. Ennek a kereskedelmi rendszernek tartalmaznia kell behozatali vámokat és export-visszatérítéseket, valamint – elvben – stabilizálnia kell a közösségi piacot. A kereskedelmi rendszernek a többoldalú kereskedelmi tárgyalások Uruguay-i Fordulója keretében elfogadott kötelezettségvállalásokon kell alapulnia.

82. A gabonafélék, a rizs, a cukor, a vetőmagok, az olajbogyó, a len és a kender, a marha- és borjúhús, a tej és tejtermékek, a sertéshús, a juh- és kecskehús, a tojás, a baromfihús, az élő növények és az etilalkohol ágazatában a közös piacszervezések keretében a mezőgazdasági termékek harmadik országokkal folytatott kereskedelme volumenének megfigyelése eddig behozatal és kivitel esetén is vagy kötelező engedélyrendszerek vagy olyan rendszerek alapján történt, amelyekben a Bizottság felhatalmazással rendelkezett engedélyre vonatkozó követelmények bevezetésére.

83. A kereskedelmi forgalom megfigyelése elsősorban irányítás kérdése, melyet rugalmasan kell kezelni. Ennek alapján és azon közös piacszervezésekben szerzett tapasztalatok fényében, amelyeknél már a Bizottságra ruházták az engedélyek kezelését, helyénvalónak tűnik e megközelítés kiterjesztése az összes, behozatali és kiviteli engedélyt alkalmazó ágazatra. Az engedélyekre vonatkozó követelmények bevezetéséről szóló döntést a Bizottság hozza meg, figyelembe véve a behozatali engedélyek szükségességét az érintett piacok irányításához, és különösen a kérdéses termékek behozatalának megfigyeléséhez.

84. A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) megállapodásainak hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékekre vonatkozó vámok nagy része a közös vámtarifában van megállapítva. Azonban a gabona- és a rizságazat néhány terméke esetében a kiegészítő mechanizmusok bevezetése szükségessé teszi az eltérések elfogadásának lehetőségéről történő rendelkezést.

85. Azoknak a káros hatásoknak a megelőzése, illetve ellensúlyozása végett, amelyek a közösségi piacot bizonyos mezőgazdasági termékek behozatala miatt érhetik, az ilyen termékek behozatalát - amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek - kiegészítő vám megfizetéséhez kell kötni.

86. Indokolt a Bizottságot bizonyos feltételekkel felhatalmazni arra, hogy a Szerződésnek megfelelően megkötött nemzetközi megállapodásokból vagy a Tanács egyéb jogi aktusából fakadó vámkontingenseket megnyissa és kezelje.

87. A gabonafélék, rizs és tört rizs keverékére vonatkozó importlefölözésekről szóló, 1975. október 29-i 2729/75/EGK tanácsi rendelet[42] célja a gabonafélék, a rizs és tört rizs keverékének importja esetében a vámrendszer megfelelő működésének biztosítása. Ezeket a szabályokat bele kell foglalni e rendeletbe.

88. A Közösség harmadik országokkal számos, kedvezményes piacra jutásról szóló megállapodást kötött, amelyek alapján azok az országok kedvező feltételek mellett exportálhatnak nádcukrot a Közösségbe. Ezért fel kell mérni a finomítók cukor iránti szükségletét, és bizonyos körülmények között a behozatali engedélyeket azon, jelentős mennyiségű importált nádcukrot feldolgozó szakosodott felhasználók számára kell fenntartani, amelyek kizárólag cukorfinomítással foglalkozó közösségi üzemeknek minősülnek.

89. Annak megakadályozására, hogy a tiltott termények megzavarják a rost előállítására szolgáló kender piacának közös szervezését, elő kell írni a kender és a kendermag behozatalának ellenőrzését, biztosítandó, hogy ezek a termékek bizonyos garanciákat nyújtsanak a tetrahidro-kannabinol-tartalmat illetően. Ezenkívül a nem vetés céljára szolgáló kendermag behozatalát ellenőrzési rendszernek kell alávetni, amely rendelkezik az érintett importőrök tevékenységének engedélyezésére szolgáló rendszerről.

90. A komlóágazat termékei tekintetében a Közösség egész területére kiterjedő minőségpolitikát kell folytatni. Behozott termékek esetében rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy csak a megfelelő minimális minőségi jellemzőkkel rendelkező termékek behozatalára kerüljön sor.

91. A vámrendszer lehetővé teszi az összes egyéb védintézkedés felszámolását a Közösség külső határain. A belső piaci és vámmechanizmus rendkívüli körülmények között elégtelennek bizonyulhat. Ilyen esetben, hogy a közösségi piac ne maradjon védtelen az esetlegesen kialakuló zavarokkal szemben, a Közösségnek képesnek kell lennie arra, hogy minden szükséges intézkedést haladéktalanul megtegyen. Az ilyen intézkedéseknek összhangban kell lenniük a Közösség nemzetközi kötelezettségeivel.

92. A közös piacszervezések megfelelő működésének biztosítására, és különösen a piaci zavarok elkerülésére a közös piacszervezések számos termék esetében hagyományosan rendelkezhetnek az aktív vagy passzív feldolgozási eljárás alkalmazásának megtiltásáról. Ezt a lehetőséget fenn kell tartani. Ezenfelül a tapasztalatok szerint ahhoz, hogy ez a piacirányítási eszköz elérje a célját, általában nagyobb késedelem nélkül kell alkalmazni. Egyes ágazatokban a Bizottság ezért rendelkezik a szükséges hatáskörökkel. Helyénvaló ezt a megközelítést kiterjeszteni a többi érintett ágazatra.

93. A harmadik országokba irányuló kivitel után járó – a Közösségen belüli árak és a világpiaci árak közötti különbségen alapuló és a Közösségnek a WTO-ban tett kötelezettségvállalásai által meghatározott korlátokon belüli – visszatérítések odaítélésére vonatkozó rendelkezéseknek arra kell szolgálniuk, hogy megőrizzék a Közösség részvételét az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek nemzetközi kereskedelmében. A támogatott kivitelnek értékbeli és mennyiségi korlátok között kell maradnia.

94. Az érték tekintetében szabott határok betartását akkor kell biztosítani, amikor az export-visszatérítéseket meghatározzák, a kifizetéseknek az EMGA-ra vonatkozó szabályok szerinti ellenőrzése révén. Az ellenőrzés az export-visszatérítések kötelező előzetes rögzítése segítségével megkönnyíthető, miközben a differenciált visszatérítések esetében lehetőség van egy földrajzi területen belül – amelyre egy egységes export-visszatérítési mérték vonatkozik – a meghatározott rendeltetési hely megváltoztatására. A rendeltetési hely megváltoztatása esetén a tényleges rendeltetési helyre alkalmazandó export-visszatérítést kell megfizetni, amelynek felső határa a rendeltetési helyre alkalmazandó, előzetesen rögzített összeg lesz.

95. A mennyiségi korlátoknak való megfelelést megbízható és hatékony ellenőrző rendszernek kell biztosítania. E célból az export-visszatérítések odaítélését kiviteli engedélyhez kell kötni. Az export-visszatérítéseket a rendelkezésre álló felső korlát mértékéig, az érintett termék adott helyzetének függvényében kell odaítélni. E szabály alól kivételt tenni csak a Szerződés I. mellékletében nem szereplő olyan feldolgozott termékek esetében indokolt, amelyekre nem vonatkoznak volumenbeli korlátok. Rendelkezni kell arról, hogy el lehessen térni az irányítási szabályok szigorú betartásától abban az esetben, ha az export-visszatérítésben részesülő kivitel várhatóan nem lépi túl a megállapított mennyiséget.

96. Élő szarvasmarhafélék kivitele esetében rendelkezni kell arról, hogy az export-visszatérítés odaítélése és kifizetése az állatjólétre, és különösen az állatok szállítás alatti védelmére a közösségi jogban előírt rendelkezések betartásához van kötve.

97. A mezőgazdasági termékek egyes esetekben harmadik országokban megkülönböztetett behozatali elbánásban részesíthetők, ha megfelelnek bizonyos előírásoknak és/vagy árfeltételeknek. Az importáló harmadik ország hatóságai és a Közösség között közigazgatási együttműködésre van szükség az adott rendszer megfelelő alkalmazásának biztosítására. E célból a termékeket a Közösség területén kibocsátott igazolásnak kell kísérnie.

98. A virághagymák harmadik országokba történő kivitele számottevő gazdasági jelentőséggel bír a Közösség számára. E kivitelek folytatása és fejlesztése az árak stabilizálásával biztosítható e kereskedelmen belül. Ezért elő kell írni a szóban forgó termékek export minimálárát.

99. A Szerződés 36. cikkével összhangban a Szerződés versenyszabályokra vonatkozó fejezetének rendelkezései a Tanács által a 37. cikk (2) és (3) bekezdése keretében, és az ott megállapított eljárással összhangban meghatározott mértékig alkalmazandók a mezőgazdasági termékek előállítására és kereskedelmére. A különféle közös piacszervezésekben az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseket nagyrészt alkalmazandónak minősítették. Különösen a Szerződés vállalkozásokra vonatkozó szabályainak alkalmazását részletezte tovább az egyes versenyszabályok mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére történő alkalmazásáról szóló, 2006. július 24-i 1184/2006/EK tanácsi rendelet[43]. Az egyetlen átfogó piacpolitikai szabálykészlet megteremtésének céljával összhangban helyénvaló az érintett rendelkezések felvétele ebbe a rendeletbe.

100. A Szerződés 81. cikkében említett megállapodásra, döntésre és összehangolt magatartásra, valamint az erőfölénnyel való visszaélésre vonatkozó versenyszabályokat alkalmazni kell a mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére is olyan mértékben, hogy azok alkalmazása ne akadályozza a nemzeti agrárpiaci rendtartás működését, és ne veszélyeztesse a közös agrárpolitika célkitűzéseinek elérését.

101. Különös tekintettel kell lenni a termelői szervezetekre, melyek célja különösen az együttes mezőgazdasági termelés vagy kereskedelem, illetve az együttes létesítmény-használat, amennyiben az ilyen együttes fellépés nem zárja ki a verseny lehetőségét vagy nem veszélyezteti a Szerződés 33. cikke célkitűzéseinek elérését.

102. A KAP kialakításának veszélyeztetését elkerülendő, valamint a jogbiztonság és az érintett vállalkozások megkülönböztetéstől mentes kezelésének biztosítása érdekében a Bizottság - a Bíróság általi felülvizsgálatra is figyelemmel - kizárólagos hatáskörrel rendelkezik annak meghatározására, hogy a Szerződés 81. cikkében említett megállapodások, döntések és összehangolt magatartások összeegyeztethetők-e a KAP céljaival.

103. A közös árakon alapuló egységes piac megfelelő működését veszélyeztetné a nemzeti támogatások odaítélése. Ezért az e rendelet alá tartozó termékekre általános szabályként a Szerződésnek az állami támogatásra vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni. Bizonyos esetekben kivételt lehet tenni. Ha ilyen kivételek alkalmazandók, a Bizottságnak képesnek kell lennie a meglévő, az új vagy a javasolt nemzeti támogatások jegyzékének összeállítására, hogy megfelelő észrevételeket tudjon tenni a tagállamok felé és alkalmas intézkedéseket tudjon javasolni számukra.

104. Csatlakozásuk óta Finnország és Svédország a rénszarvas és rénszarvasból készült termékek termelésének és értékesítésének egyedi gazdasági helyzete miatt támogatást nyújthat e tekintetben. A Bizottság engedélye alapján továbbá Finnország támogatást nyújthat meghatározott mennyiségű vetőmagra, illetve meghatározott mennyiségű gabonavetőmagra, amelyet a sajátos éghajlati viszonyaira tekintettel kizárólag ebben az országban termelnek. Ezeket a kivételeket fenn kell tartani.

105. Azokban a tagállamokban, ahol jelentősen csökken a cukorkvóta, a cukorrépa-termelők különösen súlyos alkalmazkodási nehézségekkel fognak szembesülni. Ilyen esetekben a cukorrépa-termelőknek nyújtott átmeneti közösségi támogatás [az 1782/2003/EK rendelet IV. címének 10f. fejezete szerint] nem lesz elegendő a cukorrépa-termelők nehézségeinek teljes megoldásához. Ezért indokolt megengedni, hogy a kvótájukat több mint 50 %-kal csökkentő tagállamok az átmeneti közösségi támogatás alkalmazási időszakában állami támogatást nyújtsanak a cukorrépa-termelőknek. Annak elkerülésére, hogy az állami támogatást nyújtó tagállamok a cukorrépa-termelők szükségleteit meghaladó mértékben nyújtsanak támogatásokat, az érintett állami támogatás teljes összegét a Bizottságnak kell jóváhagynia, Olaszország kivételével, ahol a legtermelékenyebb cukorrépa-termelőknek a reform utáni piaci feltételekhez való alkalmazkodáshoz szükséges maximális igénye tonnánként 11 EUR-ra becsülhető a megtermelt cukorrépa után. Ezen túlmenően, az Olaszországban várhatóan felmerülő különleges problémák miatt rendelkezni kell olyan intézkedésekről, amelyek lehetővé teszik a cukorrépa-termelők számára az odaítélt állami támogatás közvetlen vagy közvetett igénybevételét.

106. Finnországban a cukorrépa-termesztés különleges földrajzi és éghajlati feltételek mellett történik, ami a cukorreform általános hatásain túl hátrányosan befolyásolja a termesztést. Ezért olyan rendelkezést kell hozni, amely az említett tagállamot állandó jelleggel felhatalmazza arra, hogy megfelelő összegű állami támogatást nyújtson a cukorrépa-termelőknek.

107. Tekintettel a Németországban fennálló különleges helyzetre, ahol a német alkoholmonopólium sajátos feltételei alapján az alkoholt előállító kistermelők nagy száma részesül állami támogatásban, szükség van egy korlátozott időtartamig e támogatásnyújtás fenntartásának engedélyezésére. Továbbá szükség van az említett időtartam végén egy, a fenti eltérés működésére vonatkozó jelentés – megfelelő javaslatok kíséretében történő – benyújtásának előírására.

108. Ha egy tagállam a területén támogatni kívánja a tej és a tejtermékek közösségi fogyasztásának ösztönzésére szolgáló intézkedéseket, rendelkezni kell arról a lehetőségről, hogy az ilyen intézkedéseket a tejtermelőkre nemzeti szinten kivetett promóciós illetékből finanszírozza.

109. A szárított-takarmány-előállítás lehetséges fejlődésének figyelembevétele érdekében a Bizottság 2008. szeptember 30. előtt jelentést nyújt be a Tanácshoz erről az ágazatról, a szárított takarmány közös piacszervezésének értékelése alapján. A jelentéshez szükség esetén megfelelő javaslatokat kell csatolni. Ezenkívül a Bizottság rendszeres időközönként beszámol az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a méhészeti ágazat tekintetében alkalmazott támogatási rendszerről.

110. Szükséges elegendő információval rendelkezni a közösségi komlópiac helyzetéről és fejlődési tendenciáiról. Elő kell tehát írni a Közösség területén termelt komló szállítására vonatkozó szerződések nyilvántartásba vételét.

111. Bizonyos körülmények között és bizonyos termékek esetében helyénvaló rendelkezni az abban az esetben meghozandó intézkedésekről, ha a belső piaci árak vagy a világpiaci árfolyamok vagy árak jelentős változása miatt zavar keletkezik vagy valószínűleg keletkezni fog.

112. Szükség van a mezőgazdasági eredetű etil-alkoholra vonatkozó egyedi intézkedések kereteinek kialakítására, amelyek lehetővé teszik gazdasági adatok beszerzését és a statisztikai adatok elemzését a piac figyelemmel kísérése érdekében. Abban a mértékben, amennyire a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol piaca kapcsolódik az etil-alkohol piacához általánosságban, szükség van a nem mezőgazdasági eredetű etil-alkoholra vonatkozó információk rendelkezésre bocsátására is.

113. Az e rendelet alkalmazásából eredő kötelezettségek miatt a tagállamok felmerülő kiadásait a Közösség finanszírozza az 1290/2005EK rendelettel összhangban.

114. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a szükséghelyzetben felmerülő egyedi gyakorlati problémák megoldásához elfogadja a szükséges intézkedéseket.

115. Mivel a mezőgazdasági termékek közös piacai folyamatosan fejlődnek, a tagállamoknak és a Bizottságnak folyamatosan tájékoztatniuk kell egymást a vonatkozó fejleményekről.

116. Az e rendeletben megállapított előnyökkel való visszaélés elkerülése érdekében az előnyök nem adhatók meg, vagy adott esetben visszavonhatók, ha bebizonyosodik, hogy valamely előny megszerzésének feltételeit mesterségesen teremtették meg, e rendelet céljaival ellentétesen.

117. Az ebben a rendeletben meghatározott kötelezettségek teljesítésének garantálása érdekében ellenőrzésekre és a kötelezettségek nem teljesítése esetén szankciók alkalmazására van szükség. Ezért a Bizottságra kell ruházni a megfelelő szabályok - beleértve a jogosulatlan kifizetések visszatérítését és a tagállamok jelentéstételi kötelezettségét érintő szabályok - meghatározásának hatáskörét.

118. Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket általános szabályként a Bizottságra ruházott végrehajtó hatáskörök gyakorlásának eljárásainak megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal[44] összhangban kell elfogadni. Bizonyos e rendelet szerinti hatáskörök tekintetében azonban, amelyek eredeti bizottsági hatáskörökhöz kapcsolódnak, gyors intézkedést tesznek szükségessé vagy tisztán adminisztratív jellegűek, a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy egymaga járjon el.

119. Ez a rendelet olyan hatásköröket ruház a Bizottságra, amelyeket a múltban a Tanácsra ruháztak a Szerződés 37. cikkének szavazási eljárásával összhangban történő elfogadás céljából. Az ilyen tanácsi jogi aktusoknak hatályban kell maradniuk, amíg a Bizottság az e rendelet által ráruházott hatáskörök alapján elfogadja a vonatkozó rendelkezéseket. Ilyen esetekben az egyrészt a Tanács, másrészt a Bizottság által elfogadott párhuzamos rendelkezések létének elkerülésére a Bizottságot fel kell jogosítani, hogy az említett tanácsi jogi aktusokat hatályon kívül helyezze.

120. A bor és a friss és feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék közös piacszervezésének különféle szempontjai beépítése miatt bizonyos módosításokra van szükség e közös piacszervezésekben.

121. Ez a rendelet magában foglal a Szerződés versenyszabályainak alkalmazhatóságára vonatkozó rendelkezéseket. Az ilyen rendelkezésekkel eddig az 1184/2006/EK rendelet foglalkozott. Azt a rendeletet módosítani kell, egyértelművé téve, hogy a rendelkezései a Szerződés I. mellékletében felsorolt azon termékekre alkalmazandók, amelyek nem tartoznak e rendelet hatálya alá.

122. Ez a rendelet magába építi a (2) és (3) preambulumbekezdésben felsorolt rendeletekben foglalt szempontokat, a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1493/1999/EK rendeletben foglaltak kivételével. Ezenkívül ez a rendelet magába foglalja a következő rendeletek szempontjait:

123. a 2729/75/EGK rendelet;

124. a Tanács 1976. március 25-i 707/76/EGK rendelete a selyemhernyó-tenyésztők termelői csoportjainak elismeréséről[45];

125. a Tanács 1977. május 17-i 1055/77/EGK rendelete az intervenciós hivatalok által felvásárolt termékek raktározásáról és szállításáról[46];

126. a Tanács 1979. december 20-i 2931/79/EGK rendelete a harmadik országokban megkülönböztetett behozatali elbánásban részesíthető mezőgazdasági termékek exportjának előmozdításáról[47];

127. az 1898/87/EGK rendelet;

128. az 3730/87/EGK rendelet;

129. a Tanács 1990. február 12-i 386/90/EGK rendelete a visszatérítésben vagy egyéb támogatásban részesülő mezőgazdasági termékek kivitele során végzett ellenőrzésről[48];

130. a Tanács 1990. május 7-i 1186/90/EGK rendelete a hasított kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszere alkalmazási körének kiterjesztéséről[49];

131. a 2204/90/EGK rendelet;

132. a Tanács 1992. június 30-i 2077/92/EGK rendelete a dohányágazaton belüli ágazati szervezetekről és megállapodásokról[50];

133. a 2991/94/EK rendelet;

134. a 2597/97/EK rendelet;

135. a Tanács 1999. október 22-i 2250/1999/EK rendelete az Új-Zélandról származó vajra vonatkozó vámkontingensről[51];

136. az 1788/2003/EK rendelet;

137. a Tanács 2006. július 24-i 1183/2006/EK rendelete a hasított kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszeréről[52].

138. Ezek a rendeletek ezért hatályukat vesztik. Rendelkezni kell azonban arról, hogy a meglévő közös piacszervezésekről az erre a rendeletre való áttérés csak az érintett termékekre vonatkozó gazdasági évek kezdetétől alkalmazandó. Ezért a vonatkozó rendeletek a 2007/2008-as megfelelő gazdasági év végéig hatályban maradnak. Amennyiben nincs meghatározva gazdasági év, ez a rendelet 2008. január 1-jétől alkalmazandó és a meglévő közös piacszervezési rendeletek ezért addig hatályban maradnak. A 386/90/EGK, az 1186/90/EGK és az 1183/2006/EK rendeletet illetően az általuk tárgyalt témákban az elfogadás hatáskörét ez a rendelet a Bizottságra ruházza át. A Bizottságnak több időt kell adni a vonatkozó szabályok megállapítására. Ezért az említett rendeletek 2008. december 31-ig hatályban maradnak.

139. A következő tanácsi jogi aktusok redundánssá váltak és ezért hatályukat vesztik:

140. a Tanács 1969. december 9-i 2517/69/EGK rendelete a Közösség gyümölcstermelésének átszervezésére vonatkozó bizonyos intézkedések megállapításáról[53];

141. a Tanács 1975. október 29-i 2728/75/EGK rendelete a burgonyakeményítő gyártására és kereskedelmére, valamint a keményítő gyártására szolgáló burgonyára vonatkozó támogatásokról[54];

142. a Tanács 1980. június 5-i 1358/80/EGK rendelete az 1980/81-es gazdasági évre a kifejlett szarvasmarhák irányárának és intervenciós árának meghatározásáról, valamint a kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszerének bevezetéséről[55];

143. a Tanács 1987. december 21-i 4088/87/EGK rendelete a Ciprusról, Izraelből és Jordániából származó egyes virágok behozatalára vonatkozó kedvezményes vámok alkalmazására vonatkozó feltételek meghatározásáról[56];

144. és a Tanács 1974. november 20-i 74/583/EGK határozata a cukor mozgásának figyelemmel kíséréséről[57].

145. Az e rendelet által felváltott rendeletekben és rendelkezésekben foglalt jelenlegi szabályozásról való átállás során felmerülhetnek olyan nehézségek, amelyekkel e rendelet nem foglalkozik. E nehézségek kezelése végett a Bizottságnak módot kell adni átmeneti intézkedések meghozatalára.

146. Ez a rendelet általánosságban 2008. január 1-jétől alkalmazandó. Az új rendelkezések által az akkor folyamatban lévő gazdasági években okozott zavart elkerülendő rendelkezni kell bizonyos kivételekről e rendelet alkalmazási időpontja vonatkozásában egyes termékek tekintetében,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. RÉSZBEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK

1. cikk Hatály

1. Ez a rendelet létrehozza az I. mellékletben részletezett alábbi ágazatok termékei piacának közös szervezését:

a) gabonafélék, az I. melléklet I. része (a továbbiakban: a gabonaágazat);

b) rizs, az I. melléklet II. része (a továbbiakban: a rizságazat);

c) cukor, az I. melléklet III. része (a továbbiakban: a cukorágazat);

d) szárított takarmány, az I. melléklet IV. része (a továbbiakban: a szárított-takarmány-ágazat);

e) vetőmagok, az I. melléklet V. része (a továbbiakban: a vetőmag-ágazat);

f) komló, az I. melléklet VI. része (a továbbiakban: a komlóágazat);

g) olívaolaj és étkezési olajbogyó, az I. melléklet VII. része (a továbbiakban: az olajbogyó-ágazat);

h) len és kender, az I. melléklet VIII. része (a továbbiakban: a len- és kenderágazat);

i) gyümölcs- és zöldségfélék, az I. melléklet IX. része (a továbbiakban: a gyümölcs- és zöldségfélék ágazata);

j) feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék, az I. melléklet X. része (a továbbiakban: a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék ágazata);

k) banán, az I. melléklet XI. része (a továbbiakban: a banánágazat);

l) bor, az I. melléklet XII. része (a továbbiakban: a borágazat); ;

m) élő növények, az I. melléklet XIII. része (a továbbiakban: az élő növények ágazata);

n) nyersdohány, az I. melléklet XIV. része (a továbbiakban: a nyersdohány-ágazat);

o) marha- és borjúhús, az I. melléklet XV. része (a továbbiakban: a marha- és borjúhúságazat);

p) tej és tejtermékek, az I. melléklet XVI. része (a továbbiakban: a tej és a tejtermékek ágazata);

q) sertéshús, az I. melléklet XVII. része (a továbbiakban: a sertéshúságazat);

r) juh- és kecskehús, az I. melléklet XVIII. része (a továbbiakban: a juh- és kecskehúságazat);

s) tojás, az I. melléklet XIX. része (a továbbiakban: a tojáságazat);

t) baromfihús, az I. melléklet XX. része (a továbbiakban: a baromfihús-ágazat);

u) egyéb termékek, az I. melléklet XXI. része.

2. A gyümölcs- és zöldségfélék, a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék és a bor ágazata tekintetében e rendeletnek csak a következő rendelkezései alkalmazandók:

a) 3. és 4. cikk;

b) IV. rész;

c) 183. cikk;

d) 184. cikk;

e) 185. cikk;

f) 188. cikk és a 189. cikk első bekezdése;

g) a 195. cikk a) pontja.

3. Ez a rendelet egyedi intézkedéseket határoz meg az alábbiakban felsorolt és esettől függően a II. mellékletben részletezett ágazatokra vonatkozóan:

a) mezőgazdasági eredetű etil-alkohol, a II. melléklet I. része (a továbbiakban: az etil-alkohol ágazata);

b) méhészeti termékek, a II. melléklet II. része (a továbbiakban: a méhészeti termékek ágazata);

c) selyemhernyók, a II. melléklet III. része (a továbbiakban: a selyemhernyók ágazata).

2. cikk Fogalommeghatározások

1. E rendelet alkalmazásában a III. mellékletben meghatározott, bizonyos ágazatokra vonatkozó fogalommeghatározások alkalmazandók.

2. E rendelet alkalmazásában:

a) „mezőgazdasági termelő”: a 1782/2003/EK irányelv 2. cikke a) pontjában meghatározott mezőgazdasági termelő;

b) „kifizető ügynökség”: a 1290/2005/EK rendelettel összhangban egy tagállam által kijelölt szerv vagy szervek.

3 cikk Gazdasági évek

1. A gazdasági évek a következők:

a) egy adott év január 1-jétől december 31-ig a banánágazat esetében;

b) április 1-jétől a következő év március 31-ig:

i. a szárított takarmány ágazata esetében,

ii. a selyemhernyó-ágazat esetében;

c) július 1-jétől a következő év június 30-ig:

i. a gabonaágazat esetében,

ii. a vetőmag-ágazat esetében,

iii. az olajbogyó-ágazat esetében,

iv. a len- és kenderágazat esetében,

v. a tej és a tejtermékek ágazata esetében;

d) augusztus 1-jétől a következő év július 31-ig a borágazat esetében;

e) szeptember 1-jétől a következő év augusztus 31-ig a rizságazat esetében;

f) október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig a cukorágazat esetében.

2. A gyümölcs- és zöldségfélék, valamint a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék ágazatának termékei vonatkozásában szükség esetén a Bizottság határozza meg a gazdasági éveket.

4. cikk Végrehajtási szabályok

A Bizottság elfogadhatja a 2. és 3. cikk alkalmazásának részletes szabályait, különös tekintettel a rizs átváltási arányainak a feldolgozás különböző szakaszaira történő rögzítésére, valamint a feldolgozási költségek és a melléktermékek értékének rögzítésére.

A Bizottság módosíthatja a III. melléklet I. részében a rizsre vonatkozóan megállapított fogalommeghatározásokat, és az „AKCS/indiai cukor” fogalommeghatározását, mely az említett melléklet II. részének 12. pontjában szerepel.

II. RÉSZBELSŐ PIAC

I. CÍM PIACI INTERVENCIÓ

I. FEJEZET ÁLLAMI INTERVENCIÓ ÉS MAGÁNTÁROLÁS

I. SZAKASZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

5. CIKK Hatály

1. Ez a fejezet állapítja meg az adott esetben az állami intervenció keretében történő felvásárlás szabályait és rendelkezik magántárolási támogatás nyújtásáról a következő ágazatok tekintetében:

a) gabonafélék;

b) rizs;

c) cukor;

d) olajbogyó;

e) marha- és borjúhús;

f) tej és tejtermékek;

g) sertéshús;

h) juh- és kecskehús.

2. E fejezet alkalmazásában:

a) „gabonafélék”: a Közösségben betakarított gabonafélék;

b) „tej”: a Közösségben termelt tehéntej;

c) „fölözött tej”: a közvetlenül és kizárólag a Közösségben termelt tehéntejből nyert fölözött tej;

d) „tejszín”: a közvetlenül és kizárólag tejből nyert tejszín.

6. cikk Közösségi eredet

Az 5. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül csak a közösségi eredetű termékek jogosultak az állami intervenció keretében történő felvásárlásra vagy a magántárolásukhoz nyújtott támogatásra.

7. cikk Referenciaárak

1. Az 5. cikk (1) bekezdésében említett intervenciós intézkedések tárgyát képező termékek referenciaárai a következők:

a) a gabonaágazat tekintetében:

101,31 EUR/tonna, havonta növelve az alábbiak szerint:

- november: 0,46 EUR/tonnával,

- december: 0,92 EUR/tonnával,

- január: 1,38 EUR/tonnával,

- február: 1,84 EUR/tonnával,

- március: 2,30 EUR/tonnával,

- április: 2,76 EUR/tonnával,

- május: 3,22 EUR/tonnával,

- június: 3,22 EUR/tonnával.

A kukoricára és a cirokmagra vonatkozó, júniusban érvényes ár marad érvényben ugyanazon év júliusában, augusztusában és szeptemberében.

b) a hántolatlan rizs tekintetében 150 EUR/tonna a szabványos minőségért, amelyet a Bizottság a piaci és kereskedelmi környezet és annak vonatkozó fejlődése, különösen az értékesíthető minőség, a terméshozam és a nedvességtartalom figyelembevételével határozott meg.

c) a cukor tekintetében:

i. fehér cukor:

- 541,5 EUR/tonna a 2008/2009-es gazdasági évre;

- 404,4 EUR/tonna a 2009/2008. gazdasági évtől.

ii. nyers cukor:

- 448,8 EUR/tonna a 2008/2009-es gazdasági évre;

- 335,2 EUR/tonna a 2009/2008. gazdasági évtől.

Az i. és ii. pontban említett referenciaárakat a Bizottság által a piaci és kereskedelmi környezet és annak vonatkozó fejlődése – a fehér cukor tekintetében különösen az értékesíthető minőségi jellemzők, a nyerscukor tekintetében a fehércukor-hozam – figyelembevételével meghatározott szabványos minőségű, csomagolatlan, gyártelepi árú cukorra kell alkalmazni.

d) a marha- és borjúhúságazat tekintetében 2 224 EUR/tonna a szabványos minőségű hímivarú szarvasmarha hasított testére, a Bizottság által a hasított testekre vonatkozó közösségi osztályozási rendszerben meghatározottak szerint, a 39. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban;

e) a tej és a tejtermékek ágazatának tekintetében:

i. 246,39 EUR/100 kg vaj esetében;

ii. 174,69 EUR/100 kg a sovány tejpor esetében;

f) a sertéshúságazat tekintetében 1509,39 EUR/tonna a szabványos minőségű hasított sertésre, a Bizottság által a hasított testekre vonatkozó közösségi osztályozási rendszerben meghatározottak szerint, a 39. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összhangban.

2. A Tanács a Szerződés 37. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban, a termelés és a piacok alakulásának fényében megváltoztathatja az e cikk (1) bekezdésében rögzített referenciaárakat.

8. cikk Árak bejelentése a cukorpiacon

A Bizottság létrehoz egy, a cukorpiac áraira vonatkozó információs rendszert, beleértve a cukorpiac árszintjeinek közzétételére szolgáló rendszert.

A rendszer alapját a fehércukrot gyártó vállalkozások, illetve a cukoriparban működő más gazdasági szereplők által szolgáltatott adatok adják. Ezen információkat bizalmasan kell kezelni. A Bizottság gondoskodik arról, hogy a közzétett információk ne tegyék lehetővé az egyes vállalkozások és gazdasági szereplők árainak azonosítását.

II. SZAKASZ ÁLLAMI INTERVENCIÓ

I. ALSZAKASZÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

9. cikk Az állami intervencióra alkalmas termékek

Az állami intervenció a következő termékek tekintetében az ebben szakaszban előírt feltételek és a Bizottság által a 40. cikkel összhangban meghatározott további követelmények és feltételek függvényében alkalmazható:

a) közönséges búza, durumbúza, árpa, kukorica és cirok;

b) hántolatlan rizs;

c) minden fehér- vagy nyerscukor, feltéve, hogy az érintett cukrot a kvótán belül gyártották, a Közösségben termelt cukorrépából vagy cukornádból;

d) a 0201 10 00 és a 0201 20 20-0201 20 50 KN-kódok alá tartozó, a marha- és borjúhús ágazatból származó friss vagy hűtött hús;

e) a Közösség területén lévő, jóváhagyott vállalkozásban közvetlenül és kizárólag pasztőrözött tejszínből készült vaj, amelynek minimális vajzsírtartalma 82 tömegszázalék és maximális víztartalma 16 tömegszázalék;

f) a Közösség területén lévő, jóváhagyott vállalkozásban közvetlenül és kizárólag fölözött tejből porlasztásos eljárással készült kiváló minőségű sovány tejpor, amelynek minimális fehérjetartalma a zsírmentes szárazanyagban 35,6 tömegszázalék.

II. ALSZAKASZFELVÁSÁRLÁS MEGNYITÁSA ÉS FELFÜGGESZTÉSE

10. cikk Gabonafélék

1. A gabonatermékek esetében az állami intervenciót az alábbi időszakokra nyitják meg:

a) Görögország, Spanyolország, Olaszország és Portugália esetében augusztus 1-jétől április 30-ig;

b) Svédország esetében december 1-jétől június 30-ig;

c) más tagállamok esetében november 1-jétől május 31-ig.

2. Abban az esetben, ha a svédországi intervenciós időszak ahhoz vezet, hogy az ilyen gabonatermékeket más tagországokból eltérítik Svédországban történő intervenció céljára, a Bizottság intézkedéseket fogad el a helyzet rendezésére.

11. cikk Rizs

A hántolatlan rizs esetében az állami intervenció az április 1-jétől július 31-ig tartó időszakban áll nyitva. Az állami intervenció keretében felvásárlás azonban csak az időszakonkénti 75 000 tonnás kereten belül történhet.

12. cikk Cukor

1. A cukor esetében az állami intervenció a 2008/2009-es és a 2009/2010-es gazdasági évek alatt áll nyitva. Az állami intervenciót azonban gazdasági évenként csak a 600 000 tonnás, fehér cukorban kifejezett kereten belül lehet végrehajtani.

2. Az egy gazdasági év során az (1) bekezdés rendelkezéseivel összhangban tárolt cukor nem lehet tárgya semmilyen egyéb, a 29., 49. vagy 60. cikk szerinti tárolási intézkedésnek.

13. cikk Marha- és borjúhús

1. A Bizottság marha- és borjúhúsra vonatkozó állami intervenciót nyit meg, ha két egymást követő hét időtartama alatt valamely tagállamban vagy valamely tagállam egy régiójában a 39. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban elfogadott közösségi rendszer alapján nyilvántartásba vett piaci átlagár nem éri el az 1 560 eurót tonnánként.

2. A Bizottság lezárja az állami intervenciót, ha az (1) bekezdés szerinti feltétel legalább egy héten keresztül már nem teljesül.

14. cikk Vaj

1. Ha két egymást követő héten a vaj piaci ára egy vagy több tagállamban alacsonyabb, mint a referenciaár 92%-a, a Bizottság a vajra vonatkozóan állami intervenciót indíthat meg az érintett tagállamban vagy tagállamokban bármely év március 31-től augusztus 31-ig terjedő időszakában.

2. Ha a vaj piaci ára az érintett tagállamban vagy tagállamokban két egymást követő héten a referenciaár 92%-a vagy több, a Bizottság felfüggeszti az állami intervenció keretében történő felvásárlást.

Továbbá ha az intervencióra felkínált mennyiségek az első albekezdésben meghatározott időszak során túllépik a 30 000 tonnát, a Bizottság felfüggesztheti az állami intervenció keretében történő felvásárlást. Ebben az esetben a felvásárlást a Bizottság által meghatározandó előírásoknak megfelelő pályázati eljárás alapján kell lefolytatni.

3. A Bizottság meghatározza a vaj piaci árának megállapítására vonatkozó részletes szabályokat.

15. cikk Sovány tejpor

A sovány tejpor esetében az állami intervenció a március 1-jétől augusztus 31-ig tartó időszakban áll nyitva.

A Bizottság azonban felfüggesztheti az állami intervenciót, amint ebben az időszakban az intervencióra felkínált mennyiségek túllépik a 109 000 tonnát. Ebben az esetben a felvásárlást a Bizottság által meghatározandó előírásoknak megfelelő pályázati eljárás alapján kell lefolytatni.

III. ALSZAKASZINTERVENCIÓS ÁR

16. cikk Gabonafélék

A gabonafélék intervenciós ára, amelyen a felvásárlás történik, egyenlő a referenciaárral.

Ha azonban a kifizető ügynökségnek felkínált termékek minősége eltér a szabványos minőségtől, az intervenciós árat növelés vagy csökkentés alkalmazásával ki kell igazítani.

17. cikk Rizs

A rizs intervenciós ára, amelyen a felvásárlás történik, egyenlő a referenciaárral.

Ha azonban a kifizető ügynökségnek felkínált termékek minősége eltér a szabványos minőségtől, az intervenciós árat növelés vagy csökkentés alkalmazásával ki kell igazítani.

A Bizottság ezenfelül áremeléseket vagy –csökkentéseket határozhat meg annak érdekében, hogy a termelés bizonyos fajták felé tolódjon el.

18. cikk Cukor

A cukrot az ajánlattétel gazdasági évét követő gazdasági évre megállapított referenciaár 80%-án kell felvásárolni.

Ha azonban a kifizető ügynökségnek felkínált cukor minősége eltér a 7. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett szabványos minőségtől, amelyre a referenciárat rögzítették, az intervenciós árat ennek megfelelően kell növelni vagy csökkenteni.

19. cikk Marha- és borjúhús

1. A marha- és borjúhús esetében az intervenciós árakat és az intervencióra elfogadott mennyiségeket a Bizottság pályázati eljárásokkal határozza meg. Különleges körülmények közt ezeket tagállamonként vagy egy tagállamon belül régiónként a regisztrált piaci átlagár alapján lehet megállapítani.

2. Csak olyan alkalmas ajánlat fogadható el, amely valamely tagállamban vagy valamely tagállam egy régiójában nyilvántartásba vett piaci átlagárral megegyezik vagy annál alacsonyabb, és amelyet egy objektív kritériumok alapján a Bizottság által meghatározandó összeggel növeltek meg.

20. cikk Vaj

A 14. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett esetben pályázati eljárás útján történő intervenciósár-meghatározás sérelme nélkül, a vajat a referenciaár 90%-án kell felvásárolni.

21. cikk Sovány tejpor

A 15. cikk második bekezdésében említett esetben pályázati eljárás útján történő intervenciósár-meghatározás sérelme nélkül, a sovány tejpor intervenciós ára, amelyen a felvásárlás történik, egyenlő a referenciaárral.

Ha azonban a tényleges fehérjetartalom kevesebb mint a 9. cikk f) pontjában meghatározott 35,6%-os minimális fehérjetartalom, de nem kevesebb mint a zsírmentes szárazanyag 31,4%-a, az intervenciós ár egyenlő a 35,6% alatti százalékpontonként 1,75% csökkentett referenciaárral.

IV. ALSZAKASZINTERVENCIÓBÓL TÖRTÉNő ÉRTÉKESÍTÉS

22. cikk Általános elvek

Az állami intervenció keretében felvásárolt termékek értékesítése úgy történik, hogy elkerüljék a piac bármiféle zavarát, és a vásárlóknak biztosítva legyen az árukhoz való egyenlő hozzáférés és az azonos bánásmód.

23. cikk Cukorértékesítés

Az állami intervenció keretében felvásárolt cukor tekintetében az intervenciós hivatalok az azon gazdasági évre megállapított referenciaárnál magasabb áron adhatják csak el a cukrot, amelyben az eladásra sor kerül.

A Bizottság azonban a Szerződés 300. cikke értelmében megkötött megállapodásokból származó kötelezettségvállalások tiszteletben tartásával dönthet úgy, hogy a kifizető ügynökségek:

a) a cukrot eladhatják az első albekezdésben említett referenciaárnál alacsonyabb, vagy azzal egyenlő áron, amennyiben a cukrot:

i. állati takarmányként való felhasználásra, vagy

ii. exportra szánják, akár további feldolgozás nélkül, akár a Szerződés I. mellékletében felsorolt termékekké vagy e rendelet XVII. mellékletének III. részében felsorolt árukká való feldolgozást követően.

b) a birtokukban lévő, a Közösség belső piacán található, emberi fogyasztásra alkalmas feldolgozatlan cukrot bocsássák – az érintett tagállam által elismert, vagy amennyiben egy tagállam egyetlen ilyen szervezetet sem ismert el, a Bizottság által elismert – jótékonysági szervezetek rendelkezésére az érvényes referenciaárnál alacsonyabb áron, vagy díjmentesen a sürgősségi segítségnyújtási műveletek keretében való szétosztás céljából.

24. cikk A Közösség legrászorulóbb személyeinek történő szétosztás

1. Az intervenciós készletekből származó termékeket az egyes kijelölt szervezetek rendelkezésére kell bocsátani annak érdekében, hogy lehetővé váljék a Közösség leginkább rászoruló személyei számára történő, éves terv szerinti élelmiszer-kiosztás.

A szétosztás:

a) ingyenes, vagy

b) olyan áron történik, amely semmi esetben sem haladja meg az intézkedést végrehajtó kijelölt szervezetnél felmerült költségek által indokolt szintet.

2. Egy termék mobilizálható a közösségi piacon, ha:

a) az (1) bekezdésben említett éves terv végrehajtása alatt ideiglenesen nem áll rendelkezésre a közösségi intervenciós készletekben a terv végrehajtásához szükséges mértékben egy vagy több tagállamban, vagy

b) ha a terv végrehajtása a tagállamok között az egyik tagállamban - amely különbözik attól a tagállamtól, amelyben a terméket igényelték - intervencióban levő termék kisebb mennyiségének átadásával járna.

3. Az érintett tagállamok kijelölik az (1) bekezdésben említett szervezeteket és minden évben időben értesítik a Bizottságot, ha alkalmazni kívánják ezt a rendszert.

4. Az (1) és (2) bekezdésben említett termékeket ingyenesen biztosítják a kijelölt szervezetek számára. Az ilyen termékek elszámolási értéke az intervenciós ár, amelyet – amennyiben szükség van a minőségi különbségek figyelembevételére – együtthatókkal igazítanak ki.

5. A 183. cikk sérelme nélkül, az e cikk (1) és (2) bekezdésének rendelkezései alapján biztosított árukat az Európai Közösségek költségvetésén belül az EMGA vonatkozó költségvetési tételének előirányzataiból finanszírozzák. Rendelkezni lehet arról is, hogy ez a finanszírozás kiterjedjen az intervenciós központokból történő áruszállítás költségeihez, valamint az ebben a cikkben meghatározott rendszer végrehajtása révén előidézett, a kijelölt szervezeteknél felmerülő igazgatási költségekhez való hozzájárulásra, minden olyan költség kivételével, amelyet az (1) és (2) bekezdés alkalmazásának keretein belül a kedvezményezettek viselhetnek.

III. SZAKASZMAGÁNTÁROLÁS

I. ALSZAKASZKÖTELEZő TÁMOGATÁS

25. cikk Támogatható termékek

Magántárolási támogatás a következő termékekre nyújtható, az ebben szakaszban meghatározott feltételek és a Bizottság által a 40. cikkel összhangban meghatározott további követelmények és feltételek függvényében:

a) a vaj vonatkozásában:

i. tejszín;

ii. sózatlan vaj, amely a Közösség t