5. sürgeti a Bizottságot és a Tanácsot, hogy haladéktalanul és konkrétan válaszoljon az ukrán nép
növekvőreményeire, akik egyre fokozódó várakozással tekintenek az Európai Unióra, és vegyék fontolóra
az európai szomszédsági politika keretein belüli cselekvési tervbe foglalt, Ukrajna további demokratikusfejlődésének támogatására irányuló intézkedések meger ősítését, különös tekintettel a jogállamiságra és a tár-
sadalmi és gazdasági reformok folytatására és meger ősítésére; továbbá sürgeti a tagállamokat, hogy tegyenek
hasonló kezdeményezéseket és készítsenek projekteket a konkrét támogatások biztosítására, ezáltal hozzájá-rulva Ukrajna demokratizálódásához és a reformfolyamatokhoz;
6. felhívja a választások után létrejött új ukrán kormányt, hogy szilárdítsa meg Ukrajna közös európai
értékek és célok melletti elkötelezettségét azáltal, hogy további lépéseket tesznek a demokrácia, a civil társa-dalom és a jogállamiság el őmozdítása érdekében, tovább folytatva a piaci reformokat és felülkerekedve
Ukrajna politikai megosztottságán;
7. sürgeti az új ukrán kormányt, hogy váljon az Európai Unió megbízható partnerévé, különös tekintettel
a régió stabilitásának meger ősítésére, megoldást találva a Dnyeszteren túli területek problémájára;
8. kéri az összes szomszédos országot, hogy teljes mértékben tartsa tiszteletben az ukrán nép demokra-
tikus választását, és tartózkodjanak mindennem űgazdasági és egyéb fajta nyomásgyakorlástól, amely az
ország demokratikusan eldöntött politikai, társadalmi és gazdasági fejl ődésének megváltoztatására irányul;
9. várakozással tekint az EU és Ukrajna közötti vízumkönnyítésre irányuló megállapodásra, melynek
végsőcélja a vízummentes rendszer, azonban átmenetileg felhívja a Bizottságot, hogy teljes mértékben tartsa
tiszteletben a hét tagországgal fennálló többszöri szabad beutazást biztosító vízumokról szóló megállapo-dást; további intézkedéseket kér annak érdekében, hogy Ukrajna a Kereskedelmi Világszervezet teljes jogú
tagjává válhasson;
10. megállapítja, hogy a jelenleg érvényben lév ő, Európai Közösségek és Ukrajna közötti partnerségi és
együttműködési megállapodás (
1) 2008-ban hatályát veszti, és felhívja a Bizottságot, hogy kezdjen tárgyalá-
sokat a társulási megállapodásról;
11. várakozással tekint az ukrán Verhovna Radával való fokozott együttm űködésre, valamint Ukrajna
kitartó átalakulási folyamatára, amely az országot még közelebb hozza az Európai Unióval való még szoro-sabb együttm űködés céljához; elkötelezi továbbá magát amellett, hogy támogatja és segíti Ukrajna ebbéli
kilátásait;
12. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, Ukrajna parlament-
jének és kormányának, az Európa Tanács Parlamenti Közgy űlésének, az EBESZ-nek és a NATO-nak.
(1) HL L 49., 1998.2.19., 3. o.
P6_TA(2006)0139
Az egészségügyi világnap
Az Európai Parlament állásfoglalása az egészségügyi világnapról
Az Európai Parlament ,
– tekintettel az egészségügyi dolgozóknak szentelt 2006. április 7-i egészségügyi világnapra,
– tekintettel az egészségügyi alkalmazottak évtizedére (2006 –2015), amely az egészségügyi világnapon
kezdődik,
– tekintettel a fejl ődőországokban az egészségügy terén mutatkozó emberi er őforrás-hiányra vonatkozó
európai uniós cselekvési stratégiáról szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett bizottságiközleményre (COM(2005)0642),C 293 E/308 HU 2006.12.2. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. április 6., csütörtök
– tekintettel a millenniumi fejlesztési célokra,
– tekintettel a 2004. decemberben Abujában rendezett, a millenniumi egészségi fejlesztési célokról szóló
magas szint űfórumra és annak következtetéseire,
– tekintettel a 2005. szeptember 14 –16-án New Yorkban tartott csúcstalálkozóra, valamint annak a mil-
lenniumi fejlesztési célok elérésében megtett haladásról szóló következtetéseire,
– a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésez őképviselői, az Európai Parlament és
a Bizottság által elfogadott együttes nyilatkozatra az Európai Unió fejlesztési politikájáról: Az európai
konszenzus (1),
– tekintettel a Világbank „Eljutni a szegényekhez egészségügyi, élelmezési és lakossági szolgáltatásokkal:
mi működik, mi nem és miért? ”című2005. december 7-én kiadott, az egészségügyi ellátásról szóló
jelentésére,
– tekintettel a HIV/AIDS-szel kapcsolatos elkötelezettségr ől szóló nyilatkozatra, amelyet az ENSZ közgy ű-
lésének rendkívüli ülése fogadott el 2001. júniusban, annak közeljöv őben lezajló átfogó felülvizsgálatára
és a 2006. júniusi magas szint űülésre,
– tekintettel eljárási szabályzata 103. cikkének (4) bekezdésére,
A. mivel a fejl ődővilágban a szegényebb régiókból való elvándorlás és az azok közötti vándorlás miatt
sokhelyütt súlyos hiány van egészségügyi dolgozóból;
B. mivel az egészségügyi ágazatban az emberi er őforrások hiánya nemcsak a fejl ődőországokban akut
probléma, hanem Európában és a világ más országaiban is, és f őként ha világméret űjárványok követ-
keznének be;
C. mivel az öreged őnépesség miatt az egészségügyi dolgozók iránti növekv őigény a fejlett országokban
különösen a fejl ődőországokból von el orvosokat és ápolókat, ami tovább súlyosbítja az egészségügyi
dolgozók hiányát ezekben az országokban;
D. mivel mind a donor, mind a fogadó országok csatlakoztak a millenniumi fejlesztési célokhoz, amelyek
közül három közvetlenül az egészségügyhöz kapcsolódik: a gyermekhalandóság csökkentése, az anyákegészségének javítása és a HIV/AIDS, a TBC, a malária és más betegségek legy őzése,
E. mivel az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés alapvet őemberi jog;
F. mivel a HIV/AIDS, a TBC és a malária egyre nagyobb mértékben járul hozzá a rossz egészségi állapot-
hoz a társadalomban általában és a fejl ődőországokban különösen, továbbá különösen káros hatással
van az egészségügyi ágazatra, beleértve egészségügyi dolgozók halálozását;
G. mivel az egészségügyi dolgozók nagyobb fert őzésveszélynek és mérgez őanyagoknak vannak kitéve a
fejlett, de különösen a fejl ődőországokban;
H. mivel a fejl ődőországokban zajló háborúk súlyos vészhelyzeteket okoznak, ahol nagyszámú, külön
képzésben részesült egészségügyi dolgozóra van szükség;
I. mivel a fejl ődőországokban az egészségügyi dolgozók képzése gyakran nem megfelel őa politikai aka-
rat és a források hánya miatt;
J. mivel a hatékonysághoz az egészségügyi dolgozóknak megfelel őinfrastruktúrára van szükségük a fej-
lőd
őországokban, amelyhez megfelel őtechnikai és gyógyszerészeti támogatásnak kell társulnia;
K. mivel a folyamatos orvosi oktatás, a min őségbiztosítás és az orvosi felel ősségbiztosítás alapvet őaz
egészségügyi dolgozók számára az orvostudomány gyakorlásához a fejl ődőországokban;
(1) HL C 46., 2006.2.24., 1. o.2006.12.2. HU C 293 E/309 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. április 6., csütörtök
1. üdvözli a fent említett bizottsági közleményt, és teljes mértékben egyetért azzal megállapítással, hogy
„a millenniumi fejlesztési célokban nehéz lesz haladást elérni az egészségügyi dolgozókba való megnövelt
befektetések nélkül ”, továbbá támogatja azt az egyértelm űelkötelezettséget, hogy a fejlesztési célokon a
fejlődőországokkal karöltve kell dolgozni;
2. mindazonáltal helyteleníti az ellentmondást a Bizottság által –a fejlődőországok egészségügyi ellátá-
sának fejlesztése és a millenniumi fejlesztési célok elérése iránt –nyilvánosan vállalt elkötelezettség és a
fejlesztési alapokból az egészségügyre fordított összegek között; rámutat, hogy 2003-ban például az EurópaiFejlesztési Alapnak csak 5,2%-át irányozták el őegészségügyi kiadásokra, 2002-ban pedig csak 4%-át;
3. mélységes sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a jelek szerint a Bizottság azt fogja javasolni, hogy az új
fejlesztési együttm űködési eszköz keretében a fejlesztési alapoknak csupán 6%-át fordítsák humán- és szoci-
ális fejlesztésre, amely az egészségügyi ellátáson, a HIV/AIDS-en és a szexuális és reproduktív egészségügyöntúl minden más szociális fejlesztést is magában foglal, beleértve a gyermek-, oktatási és nemi felvilágosítóprogramokat;
4. felhívja a Bizottságot, hogy tegyen eleget a Parlament ismételt kérésének, és fordítsa a fejlesztési alapok
35%-át szociális ügyekre, az összes alap 20%-át pedig alapvet őegészségügyi ellátásra és alapoktatásra;
5. elismeri, hogy sürg ősen javítani kell a donor országok által nyújtott segélyek harmonizációját mind az
EU-n belül, mind globálisan is, és egyetért azzal, hogy a kell őképpen egyértelm űteljesítménymutatókhoz
kötött költségvetési finanszírozás jó módszere lehet a harmonizáció és az el őre tervezhet őség javításának;
6. megfelel őfinanszírozást kér a reproduktív egészséggel kapcsolatos projektek részére, és elítéli az ilyen
projektek Egyesült Államok általi támogatását megakadályozó „globális hallgatási szabály ”-t (mexikóvárosi
politika);
7. felismeri, hogy a fejl ődőországokban kialakult probléma egyik f őokozója az egészségügyi dolgozók
elvándorlása, akiket a gazdagabb országok (különösen az EU és az USA) csábítanak el; felhívja az EU-t, hogygyakoroljon nyomást egy globális kódex kidolgozása érdekében az etikus munkaer ő-toborzás szabályairól;
8. úgy véli, hogy az e tendencia elleni küzdelem els őlépése az lehetne, hogy a problémás helyeken
képzést és jobb munkafeltételeket biztosítanának az egészségügyi dolgozók számára, arra ösztönöznékőket, hogy ott dolgozzanak, ahol a legnagyobb szükség van rájuk, és ellátnák őket az esetleges járványok
elleni szükséges oltásokkal;
9. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a fejlesztési politikáról szóló fent említett nyilatkozat
keretében elfogadott fejlesztéspolitikai koherenciát maradéktalanul foganatosítsák annak biztosításán keresz-tül, hogy a bevándorlási politikák ne a fejl ődőországok kárára csábítsák el a kulcsfontosságú egészségügyi
dolgozókat a legszegényebb országokból;
10. mindazonáltal hangsúlyozza, hogy az egészségügyi ágazatban folyó agyelszívás elleni küzdelem leg-
hatásosabb eszköze az lenne, ha a kulcsfontosságú egészségügyi dolgozókat arra ösztönöznék, hogy sajáthazájukban töltsék be pályafutásukat; felhívja a Bizottságot, a tagállamokat és a fejl ődőországok kormányait
a kulcsfontosságú egészségügyi dolgozók képzésébe történ őberuházásra;
11. felhívja a fejl ődőországokat, hogy állítsák helyre közegészségügyi és egészségügyi alapellátási rend-
szereiket és szolgálataikat, és felhívja az EU-t, hogy segítse ezt a folyamatot az emberi és intézményi kapa-citások és infrastruktúra meger ősítéséhez –beleértve az orvosi személyzet munkakörülményeinek javításá-
hoz, a megfelel őorvosi berendezések biztosításához és a technológiatranszferhez –nyújtott támogatással;
12. ragaszkodik ahhoz, hogy a Bizottság és a tagállamok tegyenek meg minden t őlük telhet őt annak
érdekében, hogy az egészségügyi alapok eljussanak a fejl ődőországok legszegényebb rétegeihez; felhívja a
figyelmet annak sürget őszükségességére, hogy az egészségügyi ellátás eljusson a vidéki és félrees őterüle-
tekre;C 293 E/310 HU 2006.12.2. Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. április 6., csütörtök
13. sürgeti az EU tagállamait, hogy kezeljék a globális egészséget és gyógyszereket stratégiai ágazatként,
és határozott cselekvéssel hangsúlyozzák a kutatási és fejlesztési prioritásokat a betegek szükségleteinek –
különösen a forrásokban szegény körülmények között él ők szükségleteinek –kielégítése érdekében;
14. sürgeti az EU-t annak biztosítására, hogy az alaptudományban és a bioorvoslásban elért haladás jobb,
biztonságos és megfizethet őegészségügyet eredményezzen, beleértve az alapvet őgyógyszerekhez való hoz-
záférést minden beteg, de különösen a szegénységben él ők számára;
15. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy létesítsenek kapcsolatot fejl ődőországokban található
kórházakkal, és javítsák az együttm űködést videokonferenciákon keresztül, amelyek kisebb és félrees őterü-
leteken lév őkórházakhoz is eljuttathatnák más kórházak vagy országok szakértelmét és iránymutatását,
valamint tevékenyen támogassák az els ődleges egészségügyi ellátás fejlesztését;
16. a hazai igényeket kielégít őhatásos egészségügyi munkaer ő-tervezésre szólítja fel az összes tagállamot,
valamint arra, hogy minimializálják a szomszédos, az afrikai és más érintett országokat sújtó negatív hatá-sokat;
17. felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy aktívan támogassák az orvosképzést, valamint a vidéki
és félreesőterületekről érkezőhallgatók ahhoz való hozzáférését a fejl ődőországokban;
18. úgy véli, hogy a számos tagállamban jelentkez őegészségügyi munkaer őhiány kezelése céljából az EU
egyik kiemelt feladata az lenne, hogy szinten tartsa, illetve növelje az egészségügyben dolgozók számátolyan intézkedések sorával, mint például az EU-n belüli szakmai mobilitás ösztönzése, jobb munkakörülmé-nyek biztosítása, támogatásnövelés képzésbe történ őbefektetések formájában és hatékony ösztönz őrendsze-
rek kidolgozása, amelyek kutatáson, elemzéseken és az egészségügyi dolgozókkal folytatott konzultáción
alapulnak;
19. arra az álláspontra helyezkedik, hogy alapvet őfontosságú a mindenki számára térítésmentesen hoz-
záférhetőmagas színvonalú egészségügyi ellátás biztosítása;
20. kiemeli a hatékony maláriaoltás kifejlesztésének szükségességét, amelyet fel lehetne gyorsítani a
magán- és közszektor közötti nemzetközi partnerségek révén;
21. elismerését és támogatását fejezi ki a fejl ődőországok egészségügyét felkaroló és szakértelemmel
segítőnem kormányzati szervezetek munkáját illet ően; felhívja a Bizottságot, hogy aktívan támogassa ezeket
a nem kormányzati szervezeteket;
22. emlékeztet a Tripoliban halálbüntetésre váró öt bolgár ápolón őés egy palesztin orvos szörny űhely-
zetére;
23. utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az állásfoglalást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a tagállamok és az
összes fejl ődőország kormányainak és Dr. Lee Jong Wooknak, az Egészségügyi Világszervezet f őtitkárának.
P6_TA(2006)0140
Az AKCS –EU közös parlamenti közgy űlés 2005-ben végzett munkája
Az Európai Parlament állásfoglalása az AKCS –EU közös parlamenti közgy űlés 2005-ben végzett
munkájáról (2005/2104(INI))
Az Európai Parlament ,
– tekintettel az egyrészr ől az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS) csoportjának tagjai, más-
részről az Európai Közösség és tagállamai között Cotonouban 2000. június 23-án aláírt (1), Luxem-
bourgban 2005. június 25-én módosított (2) partnerségi megállapodásra (Cotonoui Megállapodás),
(1) HL L 317., 2000.12.15., 3. o.
(2) HL L 287., 2005.10.28., 4. o.2006.12.2. HU C 293 E/311 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2006. április 6., csütörtök