E konzultációk eredményeképpen az EU és az Egyesült Királyság számára is kölcsönösen elfogadott és garantált halászati lehetőségek kerültek megállapításra 2021-re vonatkozóan (és egyes mélytengeri halállományok tekintetében 2022-re vonatkozóan) olyan hozzáférési rendelkezések alapján, amelyek mind két fél hajói számára lehetővé teszik, hogy egymás vizein kiaknázzák ezeket a halászati lehetőségeket.

2021 januárja óta az uniós halászati ágazat helyzete megváltozott, beleértve az EU és az Egyesült Királyság halászati gazdálkodására alkalmazandó jogi keretet saját szabályozási területeik vonatkozásában. A kereskedelmi és együttműködési megállapodás aláíróiként, valamint esetlegesen eltérő szakpolitikai megfontolásaik és irányvonalaik tekintetében az EU és az Egyesült Királyság is első alkalommal töltötte be saját szerepét a hosszú, de végül eredményes konzultációk során, amelyeknek folyományaként megállapodás született a 2021-ben és egyes állományokra vonatkozóan 2022-ben alkalmazandó, végleges teljes kifogható mennyiségekről.

A megállapodás által előírt halászati lehetőségeket az uniós tagállamok között elosztó (EU) 2019/1919 tanácsi rendelet jelenleg még Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát is magában foglalja.

Ezenkívül azzal is foglalkozik, hogy a tudományos szakvélemény közzétételét követően végleges halászati lehetőségeket kell megállapítani az ICES 9 és 10 alterületen élő szardellára vonatkozóan.

A javaslat kitér az EU és a Feröer szigetek által a bizonyos TAC-ok cseréjéről és az egyes felek vizeihez való hozzáférésről folytatott éves konzultációk eredményére is.

Az (EU) 2021/92 tanácsi rendelet 15–17. cikke technikai intézkedéseket, köztük olyan, a nyugati vizekre vonatkozó többéves állománygazdálkodási terv értelmében vett korrekciós intézkedéseket állapított meg, amelyeknek célja, hogy csökkentsék a közönséges tőkehal és a vékonybajszú tőkehal járulékos fogásait a Kelta-tengeren és az azzal szomszédos területeken, valamint a tőkehalfélék járulékos fogásait az Ír-tengeren és a Skóciától nyugatra fekvő vizekben. Ezek az intézkedések funkcionálisan kapcsolódtak a vegyes halászat keretében kifogott célfajokra vonatkozó TAC-szintekhez, mivel ezen intézkedések hiányában ezeket a teljes kifogható mennyiségi szinteket a járulékosan kifogott halállományok helyreállításának lehetővé tétele érdekében csökkenteni kellett volna. Bár az Egyesült Királysággal nem született megállapodás a különösen a vegyes halászat keretében kifogott halállományokra vonatkozó további technikai intézkedésekről, az ilyen technikai intézkedésekre továbbra is szükség van ahhoz, hogy a célfajokra vonatkozó TAC-okat az e rendeletben javasolt szinten lehessen meghatározni. A Bizottság ezért az (EU) 2021/92 tanácsi rendelet 15–17. cikkében meghatározott halászati lehetőségekhez funkcionálisan kapcsolódó technikai intézkedések fenntartását javasolja, amelyek nagyobb szelektivitást eredményeznek az egészséges, célzott állományok halászatában anélkül, hogy veszélyeztetnék az elkerülhetetlen, járulékosan kifogott halállományok állapotát az uniós vizeken. Ezeket az intézkedéseket addig az időpontig kell alkalmazni, amíg az (EU) 2019/1241 rendelet 15. cikke (2) bekezdésének megfelelően elfogadott, és az említett rendelet VI. mellékletét az északnyugati vizekre vonatkozó, megfelelő technikai intézkedések bevezetésével módosító, felhatalmazáson alapuló jogi aktus alkalmazandóvá válik. A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) pozitívan értékelte a megfelelő technikai intézkedések felhatalmazáson alapuló jogi aktus útján történő elfogadását javasló és a tagállamok által benyújtott közös ajánlást. Az Egyesült Királysággal egyeztetett technikai intézkedések hiányában az említett közös ajánlásban javasolt intézkedéseket az írásbeli jegyzőkönyv nem érinti, és azok belefoglalhatók a jelenleg előkészítés alatt álló, felhatalmazáson alapuló jogi aktusba.

Ezért az (EU) 2021/91 rendelet és az (EU) 2021/92 rendelet által rögzített ideiglenes TAC-okat, az Egyesült Királysággal elfogadott írásbeli jegyzőkönyvre való tekintettel, végleges halászati lehetőségekkel kell felváltani. Ezek a 2021-re (és egyes mélytengeri halállományok tekintetében 2022-re) vonatkozó halászati lehetőségek lehetővé teszik a halászati tevékenységek környezeti szempontból hosszú távon fenntartható végzését, oly módokon, hogy azok összhangban álljanak a gazdasági, a társadalmi és a foglalkoztatási előnyök elérésére irányuló célkitűzésekkel, valamint hozzájáruljanak az élelmiszerellátás biztosításához, ideértve az uniós gazdasági szereplők olyan egyenlő versenyfeltételeinek elősegítését, amelyeknek keretében az állományokat harmadik országokkal is megosztják az Unión belül és más területeken (ideértve a harmadik országok vizeit is).

A javaslat megfelel az arányosság elvének a következő ok miatt: a közös halászati politika közös politika. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 43. cikkének (3) bekezdése szerint a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozó intézkedések elfogadása a Tanács feladata.

A javaslat 43, elővigyázatossági megközelítésen alapuló szakvélemény hatálya alá tartozó állományra vonatkozó TAC-ot sorol fel. Az Unió az ezen TAC-okról való megállapodás elérése során figyelembe vette a vonatkozó kiemelt ICES-szakvéleményt, valamint a KHP-rendelet 2. cikkének (2) bekezdése által előírt elővigyázatossági megközelítést. Bár e TAC-ok nagy részét az ICES-szakvélemények szintjével összhangban vagy azok alatt határozták meg, több, a halászati tevékenységeket blokkoló helyzetek elkerülését célzó és a vegyes halászat sajátosságait figyelembe vevő TAC-szint is elfogadásra került a többéves tervek 4. cikkének (5) bekezdésében említettek szerint. Ezenkívül a TAC-szintek egy része a közös halászati politika társadalmi-gazdasági és stabilitási célkitűzéseire tekintettel került elfogadásra.

A kereskedelmi és együttműködési megállapodás 498. cikkével összhangban, az Egyesült Királysággal megállapított és az írásbeli jegyzőkönyvben dokumentált TAC-ok és kvóták megfelelnek a kereskedelmi és együttműködési megállapodás értelmében elfogadott uniós részesedésnek a megállapodás 35. és 36 mellékletében rögzítettek szerint. Ezek a TAC-ok és kvóták az ICES 2021-re, a mélytengeri állományok tekintetében pedig 2022-re is vonatkozó szakvéleményén alapulnak, és összhangban állnak a kereskedelmi és együttműködési megállapodás halászattal foglalkozó fejezetének célkitűzéseivel és alapelveivel.

A Svalbard területe körüli halászati lehetőségek tekintetében a Spitzbergákról (Svalbard) szóló 1920. február 9-i Szerződés (az 1920. évi Párizsi Szerződés) egyenlő és megkülönböztetéstől mentes hozzáférést biztosít a szerződés valamennyi részes felének, többek között a halászat tekintetében is. Az Unió e hozzáféréssel kapcsolatos véleménye számos alkalommal megfogalmazásra került, legutóbb a Norvégiához intézett, 2021. február 26-i 02/21. sz. szóbeli jegyzékben. Annak biztosítása érdekében, hogy a Svalbard területén az erőforrások kiaknázása összhangban álljon azokkal a megkülönböztetésmentes állománygazdálkodási szabályokkal, amelyeket az e terület fölött a Szerződés keretein belül szuverenitással és joghatósággal rendelkező Norvégia állapíthat meg, a Tanács az ICES 1 alterület és 2b körzet vonatkozásában rögzítette a jeges-tengeri pókok és a tőkehalkvóták halászatának végzésére engedéllyel rendelkező hajók számát. E halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztása kizárólag a 2021. évre szól. A Norvégiához intézett, 2021. február 26-i 02/21. sz. szóbeli jegyzékben az Unió fenntartotta a jogot arra, hogy az 1920. évi Párizsi Szerződés értelmében minden megfelelő korrekciós ellenintézkedést megtegyen az Európai Unió és tagállamai jogos érdekeinek védelme érdekében. Emlékeztetni kell arra is, hogy az Unióban az alkalmazandó jogszabályok tiszteletben tartásának biztosítása elsődlegesen a lobogó szerinti tagállamok felelőssége.

Az Unió törekvései közé tartozott az Egyesült Királysággal való kvótacsere megkönnyítése is – tekintettel a kereskedelmi és együttműködési megállapodás 498. cikkének (8) bekezdésében előirányzott, a halászati szakbizottság által kialakított kvótacsere-mechanizmusra –, hozzájárulva a halászati tevékenységek stabilizálásához, és elősegítve az említett mechanizmus hivatalos létrehozása előtti cseréket. Célszerű meghatározni az ilyen cserék végrehajtására vonatkozó eljárást.

mivel:

(1)A Tanács (EU) 2019/1919 rendelete az Európai Közösség és a Mauritániai Iszlám Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodással előírt halászati lehetőségek és pénzügyi hozzájárulás megállapításáról szóló jegyzőkönyv értelmében osztja el a halászati lehetőségeket. A jegyzőkönyvet az annak ideiglenes alkalmazását engedélyező (EU) 2019/1918 tanácsi határozattal aláírt, a jegyzőkönyv legfeljebb egy évvel történő meghosszabbításáról szóló, levélváltás formájában létrejött megállapodás 2020. november 15-ig meghosszabbította.

(2)A Tanács 2020. október 23-án elfogadta a jegyzőkönyv második, legfeljebb egy évvel történő meghosszabbításáról szóló (EU) 2020/1704 határozatot.

(3)Az (EU) 2019/1919 tanácsi rendelet 1. cikke halászati lehetőségeket oszt ki Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága számára a 6. kategória – nyílt vízi halászatot folytató, fagyasztóval felszerelt vonóhálós hajók – vonatkozásában.

(4)A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás értelmében az Egyesült Királyság 2020. február 1-je óta nem tagállama az Uniónak, és az említett megállapodásban meghatározott átmeneti időszak 2020. december 31-én lejárt. Ezért az Egyesült Királyság számára kiosztott halászati lehetőségeket 2021. január 1-jétől újra el kell osztani a tagállamok között, és 2021. január 1-jétől az Egyesült Királyság nem rendelkezhet negyedéves engedéllyel.

(5)Az újraelosztásnak átláthatónak és az eredeti kvótaelosztással arányosnak kell lennie.

(6)Az (EU) 2019/1919 tanácsi rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.

(7)Az (EU) 2021/91 tanácsi rendelet meghatározza az uniós halászhajók egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó halászati lehetőségeit a 2021. és a 2022. évre vonatkozóan. Az (EU) 2021/92 tanácsi rendelet a 2021. évre meghatározza bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós halászhajók vonatkozásában egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeket. Az Egyesült Királysággal közös állományok tekintetében az említett rendeletek 2021. július 31-ig alkalmazandó, ideiglenes teljes kifogható mennyiségeket (TAC) határoznak meg az uniós vizeken, a nemzetközi vizeken és a harmadik országok vizein halászó hajók vonatkozásában.

(8)Az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és az Egyesült Királyság közötti kereskedelmi és együttműködési megállapodás (kereskedelmi és együttműködési megállapodás) 498. cikkének (2), (4) és (6) bekezdésével összhangban az Unió kétoldalú konzultációkat folytatott az Egyesült Királysággal, és meghatározta a halászati lehetőségek szintjét a megállapodás 35. mellékletben felsorolt állományok és 36. mellékletének A. és B. táblázata tekintetében, valamint a kapcsolódó feltételeket a 2021. évre, illetve bizonyos mélytengeri TAC-ok tekintetében a 2021. és 2022. évre vonatkozóan. E konzultációkra 2021. január 20. és 2021. június 2. között került sor az Unió nevében képviselendő álláspontról szóló, 2021. március 5-i tanácsi határozat alapján. A konzultációk eredményét írásbeli jegyzőkönyvben rögzítették, amelyet az EU és az Egyesült Királyság küldöttségvezetője írt alá, és amelyet a Tanács 2021. június 11-én jóváhagyott. Ezért az (EU) 2021/91 rendelet és az (EU) 2021/92 rendelet által rögzített ideiglenes TAC-okat az Egyesült Királysággal elfogadott halászati lehetőségekkel és az új, kapcsolódó intézkedésekkel kell felváltani.

(9)E konzultációk eredményeképpen kölcsönösen elfogadott és garantált halászati lehetőségek kerültek bevezetésre az EU és az Egyesült Királyság számára 2021-re (és egyes mélytengeri halállományok tekintetében 2022-re) vonatkozóan az egymás vizeihez a kereskedelmi és együttműködési megállapodás értelmében egyenlő hozzáférést biztosító rendelkezések alapján. A halászati lehetőségekről szóló ilyen megállapodás hiányában az EU és az Egyesült Királyság egyoldalúan határozná meg a TAC-okat, ezzel veszélyeztetve az e közös állományokkal való fenntartható gazdálkodást. Ez a helyzet egyúttal az uniós gazdasági szereplők egyenlő versenyfeltételeit is veszélyeztetné.

(10)Most az EU és az Egyesült Királyság közötti konzultációk eredményeit az (EU) 2021/91 és az (EU) 2021/92 tanácsi rendeletben megállapított ideiglenes TAC-oknak az Egyesült Királysággal elfogadott TAC-szinteket tiszteletben tartó halászati lehetőségekkel való módosítása révén át kell ültetni az uniós jogrendbe.

(11)A kereskedelmi és együttműködési megállapodás értelmében az EU és az Egyesült Királyság együttes célja a közös állományok olyan mértékű kiaknázása, amely biztosítja a halászott fajok populációinak a maximális fenntartható hozamot (MFH) előállítani képes biomasszaszint feletti fenntartását és fokozatos helyreállítását. A KHP-rendeletben, illetve a nyugati vizekre és az Északi-tengerre vonatkozó többéves tervben foglaltaknak megfelelően a halászati mortalitás célértékét a KHP-rendelet 2. cikkében meghatározott MFH (FMFH) tartományokkal összhangban a lehető leghamarabb és fokozatosan, egyre növekvő alapon 2020-ig el kellett érni az említett rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében felsorolt állományok tekintetében, azt követően pedig az FMFH tartományokon belül kell tartani az említett rendelet 4. cikkével összhangban.

(12)Az ICES bizonyos fajok tekintetében, azoknak az MFH alapján végzett értékelése alapján, teljes halászati tilalmat javasol tudományos szakvéleményében. Amennyiben az említett állományokra vonatkozó TAC-ok a tudományos szakvéleményben megjelölt szint szerint kerülnek megállapításra, az a kötelezettség, amely szerint az uniós és az egyesült királyságbeli vizeken a vegyes halászatban az összes fogást – ideértve az említett állományokból származó járulékos fogásokat is – ki kell rakodni, a „blokkoló kvóta hatálya alá tartozó faj” jelenségéhez vezet. Annak érdekében, hogy megteremthető legyen az e vegyes halászat folytatásának szükségessége – tekintettel az ilyen halászat teljes megszakításának potenciálisan súlyos társadalmi-gazdasági hatásaira – és az említett állományok vonatkozásában a jó biológiai állapot elérésének szükségessége közötti egyensúly, valamint figyelembe véve, hogy a vegyes halászatban nehéz valamennyi állományt egyidejűleg az MFH szintjén halászni, az EU és az Egyesült Királyság megállapodott, hogy helyénvaló külön TAC-okat megállapítani az említett állományok járulékos fogásaira vonatkozóan. E TAC-ok szintjét úgy kell meghatározni, hogy csökkenjen az említett állományok mortalitása, valamint hogy az ösztönzőleg hasson a szelektivitás fokozása és a fogások elkerülése szempontjából. Az ezen állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket az írásbeli jegyzőkönyvvel összhangban kell megállapítani egyrészt az uniós gazdasági szereplők számára való egyenlő versenyfeltételek biztosítása, másrészt pedig ezen állományok biomasszájának jelentős helyreállítása érdekében.

(13)Bár az EU és az Egyesült Királyság nem jutott megállapodásra az összehangolt, funkcionálisan kapcsolódó technikai intézkedéseket illetően, mindkét fél egyetértett abban, hogy szükség van ilyen intézkedésekre, és az Egyesült Királyság az érintett állományok helyreállításához való hozzájárulás érdekében elfogad majd ilyen intézkedéseket. A megállapodás jelenlegi hiányában folytatni kell a 2021/92 tanácsi rendelet 15–17. cikkében meghatározott, funkcionálisan kapcsolódó technikai intézkedések alkalmazását, amelyek lehetővé teszik a célfajokra vonatkozó TAC-ok szintjének az e rendeletben javasoltak szerinti meghatározását anélkül, hogy veszélyeztetnék az uniós vizeken az elkerülhetetlen, járulékosan kifogott állományok állapotát.

(14)Tekintettel arra, hogy a COD/5BE6A, a WHG/56-14, a WHG/07A és a PLE/7HJK állomány biomasszája a biomassza határérték referenciapontja alatt van, és hogy csak járulékos fogásuk és tudományos célú halászatuk megengedett, az EU és az Egyesült Királyság az írásbeli jegyzőkönyvben megállapodott abban, hogy az említett állományok tekintetében a 2020-ról 2021-re történő átvitelre vonatkozóan nem kell alkalmazni az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdését, hogy a fogások mennyisége 2021-ben ne haladja meg az említett állományokra meghatározott TAC-ot.

(15)Tekintettel arra, hogy a COD/03AS és a PRA/03A állomány biomasszája a biomassza határérték referenciapontja alatt van, az EU és Norvégia megállapodott abban, hogy ezen állományok tekintetében a 2020-ról 2021-re történő átvitelre vonatkozóan nem kell alkalmazni az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdését, hogy a 2021. évi fogások ne haladják meg az említett állományok tekintetében megállapított TAC-ot.

(16)A Kelta-tengeren, a La Manche csatornán, az Ír-tengeren és az Északi-tenger déli részén élő farkassügér (ICES 4b, 4c, 7a és 7d–7h körzet) továbbra is az MFH Btrigger alatt, és éppen a biomassza határérték referenciapontja felett van. Bár a halászati mortalitás csökkent, az ICES halászati terhelésre vonatkozó jelzései továbbra is aggodalomra adhatnak okot. Az Egyesült Királyság és az Unió halászflottái számára összehangolt feltételeket és lehetőségeket biztosító, elfogadott intézkedések kulcsfontosságúak a farkassügér mint közös állomány szempontjából, elsősorban a kereskedelmi célú vonóhálós/kotróhálós halászat havi felső határértéke, valamint a parti, kereskedelmi célú hálóban ejtett járulékos fogások vonatkozásában, fenntartva a rekreációs célú halászatra vonatkozó jelenlegi korlátozást. Az EU és az Egyesült Királyság megállapodott abban is, hogy prioritásként kezelik a farkassügérre vonatkozó ICES értékelési eszköz fejlesztését, hogy lehetővé váljon az MFH-modelleken alapuló előrejelzési számítások elvégzése.

(17)Az érintett fajok halászattal szembeni védelme érdekében az Egyesült Királyság és az EU az írásbeli jegyzőkönyvben megállapodott a tilalom hatálya alá tartozó fajok jegyzékéről. Az ilyen, tilalom hatálya alá tartozó fajok halászata, fedélzeten tartása, átrakása és kirakodása tilos.

(18)A kereskedelmi és együttműködési megállapodás 498. cikke értelmében az EU és az Egyesült Királyság megállapodott abban, hogy létrehoznak egy mechanizmust a halászati lehetőségek évközi önkéntes átadására, amelyre minden évben sor kerül., valamint abban, hogy e mechanizmust a halászati szakbizottság határozza meg. Annak érdekében, hogy a mechanizmus részleteinek a halászattal foglalkozó szakbizottság általi elfogadásáig a tagállamoknak lehetősége nyíljon a halászati lehetőségek Egyesült Királysággal folytatott átadására vagy cseréjére, helyénvaló meghatározni az ilyen cserék végrehajtására vonatkozó eljárást.

(19)2021-ben az Unió és a Feröer szigetek éves konzultációkat folytattak bizonyos TAC-ok cseréjéről, valamint az egyes felek vizeihez való hozzáférésről. A konzultációk eredményeként nem jött létre megállapodás az Unió és a Feröer szigetek között. Az Unió bizonyos TAC-ok vonatkozásában tartalékokat képzett a cserék biztosítása érdekében. Ezért a vonatkozó halászati lehetőségeket ismertető táblázatokat és a hajók engedélyeit ennek megfelelően módosítani kell.