[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |

Brüsszel, 14.7.2006

COM(2006) 391 végleges

A BIZOTTSÁG JELENTÉSE A TANÁCSNAK ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK

a harmadik országoknak 2005-ben nyújtott makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtásáról {SEC(2006)938}

1. BEVEZETÉS

A harmadik országoknak nyújtott közösségi makroszintű pénzügyi támogatás végrehajtásáról szóló jelentés a közösségi makroszintű vagy rendkívüli pénzügyi támogatásra vonatkozó tanácsi határozatok alapján kerül benyújtásra és az előző években benyújtott jelentésekre épül. Egyidejűleg elkészül egy részletesebb beszámoló (a Bizottság szolgálatainak munkadokumentuma SEC (2006)938), amely gazdasági és pénzügyi információkat szolgáltat a kedvezményezett országokról. Ez a közlemény történelmi háttérrel ellátott általános áttekintést ad az EK harmadik országoknak nyújtott makroszintű pénzügyi támogatásáról, összefoglalja a 2005-ben végrehajtott műveleteket és a kedvezményezett országok gazdasági helyzetét.

A 3. részben külön teret kap a gazdasági stabilizációs folyamat irányadó szempontjainak összefoglalása és a kedvezményezett országok strukturális reformjainak végrehajtása. Az e tekintetben elért haladás azt is megmutatja, hogy milyen mértékben teljesültek a közösségi makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételek. A részletesebb, országszintű adatok a szolgálatok kísérő munkadokumentumában találhatók.

A Bizottság ezen kívül 2005-ben – a kedvezményezett országokban a pénzügyi irányítás javításáról szóló, 2002. márciusi számvevőszéki különjelentésben található ajánlást figyelembe véve – egy könyvvizsgálócég segítségével működési szempontból értékelte az összes kedvezményezett országban a makroszintű pénzügyi támogatáshoz kapcsolódó pénzügyi folyamatokat és ellenőrzési szervezetet, a támogatás kifizetése előtt. Az értékelés következtetései főként a költségvetési folyamatokat, a kincstári szervezetet és az állami kiadások ellenőrzését érintik (további részletek a munkadokumentumban találhatók). A bennük megfogalmazott ajánlásokat kellő mértékben figyelembe veszik a támogatás végrehajtásához kötött politikai feltételek kidolgozásakor.

2005-ben befejezték az örményországi MPT hatását felmérő utólagos értékelést. Emellett két új utólagos értékelés van folyamatban egy erre szakosodott cég segítségével Romániában és Macedóniában Volt Jugoszláv Köztársaságban. A zárójelentéseket 2006-ban kell rendelkezésre bocsátani.

2. ÁTTEKINTÉS

2.1. Háttérinformációk

A makroszintű pénzügyi támogatás (MPT) elősegíti a kedvezményezett országok politikai és gazdasági reformtörekvéseit és az IMF illetve a Világbank támogatási programjaival összefüggésben kerül végrehajtásra. Biztosítására továbbra is érvényesek bizonyos elvek, amelyeket a Tanács 2002. október 8-i következtetéseiben megerősített, és amelyek kiemelik e támogatás kivételes jellegét, a nemzetközi pénzügyi intézmények finanszírozásához tartozó kiegészítő jellegét és makrogazdasági feltételekhez kötöttségét. A közösségi MPT révén különösen a támogatásban részesülő országok gazdasági reformokra és strukturális átalakításra vonatkozó erőfeszítéseit támogatták. Az IMF-fel illetve a Világbankkal szoros együttműködésben országspecifikus szükségletekhez igazított politikai stratégiákat támogattak, amelyek általános célkitűzése a pénzügyi helyzet stabilizálása és a piacorientált gazdaságok kialakítása.

2.2. Makroszintű pénzügyi támogatás 2005-ben

A 2000–2005 közötti időszakban a Tanács tizenkét határozatot hozott a balkáni országok (Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Koszovó, Bosznia és Hercegovina, Szerbia és Montenegró illetve Albánia) támogatásáról. A balkáni országok ezzel a MPT legfőbb kedvezményezettjeivé váltak, a támogatás teljes maximális összege 733 millió euro.

2.2.1. Új határozatok

A Tanács 2005-ben nem fogadott el új határozatot.

Említésre méltó azonban, hogy a Bizottság 2005. november 14-én javaslatot fogadott el Grúzia makroszintű pénzügyi támogatásáról, legfeljebb 33,5 millió euro összegben (csak vissza nem térítendő támogatás). A Tanács e javaslatot 2006 januárjában elfogadta.

2.2.2. Kifizetések

A makroszintű pénzügyi támogatás kifizetése összességében 66,5 millió eurót tett ki, ebből 51,5 millió euro vissza nem térítendő támogatás volt; 3 millió euro Albániának, 1,5 millió euro Örményországnak, 15 millió euro Bosznia és Hercegovinának, 25 millió euro Szerbia és Montenegrónak, 7 millió euro Tádzsikisztánnak.

A Szerbia és Montenegró számára kölcsön formájában nyújtott támogatás 15 millió euro volt.

2.3. A makroszintű pénzügyi támogatás tendenciái és földrajzi eloszlása

A közösségi MPT célja a kedvezményezett országok makrogazdasági stabilizációjának, valamint fizetésimérleg- (és költségvetési) problémáik enyhítésének támogatása. Nagyon hasznos szerepet játszik a strukturális reformok támogatásában is. Az évek során megnőtt azon országok száma, amelyekre a Közösség helyénvalónak tartotta az ilyen jellegű támogatás kiterjesztését, mivel az EU szomszédos országai közül egyre többen szembesültek fizetésimérleg- problémákkal, majd kötelezték el magukat szigorú gazdasági reformprogramok mellett. Ez megváltoztatta a támogatás földrajzi eloszlását a korábbi évekhez képest, amikor a leginkább támogatott országok közép- és kelet-európaiak voltak. A nyugat-balkáni – különösen az 1999-es koszovói – konfliktusok és a Szerbia és Montenegróban (korábban Jugoszláv Szövetségi Köztársaság) lezajlott politikai változások eredményeként a 2000–2005 közötti tanácsi határozatokban nyilvánvaló tendenciaként rajzolódott ki a balkáni országoknak nyújtott MPT viszonylagos növekedése.

A 2000–2005 közötti időszakban hozott határozatok sajátossága a vissza nem térítendő támogatások jelentős aránya a teljes elfogadott összeghez viszonyítva: 41% az 1990–1999 közötti 6%-kal szemben. A vissza nem térítendő támogatások és a kölcsönök aránya a támogatási csomagokban az EU szervezetei által a kedvezményezett országok viszonylagos szegénységének mértékéről és korlátozott adósságszolgálati képességéről készített értékelést tükrözi. A korábbi évek megfigyeléseivel összhangban az MPT nemcsak a makrogazdasági stabilitást kívánja elősegíteni, hanem a kedvezményezett kormányok strukturális reformprogramjait is. Az MPT-t ennélfogva hatékonyan összekötötték a PHARE-/ISPA-, TACIS- vagy CARDS-programokból érkező egyéb támogatásokkal a strukturális reformfolyamat sikeréhez elengedhetetlen intézményi kapacitás erősítése céljából.

Az 1. és a 2. táblázat, valamint az 1a. és a 2a. kísérő grafikon kiemeli a közösségi MPT kivételes jellegét. A legjelentősebb MPT-műveletekről közvetlenül a közép- és kelet-európai országok politikai és gazdasági rendszereiben bekövetkezett változásokat követő években határoztak, és kifizetésükre is akkor került sor. Az MPT-összegek ingadozásai azóta a potenciális kedvezményezett országok makrogazdasági helyzetének és fennmaradó külső finanszírozási szükségletének értékelését követően eseti alapon hozott határozatokat tükrözik. Az 1990–2005 közötti időszakban elfogadott műveletek nettó összegét (összesen mintegy 6,1 milliárd euro) ábrázoló 1a. grafikon és a ténylegesen kifizetett összegeket (összesen több mint 5,1 milliárd euro) ábrázoló 2a. grafikon a támogatás közép- és kelet-európai országokbba történő jelentős koncentrációját mutatja (az elmúlt 14 év során elfogadott összes makrogazdasági támogatás mintegy 54%-a). Az ezen országoknak nyújtott MPT-t azonban a makrogazdasági kiigazítás és a reformok területén elért haladással egyidejűleg fokozatosan megszüntették. Az utóbbi időben az MPT elsősorban a nyugat-balkáni országokra (az 1999–2002 között elfogadott műveletek 63,5%-a, és a 2000–2005 közöttiek 84 %-a) illetve néhány alacsony jövedelmű új független államra irányul. A földközi-tengeri országoknak juttatott viszonylag alacsony összegek (a teljes jóváhagyott összeg 13%-a, 1996 óta nem hagytak jóvá újabb összegeket) azzal magyarázhatóak, hogy ezen országok számára makrogazdasági támogatások más formái állnak rendelkezésre (különösen a MEDA szerkezetátalakítási eszköz).

3. A KEDVEZMÉNYEZETT ORSZÁGOK GAZDASÁGI HELYZETÉNEK ÉS REFORMJÁNAK RÖVID ISMERTETÉSE

3.1. Nyugat-Balkán

A Nyugat-Balkánt stabil, átlagosan a GDP 5,2%-át kitevő gazdasági növekedés jellemezte 2005-ben, kivéve Koszovót, ahol a növekedés IMF-becslések szerint negatívba fordult (a GDP -1,5%-a). Az infláció az újfent árfeszültségekkel küzdő Szerbia kivételével szerény volt. A költségvetés konszolidációja tovább folytatódott: az államháztartási hiány átlagosan a GDP 1%-ával csökkent és egyensúlyközeli szintet ért el, Albániában és Koszovóban azonban a GDP 3,5–4%-át kitevő sávban maradt. Az előző évekhez hasonlóan a külső egyensúlyhiány továbbra is veszélyeztette a makrogazdasági stabilitást. A kereskedelmi mérleg hiánya a régió egészében magas volt, a GDP mintegy 27 %-a. A folyó fizetési mérleg átlagos hiánya a becslések szerint a GDP mintegy 12%-ára csökkent 2005-ben (a 2004-es 12,5%-ról). E hiány nagyságrendje különösen Bosznia és Hercegovinában okoz gondot, ahol a GDP mintegy 20%-ára becsülik. A nyugat-balkáni országok bérszínvonala továbbra is a versenyképesség ellen hat, különösen a teljesen euroalapú gazdaságokban, mint Montenegró és Koszovó, és a piaci korrekciós mechanizmusok rugalmas kölcsönhatását igényli.

Az egyes országokban különböző mértékig eljutott privatizációs folyamat a Nyugat-Balkánon egyenlőtlen ütemben haladt előre. Több nagyléptékű ügylet valósult meg, azonban néhány országban, nevezetesen Albániában és Szerbiában, jelentős késéssel. A vállalatok átalakítását, különösen az állami tulajdonú vállalatok tekintetében, az előző évekhez hasonlóan újra elhúzódó döntések és gyenge vezetés késleltette. A vagyoni jogok érvényesítése és a szerződések végrehajtása továbbra is jelentős nehézségekbe ütközött a régióban az igazságszolgáltatás elégtelensége miatt. Utóbbi továbbra is széles körű gazdasági következményeket vont maga után, és akadályozta az üzleti döntéseket, különösen a befektetéseket és a piacról történő kilépést. A kiterjedt árnyékgazdaság az egyenlőtlen verseny és az adóelkerülés forrása maradt.

A folyamatban levő MPT-műveletekhez kapcsolt feltételek azonban teljesültek és lehetővé tették a kifizetéseket Albániában, Bosznia és Hercegovinában, valamint Szerbia és Montenegróban. Ezekben az országokban előrehaladt a közigazgatás reformja, különösen a pénzügyi ellenőrzés és az audit területén. Általánosabban, az adóbeszedésnek olyan eszközök révén történő erősítését figyelték meg, mint a HÉA-rendszer bevezetése, a korrupcióellenes stratégia, valamint az adóelkerülés elleni küzdelem. Végül, a bankszektor szerkezeti átalakuláson ment keresztül egy széles körű privatizációs folyamat során, miközben a külföldi bankok jelenléte túlsúlyba került.

3.2. Az új független államok

A gazdasági növekedés 2005-ben igen erős maradt az új független államok (NIS) legtöbbjében, a térség ezzel Kelet-Ázsia mögött a világ második leggyorsabban növekvő régiója. Az új független államok összesített kibocsátásnövekménye megközelítette a 7%-ot. A növekedés legfőbb tényezői a magas nyersanyagárak és a hazai kereslet, amelyet a viszonzatlan magánátutalások, különösen a külföldön dolgozók hazautalásai gerjesztenek.

A lassulás jelei ellenére Oroszországban, a régió messze legnagyobb gazdaságában erős maradt a növekedés. 2005-ben a reál-GDP 6,4%-kal nőtt az egy évvel korábbi 7,2%-hoz képest. Az Oroszország fő exportcikkeinek (Oroszország a világ második olajexportőre és elsőszámú gázexportőre) tartósan magas ára ellenére valamelyest gyengülő növekedés magyarázata a termelési költségeknek a termelékenységénél gyorsabb növekedése, a befektetések alacsony szintje és a kapacitáskorlátok. Mindamellett 2005 második felében a (hazai és külföldi) befektetések lassuló üteme megfordult. Ukrajnában a külkereskedelmi cserearányok romlása okozta sokk (növekvő energiaimport-árak a fémexport zuhanó világpiaci ára mellett) a bizonytalan politikai környezet okozta alacsony befektetési kedvvel párosulva erős visszaesést eredményezett a 2004. évi kivételes teljesítmény után. 2005-ben a reál-GDP növekedési rátája csak 2,4%-ot ért el a 2004-es 12,1%-hoz képest.

A régió többi országa közül a leginkább figyelemre méltó növekedést az erőforrásokban gazdag Azerbajdzsánban jegyezték fel, ahol az olajkitermelés (főként külföldi befektetéseknek köszönhető) fejlesztését és a Ceyhan török földközi-tengeri kikötőt elérő új csővezeték üzemeltetésének megindítását követően a GDP több mint 26%-kal nőtt. Figyelemre méltó növekedést jegyeztek fel Örményországban is (13,9% 2005-ben), ahol a gazdaság bővülését főként a külföldi befektetések, a hazautalások és magánátutalások által ösztönzött hazai kereslet hajtja. A növekedés a régió majd minden más országában meghaladta Oroszországét: legalább 9% volt Kazahsztánban, Fehéroroszországban és Grúziában; Moldovában, Tádzsikisztánban és valószínűleg Türkmenisztánban is (ahol a 20%-os növekedést mutató hivatalos statisztikák az általános nézet szerint nagyban túloznak).

A régió legtöbb országában továbbra is szigorú költségvetési politikát folytattak, és általában ellenőrzés alatt tartották az inflációs nyomást. Több országban jelentős költségvetési többletet jegyeztek fel az energiaexportból vagy a fogyasztói javak importjából származó adóbevételeknek köszönhetően. A folyó fizetési mérleg változóan alakult. Az erőforrásokban gazdag országok általában erős növekedést jegyeztek fel a kereskedelmi mérlegben, amit néhol ellensúlyozott a szolgáltatási és a jövedelemmérleg növekvő hiánya. Ugyanakkor az energiaimportőr országok kereskedelmi mérlegének hiánya nőtt; ez azonban nem vezetett a folyó fizetési mérleg romlásához, mivel a kereskedelmi mérleg hiányának növekedését általában ellensúlyozta a magán- vagy kormányzati viszonzatlan átutalások, vagy még inkább, a hazautalások növekménye. Az egyetlen kivétel Ukrajna, ahol a folyó fizetési mérleg többlete a rekordnak számító 2004-es GDP-arányos 10,5%-hoz képest 2005-ben 5%-ra csökkent. A külső eladósodottság mértéke a legtöbb új független államban csökkent, a nominál-GDP növekedését tükrözve. Egy ország (a Kirgiz Köztársaság) számára a hitelező kormányokat tömörítő Párizsi Klub adósságcsökkentést engedélyezett. Az új független államok közül több még mindig kritikus mértékben a több- vagy kétoldalú adományozók által nyújtott külső finanszírozásra szorul a költségvetés stabilitása érdekében.

A régióban eltérő az átalakulás terén elért előrehaladás emellett a piac illetve a magánvállalkozások fejlődését célzó második szintű intézményi reform végrehajtása több új független államban még mindig korai szakaszban van. A közösségi makroszintű pénzügyi támogatás kedvezményezettjei között valószínűleg Moldova érte el a legnagyobb előrehaladást a strukturális reformok végrehajtásában, az átfogó gazdasági növekedés és a szegénység csökkentésére irányuló stratégia tekintetében. Noha még mindig sok a tennivaló a régió legfejlettebb országaihoz történő felzárkózásig, mégis örvendetes változás állt be a széles körű állami beavatkozás és elégtelen kormányzás évei után. Ukrajnában a 2005 elején hatalomra jutott új politikai vezetés a politikai bizonytalanságok miatt nem tudta teljes mértékben teljesíteni eredeti reformígéreteit. Örményország, Grúzia és Tádzsikisztán tovább folytatta a nemzetközi pénzügyi intézmények által támogatott korrekciós és reformprogramok végrehajtását.

TECHNICAL ANNEX

[pic]

[pic][pic][pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]