A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a Maystadt-jelentés ajánlásait követő EFRAG-reform végrehajtásának előrehaladásáról /* COM/2014/0396 final */





A BIZOTTSÁG JELENTÉSE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK ÉS A TANÁCSNAK a Maystadt-jelentés ajánlásait követő EFRAG-reform végrehajtásának előrehaladásáról 1. A jelentés célja és hatálya A pénzügyi beszámolás és az audit területén meghatározott tevékenységeket támogató uniós programnak a 2014. január 1-jétől 2020. december 31-ig tartó időszakra történő kiterjesztéséről[1] szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet a Hivatalos Lapban történő kihirdetését[2] követően, 2014. április 9-én lépett hatályba. Az uniós program általános célkitűzése a belső piac hatékony működési feltételeinek javítása a nemzetközi pénzügyi beszámolási és auditstandardok átlátható és független kidolgozásának támogatása révén. A rendelet 3. cikke értelmében a pénzügyi beszámolás területén a program kedvezményezettjei a következők: – az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG), – a Nemzetközi Számviteli Standard Bizottság Alapítvány (IASCF) jogutódja, az IFRS alapítvány. Az audit területén a program kedvezményezettje a következő: – a Közérdekű Felügyeleti Tanács (PIOB). A rendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerint a Bizottság 2014. március 31-ig benyújtja első jelentését az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az EFRAG-on belül a számviteli és pénzügyi információk területén végrehajtandó irányítási reformokról – figyelembe véve egyebek mellett a különleges tanácsadó jelentésében foglalt ajánlásokat –, valamint az e reformok végrehajtása érdekében az EFRAG által tett lépésekről. A jelentés hatálya csak az EFRAG Philippe Maystadt[3] jelentését követő reformjának végrehajtására terjed ki. Maystadt e reformra vonatkozó ajánlásokat tartalmazó jelentését az ECOFIN Tanács 2013. november 15-én vitatta meg. 2. Háttér-információk A számvitel elsődleges célja az érdekelt felek megfelelő pénzügyi információkkal történő ellátása, és ezáltal segítése az üzleti döntéshozatalban. A pontos és valós idejű pénzügyi információk elengedhetetlenek a helyes befektetési döntések meghozatalához és az üzleti szervezetek irányításához, és lehetővé teszik a vállalkozások tulajdonosai számára, hogy felmérhessék műveleteik eredményességét. A tőkepiacok globalizációja miatt az átláthatóság, az összehasonlíthatóság és a tőkepiacok zökkenőmentes működésének biztosítása, valamint a pénzügyi szolgáltatások integrált uniós piacának megvalósítása érdekében alapvető fontosságú a pénzügyi beszámolásra és a könyvvizsgálatra vonatkozó standardok világszintű összehangolása. Általánosan elfogadott tény, hogy az uniós számviteli irányelvek nem biztosították a tőzsdén jegyzett uniós vállalkozások kellően magas szintű harmonizációját a pénzügyi beszámolás terén. Következésképpen az EU saját regionális pénzügyi beszámolási standardok bevezetése helyett úgy döntött, hogy nemzetközi számviteli standardokat fogad el. Az Európai Unió régóta ösztönzi egy egységes globális számviteli standardrendszer alkalmazását. A G20-csoport ugyancsak több ízben sürgette globális számviteli standardok elfogadását és a konvergenciát[4]. Az Unió 2002-ben vezető szerepet játszott e folyamatban a Nemzetközi Számviteli Standardok Testülete által kibocsátott nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (a továbbiakban: IFRS-ek)[5] elfogadásával, amelyeket a tőzsdén jegyzett uniós vállalkozások használnak konszolidált pénzügyi beszámolóik összeállításakor. A nemzetközi számviteli standardokról szóló rendelet[6] (a továbbiakban: IAS-rendelet) értelmében az IFRS-ek 2005 óta vannak hatályban az Unióban. A Bizottság időről időre új standardokat fogad el, amelyek ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás tárgyát képezik. A globális gazdaságban szükség van a standardok joghatóságok közötti közelítésére és arra, hogy átlátható és demokratikusan ellenőrizhető eljárás keretében nemzetközi standardokat dolgozzanak ki. Mivel a számviteli standardok rendkívül fontosak a pénzügyi piacok számára, az Uniónak kulcsszerepet kell játszania a nemzetközi standardalkotási folyamatban. Az Unió érdekeinek tiszteletben tartása, valamint a globális standardok magas színvonalának és az uniós joggal való összeegyeztethetőségének biztosítása érdekében elengedhetetlen, hogy az Unió érdekeit megfelelően képviseljék. Mivel egyre több ország közelíti előírásait az IFRS-ekhez és fogadja el azokat, Európa relatív súlya egyre csökken a nemzetközi standardalkotási folyamatban. Az EFRAG[7] magánszervezet, amely számviteli kérdésekben szakmai tanácsokkal látja el az Európai Bizottságot. A szervezet felvállalta azt a szerepet, hogy az IASB standardalkotási folyamatát annak kezdetétől fogva hiteles technikai hozzájárulásával segítse. Michel Barnier biztos 2013 márciusában különleges tanácsadóvá nevezte ki Philippe Maystadtot, és megbízta annak vizsgálatával, hogyan lehetne megerősíteni az Uniónak a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) kidolgozásához való hozzájárulását, és javítani a folyamatban részt vevő európai testületek irányítását. Philippe Maystadt több interjút és konzultációt követően kidolgozta végleges jelentését, amelyben három lehetőséget vázolt fel az Unió nemzetközi számviteli standardok kidolgozása terén gyakorolt befolyásának növelésére: az EFRAG átalakítása, egyes feladatok átruházása az EFRAG-ról az ESMA-ra, illetve az EFRAG uniós ügynökséggel történő kiváltása. A Maystadt-jelentés legkedvezőbb lehetőségként az EFRAG szerkezetátalakítását ajánlotta. 3. Az EFRAG reformjának háttere és áttekintése 3.1. Az EFRAG jelenlegi jogállása Az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport (EFRAG) egy 2001-ben, a belga jog szerint, Brüsszelben létrehozott nemzetközi nonprofit szövetség („IVZW/AISBL”), amelyet a pénzügyi beszámolás területén érdekelt fő európai szakmai szövetségek hoztak létre. Jelenlegi tagjai: BUSINESSEUROPE (Európai Üzleti Szövetségek), FEE (Könyvvizsgálók Európai Szövetsége), Insurance Europe (Európai Biztosítási Szervezet), EBF (Európai Bankszövetség), ESBG (Európai Takarékbankok Csoportja), EACB (Szövetkezeti Bankok Európai Szövetsége) és EFAA (Számviteli Szakemberek és Könyvvizsgálók Európai Szövetsége). A csoport együttműködik az uniós tagállamok nemzeti számviteli standardalkotóival is. Az EFRAG jelenleg egy felhasználói panel és különböző munka- és tanácsadói csoportok által támogatott független szakértői munkacsoporton keresztül (TEG) működik. A korai szakaszban a proaktív munkát a tervezési és erőforrás-bizottság koordinálja, amelyben a fő európai nemzeti számviteli standardalkotók foglalnak helyet. Az EFRAG munkáját független felügyelőbizottság ellenőrzi. Ennek főbb feladatai közé tartozik a szakértői munkacsoport és a tervezési és erőforrás-bizottság tagjainak kiválasztása és munkájának ellenőrzése, valamint a nemzeti standardalkotókkal folytatott együttműködés figyelemmel követése és az EFRAG megfelelő finanszírozásának biztosítása. Az EFRAG jelenlegi felügyelőbizottsága a pénzügyi beszámolás globális fejleményeiben érdekelt, vezető beosztású szakemberekből és cégvezetőkből áll, akik kiegyensúlyozott arányban képviselik az érdekelt feleket (felhasználókat, vállalatokat és könyvelőket) és az érintett földrajzi területeket. A felügyelőbizottságban helyet foglal továbbá három közpolitikai tag, és megfigyelőként az Európai Bizottság és az Európai Értékpapír-piaci Hatóság is részt vesz az üléseken. A felügyelőbizottságot az EFRAG közgyűlése választja meg. 3.2. Az EFRAG reformjára vonatkozó főbb megfontolások a Maystadt-ajánlások szerint Az EFRAG átalakítása (az ajánlott opció) elsősorban egy magas szintű testület[8] (Igazgatótanács) kinevezésével jár, amely felkészítené a szervezetet a következő három meghatározott célkitűzés elérésére: az EFRAG szabályszerű eljárásai által biztosított legitimitáson felül a csoport pozíciójának intézményi legitimációja; a szervezet pozícióinak javítása érdekében egy új, kiegészítő készségcsoport kifejlesztése; valamint a nemzeti standardalkotók fokozott bevonása a szervezetbe és részvételük lehetővé tétele a döntéshozatali folyamat minden szakaszában. A Maystadt-jelentés a következő főbb elemekre alapozza az EFRAG reformjára vonatkozó ajánlásait: Az EFRAG hatáskörének tisztázása A Maystadt-jelentés szerint az EFRAG hatáskörét az IFRS-ek alkalmazására kellene összpontosítani, így annak nem kellene kiterjednie azokra a tőzsdén nem jegyzett társaságokra – különösen a kis- és középvállalkozásokra –, amelyek nem alkalmazzák az IFRS-eket. Az EFRAG finanszírozása A Maystadt-jelentés elsősorban egy olyan rendszer kialakításával kapcsolatos jogi lehetőségek vizsgálatát javasolja, amely keretében az IFRS-eket alkalmazó és hasznosító jegyzett társaságok kötelező hozzájárulást/díjat fizetnének az EFRAG finanszírozása céljából. E díjrendszer kialakításáig a jelentés azt ajánlja, hogy a tagállamok (amennyiben még nem tették meg) szervezzék meg saját nemzeti finanszírozási mechanizmusukat. Az EFRAG felépítése Közgyűlés A jelentés azt javasolja, hogy az EFRAG jelenlegi jogi formáján (nemzetközi nonprofit szövetség – AISBL) belül vonják be a közgyűlésbe a nemzeti finanszírozási mechanizmusokat és a pénzügyi vagy természetbeni hozzájárulást nyújtó egyéb állami és magánszervezeteket. A közgyűlés felügyeletet gyakorol a döntéshozó Igazgatótanács felett, többek között az Igazgatótanács tagjainak kinevezése tekintetében. Felügyelőbizottság A Maystadt-jelentés szerint a jelenlegi felügyelőbizottságot egy magas szintű testület (Igazgatótanács) váltaná fel, amely egy szakmai csoport munkájára támaszkodva jóváhagyná az IASB-hez intézett észrevételeket tartalmazó leveleket és a Bizottságnak címzett szaktanácsadó leveleket. Az új Igazgatótanács közgyűlés által kinevezett tagjai a következő három csoportból kerülnének ki: – európai közintézmények (az ESMA, az EBA, az EIOPA és az EKB által javasolt négy tag); – érdekelt felek (öt tag az ipari és kereskedelmi vállalatok, pénzügyi intézmények, számviteli szakemberek és felhasználók részéről); – nemzeti standardalkotók (NSS) (hét tag; e csoportban előzetes megállapodás alapján a négy legnagyobb tagállam mindig képviselteti magát). A Maystadt-jelentés azt ajánlja, hogy az Igazgatótanács elnökének személyére a Bizottság tegyen javaslatot a Tanács és a Parlament jóváhagyásával. A Bizottság ezenkívül egy felszólalási joggal rendelkező megfigyelőt is kinevezhetne az Igazgatótanácsba. Az Igazgatótanács konszenzusos alapon hozná meg döntéseit. A Maystadt-jelentés szerint az Igazgatótanács leendő tagjainak magas szintű ismeretekkel kell rendelkezniük a pénzügyi beszámolás és különösen annak a gazdasági növekedésre és a pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatása terén. Ezért a jelentés azt ajánlja, hogy előzetes kritériumok kidolgozásával határozzanak meg referenciaszintet a jelölteket állító intézmények, szervezetek és nemzeti standardalkotók számára. A jelentés végül javasolja az Igazgatótanács elnöki tisztjének különválasztását a vezérigazgatói tiszttől: az előbbi az EFRAG nyilvános szóvivői feladatait látná el, míg az utóbbi felelne a szervezet napi szintű irányításáért, beleértve a szakértői csoport elnökségét is. Szakértői csoport (TEG) A jelentés azt ajánlja, hogy a jövőben a TEG ne rendelkezzen teljes hatáskörrel az EFRAG pozícióinak meghatározására, hanem ehelyett az Igazgatótanács tanácsadójaként működjön. A megújult TEG készítené elő az Igazgatótanácshoz jóváhagyásra előterjesztett projekteket. Az Igazgatótanács iránymutatást és visszajelzést biztosít a TEG számára. A TEG továbbra is különféle szakmai háttérrel rendelkező, különböző földrajzi területekről érkező, aktív szakemberekből állna. A TEG tagjait az Igazgatótanács nevezné ki átlátható eljárás útján. Az EFRAG munkatársai a jövőben is támogatást nyújtanak a TEG számára. Hatásvizsgálatok A Maystadt-jelentés arra ösztönzi az EFRAG-ot, hogy a nemzeti standardalkotókkal együttműködve folytassa a felhasználók és az uniós jogalkotók igényeinek megfelelő hatásvizsgálatok készítését célzó erőfeszítéseit. E hatásvizsgálatok elemzik a standardok hatásait, ellenőrzik, hogy a standard javítja-e a pénzügyi információk minőségét, és megvizsgálja az IASB által mérlegelt megoldások alternatíváit. A jelentés ezenfelül arra is ösztönzi az EFRAG-ot és más európai szerveket, hogy fokozott koordináció mellett végezzék az úgynevezett helyszíni teszteket. Standardalkotók Konzultációs Fóruma (CFSS) A jelentés ajánlásai között szerepel az EFRAG és az összes nemzeti standardalkotó (beleértve Norvégiát és Svájcot is) képviselői közötti negyedéves találkozók fenntartása. Ezek a találkozók fontos szerepet játszanak az európai nemzeti standardalkotók együttműködésében, különösen a kisebb tagállamok esetében, sőt jelenleg előkészítő ülésként is szolgálnak az IASB Számviteli Standardok Tanácsadói Fórumának (ASAF) európai résztvevői számára. A Maystadt-jelentés ajánlásai elnyerték a 2013. november 15-i ECOFIN Tanács széles körű támogatását, a Bizottság pedig referenciának tekinti azokat az EFRAG reformjának végrehajtása során. 3.3. Az Európai Központi Bank és az európai felügyeleti hatóságok álláspontja az EFRAG új felépítése tekintetében A 2014. január 20-án a Bizottsághoz intézett közös levelében a három európai felügyeleti hatóság, nevezetesen az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA), az Európai Bankhatóság (EBH) és az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA), aggályainak adott hangot az EFRAG tervezett reformját illetően. A felügyeleti hatóságok hangsúlyozták a jóváhagyási folyamatba való bevonásuk fontosságát, azonban rámutattak, hogy az ilyen feladattal megbízott testületnek a közérdeket kell szolgálnia, így döntéshozatali eljárásainak a közhatóságokra kell összpontosulniuk. A felügyeleti hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy amennyiben nem változik a vegyes irányítási struktúra és a javasolt szavazási modell, teljes részvétel helyett inkább megfigyelői státuszt kérnek az EFRAG új felügyelőbizottságában. 2014. január 24-i levelében az Európai Központi Bank is hasonló nézeteinek adott hangot. A Bizottság tudomásul vette a három európai felügyeleti hatóság és az Európai Központi Bank aggályait, és úgy vélte, hogy ezeknek a szervezeteknek fontos szerepet kell játszaniuk az EFRAG-ban, így legalább megfigyelői státuszban részt kell venniük az Igazgatótanácsban. 3.4. Philippe Maystadtnak a végrehajtási folyamat nyomon követésére vonatkozó különleges megbízása 2014. február 4-én Michel Barnier biztos megállapodott Philippe Maystadttal abban, hogy különleges tanácsadói megbízását az EFRAG-reform végrehajtásának felügyelete céljából meg kell hosszabbítani. Elismert tény, hogy e reformok minden részletre kiterjedő és gyors végrehajtása jelentős koordinált erőfeszítést igényel a folyamatban részt vevő köz- és magánszervezetek részéről. Mivel Philippe Maystadt részt vett az érdekelt felekkel tartott legfontosabb találkozókon, és stratégiai tanácsokat adott a kulcskérdésekben, ezáltal folyamatosan felügyelte és moderálta az átfogó folyamatot, helyzeténél fogva alkalmas arra, hogy biztosítsa az EFRAG reformjának végrehajtását. 4. A reformok végrehajtása terén elért eredmények 4.1. Az eddigi előrehaladás Ami az EFRAG hatáskörének tisztázását és az IFRS-ekre történő összpontosítását illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy ez a koncepció már az EFRAG 2014. évi éves cselekvésiprogram-tervezetében is tükröződött. A Bizottság beépíti ezt az elemet az EFRAG-gal kötendő, 2014-re és az azt követő évekre vonatkozó támogatási megállapodásba is, és biztosítja, hogy az EFRAG tényleges tevékenységi köre megfeleljen ennek a hatáskörnek. Az EFRAG finanszírozása, illetve különösen a jegyzett társaságok által fizetendő kötelező díjrendszer létrehozásának lehetősége tekintetében a Bizottság a reform rövid távon megvalósítható részeinek végrehajtására összpontosította erőfeszítéseit. Annak érdekében sem tett még formális lépéseket, hogy a nemzeti finanszírozási mechanizmussal[9] még nem rendelkező tagállamokat ilyen mechanizmus létrehozására ösztönözze. A jelentéssel összhangban az EFRAG felépítésére, a hatásvizsgálatok végzésére és a CFSS üléseinek megszervezésére vonatkozó ajánlások végrehajtása az EFRAG hatáskörébe tartozik. Az EFRAG közgyűlésének (beleértve az EFRAG hét tagszervezetét) jóvá kellett hagynia az EFRAG alapszabályának és belső szabályzatának az ajánlásokat végrehajtó módosításait. A közgyűlésnek szintén jóvá kellett hagynia az EFRAG tagságának a nemzeti finanszírozási mechanizmusokra, illetve az EFRAG-ban jelenleg tagsággal nem rendelkező európai szervezetekre történő kiterjesztését. Az EFRAG felügyelőbizottsága 2013. november 20-i ülésén és azt követően megtette az ahhoz szükséges lépéseket, hogy az EFRAG alapszabályának és belső szabályzatának módosításait a közgyűlés általi mérlegelésre és jóváhagyásra előkészítse. Az EFRAG tagszervezetei támogatásuknak adtak hangot az EFRAG-nak a 2013. novemberi végleges Maystadt-jelentés ajánlásainak megfelelő reformját illetően. Miután 2014 januárjában az EFRAG felügyelőbizottságán belül létrehozták a reform végrehajtásáért felelős munkacsoportot, jelentős előrelépés történt e területen: többek között eszmecseréket folytattak az érintett tagszervezetekkel, a potenciális új tagokkal és a nemzeti standardalkotókkal (illetve a nemzeti finanszírozási mechanizmusokkal) megrendezett találkozók keretében. Ennek eredményeképpen a felügyelőbizottság 2014. március 24-én jóváhagyott egy sor módosított alapszabályt és belső szabályzatot, amelyet az EFRAG tagszervezetei és a nemzeti standardalkotók (illetve nemzeti finanszírozási mechanizmusok) észrevételei függvényében a jelenlegi összetételű közgyűlés elé terjesztettek. A módosított alapszabályt és belső szabályzatot végül az EFRAG közgyűlése 2014. június 16-án fogadta el. A Maystadt-jelentés ajánlásai alapján az EFRAG alapszabályának és belső szabályzatának főbb módosításai a következőkhöz kapcsolódnak: – a közgyűlés tagságának kiterjesztése a nemzeti finanszírozási mechanizmusokra és más köz- és magánszervezetekre; – a közgyűlés tagságára vonatkozó kritériumok, valamint a kapcsolódó kötelezettségek és jogok; – legalább kétéves pénzügyi kötelezettségvállalás a közgyűlés tagjai részéről; – szavazati jogok a közgyűlésben, azon alapelv szem előtt tartásával, hogy egymagában egyetlen szervezet se vétózhassa meg az EFRAG műveleteit; – a közgyűlés feladatai; – a kinevezési és kiválasztási folyamat bizonyos szempontjai terén tanácsadói szerepet betöltő kinevezési bizottság; – az Igazgatótanács profilja és a vonatkozó kritériumok; – az Igazgatótanács elnöki tisztje; – az Igazgatótanács feladatai; – az Igazgatótanács azon esetben alkalmazandó tartalékeljárásai, ha nem sikerül konszenzust elérni; – az EFRAG TEG feladatai; – az EFRAG TEG tagsági profilja és kritériumai. 4.2. Eltérések a Maystadt-jelentés ajánlásaitól Noha az EFRAG reformjára vonatkozó ajánlások mögötti alapelgondolások érvényesültek, fontos kiemelni néhány olyan szempontot, amely esetében bizonyos eltérésekkel valósítják meg a Maystadt-jelentés ajánlásait. Ezek az eltérések a következő területekhez kapcsolódnak: Az új Igazgatótanács összetétele Philippe Maystadt ajánlásaival ellentétben, figyelemmel a 2013. novemberi ECOFIN Tanács alkalmával néhány tagállam által kifejtett véleményekre, a nemzeti standardalkotók igazgatótanácsbeli egyensúlyával kapcsolatos probléma megoldása érdekében egy további mandátumot biztosítottak a „kisebb”[10] tagállamoknak. Ezenfelül, miután az európai felügyeleti hatóságok és az Európai Központi Bank úgy döntöttek, hogy nem fogadják el a teljes jogú tagságot az Igazgatótanácsban, e szervezetek megfigyelői státuszt kapnak a szóban forgó testületben. Ennek nyomán felismerték, hogy az Igazgatótanács összetételének bizonyos fokú módosítására van szükség, hogy biztosítható legyen a nemzeti standardalkotók és a magánszférabeli érdekeltek közötti egyensúly. Emiatt a magánszférabeli érdekelteknek további három mandátumot biztosítanak. Döntéshozatal az Igazgatótanácsban Tekintettel az érdekeltek többsége által kifejtett nézetekre, és összhangban a Maystadt-jelentés azon állításával, miszerint az új Igazgatótanács konszenzusos döntéshozatalra törekszik, tartalékeljárást vezetnek be arra az esetre, amennyiben nem sikerül konszenzusra jutni. A tartalékeljárás során a tagok szavazással, kétharmados minősített többséggel hoznának döntést[11]. Az EFRAG vezérigazgatói és az EFRAG TEG elnöki tisztségének kombinációja Az EFRAG jelenlegi vezérigazgatója egyben a TEG elnöke is. A Maystadt-jelentés azt javasolja, hogy ez az együttállás a jövőben is maradjon fenn. A reformról folytatott viták során azonban a jelenlegi felügyelőbizottság több tagja is hangot adott azon véleményének, hogy ezt a két funkciót külön kellene választani. Ennélfogva az alapszabály csak lehetőségként, nem pedig kötelező szabályként írja elő e két funkció kombinálását. 4.3. Előzetes ütemterv Amint azt fentebb említettük, az alapszabály és a belső szabályzat módosítását a közgyűlés 2014. június 16-án fogadta el. A gördülékeny átmenet biztosítása érdekében azonban ez a módosított alapszabály és belső szabályzat október 31-én lép hatályba, amikor az új közgyűlésnek lehetősége nyílik összeülni és kinevezni az EFRAG új Igazgatótanácsát. Ekkor további új EFRAG-tagok felvételére is sor kerülhet. 5 Következtetések A fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy az EFRAG összességében ígéretes előrelépést tett a Maystadt-jelentés főbb ajánlásainak megfelelő reform végrehajtása terén. A legfontosabb változtatások megvalósításához módosították az EFRAG alapszabályát és belső szabályzatát, hogy azok alkalmazkodjanak a csoport felépítésében és működésében bekövetkező változásokhoz. Ebben a tekintetben fel kell ismerni, hogy e módosítások részletessége – például a közgyűlésben a szavazati jogok elosztásának módja, az Igazgatótanács tagjaira vonatkozó profilkritériumok, valamint az Igazgatótanács és a TEG feladatai tekintetében – túlmutat a Maystadt-jelentés ajánlásain. A folyamatban részt vevő különböző érdekeltek közös erőfeszítéssel törekedtek az összes fél számára elfogadható megállapodás kidolgozására. Ezzel összefüggésben fontos tényezőt jelentett Philippe Maystadt mandátumának meghosszabbítása, tekintettel szakértelmére és a folyamatban való részvételére. Ami a Maystadt-jelentés eredeti ajánlásaitól való várható eltéréseket illeti, a legnagyobb változás abból ered, hogy az EKB és az európai felügyeleti hatóságok teljes jogú tagság helyett csak megfigyelői státuszt fogadtak el az Igazgatótanácsban. Mivel így az Igazgatótanács tagsága kétpólusúra korlátozódott, az egyensúly helyreállítása érdekében további három mandátumot biztosítottak a magánszférabeli érdekelteknek. A Bizottság továbbra is szorosan nyomon fogja követni az EFRAG reformjának végrehajtását, és arról megfelelő formában be fog számolni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A pénzügyi beszámolás és az audit területén meghatározott tevékenységeket támogató, a 2014–2020 közötti időszakra szóló uniós program létrehozásáról szóló rendelettel összhangban a Bizottság 2015-től éves jelentéseket fog készíteni az EFRAG tevékenységéről, amely a csoport igazgatási reformjának végrehajtása terén elért eredményekre is kiterjed[12]. [1] A folyamatban lévő reformokra tekintettel az EFRAG (az Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport) programozási időszaka 2014. január 1-től 2016. december 31-ig tart. [2] HL L 105/1., 2014.4.8. [3] Philippe Maystadt gazdasági miniszterként, pénzügyminiszterként és miniszterelnök-helyettesként vett részt a belga kormány munkájában. 2000 és 2011 között az Európai Beruházási Bank elnöki tisztét töltötte be. Philippe Maystadtot 2013 márciusában Michel Barnier biztos különleges tanácsadójává nevezték ki: e minőségében az IFRS-ek Unión belüli elfogadásának jelenlegi rendszerét értékelte a globális, magas színvonalú pénzügyi beszámolási standardok kidolgozásához nyújtott uniós hozzájárulás előmozdítása érdekében. [4] Először a 2009. évi londoni nyilatkozatban, majd azóta több alkalommal, így legutóbb 2012-ben Los Cabosban. [5] E dokumentum alkalmazásában a „nemzetközi számviteli standardok” kifejezés az IAS-re, az IFRS-ekre és az IFRIC-re vonatkozik. [6] Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 19-i 1606/2002/EK rendelete a nemzetközi számviteli standardok alkalmazásáról (HL L 243., 2002.9.11.). [7] Európai Pénzügyi Beszámolási Tanácsadó Csoport. [8] Az új Igazgatótanács tulajdonképpen az EFRAG jelenlegi felügyelőbizottsága helyébe lépne. [9] Mindamellett a Bizottság a Számviteli Szabályozó Bizottság 2014. április 8-án, Brüsszelben megrendezett ülésén felvetette a tagállamoknak az ilyen mechanizmus létrehozásának lehetőségét. [10] Mint fent már elhangzott, a négy legnagyobb tagállam nemzeti standardalkotói mindig képviseltetik magukat az Igazgatótanácsban. [11] Amennyiben kivételes esetben nem sikerülne minősített többséget elérni, az Igazgatótanács elnöke próbaszavazás alapján előterjeszthetné következtetéseit, amelyekben a felvázolt álláspont a többségi állásponthoz igazodna. [12] A rendelet értelmében az éves jelentést minden évben június 30-ig kell eljuttatni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.